text: Afskriverens bemærkninger: Denne bog er oprindelig trykt med
  frakturskrift; i nedenstående tekst er _ brugt til at angive
  antikvaskrift, mens symbolet ~ er brugt til at angive
  s p a t i e r e t tekst. Originalteksten skelner ikke mellem
  stort I og J, og ved angivelse af initialer har det derfor
  sjældent været muligt at skelne. Nedenstående tekst anvender
  I. i sådanne tvivlstilfælde.
  
  
  
  
   Beretning
   om
   Folke-Høiskolen i Rødding
  
   af
  
   C. Flor,
   Professor.
  
  
   Med tvende Steentryk.
  
  
   Kjøbenhavn.
  
   Trykt hos J. C. Scharling.
  
   1846.
  
  
  
  
  Den høiagtede Comitee for Danske Underviisnings-Anstalters Fremme i
  Nord-Slesvig har opfordret mig til at give en historisk Beretning om
  Folke-Høiskolen i Rødding, hvorved Publikum kunde blive bekjendt med
  dens nuværende Tilstand og tidligere Skjæbne. Ligesaa fuldt som jeg
  erkjender min Forpligtelse til Comiteen, hvis Bistand det ene og
  allene skyldes, at Høiskolen er kommen i Stand, at opfylde dette
  Ønske, ligesaa fuldt indseer jeg Comiteens Forpligtelse til at
  underrette dens Mandanter om Resultaterne af den Læreanstalts
  Virksomhed, til hvis Grundlæggelse og Vedligeholdelse den største
  Deel af deres Bidrag ere anvendte.
  
  Man siger, at alt Nyt, som skal have store og vigtige Følger, har en
  besværlig Fødsel og en trang Barndom. Hvis det ogsaa omvendt kunde
  siges, at det Nye, som har ualmindelige Vanskeligheder at overvinde,
  altid bliver til noget Fortrinligt, saa maa Høiskolen i Rødding komme
  til at bære rige og herlige Frugter; thi det varede længe inden den
  kunde komme tillive, og, saa ungt dens Liv end er, har den allerede
  havt mangen Fare at bestaae. At erfare noget Nøiere herom, kunde
  vistnok interessere Mange; men hvor megen Lyst jeg, baade af denne
  Aarsag og tillige for min egen Skyld, end kunde have til i denne
  Henseende at levere udførligere Meddelelser, saa afholde dog flere
  gyldige Grunde mig derfra. Den gode Sag vilde blive udsat for stor
  Fare, hvis Alt, hvad der er sandt, blev sagt; jeg kan kun love, at
  Alt, hvad der bliver sagt, skal være sandt.
  
      Rødding Høiskole i Marts 1846.
                                                  Flor.
  
  
  
  
  Høiskolen i Rødding er ikke den først paatænkte Høiskole her i
  Nord-Slesvig. Allerede i Slutningen af 1841 udstedte nogle Præster og
  Gaardeiere paa Vestkanten i Slesvig, i hvis Spidse Pastor Hagen i
  Meolden stod, en Indbydelse til at oprette »en Dansk Høiskole i
  Sønderjylland«. Planen var meget vel anlagt, stemte i sine
  Grundprinciper temmelig overeens med den for Rødding-Høiskole, vilde,
  som mere lig det Sædvanlige, formodentlig lettere have fundet Indgang
  hos Publikum, og maaskee havt færre Vanskeligheder at kæmpe imod end
  den herværende. Dog, dette sidste er uvist; thi ogsaa dens Formaal
  var Bondestandens Oplysning og Nationalitetens Opvækkelse, og disses
  Fjender vilde da vel ligesaafuldt have vendt deres Vaaben imod den,
  som de gjorde det mod Rødding-Høiskole. Ifølge Planen vilde den
  projecterede Høiskole omtrent blive det, som man sædvanlig tænker sig
  ved en Middelskole, hvoraf det vistnok kunde være saare ønskeligt at
  flere oprettedes omkring i Landet. Men da en anden af den
  Slesvig-Danske Sags Venner, Prof. Flor, kun ventede paa en gunstig
  Leilighed til at realisere en større og mere omfattende Idee om en
  national Folke-Høiskole i Nord-Slesvig, og man indsaae Umuligheden af
  at faae iværksat mere end den ene Plan, saa besluttede man ikke at
  splitte Kræfterne, stille den ene i Bero, og prøve paa den vigtigste,
  om endog vanskeligste, først. Da derfor den »Slesvigske Forening«
  havde dannet sig, udkastede Prof. Flor en Plan til en større
  Folke-Høiskoles Oprettelse i Nord-Slesvig og forelæste den i en
  Forsamling af den Slesv. Forening den 14 Aug. 1843. (Planen findes
  aftrykt i »Dannevirke« for 19de Aug. 1843), og Foreningen besluttede
  at antage sig denne Sag af al Magt. Denne Plan vandt dog ikke Bifald
  hos det større Publikum: Nogle fandt den for demokratisk, Andre
  for aristokratisk, Alle for utydelig og ubestemt, og selv
  Nationalitetssagens og Forfatterens nøiere Venner frygtede for, at
  den var for chimairisk og uudførlig i Virkeligheden. Ikke destomindre
  lovede den Kjøbenhavnske Comitee til danske Underviisningsanstalters
  Fremme i Nord-Slesvig at ville understøtte Høiskole-Sagen med et Laan
  af 5000 Rbd. i 5 Aar, og en aarlig Gave af 600 Rbd. i ligesaa lang
  Tid. Den Slesvigske Forening udnævnte imidlertid i en Forsamling den
  17 Novb. 1843 en Comitee, bestaaende af de 3 Gaardmænd Hans Nissen,
  Nis Steffensen og Laurids Skau, som i dens Navn skulde kjøbe en
  passende Gaard og ellers foretage alt det Fornødne til Sagens Fremme.
  Prof. Flor udarbeidede derfor den oprindelige Plan nærmere til »et
  Udkast til Indretningen af en Folke-Høiskole i Nordslesvig«, (aftrykt
  i »Dannevirke« for 20 Juli 1844), i hvilken Form den vandt en
  gunstigere Bedømmelse, navnlig behagede den Kbhavnske Comitee bedre.
  De tre ovennævnte Gaardmænd indgave nu i den Slesvigske Forenings
  Navn en allerunderdanigst Ansøgning til Hans Majestæt om at maatte
  oprette en Høiskole efter vedlagte Udkast. Ogsaa kjøbte de i
  Vinterens Løb en Gaard af Krigsassessor Kjær i Rødding By for 12,000
  Rbd. Det er ofte blevet sagt, og vistnok ikke ganske uden Grund, at
  denne Gaard blev betalt for dyrt og laa baade for nordligt og for
  isoleret. Men de havde vigtige Grunde, hvoraf de lode sig bestemme:
  Frygt for de Hindringer, som muligen kunde lægges Høiskolens fri
  Udvikling i Veien af Embedsmænd, som ikke vare den Danske
  Nationalitetssag gunstige, foraarsagede, at man ønskede Høiskolen
  anlagt i det Tørninglenske, hvor man haabede at kunne formaae Hans
  Majestæt til at overdrage Overopsynet til Biskoppen i Ribe, hos hvem
  man forudsatte et venligt Sindelag for Sagen; Gaarden laa midt
  imellem Øst og Vest; den havde et godt Vaaningshuus, hvor to
  Skolestuer og Bolig for tvende Lærere uden Vanskelighed kunde
  indrettes; endelig ønskede man snarest muligt, helst med Sommerens
  Begyndelse, at kunne aabne Skolen. I en Forsamling den 12te Februar
  1844 meddeelte de den Slesv. Forening Underretning om det afsluttede
  Gaardkjøb, og der udvalgtes en Direction for den tilkommende
  Høiskole, bestaaende af Prof. Flor som Formand og speciel
  Underviisningsdirecteur, fremdeles: Pastor Hertel i Moltrup, Pastor
  Schøler i Wodder, Hans Nissen, Gaardmand i Hammelev, Laurids Skau,
  Gaardmand i Sommersted, Landvæsenscommissair Knudsen i Forballum og
  Smidt, Eier af Kjær Mølle. Disse maatte nu først og fremmest være
  betænkte paa at skaffe det Vigtigste af Alt, en Forstander. Deres
  Valg faldt paa Cand. i Theol. J. Wegener, som flere af Directionens
  Medlemmer personlig havde lært at kjende ved Skamlingsfesten, og som
  opholdt sig som Huuslærer hos Provst Plesner paa Langeland, og man
  aabnede Underhandlinger med ham i denne Anledning. Men netop Det, som
  bragte Directionen til at foretrække ham for enhver anden af dem, den
  kunde tænke paa: hans varme og stærke Følelse for Fædreland og
  Nationalitet, hans klare Syn for en saadan Høiskoles Vigtighed og for
  Forstanderpostens overordentlige Vanskeligheder, indgav ham mange
  Betænkeligheder, ikke om han skulde opgive sin behagelige og kjære
  Stilling i Provst Plesners Huus, thi det gjaldt Fædrelandets
  Tjeneste, men om han vilde være istand til at opfylde dets store
  Fordringer. Han modtog omsider Tilbudet, og man var altsaa for
  saavidt hjulpen, især da ogsaa den anden Lærer blev antagen, Cand. i
  Theol. Müller fra Gram, om hvem man havde al Grund til at haabe det
  Bedste. Men endnu kom ingen Tilladelse fra Hans Majestæt til at
  oprette Skolen, og vore Modstandere truede med at det ligefrem vilde
  blive os nægtet. Dette skete dog ikke, og den 17 Juni underskrev H.
  M. allernaadigst Tilladelse til at oprette en Folke-Høiskole i det
  nordlige Slesvig under Overtilsyn af Hr. Amtmand Conferensraad
  Johannsen i Haderslev og Hr. Provst Matzen i Hygom. Det besluttedes
  da, at Høiskolen skulde begynde den 1 Novbr 1844.
  
  Der var imidlertid passeret og passerede fremdeles i Aarets Løb
  Meget, som virkede lammende paa hele Nationalitetssagen, altsaa ogsaa
  paa Høiskolen. Det Kgl. Patent af 29 Marts, hvorved det nægtedes de
  dansktalende Slesvigere at have samme Ret i Stændersalen som de
  tysktalende; den herved foranledigede Udstedelse af den saakaldte
  Slesvigske Forenings Protocol-Extract af 12 Juni; det herpaa fulgte
  Forbud imod den Slesvigske Forenings Sammenkomster og den vidtløftige
  og dog resultatløse Undersøgelse om denne Extracts Forfatterskab; den
  overordentlig lange Tid, som hengik uden at den Kgl. Tilladelse til
  at oprette Høiskolen kom, skjøndt kort tilforn Oprettelsen af en
  Slesvigholstensk Høiskole i Rendsborg hurtigen var bleven bevilget --
  alt Dette og meget Andet nedslog i høi Grad de dansksindede Bønders
  Mod: de troede, at naar de havde selve den allerhøieste Regjering
  imod sig, vilde al Modstand være forgjæves, og, med Bondestandens
  naturlige Forkjærlighed for Fred og Ro, bleve de trætte og kjede af
  den bestandige og frugtesløse Kamp imod det antidanske Parti, trak
  sig tilbage hver til Sit, og opgave at tænke paa Andet end deres egne
  Personer og deres materielle Fordeel. Disse Forhold vare ikke
  gunstige for Høiskolesagen, der nu for det meste maatte skytte sig
  selv. Medlemmerne af Directionen, hvis Formand boede i Kiel, vare
  adspredte omkring i Landet, ingen i Nærheden af Rødding, og følte kun
  liden Opmuntring til at tage sig af Sagen. Da derfor Hr. Wegener den
  19de October ankom til Rødding, maatte han vistnok strax fornæmme, at
  her skulde hans Kjærlighed til den Nord-Slesvigske Sag og Mod til at
  give sig i Kampen for den, sættes paa den alleralvorligste Prøve. Men
  han tog sig i Forholdene som en Mand. At aabne Høiskolen til den
  fastsatte 1 Novbr, derpaa var ikke at tænke; men han gjorde hvad han
  formaaede, for at dette dog kunde skee snarest muligt. Imidlertid
  ankom til hans store Trøst ogsaa Hr. Müller, i hvem han fandt en
  kjærlig og redelig Ven og en trofast og samvittighedsfuld
  Medarbeider, hvad han bestandig er vedbleven at være.
  
