section_heading: Od rođenja 1894. god. do kraja Prvog Svjetskog rata 1918. god.
paragraph_text: Godine 1906. Za vrijeme školskih praznika Zorka putuje k roditeljima u Jastrebarsko, gdje u akvarelu slika dvorište kuće u kojoj su stanovali njezini roditelji. Bilo joj je tada dvanaest godina. Sliku energično potpisuje Zora Getz. Godine 1908. Zorka polaže malu maturu. Sljedeće godine nastavlja školovanje, pohađa peti razred više djevojačke škole. Godine 1910. Upisuje se u šesti razred više djevojačke škole, ali nakon nekoliko dana se ispisuje i upisuje u privatnu školu Tomislava Krizmana na (Jelačićev trgu 4, prvi kat). Tu se ponovo sastaje s Ankicom Krizmanić. Sjede u istoj klupi. Ankica je u razredu najmlađa – njoj je četrnaest godina, a Zorki šesnaest godina. Iz Zorkinih bilježaka (1972.) doznajemo da su Ankica i Zorka tada bile najbolje učenice u slikanju. Tu godinu Zorka provodi ferije u Jastrebarskom, kod roditelja. Tu ugljenom i olovkom crta svoju majku Bertu i oca Gjuru, a posebno djeda Gjuru Pilipića. Sljedeće godine nacrtala je karikaturu seoskog čudaka Pepa i slika svog brata Aleksandra s velikim šeširom. Kao izvrstan pedagog u višoj je djevojačkoj školi djelovala prof. Ankica Bestalli. Zorki i Ankici dala je temeljno znanje o slikarstvu, osobito u tehnici pastela. Postignuvši u toj tehnici zamjernu vrsnoću, Zorka se je njome služila do smrti. Te godine Zorka donosi važnu odluku, prekida školovanje kod Krizmana i upisuje se u Učiteljsku školu sestara milosrdnica u Zagrebu. Tu joj je vrlo dobar nastavnik iz slikarstva prof. Maša Janković. Godine 1912. portretira u akvarelu Ankicu Krizmanić, lijepu šesnaest-godišnju crvenokosu djevojku s debelom pletenicom i s uvojcima na čelu. Te godine Zorkini roditelji iz Jastrebarskog prelaze u Zagreb i stanuju na Prilazu. Iz Zorkinog dnevnika doznajemo da je učiteljsko zvanje izabrala zbog materijalnih razloga. Studiju slikarstva namjeravala se je vratiti kada riješi pitanje egzistencije. (str.18)