section_heading: Kolektivna krivica u 21. stoljeću
paragraph_text: Iako kolektivna krivica nije dio mnogih pravnih sistema u zapadnim demokracijama, pripisivanje kolektivne krivice prisutne su u mnogim slojevima društva kao recimo u kaznama koje su izrečene tvrtkama, organizacijama, ili su svakodnevni dio obrazovnog sistema ili športskih asocijacija. Primjerice u mnogim zapadnim zemljama, kazne za prekršaje članova osobe ili osoba iz neke navijačke skupine mnogo puta se prebijaju na cijeli športski klub ili udruženje. Isto tako ako je neki prekršaj izrečen protiv neke tvrtke, tada kada je kažnjena neka tvrtka ona je kažnjena u cijelost bez obzira na krivnju ili nevinost nekog zaposlenika jer se kazna određuje na cjelinu tj. na asocijaciju a ne samo na pojedince koji su izvršili neko djelo. U mnogim školama i obrazovnim ustanovama prakticira se kolektivna krivica, gdje se kažnjavaju cijeli razredi ili cijela škola ako se ne pronađe krivac za neko počinjeno djelo, osobito ako ostali učenici nisu bili voljni cinkati na svoje kolege. Slične mjere su zabilježene u vojnim jedinicama, zatvorima i nekim drugim udruženjima koje imaju čvrste hijerarhijske strukture. U svim slučajevima vidljivo je sljedeće: nemogućnost pronalaženja krivca za djelo, šutnja, prikrivanje stvarno ili nestvarno, ili sumnja u šutnju prikrivanja izazivaju manifestaciju represivnih mjera tj. izricanje kolektivne kazne.<ref>http://www.outkickthecoverage.com/why-are-pro-sports-leagues-in-the-punishment-business-051715, pristupljeno 28. listopada 2016. <ref>http://www.jpost.com/Opinion/In-Plain-Language-Collective-punishment-Myths-and-merits-412000, pristupljeno 28. listopada 2016.  Kolektivnu krivicu također rabe mnoge države, političari, stranke, udruženja, filozofi, pisci i ostali da bi objasnili neke svoje ideje ili da bi stvorili masovni pokret i promjene u svome društvu. Na primjer ekološki aktivisti, udruge, udruženja rabili su ili rabe kolektivnu krivicu da bi svratili pažnju javnosti o gubitku ekosistema za životinjske vrste, zagađivanje okoliša, globalno zagrijavanje ili slično. Isto tako druge organizacije rabe kolektivnu krivicu da bi pripisali ili da bi potakli političare, građane i druge na akciju oko recimo neravnopravnog položaja žena u zajednicama,<ref>str. 75-91. Schmitt, Branscombe, Brehm, Gender Inequality and the Intesity of Men's Collective Guilt, Nyla R. Barnscombe, Bertjan Doosje"Collective Guilt: International Perspectives", Cambridge University Press, New York, 2004 nasilju u obiteljima, konzumiranju opojnih supstanci, ili nekim drugim gorućim problemima koje postoje u nekim zajednicama. Cilj je obično izazvati duboke emocije u zajednici i kasnije poziv na akciju i promjene.