  Endelig skulde Høiskolen aabnes den 7de Novbr 1844. Hvor mange
  Elever der vilde komme, vidste man ikke, da kun 3 _à_ 6 havde meldt
  sig, og da det slesvigholstenske Parti arbeidede af al Magt paa at
  afholde Enhver fra at drage derhen. Til Alles Forundring indfandt sig
  20 Elever fra forskjellige Egne. (I Vinterens Løb kom to til).
  Foruden disses Fædre og Formyndere vare ogsaa endeel af den
  Slesvigske Forenings Medlemmer tilstede. Man forsamlede sig nu i den
  store Læsesal, hvor Hr. Wegener besteg Kathedret og holdt en
  Indvielsestale, som satte Alle i Begeistring, og hvorved han vandt
  Alles Hjerter, baade de Unges og de Gamles. Siden efter blev der
  holdt Gilde, og Dagen endtes med godt Mod og gode Forhaabninger; thi
  Grundstenen syntes dog nu at være lagt til det nye aandelige
  Dannevirke. Eleverne fik Logier omkring i Byen, saa godt det lod sig
  gjøre, flere Steder maadeligt nok. Underviisningen og Øvelserne
  begyndte, og Hr. Wegener og den anden Lærer, _Cand. theol._ Müller
  søgte nu at gjøre samme saa frugtbringende som muligt. Det var en
  usædvanlig Opgave, de havde at løse, thi Eleverne vare saare
  forskjellige baade i Alder og Evner; men det lykkedes dem over
  Forventning, da de, uagtet der naturligviis toges tilbørligt Hensyn
  til Elevernes hidtilværende Stilling og Dannelse, fulgte det af
  Høiskolen vedtagne Princip: at man mere maa frygte for at gjøre
  Foredraget for lavt og for langsomt for de bedre Hoveder, end for
  høit og for fremskridende for de ringere. Høiskolen beholdt desværre
  Wegener kun et halvt Aar. Han havde i den Tid vundet Elevernes og
  Forældrenes Kjærlighed, Tillid og Agtelse, og han besidder endnu
  her i Nord-Slesvig disse skjønne levende Mindesmærker om sin
  Virksomhed friske og usvækkede, ligesom han heller ikke kan faae
  Rødding-Høiskole af sine Tanker og sit Sind, trods alle de med den
  forbundne Savn og Ubehageligheder. Men det Tilbud, som uventet blev
  gjort ham om et betydeligt Præstekald, troede han ikke at turde
  afvise, da Erfaringen allerede havde lært ham, at hans af Naturen
  svagelige Helbred efter al Sandsynlighed ikke længe vilde kunne holde
  ud paa en saa angribende Post som denne, og da han sikkert haabede
  ogsaa i sin nye Stilling at kunne være Høiskolen til mangfoldig Gavn.
  
  Der skulde altsaa søges en ny Forstander i den afgaaendes Sted. Man
  maatte næsten ansee det for umuligt at finde Nogen, som kunde og
  vilde paatage sig en Post, der gjorde store Fordringer baade i
  aandelig og moralsk, ja selv i legemlig Henseende, der var fuld af
  Savn og Besværligheder, og tilbød Intet af det man kalder
  Behageligheder, ja ikke engang nogen Sikkerhed for Fremtiden, kort
  sagt aldeles Intet uden for Den, der følte Drift til at arbeide i
  Patriotismens og Menneskekjærlighedens Tjeneste, og betragtede
  Høiskoleideen som en Frugt af disse. Og om man end blandt Ungdommen
  kunde haabe at finde Nogen med Begeistring nok til at træde ind i en
  saa opoffrende Virksomhed, saa turde man hos den Unge ikke vente et
  saa praktisk skarpt Blik og en saa seig Udholdenhed, at han ei vilde
  blive forvirret af Slesvigs forviklede Forhold, eller træt af den
  daglige Kamp og kjed ad de mange nedslaaende Erfaringer om den
  Aarhundreder gamle Aandsundertrykkelses bedrøvelige Følger. Da
  besluttede Prof. Flor som Den, der følte, at han var nærmest til at
  gjøre Alt for at frelse Høiskolens Existens, at opgive sin Stilling i
  Kiel og interimistisk at tage Ophold i Rødding og overtage
  Forstanderens Functioner, for om muligt at faae Alting saavidt
  ordnet, at Høiskolen kunde ansees for at have overstaaet de største
  Vanskeligheder og naaet en nogenlunde sikker Tilværelse. Comitteen i
  Kjøbenhavn for Dansk Underviisnings Fremme i Slesvig, som tilfulde
  indsaae Sagens Vigtighed, lovede ham at gjøre Alt hvad der stod i
  dens Magt for under disse Omstændigheder at opretholde det begyndte
  Værk. Han søgte derfor og erholdt af Hans Majestæt allernaadigst sin
  Afsked.
  
  Imidlertid havde det Kgl. Landhuusholdnings-Selskab ogsaa velvillig
  antaget sig vor gode Sag og ikke alene foræret os en udvalgt Samling
  af landoekonomiske Skrifter samt flere Agerdyrkningsredskaber, men
  ogsaa lovet os et Bidrag af 200 Rbdlr. aarlig i 3 Aar til Hjælp for
  en agronomisk Lærer. Hr. Krarup, som i længere Tid havde været paa
  Haraldslund og ved Landhuusholdningsselskabets Understøttelse havde
  opholdt sig nogen Tid paa Institutet i Eldena, antoges fra Mai Maaned
  som Lærer ved Høiskolen, og i Sommerens Løb kom ogsaa den talentfulde
  og dygtige unge Naturforsker, _Dr. phil._ Poulsen, som i Udlandet
  særskilt havde beskjæftiget sig med Agricultur-Chemi, som Lærer til
  Rødding, for her at gjøre et Forsøg paa at realisere sin
  Yndlingsidee: at indføre Naturvidenskaberne i Folkeoplysningen.
  Hertil lovede ogsaa Selskabet til Naturlærens Udbredelse sin
  Understøttelse ved at skjenke os Apparater til et Beløb af 200
  Rbdlrs. Værdi. Desuden havde H. M. Kongen allernaadigst skjænket
  Høiskolen et fuldstændigt Gymnastik-Apparat og flere private
  Fædrelandsvenner ydet Hjælp i Penge, Bøger eller andre Ting.
  
  Høiskolen var saaledes kommen i Besiddelse af den fornødne Lærerkraft
  og Spørgsmaalet var nu, om Eleverne havde Lyst til at blive, og om
  Forældrene, tvertimod deres naturlige og vante Forestillinger, kunde
  overtale sig til at undvære deres arbeidsdygtige Sønner om Sommeren.
  Resultatet blev, at af Vinterhalvaarets 22 Elever forbleve de 10
  Sommeren over, hvilket den, der kjender Forholdene, vil ansee for en
  ikke ubetydelig Seier for Høiskolen.
  
  Efterhaanden yttrede sig nu hos Bondestandens Ungdom rundt omkring i
  Landet Lyst til at besøge Høiskolen; men det var umuligt for mere end
  nogle Faa at erholde et nogenlunde anstændigt Logis i Rødding By,
  hvortil kom, at mange Forældre frygtede for, saaledes uden nærmere
  Tilsyn at overlade deres unge Sønner udenfor Skoletiden ganske til
  dem selv. Herved opstod den Idee hos nogle af Bønderne i den
  Slesvigske Forening: at opbygge et Elevhus paa Actier, og da der
  maatte iles, hvis Høiskolen endnu i Vinterhalvaaret skulde benyttes,
  saa gik det lidt tumultuarisk til baade med Actiesamlingen og
  Opførelsen af Bygningen, hvoraf ingen blev ganske tilendebragt, især
  da Sommeren i saa høi Grad var ugunstig for begge disse Foretagender.
  Men Fuldførelsen af Actiesamlingen vil ikke udeblive og i Foraaret
  vil Elevhuset blive fuldendt og staae som et smukt Vidne om den
  Slesvigske Bondes selvstændige Kraft og opvaagnende Sands for
  Oplysnings og Kundskabers Herlighed. Imidlertid blev Elevhuset,
  beregnet til Bolig for 32 Elever foruden Inspecteuren, indvendig saa
  vidt færdigt, at de midt i Novbr. Maaned kunde drage derind. Alle
  Pladserne bleve optagne, deels af de gamle, hvoraf ingen gik bort,
  deels af nyankomne; og Eleverne have, paa ganske ubetydelige
  Sygdomstilfælde nær, hele Vinteren befundet sig fortræffeligt i dette
  deres lille Jomsborg, som de selv i Spøg kalde det. At Opholdet i
  Elevhuset for Eleverne selv er i høi Grad behageligt og gavnligt, saa
  længe en god Aand kan hvile over dem, lader sig ikke nægte; men da
  det endnu ikke er lykkedes at ordne Økonomivæsenet og Gaardens
  Bestyrelse, ligesaa lidt som Høiskolens finantsielle Stilling i det
  Hele, paa en tilfredsstillende Maade, saa ligger dette endnu som en
  trykkende Byrde paa Forstanderen. Dog dette finder sig vel engang, og
  vi skal ikke tillade os at besvære Publikum med Klager herover,
  ligesaalidt som med en detailleret Udgiftsliste. Man vilde kun deraf
  lære, hvad Enhver dog veed i Forveien, at det ikke koster saa lidt at
  anlægge og vedligeholde en saadan Læreanstalt. Men hvor vigtige de
  ovennævnte udvortes Forhold end ere for de Paagjældende og hvor stor
  en Indflydelse de maae udøve paa disse ved Udførelsen af deres Dont,
  og hvor nødvendig endog Finantsernes heldige Tilstand er til
  Anstaltens Existens og Fremgang, saa er det dog ikke Fremstillingen
  heraf, der kan have Interesse for det store Publikum. Dette ønsker
  deels i Almindelighed at vide, om Høiskolen i Rødding paa en
  tilfredsstillende Maade har løst den Opgave, der nu beskjæftiger saa
  Mange, angaaende Folke-Høiskoler, navnlig om, hvorledes Bondestanden
  kan erholde den Oplysning, han som Landets Søn og Statens Borger
  savner og ønsker? og deels, med særskilt Hensyn til Nordslesvigerne,
  om den har formaaet at vække og nære den danske Nationalfølelse? Kan
  begge disse Spørgsmaal besvares med Ja, saa har Landet og Staten
  faaet fuld Værdi for de Penge, Forsøget har kostet, selv om
  Rødding-Høiskole maatte gaae ind af Mangel paa Understøttelse.
  
  For at Læserne da selv kunne dømme, skal vi søge at gjøre dem
  bekjendte med Høiskolens Indretning og med de Resultater, den har
  givet. Men vi maae dog i Forveien bede bemærket, at den endnu ikke
  har existeret fulde halvandet Aar, er altsaa kun i Begyndelsen af sin
  Udvikling, hvilken vi gjerne ville gjøre saa naturlig som muligt, og
  at den oprindelige Plan kun gav sig ud for at være et Forsøg, som vi
  ei alene vare os bevidste kunde modtage Forandringer og Forbedringer,
  men som ogsaa netop med Flid var anlagt saaledes, at den med
  Bekvemhed kunde optage disse. Den forekom derfor, saaledes som den
  læstes i »Dannevirke« for 20 Juli 1844, Mange at indeholde noget
  Ubestemt og Svævende, der ikke behagede dem, og Virkeligheden vil
  maaskee synes dem i Adskilligt ikke at svare til Udkastet. Men
  Hovedsagen, den egentlige Idee, er ikke forladt; den har kun formet
  sig efter Omstændighederne. I vor Fremstilling ville vi imidlertid
  kun meget kort berøre det, hvori vor Fremgangsmaade ei er forskjellig
  fra andre Læreanstalters, og kun dvæle der, hvor vi afvige fra det
  Sædvanlige.
  
  Den fastsatte Skoletid var baade i det første og det nuværende andet
  Vinter-Halvaar fra 8 til 12 om Formiddagen og fra 2 til 5 om
  Eftermiddagen; i Sommer-Halvaaret om Efterm. fra 2 til 6.
  
  Den første Vinter vare alle Eleverne, 20-22 samlede i een Klasse, og
  vare følgende:
  
    1) ~N. Staal~, 17 Aar gl., Søn af Møller Staal i Thyrstrup Sogn.
    2) ~P. Skau~, 19½ Aar gl., Gaardmandssøn fra Sommersted.
    3) ~P. M. Sørensen~, 18 Aar, Gaardmandssøn fra Moltrup Sogn.
    4) ~Fr. Møller~, 17 Aar, Indsidders-Søn fra Skodborg Sogn.
    5) ~H. P. Bramsengaard~, 19 Aar, Gaardmandssøn fra Vilstrup Sogn.
    6) ~J. J. Møller~, 18 Aar, Gaardmandssøn fra Rødding Sogn.
    7) ~N. Windfeldt~, 18 Aar, Gaardmandssøn fra Fardrup Sogn.
    8) ~S. A. Smidt~, 19 Aar, Søn af Thingmand Smidt i Haderslev.
    9) ~P. Arnkiel~, 16 Aar, Degnesøn fra Thyrstrup Sogn.
   10) ~B. Refslund~, 16 Aar, Gaardmandssøn fra Agerskov Sogn (kom efter
          Paaske).
   11) ~H. I. Bergholdt~, 24 Aar, Gaardmandssøn fra Arrild Sogn.
   12) ~A. Lorentzen~, 20 Aar, Søn af P. H. Lorentzen i Haderslev.
   13) ~P. Raun~, 27 Aar, Teglbrænder, Indsidders Søn fra Hammelev Sogn.
   14) ~C. E. Ravn~, 17 Aar, Gaardmandssøn fra Øsby Sogn.
   15) ~Th. Windfeldt~, 18 Aar, Gaardmandssøn fra Fardrup Sogn.
   16) ~I. Boisen~, 17 Aar, Gaardmandssøn fra Skrave Sogn.
   17) ~C. Lund~, 16 Aar, Gaardmandssøn fra Skrave Sogn.
   18) ~N. Nissen~, 17 Aar, Gaardmandssøn fra Øsby Sogn.
   19) ~S. Lund~, 15 Aar, Gaardmandssøn fra Rødding Sogn.
   20) ~I. P. Appel~, 21 Aar, fra Agerskov Sogn.
   21) ~M. N. Møller~, 25 Aar, Snedker, fra Hjerting Sogn.
   22) ~M. Gundersen~, 22 Aar, Gaardmandssøn fra Lintrup Sogn (kom ved
          Fastelavn).
  
