section_heading: Recenzije
paragraph_text: William York, glazbeni kritičar sa stranice AllMusic, dodijelio je albumu četiri i pol od pet zvjezdica te je komentirao: "Na svoja je prva tri albuma (ako uključimo "remiksani" CD Disguised Masters) Arcturus utvrdio obrazac radikalnog mijenjanja vlastita zvuka na svakom nosaču zvuka, što je trend koji se nastavlja s The Sham Mirrorsom, trećim "službenim" studijskim albumom sastava. Stalnu nit, koja se pojavljuje širom cijelog glazbenog rada grupe i opet ovdje, čini klavijaturist i skladatelj Steinar "Sverd" Johnsen, čije su zlokobne, često karnivalske harmonije i dramatički sintesajzerski aranžmani već vrlo prepoznatljivi. Međutim, osim toga je teško usporediti ovaj s drugim Arcturusovim albumima. Bubnjevi i gitare žešći su i snažniji nego ikad prije te su jači temelji tradicionalnog metala nego na prethodniku, bizarnom i opernom La Masquerade Infernaleu. Ovo je sve vidljivo iz prvih upetljanih, trostrukih beatova uvodne skladbe "Kinetic". Međutim, navedena pjesma također prikazuje i [Arcturusovu] sklonost eksperimentiranju u punoj snazi jer brzo iskače iz šina u kompjutorizirani, piskavi interludij prije nego što se smjesti u uzvišeni, nježno pjevani vokalni refren koji podsjeća na Angel Dust doba Faith No Morea. Druga pjesma, "Nightmare Heaven", ponovno zbunjuje jer se odsječno počinje kretati distorziranim trip-hop breakdownom (tijekom kojeg Sverdove tipične klavijaturske harmonije stvaraju mračnu atmosferu), nakon čega se vraća u teritorij dramatičnog metala. Tijekom čitavog albuma pojavljuju se iznenađenja, među kojima se ističe i Ihsahnov [...] gostujući glavni vokal na skladbi "Radical Cut", čiji se tradicionalniji black metal vriskovi nalaze u suprotnosti s ostalim vokalima na ovom albumu. (Glavno grlo Garm ovdje čini sve, od propovijedi govorenih dubokim glasom do falseta, od recitiranog šaputanja do obmana koje podsjećaju na efekte Mikea Pattona, ali ne vrišti.) Na nekoliko mjesta album zvuči preambiciozno ili možda namjerno teško za probaviti -- "Collapse Generation" čini se neuvjerljivom, pogotovo nakon nepovezane, dvodijelne "Ad Absurdum" -- ali sastav odlično uravnotežuje sve neočekivane zaplete i složene strukture pjesama s pamtljivim, pokretnim melodijama (glavni su primjeri "Kinetic" i "Star-Crossed"). The Sham Mirrors bi, čak i više od La Masquerade Infernalea, mogao završiti kao Arcturusov "težak" album, ali je vrijedan tog truda jer je ova glazba bila ni poput čega drugog u metal glazbi (ili drugdje) u to vrijeme." Arcturus - The Sham Mirrors na allmusic.com Pristupljeno 19. listopada 2017.