paragraph_text: Često se pojavljuje u narodnom epskom pjesništvu, pod imenom Stojan Janković'. Slava mu se je prenijela i na Zapad. Francuski pjesnik Lamartine jednu je narodnu pjesmu o Stojanu Mitroviću uvrstio u jedan svoj spjev. Opjevan je i u epsku pjesmu „Ropstvo Janković Stojana“, srpska narodna pjesma koja govori o ropstvu i ljubavi stojana jankovića. Pjesma se zasniva na stvarnim historijskim podacima.<ref>Пројекат „Растко“: Народна књижевност Junaštvo Stojana Jankoviča nadahnulo je Aleksandra Sergejeviča Puškina koji je o njemu spjeva i pjesmu. Nacionalno, vjersko i zemljopisno podrijetlo obitelji Stojana Mitrovića (njegova oca Janka Mitrovića, braće te potomaka) često je krivo prikazivano u vrijeme obiju Jugoslavija, a i danas od povjesničara srpske nacionalnosti, sve na štetu hrvatskog katoličkog podrijetla Stojana Mitrovića. Tumačili su da je iz Žegara, premda talijanski dokumenti bilježe Mitrovića "da je on "od" ili "prema" Žegaru, a ne "iz" Žegara. " Druga kriva interpretacija je ta što su (veliko)srpski povjesničari tumačili Mitrovića kao Srbina, preračunavajući stanje iz 20. stoljeća u Žegaru na Žegar iz 17. stoljeća, premda Mitrović nije bio iz Žegara, a uz to su prešućivali činjenicu da ni te 1613. u Žegaru nema ni jednoga Srbina, nego je ondje živjelo 600 katolika. Treća je neznanje onih koji su smatrali da Mitar nije hrvatsko ime, premda je još tisućljeće prije postojao hrvatski kralj narodne krvi Dmitar Zvonimir, a k tome brojni povijesni dokumenti svjedoče da je Mitar hrvatsko narodno ime. Četvrta je činjenica da se je Stojan Mitrović 17. kolovoza 1676. godine vjenčao s Antonijom Rezzi, a u dokumentu stoji da su se vjenčali po "obredu Svete katoličke crkve...".