  Timetabellen for Ugen lød saaledes:
  
   Fædrelandshistorie                         4 Timer.
   Verdenshistorie                            3   "
   Geografi                                   3   "
   Forstandsøvelser (moralske, psychologiske
   og statistiske Gjenstande mundtlig og
   skriftlig behandlede)                      4   "
   Dansk                                      6   "
   Tydsk                                      2   "
   Naturhistorie                              3   "
   Geometri                                   2   "
   Tegning eller Ridsning                     4   "
   Regning                                    2   "
   Gymnastik                                  4   "
   Sang (foruden Løverdag Efterm.)            2   "
  
  Om dette Halvaar have vi kun at bemærke, at, endskjøndt Eleverne i
  det Hele viste al den Iver og Opmærksomhed man kunde forlange, og
  mere end man kunde vente, saa var det blandt Øvelserne især Gymnastik
  og blandt Videnskaberne især Historie der interesserede dem, dette
  sidste vel tildeels paa Grund af Hr. Wegeners store Gave til at
  foredrage den paa en underholdende og lærerig Maade.
  
  Om Sommeren kom kun een ny Elev til, H. Sødorff, 17 Aar, Søn af
  Lieutenant Sødorff. Som 12te Elev kan regnes Chr. Flor, der tog Deel
  i adskillige Timer. Af de gamle gik de 12 sidstnævnte bort; der
  forblev altsaa kun een Klasse. Men med Læregjenstandene foregik
  naturligviis endeel Forandringer, som Følge baade af Aarstiderne og
  det nye Lærerpersonale.
  
  Den første Deel af Sommeren vare Timerne saaledes fordeelte:
  
  om Formiddagen:
  
   Theoretisk Landvæsen             8 Timer.
   Physik                           2   "
   Geographi                        2   "
   Historie og Statistik            6   "
   Dansk                            6   "
  
  om Eftermiddagen:
  
   Arithmetik og Regning            4 Timer.
   Geometri                         2   "
   Tegning                          3   "
   Tydsk                            3   "
   Dansk                            2   "
   Gymnastik (Svømning)             4   "
   Sang foruden Løverd. Eft.        2   "
  
  Om Eftermiddagen udtoges, naar Veiret tillod det, Eleverne skifteviis
  til Øvelser i Marken, hvortil ogsaa hørte practisk Landmaaling, hvori
  Eleverne fandt stor Behag og gjorde god Fremgang. Senere, efter at
  _Dr._ Poulsen var ankommen, ansattes:
  
   Theoretisk Landvæsen             8 Timer.
   Physik                           2   "
   Geographi                        2   "
   Historie og Statistik            4   "
   Dansk                            4   "
   Arithmetik og Regning            4   "
   Geometri                         2   "
   Botanik                          4   "
   Tydsk                            4   "
   Gymnastik eller Svømning         4   "
   Sang (foruden Løverd. Eft.)      2   "
  
  og een Eftermiddag botanisk Excursion; endelig Mark-Øvelser for
  Enkelte skifteviis, naar Veiret tillod det.
  
  Blandt de Erfaringer i Sommer-Halvaaret, som muligen kunne have
  nogen almindeligere Interesse, ville vi anføre følgende: Det eneste
  Middel, som staaer til vor Raadighed, for at Eleverne kunne bade sig
  og lære at svømme, er at benytte en lille Aa, som gaaer over
  Høiskolens Mark, hvor den paa et Sted, omtrent 20 Al. langt, er 7-8
  Al. bred, og paa sit Dybeste 2-3 Alen dyb. Ved Hjælp af denne Smule
  Vand og det Svømme-Apparat, som Hs. Majestæt har skænket os, fik
  Hr. Müller samtlige Elever i den forløbne Sommer, trods det
  ufordeelagtige Veir, lært at svømme, hvorom de virkelig paa en
  Excursion i Efteraaret overbeviste sig i Jels dybe Sø. En anden
  Erfaring var den, at da Forstanderen meddelte Eleverne de
  Forandringer, som skulde foretages med Læsetimerne, efterat _Dr._
  Poulsen var ankommen, og derefter spurgte dem, hvad de syntes derom,
  svarede de, at de ugjerne mistede nogen af deres historiske Timer for
  Botanikens Skyld. Han sagde dem, at dette for det første ikke kunde
  undgaaes, fordi Botaniken egentlig kun kunde bibringes dem om
  Sommeren, der allerede var rykket langt frem, og fordi de vare ganske
  ukyndige i denne Videnskab; imidlertid vilde han om 14 Dage høre, om
  de vare af samme Mening som nu. Men i denne Tid havde de allerede
  faaet de botaniske Timer saa kjære, at Talen ikke mere var om at
  opgive nogen af dem. En tredie ligesaa interessant Erfaring. I
  Sommerens Løb gjorde Hr. Krarup i flere Uger en Reise til Jylland og
  Sjælland. Derved bleve ugentlig 8 Timer frie, som altsaa skulde
  fordeles blandt de andre Lærere. Da bade Eleverne, der af Prof. Flor
  leilighedsviis havde lært at udtale og forstaae et Par svenske Viser
  de sang, om at han vilde overtage samtlige Timer i Hr. Krarups
  Fraværelse og anvende disse til at lære dem Svensk. Dette gjorde han
  og gjennemgik i den Tid hele det Tillæg med Prøver af Svensk
  Litteratur, som findes i hans Læsebog, 2det Oplag, hvoraf Høiskolen
  eier nogle Exemplarer. Senere læste han undertiden om Aftenen for dem
  af »Fryxells Berättelser,« som de forstode saa godt og hørte paa med
  saa stor Glæde, at de flere Gange i Vinter have bedet ham om at
  fortsætte disse Forelæsninger. Men Tiden har ikke været dertil.
  
  Indeværende Vinter-Halvaar 1845/46 er begyndt den 17de November.
  Skolen besøges i dette af 42 Elever. Af de 12 Sommer-Elever forblev
  de 11; den ene, Arnkiel, maatte formedelst Brystsvaghed allerede
  inden Sommerens Slutning drage hjem, og er endnu sengeliggende.
  Følgende nye kom til:
  
   12) ~F. Wind~, 17 Aar, Gaardmandssøn fra Arrild Sogn.
   13) ~I. Riis~, 21 Aar, Gaardmandssøn fra Seem Sogn.
   14) ~P. Jacobsen~, 18 Aar, Gaardmandssøn fra Tønder-Egnen.
   15) ~P. Roost~, 22 Aar, Gaardmandssøn fra Meolden Sogn.
   16) ~P. L. Møller~, 17½ Aar, fra Agerskov Sogn.
   17) ~Jep Chr. Wilfang~, 16 Aar, Gaardmandssøn fra Aastrup Sogn.
   18) ~B. Mikkelsen~, 25 Aar, Gaardmandssøn fra Vonsbæk Sogn.
   19) ~H. I. Jensen~, 21 Aar, Gaardmandssøn fra Vonsbæk Sogn.
   20) ~I. G. Wilfang~, 20 Aar, Gaardmandssøn fra Vonsbæk Sogn.
   21) ~H. C. Clemmensen~, 25 Aar, Møllersøn fra Henne Sogn i Jylland.
   22) ~N. Jepsen~, 21 Aar, Gaardmandssøn fra Skanderup Sogn.
   23) ~C. Thomsen~, 20 Aar, Møller-Søn fra Skanderup Sogn.
   24) ~C. F. Buch~, 24 Aar, Gaardmandssøn fra Skanderup Sogn.
   25) ~F. E. Anker~, 20 Aar, Gaardmandssøn fra Aller Sogn.
   26) ~C. Juul~, 22 Aar, Gaardmandssøn fra Aller Sogn.
   27) ~P. Johansen~, 18 Aar, Gaardmandssøn fra Taps Sogn.
   28) ~M. Brorsen~, 25 Aar, Gaardmandssøn fra Ballum Sogn.
   29) ~P. M. Winther~, 16 Aar, Forpagter-Søn fra Gram Sogn.
   30) ~I. A. Tonnesen~, 20 Aar, Gaardmandssøn fra Vamdrup Sogn.
   31) ~I. H. Friis~, 16½ Aar, Gaardmandssøn fra Gammel-Haderslev Sogn.
   32) ~N. Gram~, 23 Aar, Gaardmandssøn fra Ballum Sogn.
   33) ~P. Raun~, 28½ Aar, Teglbrænder fra Hammelev Sogn.
   34) ~N. I. Clausen~, 17 Aar, Gaardmandssøn fra Vamdrup Sogn.
   35) ~L. Poulsen~, 20 Aar, Gaardmandssøn fra Hjarup Sogn.
   36) ~N. L. Nygaard~, 18 Aar, Gaardmandssøn fra Taps Sogn.
   37) ~H. Boisen~, Gaardmandssøn fra Rødding Sogn.
   38) ~P. I. Lund~, Gaardmandssøn fra Vamdrup Sogn.
   39) ~H. Nielsen~, 28 Aar, Gaardmandssøn fra Daastrup ved Roeskilde.
   40) ~M. Gundersen~, 23 Aar, Gaardmandssøn fra Lintrup Sogn.
   41) ~M. N. Møller~, 26 Aar, Snedker fra Hjerting Sogn.
   42) ~I. Poulsen~, Gaardmandssøn fra Hjerting Sogn.[1]
  
    [1] Af dem, som ikke opholde sig paa Elevhuset, hvilket kun er
    bestemt for 32, maatte H. Nielsen fra Sjælland allerede ved
    Juletider drage hjem for Svageligheds Skyld, haabende, at han til
    Sommer kunde holde det bedre ud. -- En Snedker I. C. Jensen fra
    Hygom, som i nogle Uger besøgte Høiskolen, have vi ikke anført, da
    baade hans Profession og den lange Afstand forbød ham at vedblive
    sine Vandringer hertil.
  
  Der var i Sommerens Løb blevet indrettet een Skolestue til; man kan
  altsaa nu efter Omstændighederne have alle Eleverne samlede, (hvilket
  skeer, hvor det uden Vanskelighed kan lade sig gjøre), eller dele dem
  i to Klasser, f. Ex. i Mathematik, Tydsk, Danske Skriveøvelser,
  endeel Landvæsenstimer, o. s. v., idet man da hver Gang retter sig
  efter, hvor de ifølge deres Evner og Dulighed høre hen. I dette
  Halvaar gjælde altsaa to Timetabeller, saaledes lydende:
  
  For øverste Afdeling:
  
   Fædrelandshistorie                       2 Timer.
   Verdenshistorie                          2   "
   Dansk Læsning                            2   "
   Danske Udarbeidelser -- Løverdag Eftermiddag
   Sproglære                                2   "
   Tydsk                                    2   "
   Mathematik (Stereometri og Arithmetik)   2   "
   Chemi                                    6   "
   Geografi og Jordbundslære                4   "
   Theoretisk Landvæsen                     8   "
   Landmaaler-Tegning                       2   "
   Sang                                     2   "
   Gymnastik                                6   "
  
  For den nederste Afdeling:
  
   Fædrelandshistorie                       2 Timer.
   Verdenshistorie                          2   "
   Dansk Læsning                            2   "
   Danske Skriveøvelser                     3   "
   Sproglære                                2   "
   Tydsk                                    2   "
   Geometri                                 2   "
   Regning                                  1   "
   Chemi                                    6   "
   Geografi og Jordbundslære                4   "
   Theoretisk Landvæsen                     8   "
   Sang                                     2   "
   Gymnastik                                6   "
  
  Idet vi nu skulle meddele Læserne vore Betragtninger i Anledning af
  indeværende Vinter-Halvaar, forudskikke vi i Almindelighed den
  Bemærkning, at vi maae i høi Grad være tilfredse med Elevernes Lyst,
  Flid og Fremgang i alle Henseender, men ville iøvrigt, som ovenfor
  sagt, kun holde os til Det, der kan synes at kaste Lys paa de
  Spørgsmaal angaaende Folkedannelse, der for Tiden bevæger det store
  Publicum. Vi forene derfor i vor Fremstilling Vinterens med de
  tidligere gjorte Forsøg og Erfaringer her paa Høiskolen.
  
