text: Brev te Nels 
  Nâ, så du e blenj Nassist! Jâ mente æjlles, a du va L. S.'ara; mæn de e kansje
  âu mæst de samma, kanj jâ vedda. Naj, for jâ hâr rent ud sajt ikkje Begrev skaft
  om Polletik – ikkje så majed som tâ maj de Bened ud idå Skaved. – For maj å se
  te e'd mæst, som a de bâran gjæjller om å narra injanj te vær en Tid, når bâran
  enj kanj slæppa astâ me'd; å dæmme seddan nâd e altid så ulielit, synes
  maj.... Mæn som sajt e, nân Forstann på'd hâr jâ'nte. Som nu i Hinjdânj a jâ
  læste i Åvizan om dæsse Filatelistarna, så tænjte jâ maj ju strajs, a de va et
  ude ajle dæsse nye Partien, enj ømmer hör om nu om Dânj – voffor skujlle
  Borrinjholm inte âu varra me – å lænje va jâ inte om å rigna dorra Program
  ud.... Ja, du stjærnar væll? Jo, mæn jâ hâusar ju minn Bibelistorja, gjorr jâ, å
  kar va jâ, for rârt ska vedda, tænjte jâ, om a di inte skujlle hâ nâd me dæsse
  Filistrana å gjorra, som enj læzer om der idi. De va ju dom, a dær va så arria
  på Jödarna, då Kong Sâul regjerde, dæmme tænjte jâ: De e semænj nok ed Slaws
  Jödehâdara, dæsse Filatelistarna, å så hâ di bâran glømt å slå op i
  Bibelistorjan å se ætte voddan a Nawned ska stawes.... Ja, du hâusar dom ju nok
  âu kanj jâ vedda – frå dænjgongijn vi foldes ad a Denaskolan – å rârt ska varra
  å vedda, om a di inte skujlle hâ vad di fosste te å få å vedda, vår Daved kjefte
  Øled. Jo, seddena Jödehâdara hadde jâ nu fåd rignad ud, a de måtte varra, å
  ægelit mente jâ maj hall âuer'ed, ver ded a jâ æjlles slætt inte hâr nân
  Forstann på dænja Polletikken – mæn så va'd, a jâ möte Jens Dam, å dæmme hanj
  hâr ju fored te Sjøss i monga, monga År, sa der føje e de Sproged, a der inte
  hâr løvved'inj på Tungan –. Sæl Esparanto ska hanj mæstra som enj Injfødder,
  saja di, a der hâ Forstann på di Delana.... Jo, så sajer hanj: »Naj,« sajer
  hanj, »dær e du nu livæll komminj lid på Vijllabræd, for ser du, Filatelist,
  sajer hanj, »ded e ed latinst Or, å de betyer å vedda nâd om Frimærke. Dæmme
  Filatelister de e Frimærkesamlara. Senna hâr du nok hört snakkes om forra, kanj
  jâ vedda, å di hâ semænj ikkje en Pajs me Antisemistarna å gjorra.« Jo, Jens Dam
  hanj kanj væll nok spotta di frammede Orn ud, kanj du tro.
  
  »Mæn sin vi e kommena i Snak om'ed«, sajer hanj, »så hâr du væll âu sett, a di
  ska hâ Udstæjllninj på Dams Hotæll på Sønda?«
  
  »Jo, de hâr jâ« – måtte jâ testå, som sânt va – »å de va ægelit ded, a der knev
  maj varst å forstå, va senna Kara kunje hâ å stæjlla ud te Folk å se på.«
  
  »Så skujlle du semænj tâ å gå dærner på Sønda, skujlle du, for de e væll nok
  plaserlit seddan å se Frimærke, frå ajle Lann i hela Varden. Di mæste kjænja
  ikkje enjgong våra ajena; mæn hær kanj enj så få dom å se lie frå Fostan å – sa
  de skujlle du tâ å gjorra.«
  
  »Kansje ska vi følles ad, Jens Dam?« sâ jâ, »så kunje du fortælla maj lid om
  dom. Du hâr væll mæst sett dom ajle forr i Tider uda omkrænj i Varden?«
  
  »Ajle!« swâre Jens Dam å slo ud me hela Arminj, »å jâ ska nok gje daj Besje,
  kanj du tro!«
  
  Ja, seddan ble enj alså så majed klogere, å dæmme nu må enj ju så se te på
  Sønda.... for du kommer væll âu?
  
  Mortinj.
  
  