section_heading: 2006./07.
paragraph_text: Nakon te mučne sezone klub je napustilo 19 igrača, a trener je odjednom odlučio napustiti klub par dana prije početka priprema. Vraćen je Vulić, na posudbu je stigao "odbjegli sin" Mario Carević, a vraćeni su iskusni Mladen Bartolović, Boris Živković i Igor Musa koji uspjevaju probuditi momčad. Te sezone klub je zaredao 7 pobjeda u prvih 7 kola na krilima sjajnog Nike Kranjčara koji, ipak, zadnji dan prijelaznog roka odlazi u Portsmouth. Do kraja polusezone osvojilo se najviše bodova od svih prijašnjih jeseni u HNL-u. U sezoni "bez imperativa po naslov" Grgić je namjeravo uigrati momčad koja bi najesen trebala silno jurišati prema velikim uspjesima u Europi i kod kuće. Na zimu optimizam raste najavama o angažmanu nekoliko vrlo potentnih mladih igrača u HNL-u, te hrvatskih zvijezda u inozemstvu. Međutim, Dinamo uzima Pokrivača, Jerteca i Schildenfelda, dok "najveća riba" prijelaznog roka - Ante Rukavina - ipak dolazi podno Marjana. No, na proljeće momčad jako pada u formi, najžešći rival bježi na 20 bodova više i pritom 3 puta na Maksimiru ponižava (igrom, ne i rezultatom) svog konkurenta. Rukavina se nije snašao, a nakon prvog domaćeg poraza u prvenstvu (od Pule), Vulić dobiva otkaz. U međuvremenu je Hajduk izgubio praktički dobiven kup-derbi na Poljudu, te opet ispada iz tog natjecanja u polufinalu. Novim je trenerom postao bivši vratar Ivan Pudar koji dotad vodi hit prvenstva - Šibenik, te je jedan od razloga eksplozije mladog napadač Rukavine. U upravu su dovedni/vraćeni istaknuti Hajdukovci Alen Bokšić kao dopredsjednik, Ivica Šurjak kao menadžer i Robert Jarni kao trener u oml. pogonu, te su trebali biti jamac svjetlije budućnosti posrnulog kluba. Vuliću je nuđena kontrola nad cijelom omladinskom školom, no, nakon nekoliko nesporazuma dogovor propada. Pudar mirno dovodi sezonu kraju osramotivši se u zadnjem kolu na Maksimiru (0:3, hattrick Eduarda), te osvojivši drugo mjesto.