  1. ~Det er gjort til Princip ikke at tage saa meget Hensyn til de
  mindre Begavede som til de bedre Hoveder, de livligere og
  videbegjærligere Naturer~. Det er ikke allene den eneste Maade for
  Lærerne til at vedligeholde deres aandelige Livlighed, hvis de har
  nogen, men ogsaa for Staten og Landet i det Hele er det af største
  Vigtighed, at de aandelig Stærkere, til hvad Stand de end høre, faae
  den ~rette~ Oplysning. Paa dem kommer det dog i Grunden altid an,
  hvilken Vending Tingene her i Verden skulle tage; slaae de først
  ind paa en Vei, saa følge de Øvrige af sig selv efter. Men
  Skole-Erfaringen lærer bestandig, at de Opvaktere blive meget langt
  tilbage fra Det, de kunde bringes til, naar der for meget skal tages
  Hensyn til de Svagere, og at de blive kjede ad en altfor langsom
  Underviisning, hvoraf Følgen hos os, hvor Oplysningen er den eneste
  Fordeel af Skolegangen, nødvendigen maatte blive, at de snart gik
  bort igjen. Vi vilde altsaa kun beholde de Svagere tilbage, og det er
  endda et stort Spørgsmaal, om disse selv vare bedre tjente hermed.
  Kunde de end, ved at være allene, have mere Tid og Ro til at faae
  lært det Mindre og Lavere og Simplere, der nu meddeeltes, saa vilde
  de savne al den Indflydelse til det aandelige Livs Vækkelse, som
  dagligt Samliv med de mere Begavede udøver. Man kan være temmelig
  sikker paa, at saa længe den mindre Begavede vedbliver at besøge en
  saadan Læreanstalt, der egentlig er anlagt for høiere Aandskræfter
  end hans, har han ogsaa virkelig Fordeel af den. Kunde Forfængelighed
  end lokke ham derhen, saa vilde Kjedsommelighed og Følelsen af den
  underordnede Rolle, han spiller, snart drive ham derfra igjen. Vor
  Erfaring her paa Høiskolen, der jo rigtignok ikke er meget stor eller
  gammel, bestyrker denne Mening. Vi have al Grund til at tvivle paa,
  at det vilde staae i Lærernes Magt, om de gjorde sig nok saa megen
  Umage, at bringe saa meget aandeligt Liv ind i de svagere Elever, som
  skeet er (hvor ringe det endog kan være), dersom ikke de opvaktere
  Kammerater havde været deres Omgang. Og noget Liv og Vækkelse i
  Sjæleevnerne er dog i Grunden det bedste Udbytte, de kunde erholde
  paa en saadan Anstalt.
  
  2. Et andet Grund-Princip her er: ~ingen Tilgangs- eller
  Afgangs-Examen at holde, og overhovedet at give os saa lidt af med
  Examinationer som muligt~. Da man endnu i Almindelighed staaer i den
  Mening, at offentlige Examiner ere til stor Nytte, skulle vi tillade
  os at forsvare det af os antagne Princip; men vi bemærke
  udtrykkeligen, at Talen her kun er om ~vor~ Læreanstalt, og at vi
  ikke indlade os paa Raisonnement om andre Læreanstalter, der have
  andre Formaal.
  
  Hvad ~Tilgangs-Examen~ angaaer, da indsee vi ikke, hvortil den
  her paa Anstalten skulde nytte. Den kunde skaffe os nogen Kundskab
  om, hvilke positive Kundskaber og Færdigheder den indmeldte
  Elev besidder. Men om vi nu erfarede dette, endog med langt
  større Sikkerhed end det i Virkeligheden er muligt, saa blev
  Eleverne derved jo hverken duligere eller uduligere til at
  profitere af Underviisningen, og da vi dog ikke kunde forandre
  Underviisningsplanen efter de forskjellige Elevers forskjellige
  Kundskaber, saa vilde Følgen kun blive, at vi kunde afvise Nogle som
  umodne for den. Men hvor vidt Nogen virkelig har Gavn og Fornøielse
  af at sidde paa Skolebænken, kan intet Menneske tilfulde bedømme uden
  han selv efterat have prøvet det. Vi antage, at de, som komme til
  Høiskolen, nogenlunde godt kunne læse, skrive og regne. Kan de mere,
  saa er det godt; men kan de ikke engang dette, saa bliver det deres
  egen Sag at skaffe sig den fornødne Færdighed heri (thi Høiskolen
  indlader sig ikke paa at bibringe den saakaldte Børnelærdom), eller
  at bære Savnet deraf. Dette Tilfælde er imidlertid endnu ikke
  indtruffet her, og vil vel heller ikke let indtræffe, da Enhver, som
  vil optages som Elev, maa melde sig hos Forstanderen, som da gjør
  opmærksom paa denne Forudsætning. Ved en mundtlig Samtale, der mere
  har Conversationens end Examinationens Form, kan Forstanderen ogsaa
  langt bedre udforske, hvorvidt han med Nytte vil kunne tage Deel i
  Underviisningen eller ikke, og i saa Henseende raade ham. Hovedsagen,
  eller rettere, det Eneste, hvorpaa det kommer an, er: om han
  har nogen virkelig Lyst og Trang til aandelig Oplysning. En
  Tilgangs-Examen vilde altsaa ikke være Eleverne til nogen Gavn.
  Derimod have mange af dem erklæret, at hvis de først skulde have
  været examinerede, vilde Undseelse for at forraade deres Uvidenhed
  have afholdt dem fra Høiskolen, og det mange af dem, der have meest
  Hoved og meest Glæde af Underviisningen.
  
  ~Afgangs-Examen~ have vi heller ikke. Det Vigtigste ved
  Underviisningen paa vor Høiskole er ikke de positive Kundskaber og
  Færdigheder, som vi søge at bibringe Eleverne, men snarere det hele
  aandelige Liv, som bliver vakt og næret hos dem, saa at deres
  Forstand bliver skarpere, deres Dømmekraft modnere, deres Hjerte
  aabnere og ædlere, at der vækkes hos dem Sands for Orden, Skjønhed og
  et smagfuldt Liv, at Lyst til Beskjæftigelse kan træde istedetfor den
  sædvanlige Dorskhedsvane, at deres Sind og derved deres Væsen kan
  blive frimodigere, deres Følelse for Kammeratskab og Fædreland blive
  vakt, næret og styrket. Alt dette kan ikke godt stilles til Skue ved
  en offentlig Examen. Men hvis det virkelig er tilstede, vil det efter
  deres Ophold paa Høiskolen nok vise sig i deres hele Liv og Opførsel,
  og erfares Intet deraf i deres senere Liv, saa nytter det ikke, om de
  ved en Afgangsexamen fra Høiskolen havde formaaet at aflægge et Slags
  Vidnesbyrd derom. Derimod virker Tanken om en forestaaende offentlig
  Examen i høieste Grad forstyrrende baade paa Lærere og Elever. Det er
  umuligt, at Læresalen da kan forblive det rene og hellige Sted, hvor
  begge ret med Lyst og Iver kunne give og modtage, kunne nyde
  Sandhedens og Oplysningens herlige Frugter. Det som i mange Forhold
  gjør offentlige Examiner nødvendige, naar nemlig en vis Bestilning
  kun kan anbetroes Den, der er i Besiddelse af visse bestemte
  Kundskaber og Færdigheder, finder ikke Sted her; og vil man have
  Examiner for at erfare, hvad og hvorledes der læres paa Høiskolen,
  saa er den allersikkreste Maade at overbevise sig herom den, at man
  personlig tager Plads i Læresalen, hvilken altid staaer aaben for
  enhver anstændig Person. -- Netop fordi det er Høiskolens Plan, ikke
  at paatvinge eller at paaliste Ungdommen visse Kundskaber, Anskuelser
  og Meninger, som mere vi høiere Staaende end de selv ønske at de
  maatte være opfyldte af, men derimod at bibringe dem saa meget af vor
  egen Oplysning, som de selv ansee for gavnligt og fornøieligt, netop
  derfor ansee vi det for dobbelt nødvendigt, at vi afholde os fra
  ethvert Middel til at drage dem til os udenfor Oplysningens egen
  Tiltrækningskraft. Paa hvilken Maade vil man ellers kunne erfare,
  hvad ~Folket~ i Virkeligheden ønsker og behøver af aandelig
  Oplysning?
  
  Hvad endelig ~den daglige Examination i Timerne~ angaaer, da finder
  denne Sted, hvor det er nødvendigt, men da det ikke er Høiskolens
  Hensigt at forsikkre sig, at enhver enkelt Elev tilegner sig al den
  Lærdom, der bydes, saa anvendes denne daglige Examination saa lidt
  som muligt, eftersom den baade medtager megen Tid og let bliver saare
  kjedelig for Eleverne. I al Fald anvendes den hellere som en
  Gjentagelse af det eengang Foredragne og som en Undersøgelse,
  hvorvidt Eleverne i Almindelighed, ikke hver især, have forstaaet og
  opfattet de holdte Foredrag. Hvor det derimod er Øvelser og
  Færdigheder, som Eleverne skulle tilegne sig, og ikke blot Indsigter
  og Oplysninger, der meddeles dem, f. Ex. ved Gymnastik, Musik,
  Regning, Tegning, Landmaaling, Læse-, Skrive- og Taleøvelser o. s.
  v., der indfinder Examinationen eller Repetitionen, hvad man vil
  kalde det, sig af sig selv, tildeels ogsaa ved nogle Videnskaber, som
  Mathematik og Tydsk Sprog. Men efter de historiske, geographiske,
  naturvidenskabelige, landøkonomiske Foredrag bruges Examination kun
  undtagelsesviis, naar der er nogen særdeles Grund dertil.
  
  3. ~Underviisningen i Naturvidenskaberne~. Den Overbeviisning, at
  Naturvidenskaberne paa alle vore Underviisningsanstalter bør optages
  med iblandt Læregjenstandene, er efterhaanden bleven saa almindelig,
  at vi ikke behøve at føre noget Forsvar for, at vi have indrømmet dem
  en betydelig Plads paa Rødding Høiskole. Spørgsmaalet er, hvis vi
  ikke feile, kun om, hvad og hvorledes der skal foredrages. Men da
  hele denne Underviisning har været overladt til _Dr._ Poulsen, som,
  saavidt vore Finantsers ængstelige Tilstand tillod det, har havt
  temmelig fri Raadighed til at følge sine Anskuelser baade med Hensyn
  til Underviisningsgjenstandenes Fordeling og til de nødvendigste
  Indretninger og Anlæg, saa have vi anmodet ham om, selv at optegne,
  hvad her er skeet og med hvilket Resultat. Disse Optegnelser meddele
  vi herved vore Læsere.
  
  »Den fuldstændige Mangel paa et Underviisnings-Apparat for
  Naturvidenskaberne, som først ved Udpakningen og Ordningen af mine
  egne Samlinger kunde hæves, anviste ~Botaniken~ den første Plads i
  den naturvidenskabelige Underviisning i Sommer-Halvaaret. Det
  botaniske Studium har her til Hensigt baade i Almindelighed at aabne
  Øiet for Naturens Skjønhed og Mangfoldighed og at skjærpe
  Iagttagelsen, og med Hensyn til Landmandens særegne Tarv at gjøre ham
  bekjendt med Europas vigtigere Culturplanter, deres geographiske
  Forhold, Natur og Anvendelse. I Begyndelsen blev, saa fattelig som
  mueligt, Planternes Livsbetingelser afhandlede. Der toges ved
  Underviisningen bestandig Hensyn til de oekonomisk vigtige og til de
  indenlandske Planter, hvilke sidste bleve Eleverne bekjendte, deels
  ved speciel at tage dem i Betragtning under Udviklingen af de
  vigtigste naturlige Plantefamilier, deels paa de ugentlige Udflugter
  i Omegnen. Paa disse fremhævedes isærdeleshed de forskjellige
  Localiteters Characteer-Planter -- Hedernes, Mosernes, Engenes og
  Skovenes særegne Vegetation, Marskegnenes Characteerplanter, de
  dyrkede Steders Ukrudsplanter, Klitvegetationen o. s. v.
  
  Underviisningen understøttedes af en betydelig Axsamling af de
  Europæiske Cerealier, som er samlet i Udlandet og hvoraf en Deel blev
  dyrket her i forrige Sommer, af tørrede Samlinger af Fodervexter og
  Handelsplanter, en fædrelandsk Plantesamling og af en Frøesamling.
  
  I dette Halvaar fortsattes desuden Underviisningen over Europas
  Geographi, hvorom senere skal tilføies nogle Bemærkninger, og den
  mechaniske Deel af Physiken, saavidt dette kunde skee uden Apparater.
  
