section_heading: Brojnost
paragraph_text: thumb|left|Rob iz [[Etiopija (antika)|Etiopija pokušava ukrotiti konja; nadgrobna stela iz Atike nepoznatog nadnevka (možda između 4. i 1. stoljeća pr. n. e.), Nacionalni arheološki muzej Atene.]] Teško je procijeniti broj robova u staroj Grčkoj, jer se takvi popisi nisu vršili i da su se u različitim oblastima primjenjivale različite definicije ropstva. Sigurno je to da je robovsko stanovništvo bilo najbrojnije u Ateni, gdje je u 6. u 5. stoljeću pr. n. e. bilo i do 80 000 robova, odnosno, u prosjeku su na jedno kućanstvo dolazila tri do četiri roba. Tukidid u 5. stoljeću pr. n. e. piše o tome kako je tijekom dekelejskog rata, 20 890 robova, većinom obrtnika, prebjeglo Lakedemonjanima. Najniža procjena, od oko 20 000 robova u Demostenovo vrijeme, značila bi kako je na jedno kućanstvo dolazio jedan rob. Između 317. i 307. pr. n. e. atenski tiranin Demetrije Faleronski naredio je provođenje popisa stanovništva u Atici, koji je ishodovao ovim brojkama: 21 000 građana, 10 000 meteka i 40 000 robova.<ref>Atenej, Gozba sofista, VI, 272c, gdje se citira povjesničar Ktesiklo, čije je djelo inače izgubljeno. Govornik Hiperid u svojoj besjedi Protiv Aristogitona prisjeća se kako je pokušaj da se 15 000 vojno sposobnih robova unovači za rat doveo do poraza u bici kod Heroneje 338. pr. n. e., što se slaže s Ktesiklovim brojkama koje navodi Atenej.