section_heading: Povijesni kontekst sastanka u Karađorđevu
paragraph_text: Jugoslavenskim komunističkim dogmatičarima bilo je odbojno pregovarati s prestavnicima novoizabranih hrvatskih vlasti, a posebno teško s Franjom Tuđmanom koji je u jugoslavenskoj javnosti prikazivan kao protukomunist i nacionalist. Franjo Tuđman zatražio je, 24. kolovoza 1990., u doba početka velikosrpske pobune u Hrvatskoj, sastanak sa Slobodanom Miloševićom. Tijekom siječnja 1991. i ožujka 1991. održan je krug sastanaka Predsjedništva SFRJ odnosno bilateralnih susreta. Razgovaralo se o viđenju političke budućnosti bivše države. 24. siječnja 1991. održan je sastanak Miloševića i slovenskog predsjednika Predsjedništva Milana Kučana gdje je praktično "dogovoren", "usuglašen", "prihvaćen" raspad Jugoslavije kroz odlazak Slovenije uz pravo Srba "da žive u jednoj državi". 14. kolovoza 1991. taj je sporazum potvrdio predsjednik Slovenskog državnog zbora Franc Bučar i Dimitrij Rupel s Miloševićevim povjerenikom Dobricem Ćosićem.<ref>Dobrica Ćosić, Uzroci Piščevi zapisi (1981-1991), Filip Višnjić, Beograd, 2002., str. 379.-381.