  I Vinterhalvaaret begyndtes Rækken af de naturvidenskabelige Foredrag
  med ~Læren om de vægtløse Stoffer~. Varmelæren blev paa Grund af dens
  rige og interessante Anvendelse i Oekonomien og Agerbruget udførlig
  afhandlet, Læren om Lyset, Electrisitet og Magnetisme, forsaavidt
  de forklare almindelige Naturphænomener og store Anvendelser i
  Livet. Derpaa fulgte ~Chemien~, hvis elementaire Deel, ligesom
  Impoderabilierne, oplystes ved en Mængde Forsøg, der ere uundgaaelig
  nødvendige i de experimentelle Naturvidenskaber og som kunne
  anstilles i rig Fylde uden betydelige pekuniære Offere. Ved
  Underviisningen heri toges bestandig Hensyn til hjemlig Industrie
  og Oekonomie og fortrinlig til Agerbruget. I den uorganiske Deel af
  Chemien afhandledes tillige de Mineralier, som enten ved deres store
  Anvendelse i Industrien og deres Forhold til Agerbruget eller ved
  deres almindelige Forekomst i vor Jordbund kunde have Interesse for
  Tilhørerne, hvorefter først vor Jordbundslære, som udvikledes under
  Danmarks Geographie, kunde blive fattelig. I den organiske Deel
  af Chemien afhandles især de Stoffer, som oplyse Plante- og
  Dyre-Physiologien og som benyttes i den landoekonomiske Technologie.
  Til næste Sommer vil hertil slutte sig Gjødningslæren og
  Plantenæringen, saavelsom Dyrproductionens vigtigste Dele, oplyst ved
  Chemien.
  
  Foruden den egentlige anvendte Naturvidenskab, er ogsaa ~Geographien~
  overdraget mig som Underviisningsgjenstand. I dette Halvaar tog et
  nyt Cursus heri sin Begyndelse, hvori de ældre Elever ønskede at
  deeltage. Efter en kort og fattelig Oversigt over den mathematiske
  Geographie, afhandledes Jordens Udviklingshistorie før Menneskets
  Optræden, oplyst ved en betydelig og instructiv Samling af
  geognostiske Haandstykker og Forsteninger, derpaa fulgte Jordklodens
  senere Forandringer og Planternes, især de europæiske Culturplanters
  geographiske Forhold og Aarsagen til denne geographiske Begrændsning,
  afledt af Climatologien. I den specielle Geographie blev isærdeleshed
  Skandinavien udførligt afhandlet med Hensyn til dens forhistoriske
  Tid og geognostiske Beskaffenhed, Climatologie og plantegeographiske
  Forhold. Danmarks Jordbundslære blev, paa Grund af dens Vigtighed for
  vore Landmænd, omstændelig udviklet. I den politiske Geographie
  fremhæves især de forskjellige Staters Forhold til Agerbrug og
  Industrie. Saavidt muligt anskueliggjøres Underviisningen ved
  Relief-Kort, Speciel-Kort, Samlinger af Natur-, Industrie- og
  Husflids-Gjenstande, Kobbere, o. s. v., hvorved Interessen meget
  vækkes.
  
  Til populaire Foredrag over Naturvidenskaberne ere ~Samlinger~
  uundgaaelig nødvendige; jo mere Underviisningen kan understøttes ved
  Anskuelse af Gjenstanden eller Experimentet, desto mere lettes
  Opfatningen og forhøies Interessen. Det har derfor ogsaa allerede før
  det endnu var min Bestemmelse at gaae til Rødding, været mig
  magtpaaliggende at bidrage til Samlinger for Skolen. Fra Udlandet
  hjemsendtes en meget fuldstændig Axsamling og en Frøesamling af de
  europæiske Kulturplanter, som har en særegen Værd derved, at den for
  største Delen hidrører fra Haveinspector Metzger i Heidelberg. Det
  syntes mig ønskeligt, at denne Samling blev dyrket her ved Skolen, og
  i Sommerens Løb blev derfor Indhegningen og Anlæget af en lille
  ~Forsøgsmark~ paabegyndt, som til den anstundende Sommer vil give et
  anskueligt Overblik over Nord- og Mellem-Europas Cerealier, Foder- og
  Handels-Vexter. En Samling af 45 Kartoffelvarieteter, som allerede
  blev dyrket i forrige Sommer og som bleve fuldstændig uberørte af
  Kartoffelsygdommen, ville til Efteraaret kunne uddeles i smaae
  Partier. Foruden denne Forsøgsmark udførtes i forrige Sommer en Deel
  Træeplantninger og en lille ~Træeskole~ anlagdes, som har til Hensigt
  at bibringe Nordslesvigerne Smag for Træeplantning og Øvelse i
  Frugttræernes Forædling. Et passende Sted blev udseet til Anlæget af
  en Humlehave, for at kunne give Eleverne Underviisning i denne
  vigtige Handelsplantes Dyrkning, og Kjøkkenhaven, som var aldeles
  forsømt, blev omlagt og udvidet.
  
  Disse Anlæg ere vel smaae og ikke skikkede til egentlige agronomiske
  Forsøg; men de ville i mange Henseender tjene til at understøtte
  Underviisningen og vække Smag for Havedyrkning og Træekultur.
  Beliggenheden maatte, paa Grund af den ufuldstændige Markfred her i
  Egnen, vælges saa nær ved Bygningen som mueligt, men derved kunde
  rigtignok ikke det gunstigste Terrain erholdes, da Bygningerne ligge
  meget lavt. Til at understøtte Underviisningen i Physik, Chemie og
  Naturhistorie, blev et lille ~Laboratorium~ indrettet i Efteraaret og
  et lille tilstødende Værelse bestemtes til Opbevaringssted for de
  ~naturhistoriske Samlinger~. Af saadanne er allerede i forrige Aar et
  fædrelandsk Herbarium og en Samling af oekonomisk vigtige Planter
  anlagt og en mineralogisk-geognostisk Samling, med særdeles Hensyn
  til Skandinavien, vil, inden jeg forlader Høiskolen, blive indrettet
  for samme. Af zoologiske Gjenstande mangler endnu Alt. Den
  physikalske og chemiske Samling er paabegyndt ved et betydeligt
  Bidrag fra Selskabet til Naturlærens Udbredelse og en Deel Apparater
  fra mig. En Modelsamling af de vigtigste Agerdyrkningsredskaber og
  Maskiner vilde være i høi Grad ønskelig og vil maaskee efterhaanden
  ved Bidrag fra Enkelte komme sammen.
  
  Med Hensyn til den naturvidenskabelige Underviisning i Almindelighed
  maae bemærkes, at jeg ingenlunde, selv i min dristigste Forventning
  om Bondestandens Modtagelighed for Naturvidenskaberne, i Begyndelsen
  turde vove at give mine Foredrag den Udstrækning, som de efterhaanden
  have faaet og som den stigende Videbegjærlighed og udholdende Iver
  hos Eleverne ansporede mig til at give dem. Elevernes Interesse for
  disse viste sig ingenlunde allene der, hvor Naturvidenskaberne oplyse
  deres specielle Fag eller hvor Hensyn til Nytten for Livet var
  fremherskende, men ligesaavel der, hvor kun den aandelige
  Videbegjærlighed kunde søge Næring. Naturligviis kunde ikke alle med
  lige Lethed følge disse Foredrag, men at de i Almindelighed blev
  rigtigt opfattede og forstaaede, fik jeg uden egentlig Examination
  Kundskab om, deels ved engang for alle at tillade Afbrydelse i
  Foredraget ved Spørgsmaal, som ikke sjelden benyttes, deels derved at
  Eleverne henvendte sig til mig om Aftenen for at faae Oplysning om
  det, der ikke var bleven dem fuldkommen klart. Men uagtet Interessen
  for de Dele, som ikke umiddelbart anspore ved Nyttens Øiemed, viste
  sig større end jeg turde vente, saa er jeg dog bleven fuldkommen
  bestyrket i den Anskuelse, at man ved en Folke-Høiskole som denne, i
  Almindelighed igjennem Anvendelsen bør vække og vedligeholde
  Interessen og bibringe Kundskaben til Videnskaben selv, og at man,
  saavidt mueligt, bør hente Exemplerne fra den Kreds af Phænomener,
  som er Landmanden bekjendt.
  
  Den fuldstændige Mangel paa passende Lærebøger nødte mig til, paa
  Elevernes indstændige Opfordring, at dictere Hefter, hvilket vel er
  meget tidsspildende, men dog ogsaa giver Leilighed til udførligere at
  udvikle og opklare mange Punkter.
  
  Den i høi Grad opmuntrende Opmærksomhed og stærkt udtalte Glæde, som
  de unge Mennesker af Bondestanden have viist ved ethvert Lys, som
  Naturvidenskaberne i saa rigt Maal ere i Stand til at udbrede over
  deres Fag; den Iver hvormed de søge Hjelpemidler til senere at
  fortsætte og udvide Kundskaben til dem, afgiver det bedste praktiske
  Beviis for, hvor meget Underviisningen i Naturvidenskab her er paa
  sin Plads. Den bør aldrig mangle ved en Bondehøiskole eller en
  Agerdyrkningsskole, selv hvis man ved disse blot tænker sig
  Agerbruget som den eneste Gjenstand for deres Virksomhed.«
  
  4. ~Underviisningen i Modersmaalet~ maae vi ogsaa særskilt omtale
  med nogle Ord, da vi ansee den for at være ligesaa vigtig som den af
  Mange er forsømt og misforstaaet. Man synes ikke at indsee, at der i
  Grunden slet ikke kan være Tale om Oplysning, i det mindste ikke hos
  Folket, uden igjennem Modersmaalet. Om vi end kjende noget til et
  andet Sprog, saa er Modersmaalet dog ikke allene det eneste, vi
  rigtig forstaae, saaledes at vi begribe og føle Betydningen af
  ethvert Ord; men vi formaae ogsaa kun fuldeligen at sympathisere og
  være enige med dem, der ere vore Landsmænd og have samme aandelige
  Natur som vi: kun af dem kunne vi erholde Noget, som kan blive vort
  Eget, som i aandelig Forstand kan blive til Kjød og Blod i os. Det er
  altsaa ikke allene det eneste Sprog, hvori vi rigtigt kunne udtrykke,
  hvad der lever og bevæger sig i os, Tanker eller Følelser, men ogsaa
  det eneste, der kan skaffe os vor rette aandelige Næring.
  Underviisningen i Modersmaalet maa derfor baade lære os at tale, læse
  og skrive rigtigt. Men sædvanlig beskjeftiger man sig formeget med
  det sidste, for lidet, med Læsning og slet ikke med Talen. Det er som
  om man ansaae det for ligegyldigt, hvor daarligt man kom fra at tale
  eller læse, naar kun Det, man satte paa Papiret, tog sig godt ud.
  Dette gjør man nu vel næppe; men man beroliger sig rimeligviis ved
  den Forestilling, at ethvert Menneske kan tale, og at Enhver, som har
  »lært at læse«, kan læse. Men denne Forestilling er falsk, hvis man
  ved at tale mener: at udtrykke sig tydeligt og bestemt, og ved at
  læse mener: ikke blot med Øinene at overfare eller med Munden
  fremsige de Ord, som staae i Bogen, men tillige baade selv forstaae
  Ordenes Mening (forsaavidt Indholdet ikke overstiger vore aandelige
  Kræfter) og oplæse dem saaledes, at det bliver let for Tilhørerne at
  fatte den. Naar man undtager dem, der have faaet en videnskabelig
  Dannelse eller som høre til de meget dannede Kredse, saa findes en
  saadan Færdighed kun enkeltviis hos den borgerlige Stand i Stæderne
  og sjelden; i Bondestanden paa Landet næsten aldrig. Vi kunne tale af
  Erfaring; thi i Rødding Høiskole ere Elever fra mange Egne og flere
  af dem ere af Naturen gode Hoveder, ja nogle endog vante til Læsning,
  og dog have vi ikke havt et eneste Exempel paa, at de i Ordets
  ovenfor angivne Betydning kunne læse eller tale. Naar de skulle læse
  op af en Bog, falder det dem slet ikke ind, at de have Lov til at
  udtale Ordene saaledes som de ere vante til at udtale dem ved
  mundtlig Samtale (vi mene naturligviis ikke deres særegne
  provinsielle Dialect; thi den veed Bonden saavel i Slesvig som
  andensteds i Danmark godt at moderere, naar han taler med dannede
  Folk) de troe, at Ordene skulle udtales nøiagtigt efter Bogstaverne,
  og dette tager deres Opmærksomhed saa meget i Beslag, at de ikke
  tænke paa Meningen, naar Sætningerne ikke ere særdeles korte eller
  simple. De miste saaledes mere eller mindre det Udbytte, Læsningen
  skulde give dem. Og idet de ikke ere i Vane med altid at følge
  Tankegangen, kan de naturligviis heller ikke læse med den rette
  Betoning, d. v. s. fremhæve de Ord eller Stavelser, som skal
  fremhæves, for at hele Sætningens Betydning kan komme klart for
  Dagen. Tilhørerne maae derfor ofte gaae glip af Meningen.
  
  Det kostede i Begyndelsen ikke liden Umage, at faae deres gamle
  Læsevane overvundet og bringe dem i en ny og rigtigere, tildeels
  fordi baade Eleverne og endnu mere Andre hjemme fandt det
  besynderligt og upassende at anvende den Tid til at lære voksne
  Mennesker at læse, som efter deres Tanker burde anvendes til
  Skriveøvelser; men Tid efter anden begynde de at føle, at de ved at
  øve sig i at læse forstaaeligt og naturligt aabne sig Adgang til
  Modersmaalets Litteratur, som ellers vilde være lukket for dem og som
  dog er det rige Skatkammer for deres Dannelse og aandelige Livs
  Næring. Og efterhaanden som de indsee den umaadelige Vinding, som det
  er baade for dem selv og Andre, at kunne læse rigtig i Bog og læse
  godt for, gaaer det heller ikke mere saa langsomt med at lære det. Ja
  de Klogere begynde endog at erkjende, at det første nødvendige
  Skridt, for at de kunne lære at føre en god Stil, er Øvelse i at læse
  velskrevne Bøger, og Enkelte kunne derfor ogsaa nu finde det rigtigt,
  at de ikke straks, naar de komme paa Høiskolen, sættes til at
  udarbeide Stile og Afhandlinger, hvilket Fordom og Forfængeligbed
  sædvanlig bringe dem til at hige efter. Erfaringen her lærer, at
  »Flors Haandbog i den Danske Litteratur« ingenlunde er dem for høi,
  naar man kun, som man bør, tillige benytter Bogens Indhold som Stof
  til alle Slags Betragtninger og Oplysninger. Saaledes at anvende
  ~Læsetimerne i Modersmaalet~ til at øve dem i og vænne dem til, Intet
  at læse uden at ville forstaae Meningen deraf, og i at læse det
  saaledes op, at denne Mening ogsaa bliver let at forstaae for
  Tilhørerne, og endelig til at dvæle ved Indholdet selv, som de dog,
  da Stykkerne aldrig høre til det blot videnskabelige Fag, med nogen
  Hjelp maae kunne fatte, er unægtelig langt gavnligere og
  interessantere, end blot at lære dem, hvad der er Subject, Prædicat
  og Object, om Ordet er et Substantiv eller Adjectiv o. s. v.,
  hvilket, om end ikke ganske unyttigt, i det mindste ikke for Alle kan
  være til synderlig Gavn eller Morskab.
  
  Med Øvelserne i at ~tale~ er det hidtil gaaet langsomt, ikke fordi
  vi ansee det for mindre vigtigt, men fordi Tiden ikke har villet
  strække til og fordi der i denne Henseende allerede udrettes meget,
  hvor de daglig høre gode frie Foredrag af deres Lærere og hvor
  mundtlig Samtale med disse og med hverandre indbyrdes om mange
  forskjellige, for dem selv vigtige og interessante, Gjenstande idelig
  finder Sted.
  
  Angaaende ~Skrive-Øvelserne~ have vi, foruden hvad der ovenfor er
  bemærket, intet Særdeles at tilføie, da vi omtrent følge samme
  Methode, som de fleste andre Steder er brugelig.
  
  5. En Ting, hvori Rødding-Høiskole ogsaa er forskjellig fra de
  sædvanlige Læreanstalter er, ~at der ikke er fastsat nogen bestemt
  Tid for Elevernes Ophold paa samme~. Dette medfører vistnok
  adskillige Ulemper, hvoriblandt de økonomiske dog maaskee ere de
  største. Men deels stod det ikke i vor Magt at indrette det
  anderledes, i det mindste i Begyndelsen, da Indretningen var
  fuldkommen ny og ubekjendt, Forventningerne selv hos vore Venner kun
  ubetydelige og vore Modstanderes Anstrængelser for at holde Elever
  borte meget heldige, deels staae vi endnu i den Formening, at
  Eleverne baade i aandelig og moralsk Henseende have bedst af, ikke at
  være tvungne til at være her længere end de have Lyst til. Den
  oprindelige Plan er anlagt paa to Aar, saaledes at i den Tid Det
  kunde blive tilendebragt, som vi havde meent at ville foredrage,
  fordeelt paa fire Halvaar, hvori dog hvert Cursus skulde udgjøre
  noget Selvstændigt for sig. Men Erfaringen har lært, at paa saa lang
  Tid har Ingen villet binde sig, og at Eleverne hidtil kun have
  indmeldt sig for et halvt Aar, ligesom det især er Vinteren, de ville
  benytte hertil. Af de 20-22, som den første Vinter besøgte Høiskolen,
  gik de 12 bort om Foraaret; men de 10 havde dog faaet saa megen Lyst
  til at fortsætte den begyndte Uddannelse, at de bleve Sommeren over,
  og disse ere samtlige forblevne her i Vinter, rigtignok med den
  Bestemmelse, til Foraaret at drage herfra. Om dette nu virkelig vil
  skee, ligesom og hvormange af de i sidste November ankomne Elever der
  ville blive her i Sommer, vide vi endnu ikke, da de sædvanlig først
  kunne faae sig bestemt i det sidste Øieblik. Skjøndt det har staaet
  Enhver frit for at forlade Høiskolen i Halvaarets Løb, naar han
  lystede (paa hvad Maade skulde vi ogsaa holde Nogen tilbage, som
  ønskede at forlade os?), saa er dette dog kun skeet af To eller Tre
  af dem, der ikke boede i Elevhuset, enten for Sygdoms og Svageligheds
  Skyld eller fordi de, som Haandværkere, ikke længer kunde være borte
  fra Hjemmet.
  
  Hvorledes det iøvrigt i Fremtiden vil stille sig med denne ubestemte
  Skoletid, tør vi ikke forudsige. Det var jo let at gjøre til fast
  Regel, at Ingen blev optagen i Elevhuset uden at han betalte for et
  halvt Aar, enten han saa blev dette til Ende eller ei, og at Ingen
  fik Tilladelse til at bivaane Underviisningen uden for en vis
  Betaling, som Brug er alle andre Steder. Men med Hensyn til det
  sidste, saa gribe vi nødig til dette Middel, før Høiskolens
  financielle Forfatning tvinger os dertil, fordi den frie Adgang til
  Oplysning ene borger for, at den kommer der, hvor den egentlig hører
  hen, nemlig til Enhver, som besidder Lyst og aandelig Evne til at
  modtage og bruge den. Og hvad Betalingen for et halvt Aar ad Gangen
  angaaer, da ville Forholdene maaskee bringe os til at indrette
  maanedsviis Ophold paa Høiskolen, da de unge Mennesker ofte have
  overordentlige Vanskeligheder at overvinde for om Sommeren at erholde
  Tilladelse til Opholdet paa Høiskolen, fordi Forældrene ikke kunne,
  eller troe ikke at kunne undvære deres Sønner paa denne Aarstid fra
  Avlsbruget. Det er ogsaa vel mueligt, hvad der hverken vilde være
  unaturligt eller uønskeligt, at Sommeren for flere af de unge
  Mennesker selv har noget Lokkende til Hjemmet, og da Folkets, især
  Bondestandens, Vel er det eneste Maal for Høiskolen, ligesom det
  allene er Menneskekjærlighed og Patriotisme der har grundlagt den,
  saa kunne vi ikke ønske nogen anden Bevæggrund for Elevernes Ophold
  paa Høiskolen end deres egen frie Drift og Erfaring om hvad der
  præsteres. Hvis det ikke var Lysten, som hidtil havde holdt dem her,
  saa vilde deres, i det Hele taget, ualmindelige Fremskridt i alle
  Stykker ei lade sig forklare.
  
  Man skulde vistnok troe, at det Meget, som Sommerhalvaaret kan
  tilbyde fremfor Vinterhalvaaret, især for Landmanden, maatte have
  noget særdeles Tillokkende for Mennesker af den Stand; men det er
  ikke Tilfældet. Uagtet vor Høiskole er et ligesaa fuldstændigt og
  lærerigt Agerdyrknings-Institut som noget andet her i Landet
  (angaaende Herr Krarups theoretiske og praktiske Underviisning i de
  egentlige Landvæsensgjenstande have vi særskilt indsendt en Beretning
  til det Kgl. Landhuusholdnings-Selskab), saa er det ikke denne Deel
  af Underviisningen, som vore Elever sætte mest Priis paa. Grunden er
  vel den, at de ikke høre til Tjenesteklassen og ville ikke oplæres
  til at være Avlskarle, ere ei heller Mennesker af Stand, der tænke
  paa at komme til at drive Landvæsenet i det Store, men ere i
  Almindelighed velhavende Gaardmandssønner, der troe at besidde
  tilstrækkelig Forstand paa og Øvelse i det praktiske Landvæsen, og at
  de i al Fald, naar de først her ere blevne aandelig vakte og dannede,
  nok kunne forskaffe sig det Manglende selv. Er der endog noget Sandt
  i denne Mening, som er temmelig rodfæstet baade hos Unge og Gamle,
  saa er der dog tillige meget Falsk; men derom maa Erfaringen
  overbevise dem, og da vil upaatvivlelig Høiskolen ligesaa fuldt blive
  besøgt om Sommeren som om Vinteren.
  
  6. Med Hensyn til ~Vedligeholdelsen af Orden og Sædelighed er
  det for en Deel overladt til Eleverne selv at sørge derfor~. I
  Underviisningstimerne, naar Læreren er tilstede, falder Sagen saa at
  sige af sig selv. Men udenfor Skoletiden opholde 32 unge Mennesker
  sig i een og samme Bygning, i Elevhuset. Her er det da af største
  Vigtighed, at Enhver, saavidt mueligt kan have Fred og Ro til at
  arbeide for sig selv, men tillige at de kunne have godt af hverandres
  Selskab, med andre Ord, at de kunne have saa megen Fordeel og saa
  liden Skade af deres Samliv som mueligt. Og skjøndt Høiskolen hverken
  har paataget sig eller vil paatage sig noget Ansvar for deres
  Moralitet, saa følger det dog af sig selv, at den, saavidt den
  formaaer, vaager over Sædelighed og at en god og anstændig Tone kan
  blive herskende imellem dem. Det var derfor nødvendigt, at visse
  Bestemmelser, saavel Fordringer som Forbud, bleve gjort gjeldende for
  Alle. Men det var klart, at Eleverne selv maatte bedre vide, hvilke
  Bestemmelser der burde tages, end Forstander og Lærere, der i ingen
  Henseende befinde sig i Elevernes Stilling. For altsaa at benytte
  denne Elevernes bedre Indsigt, og for tillige at tilintetgjøre den
  Opposition, der hos Undergivne saa ofte næsten af sig selv viser sig
  imod de Foresattes Befalinger, og derimod forskaffe sig deres egen
  Medvirkning til Lovenes Overholdelse, blev det overladt dem selv at
  forfatte de Love, som de ansaae for nødvendige og tilstrækkelige til
  at vedligeholde en god Aand og Tone imellem dem og til at sikkre
  enhver af Elevhusets Beboere den fornødne Ro og Fred til at kunne
  arbeide paa sit Værelse. Et saadant Udkast blev altsaa forfattet af
  nogle af Eleverne, gjennemseet og approberet af Forstanderen, og
  derpaa i dennes og Inspectors Overværelse debatteret og vedtaget i en
  Forsamling af samtlige Elever. Vi ville afskrive disse Love, da det
  maa interessere Enhver, som vil vide nøiere Beskeed med Anstaltens
  Væsen, at kjende dem. (See Bilaget.)
  
  Foruden disse Love, hvis Overholdelse Eleverne selv have at sørge
  for, er det naturligviis en almindelig Lov, at samtlige Beboere af
  Elevhuset ere forpligtede til øieblikkelig Lydighed ei allene imod
  Forstanderens, men ogsaa imod Inspectorens Befalinger, hvor en af
  disse skulde see sig foranlediget til at gjøre Brug af sin naturlige
  Politimyndighed. Men dette Tilfælde er hidindtil ikke indtruffet. Det
  er nu fire Maaneder at dette Samliv har fundet Sted, og i al denne
  Tid har der hersket en meget god, ja vi kunne, med Hensyn til deres
  Stand og Opdragelse, uden Overdrivelse sige, en smuk Tone imellem
  dem. Om den Omstændighed, at Eleverne selv have udkastet de hertil
  gjeldende Bestemmelser og ere pligtige til at opretholde dem, har
  bidraget noget hertil, tør vi, skjøndt tilbøielige til at troe det,
  vel ikke paastaae, da det mueligen kunde have sin Grund i andre
  Omstændigheder, ligesaalidt som vi ere istand til at indestaae for,
  at denne gode Tone altid vil kunne vedligeholde sig iblandt dem, men
  at den hidindtil har hersket og fritaget baade Forstander og
  Inspector for de Vanskeligheder og Ubehageligheder, som maatte
  befrygtes i saa Henseende at være nødvendigen knyttede til deres
  Embeder, det er ganske vist, ligesom og at der i Forholdene, naar
  Nyheden og Friskheden undtages, ikke ligger noget Særegent, som mere
  nu end i Fremtiden kan frembringe det omtalte heldige Resultat. Thi
  vi have slet ingen Grund til at antage, at de unge Mennesker, som ere
  komne til Høiskolen, just ere de ypperste Hoveder og de ædleste
  Karakterer, som findes iblandt den Nordslesvigske Ungdom. De ere fra
  saa forskjellige Egne og baade i aandelige og moralske Anlæg saa
  forskjellige at vi ei kunne troe, at Skjebnen hidtil har sendt os
  fortrinligere Elever end den bestandig vil kunne. Men de ere i det
  Hele taget unge kun lidet udviklede Mennesker, altsaa heller ikke
  udviklede til det Onde. Iøvrigt er det ganske interessant at lægge
  Mærke til, hvorledes de have følt Uleilighederne ved deres
  constitutionelle Forfatning, om vi saa maae kalde det, hvor
  vanskeligt det falder dem baade at føre Scepteret og at underkaste
  sig Lovene. Oftere have de havt Lyst til at forandre dem, men have
  ikke kunnet blive enige. Et Par Gange har det været et Ønske, at
  Magten blev afgivet i Forstanderens Hænder. Men denne, som baade
  fandt Indretningen gavnlig som en Øvelse til deres tilkommende
  communale og borgerlige Liv, og tillige vilde være fri for et saadant
  Regiments evige og utaknæmmelige Byrder og Ansvar, søgte ved saadanne
  Leiligheder kun at stille dem deres Mellemværende i det rette
  moralske og retlige Lys, og efter en lille Opmuntring af ham, deels i
  Skjemt, deels i Alvor, vendte de da atter trøstig tilbage til deres
  Stilling som hinandens Øvrighed og Undergivne. Resultatet er nu
  blevet, at de efterhaanden have levet sig ind i Forholdene og befinde
  sig for Øieblikket meget vel derved. Overholde de end ikke altid med
  den største Strenghed enhver Paragraph i deres Lovbestemmelser, saa
  gjøre de det dog i alle vigtigere Punkter.
  
  ~Maaden hvorpaa de udfylde deres Fritid~, d. v. s. den Tid de ikke
  ere i Skolen, er overladt til dem selv. Indtil Aftensmadstiden henved
  Kl. 8 have de i Almindelighed studeret, d. e. forberedt sig til den
  følgende Dag, afskrevet efter Andres Hefter, efterlæst hvad i Timerne
  er foredraget, eller og læst i Moerskabsbøger (Høiskolens Bibliothek
  er ikke just daarligt, men kunde godt trænge til Hjælp), gjort
  hinanden Besøg, spillet Skak, eller spadseret. Efter Spisetiden til
  Kl. 10 forblive Lamperne tændte i Spisesalen; det staaer da til dem
  selv, om de vil blive sammen og hvormange af dem der vil blive, for
  at øve sig i og more sig med Musik eller Dands eller paa lignende
  Maade, eller for at læse Aviser (hvorpaa de i Almindelighed ikke ere
  meget hidsige). Endeel af dem have dannet en Sangforening, og i disse
  Dage er en Skydebane bleven færdig, ved hvilke Øvelser der
  naturligviis vil blive sørget for den fornødne Forsigtighed. Hver
  anden Søndag Formiddag, naar her i Byen er sidst Gudstjeneste, har i
  Vinter Forstanderen forelæst dem en Prædiken, hvortil Sangforeningen
  har sunget Psalmerne. Om Søndag Aften har han forelæst dem af
  Holbergs, Øhlenschlægers og Heibergs dramatiske Værker, hvorpaa de
  sætte stor Priis. Fastelavns Mandag opførte de Holbergs »Stundesløse«
  til deres egen overordentlige Morskab. I det Hele ere de næsten altid
  glade og fornøiede.
  
  
  
  
  Bilag.
  
  Elev-Foreningen paa Rødding Høiskole.
  
  
  Foreningens Formaal.
  
  § 1. Foreningens Hovedformaal er: at vække og vedligeholde en god
  Aand og en sømmelig og anstændig Tone hos Eleverne.
  
  
  Foreningens Organisation.
  
  § 2. Foreningen har en Formand, en Viceformand, en Secretair og en
  Kasserer. Alle disse Embedsmænd vælges med Stemmefleerhed paa
  Generalforsamlinger. Formanden og Viceformanden vedblive i to
  Maaneder; Secretairen og Kassereren kun i een.
  
  § 3. Formandens Forretninger ere: I) saa vidt muligt til enhver Tid
  at vaage over at Foreningens Bestemmelser overholdes; II) at afgjøre,
  i det mindste foreløbig indtil en Generalforsamling kan afsige en
  endelig Dom, alle Medlemmernes Mellemværender, være sig Tvivl eller
  Strid, naar de henvende sig til ham; III) at lede Forhandlingerne paa
  Generalforsamlingerne.
  
  § 4. Secretairen skal i en dertil indrettet Protokol antegne enhver
  Forseelse, som anmeldes for ham, samt vedføie den derfor lovbestemte
  Pengebøde. Indrømmer den Anklagede for Secretairen Klagens Rigtighed,
  saa bemærkes dette strax i Protokollen; nægter han derimod, bringes
  Sagen snarest muligt for Formanden. Protokollen har Formanden til
  enhver Tid Ret til at forlange til Eftersyn.
  
  § 5. Kassereren indkræver ved Enden af hver Maaned de i sammes Løb
  forfaldne Pengebøder, og opbevarer dem i en Kasse, som Formanden til
  enhver Tid kan forlange at eftersee. Ved enhver Generalforsamling
  skal Kassereren være istand til og paa Forlangende forpligtet til at
  aflægge Regnskab for Kassens Behold.
  
  § 6. Kassens Behold anvendes efter Generalforsamlingens Bestemmelse
  til samtlige Medlemmers Bedste.
  
  § 7. Generalforsamlingen, der har den høieste Magt, kan og bør
  afsætte Formanden, naar han overbevises om at have været partisk,
  eller meget forsømmelig i at varetage sine Pligter; Secretairen, naar
  han nægter at antegne i Protokollen nogensomhelst angiven Forseelse;
  og Kassereren, naar han har været uredelig.
  
  
  Almindelige Lovbestemmelser.
  
  § 8. Da Høiskolens Elever maa ønske at befordre Modersmaalets
  Forædling og Værdighed, saa vedtage vi: at vi saavel i Skolen som
  udenfor samme indbyrdes ville tale vort danske Modersmaal saa reent
  og rigtigt som muligt, d. v. s. saaledes som Lærerne tale det.
  
  § 9. I Skolen skal Formanden vaage over Roligheds og Ordens
  Opretholdelse, og Den eller De, som ei ville efterkomme, hvad han til
  denne Hensigt paabyder, skal bøde 1 ß Cour. Protesterer Vedkommende
  og kan ei heller siden enes med Formanden derom, saa bedømmes og
  afgjøres Sagen paa næste Generalforsamling.
  
  § 10. Angaaende Roligheds og Ordens Opretholdelse i Elevhuset
  bestemmes, at der baade Morgen og Aften indtil Spisetiden skal herske
  ubetinget Rolighed, saavel paa Gangen som i enhver Stue særskilt. Fra
  Spisetiden om Aftenen indtil Kl. 10 kan Enhver i Spisesalen og paa
  sit Værelse more sig som han vil indenfor Anstændighedens Grændser.
  Dog bør Gangen blive fri for Støi og Uorden. Efter Kl. 10 indtræde
  Roligheden igjen.
  
  Den, som i den vedtagne Rolighedstid ved Nogens Støi og Larm, finder
  sig forstyrret i at kunne arbeide, kan lade Vedkommende antegne hos
  Secretairen. Pengebøder for en saadan Rolighedsforstyrrelse er 1 ß
  Cour.
  
  § 11. For at opretholde Orden og gode Sæder ved de fælles Maaltider,
  har Formanden i Spisesalen under Spisetiden samme Myndighed som i
  Skolestuerne. I Spisesalen, som tillige er vor almindelige
  Forsamlingsværelse, forpligte vi os til ikke at ryge Tobak.
  
  § 12. For at banlyse al uanstændig og forargelig Banden og Sværgen
  fra vor Kreds, fastsættes en Pengebøde af ½ ß Cour. for enhver Ed,
  udtalt i Spøg eller Alvor, saavel i Skolen som udenfor samme.
  
  § 13. Med Hensyn til Slagsmaal saavel i som udenfor Skolen bestemmes:
  at den som slaaer første Slag, erlægger en Bøde af 4 ß. Gjenslaget er
  frit.
  
  § 14. For at have brugt ærekrænkende Skjeldsord bødes 1 ß Cour. for
  hvert. Vidner bestemme, hvorvidt slige Ord maa ansees for
  ærekrænkende eller ikke.
  
  § 15. Hvis Nogen, som er bleven anklaget for at have forbrudt sig mod
  ovenstaaende Bestemmelser, paastaaer at være uskyldig, og Anklageren
  ikke formaaer ved Vidner at bevise sin Beskyldning, saa skal
  Anklageren selv udrede den for Forseelsen fastsatte Pengebøde. Dog
  fritages Formanden, hvem den Pligt paahviler at opretholde Orden og
  Ro i Skolestuen og under Maaltiderne, fra at erlægge den omtalte Bøde
  ved en saadan mulig feilagtig Beskyldning.
  
  Saaledes eenstemmig vedtaget af samtlige Høiskolens Elever.
  
                                      M. Brorsen,
                                      f. T. Formand.
      I November 1845.
  
  
  
  
  [Illustration: Folke-Høiskolen i Rødding.]
  
   No.  1    Spisesal i Elevhuset
    ,   2-7  Stuer à 2 Elever
    ,   8-9    ,   , 4   ,
    ,  10-11 Inspector
    ,  12    Tjeneren
    ,  13-14 Stuer à 2 Elever
    ,  15    Gang
    ,  16    Trappe til Loftet, hvor 4 Stuer à 2 El.
    ,  17    Brænde og Tørv
  
    ,  18 {  Sviin
    ,  19 {  Høns
    ,  20 {  1 Apart for Insp., 4 for Elever og Karle, 1 f. Pigerne
  
    ,  21 {  Køer
    ,  22 {  Heste
    ,  23 {  Selekammer
    ,  24 {  Karlekammer
  
    ,  25 {  Nedg. til Kjelder og Opg. til Loft
    ,  26 {  Spisekammer
    ,  27 {  Kjøkken
    ,  28 {  Melkestue
    ,  29 {  Gang
    ,  30 {  Folkestue
    ,  31 {  Bryggers
    ,  32 {  Pigekammer
    ,  33 {  Huusholdersken
  
    ,  34    Museum
    ,  35    Laboratorium
    ,  39 og 42 Læsestuer
    ,  41    Gang
    ,  36, 37, 38, 43, 44 Forstanderen
    ,  40    Trappe til Loftet, hvor 2 Vær. til en Lærer og et Par andre do.
    ,  45-46 2 Værelser for en Lærer
    ,  47    Redskaber
    ,  48-50 Lo og Lader
    ,  51    Vognport
    ,  52    Intenderet Gymnastikhuus og a.T..
    ,  53    Urtekjelder
    ,  54    Bagerhuus.
  
  
  
  
  
  
metadata: Wiki & Books
metadata: *** START: FULL LICENSE ***
  
  THE FULL PROJECT GUTENBERG LICENSE
  PLEASE READ THIS BEFORE YOU DISTRIBUTE OR USE THIS WORK
  
  To protect the Project Gutenberg-tm mission of promoting the free
  distribution of electronic works, by using or distributing this work
  (or any other work associated in any way with the phrase "Project
  Gutenberg"), you agree to comply with all the terms of the Full Project
  Gutenberg-tm License available with this file or online at
    www.gutenberg.org/license.
  
  
  Section 1.  General Terms of Use and Redistributing Project Gutenberg-tm
  electronic works
  
  1.A.  By reading or using any part of this Project Gutenberg-tm
  electronic work, you indicate that you have read, understand, agree to
  and accept all the terms of this license and intellectual property
  (trademark/copyright) agreement.  If you do not agree to abide by all
  the terms of this agreement, you must cease using and return or destroy
  all copies of Project Gutenberg-tm electronic works in your possession.
  If you paid a fee for obtaining a copy of or access to a Project
  Gutenberg-tm electronic work and you do not agree to be bound by the
  terms of this agreement, you may obtain a refund from the person or
  entity to whom you paid the fee as set forth in paragraph 1.E.8.
  
  1.B.  "Project Gutenberg" is a registered trademark.  It may only be
  used on or associated in any way with an electronic work by people who
  agree to be bound by the terms of this agreement.  There are a few
  things that you can do with most Project Gutenberg-tm electronic works
  even without complying with the full terms of this agreement.  See
  paragraph 1.C below.  There are a lot of things you can do with Project
  Gutenberg-tm electronic works if you follow the terms of this agreement
  and help preserve free future access to Project Gutenberg-tm electronic
  works.  See paragraph 1.E below.
  
  1.C.  The Project Gutenberg Literary Archive Foundation ("the Foundation"
  or PGLAF), owns a compilation copyright in the collection of Project
  Gutenberg-tm electronic works.  Nearly all the individual works in the
  collection are in the public domain in the United States.  If an
  individual work is in the public domain in the United States and you are
  located in the United States, we do not claim a right to prevent you from
  copying, distributing, performing, displaying or creating derivative
  works based on the work as long as all references to Project Gutenberg
  are removed.  Of course, we hope that you will support the Project
  Gutenberg-tm mission of promoting free access to electronic works by
  freely sharing Project Gutenberg-tm works in compliance with the terms of
  this agreement for keeping the Project Gutenberg-tm name associated with
  the work.  You can easily comply with the terms of this agreement by
  keeping this work in the same format with its attached full Project
  Gutenberg-tm License when you share it without charge with others.
  
  1.D.  The copyright laws of the place where you are located also govern
  what you can do with this work.  Copyright laws in most countries are in
  a constant state of change.  If you are outside the United States, check
  the laws of your country in addition to the terms of this agreement
  before downloading, copying, displaying, performing, distributing or
  creating derivative works based on this work or any other Project
  Gutenberg-tm work.  The Foundation makes no representations concerning
  the copyright status of any work in any country outside the United
  States.
  
  1.E.  Unless you have removed all references to Project Gutenberg:
  
  1.E.1.  The following sentence, with active links to, or other immediate
  access to, the full Project Gutenberg-tm License must appear prominently
  whenever any copy of a Project Gutenberg-tm work (any work on which the
  phrase "Project Gutenberg" appears, or with which the phrase "Project
  Gutenberg" is associated) is accessed, displayed, performed, viewed,
  copied or distributed:
  
  This eBook is for the use of anyone anywhere at no cost and with
  almost no restrictions whatsoever.  You may copy it, give it away or
  re-use it under the terms of the Project Gutenberg License included
  with this eBook or online at www.gutenberg.org
  
  1.E.2.  If an individual Project Gutenberg-tm electronic work is derived
  from the public domain (does not contain a notice indicating that it is
  posted with permission of the copyright holder), the work can be copied
  and distributed to anyone in the United States without paying any fees
  or charges.  If you are redistributing or providing access to a work
  with the phrase "Project Gutenberg" associated with or appearing on the
  work, you must comply either with the requirements of paragraphs 1.E.1
  through 1.E.7 or obtain permission for the use of the work and the
  Project Gutenberg-tm trademark as set forth in paragraphs 1.E.8 or
  1.E.9.
  
  1.E.3.  If an individual Project Gutenberg-tm electronic work is posted
  with the permission of the copyright holder, your use and distribution
  must comply with both paragraphs 1.E.1 through 1.E.7 and any additional
  terms imposed by the copyright holder.  Additional terms will be linked
  to the Project Gutenberg-tm License for all works posted with the
  permission of the copyright holder found at the beginning of this work.
  
  1.E.4.  Do not unlink or detach or remove the full Project Gutenberg-tm
  License terms from this work, or any files containing a part of this
  work or any other work associated with Project Gutenberg-tm.
  
  1.E.5.  Do not copy, display, perform, distribute or redistribute this
  electronic work, or any part of this electronic work, without
  prominently displaying the sentence set forth in paragraph 1.E.1 with
  active links or immediate access to the full terms of the Project
  Gutenberg-tm License.
  
  1.E.6.  You may convert to and distribute this work in any binary,
  compressed, marked up, nonproprietary or proprietary form, including any
  word processing or hypertext form.  However, if you provide access to or
  distribute copies of a Project Gutenberg-tm work in a format other than
  "Plain Vanilla ASCII" or other format used in the official version
  posted on the official Project Gutenberg-tm web site (www.gutenberg.org),
  you must, at no additional cost, fee or expense to the user, provide a
  copy, a means of exporting a copy, or a means of obtaining a copy upon
  request, of the work in its original "Plain Vanilla ASCII" or other
  form.  Any alternate format must include the full Project Gutenberg-tm
  License as specified in paragraph 1.E.1.
  
  1.E.7.  Do not charge a fee for access to, viewing, displaying,
  performing, copying or distributing any Project Gutenberg-tm works
  unless you comply with paragraph 1.E.8 or 1.E.9.
  
  1.E.8.  You may charge a reasonable fee for copies of or providing
  access to or distributing Project Gutenberg-tm electronic works provided
  that
  
  - You pay a royalty fee of 20% of the gross profits you derive from
       the use of Project Gutenberg-tm works calculated using the method
       you already use to calculate your applicable taxes.  The fee is
       owed to the owner of the Project Gutenberg-tm trademark, but he
       has agreed to donate royalties under this paragraph to the
       Project Gutenberg Literary Archive Foundation.  Royalty payments
       must be paid within 60 days following each date on which you
       prepare (or are legally required to prepare) your periodic tax
       returns.  Royalty payments should be clearly marked as such and
       sent to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation at the
       address specified in Section 4, "Information about donations to
       the Project Gutenberg Literary Archive Foundation."
  
  - You provide a full refund of any money paid by a user who notifies
       you in writing (or by e-mail) within 30 days of receipt that s/he
       does not agree to the terms of the full Project Gutenberg-tm
       License.  You must require such a user to return or
       destroy all copies of the works possessed in a physical medium
       and discontinue all use of and all access to other copies of
       Project Gutenberg-tm works.
  
  - You provide, in accordance with paragraph 1.F.3, a full refund of any
       money paid for a work or a replacement copy, if a defect in the
       electronic work is discovered and reported to you within 90 days
       of receipt of the work.
  
  - You comply with all other terms of this agreement for free
       distribution of Project Gutenberg-tm works.
  
  1.E.9.  If you wish to charge a fee or distribute a Project Gutenberg-tm
  electronic work or group of works on different terms than are set
  forth in this agreement, you must obtain permission in writing from
  both the Project Gutenberg Literary Archive Foundation and Michael
  Hart, the owner of the Project Gutenberg-tm trademark.  Contact the
  Foundation as set forth in Section 3 below.
  
  1.F.
  
  1.F.1.  Project Gutenberg volunteers and employees expend considerable
  effort to identify, do copyright research on, transcribe and proofread
  public domain works in creating the Project Gutenberg-tm
  collection.  Despite these efforts, Project Gutenberg-tm electronic
  works, and the medium on which they may be stored, may contain
  "Defects," such as, but not limited to, incomplete, inaccurate or
  corrupt data, transcription errors, a copyright or other intellectual
  property infringement, a defective or damaged disk or other medium, a
  computer virus, or computer codes that damage or cannot be read by
  your equipment.
  
  1.F.2.  LIMITED WARRANTY, DISCLAIMER OF DAMAGES - Except for the "Right
  of Replacement or Refund" described in paragraph 1.F.3, the Project
  Gutenberg Literary Archive Foundation, the owner of the Project
  Gutenberg-tm trademark, and any other party distributing a Project
  Gutenberg-tm electronic work under this agreement, disclaim all
  liability to you for damages, costs and expenses, including legal
  fees.  YOU AGREE THAT YOU HAVE NO REMEDIES FOR NEGLIGENCE, STRICT
  LIABILITY, BREACH OF WARRANTY OR BREACH OF CONTRACT EXCEPT THOSE
  PROVIDED IN PARAGRAPH 1.F.3.  YOU AGREE THAT THE FOUNDATION, THE
  TRADEMARK OWNER, AND ANY DISTRIBUTOR UNDER THIS AGREEMENT WILL NOT BE
  LIABLE TO YOU FOR ACTUAL, DIRECT, INDIRECT, CONSEQUENTIAL, PUNITIVE OR
  INCIDENTAL DAMAGES EVEN IF YOU GIVE NOTICE OF THE POSSIBILITY OF SUCH
  DAMAGE.
  
  1.F.3.  LIMITED RIGHT OF REPLACEMENT OR REFUND - If you discover a
  defect in this electronic work within 90 days of receiving it, you can
  receive a refund of the money (if any) you paid for it by sending a
  written explanation to the person you received the work from.  If you
  received the work on a physical medium, you must return the medium with
  your written explanation.  The person or entity that provided you with
  the defective work may elect to provide a replacement copy in lieu of a
  refund.  If you received the work electronically, the person or entity
  providing it to you may choose to give you a second opportunity to
  receive the work electronically in lieu of a refund.  If the second copy
  is also defective, you may demand a refund in writing without further
  opportunities to fix the problem.
  
  1.F.4.  Except for the limited right of replacement or refund set forth
  in paragraph 1.F.3, this work is provided to you 'AS-IS', WITH NO OTHER
  WARRANTIES OF ANY KIND, EXPRESS OR IMPLIED, INCLUDING BUT NOT LIMITED TO
  WARRANTIES OF MERCHANTABILITY OR FITNESS FOR ANY PURPOSE.
  
  1.F.5.  Some states do not allow disclaimers of certain implied
  warranties or the exclusion or limitation of certain types of damages.
  If any disclaimer or limitation set forth in this agreement violates the
  law of the state applicable to this agreement, the agreement shall be
  interpreted to make the maximum disclaimer or limitation permitted by
  the applicable state law.  The invalidity or unenforceability of any
  provision of this agreement shall not void the remaining provisions.
  
  1.F.6.  INDEMNITY - You agree to indemnify and hold the Foundation, the
  trademark owner, any agent or employee of the Foundation, anyone
  providing copies of Project Gutenberg-tm electronic works in accordance
  with this agreement, and any volunteers associated with the production,
  promotion and distribution of Project Gutenberg-tm electronic works,
  harmless from all liability, costs and expenses, including legal fees,
  that arise directly or indirectly from any of the following which you do
  or cause to occur: (a) distribution of this or any Project Gutenberg-tm
  work, (b) alteration, modification, or additions or deletions to any
  Project Gutenberg-tm work, and (c) any Defect you cause.
  
  
  Section  2.  Information about the Mission of Project Gutenberg-tm
  
  Project Gutenberg-tm is synonymous with the free distribution of
  electronic works in formats readable by the widest variety of computers
  including obsolete, old, middle-aged and new computers.  It exists
  because of the efforts of hundreds of volunteers and donations from
  people in all walks of life.
  
  Volunteers and financial support to provide volunteers with the
  assistance they need are critical to reaching Project Gutenberg-tm's
  goals and ensuring that the Project Gutenberg-tm collection will
  remain freely available for generations to come.  In 2001, the Project
  Gutenberg Literary Archive Foundation was created to provide a secure
  and permanent future for Project Gutenberg-tm and future generations.
  To learn more about the Project Gutenberg Literary Archive Foundation
  and how your efforts and donations can help, see Sections 3 and 4
  and the Foundation information page at www.gutenberg.org
  
  
  Section 3.  Information about the Project Gutenberg Literary Archive
  Foundation
  
  The Project Gutenberg Literary Archive Foundation is a non profit
  501(c)(3) educational corporation organized under the laws of the
  state of Mississippi and granted tax exempt status by the Internal
  Revenue Service.  The Foundation's EIN or federal tax identification
  number is 64-6221541.  Contributions to the Project Gutenberg
  Literary Archive Foundation are tax deductible to the full extent
  permitted by U.S. federal laws and your state's laws.
  
  The Foundation's principal office is located at 4557 Melan Dr. S.
  Fairbanks, AK, 99712., but its volunteers and employees are scattered
  throughout numerous locations.  Its business office is located at 809
  North 1500 West, Salt Lake City, UT 84116, (801) 596-1887.  Email
  contact links and up to date contact information can be found at the
  Foundation's web site and official page at www.gutenberg.org/contact
  
  For additional contact information:
       Dr. Gregory B. Newby
       Chief Executive and Director
       gbnewby@pglaf.org
  
  Section 4.  Information about Donations to the Project Gutenberg
  Literary Archive Foundation
  
  Project Gutenberg-tm depends upon and cannot survive without wide
  spread public support and donations to carry out its mission of
  increasing the number of public domain and licensed works that can be
  freely distributed in machine readable form accessible by the widest
  array of equipment including outdated equipment.  Many small donations
  ($1 to $5,000) are particularly important to maintaining tax exempt
  status with the IRS.
  
  The Foundation is committed to complying with the laws regulating
  charities and charitable donations in all 50 states of the United
  States.  Compliance requirements are not uniform and it takes a
  considerable effort, much paperwork and many fees to meet and keep up
  with these requirements.  We do not solicit donations in locations
  where we have not received written confirmation of compliance.  To
  SEND DONATIONS or determine the status of compliance for any
  particular state visit www.gutenberg.org/donate
  
  While we cannot and do not solicit contributions from states where we
  have not met the solicitation requirements, we know of no prohibition
  against accepting unsolicited donations from donors in such states who
  approach us with offers to donate.
  
  International donations are gratefully accepted, but we cannot make
  any statements concerning tax treatment of donations received from
  outside the United States.  U.S. laws alone swamp our small staff.
  
  Please check the Project Gutenberg Web pages for current donation
  methods and addresses.  Donations are accepted in a number of other
  ways including checks, online payments and credit card donations.
  To donate, please visit:  www.gutenberg.org/donate
  
  
  Section 5.  General Information About Project Gutenberg-tm electronic
  works.
  
  Professor Michael S. Hart was the originator of the Project Gutenberg-tm
  concept of a library of electronic works that could be freely shared
  with anyone.  For forty years, he produced and distributed Project
  Gutenberg-tm eBooks with only a loose network of volunteer support.
  
  Project Gutenberg-tm eBooks are often created from several printed
  editions, all of which are confirmed as Public Domain in the U.S.
  unless a copyright notice is included.  Thus, we do not necessarily
  keep eBooks in compliance with any particular paper edition.
  
  Most people start at our Web site which has the main PG search facility:
  
       www.gutenberg.org
  
  This Web site includes information about Project Gutenberg-tm,
  including how to make donations to the Project Gutenberg Literary
  Archive Foundation, how to help produce our new eBooks, and how to
  subscribe to our email newsletter to hear about new eBooks.
  
metadata: Gutenberg