section_heading: Mlađa loza Welfa
paragraph_text: Narušeni odnosi između dvije dinastije, dovele su do obračuna nakon kojeg je 1180. godine njemački car Fridrik I. Barbarossa (1152. [1555.] - 1190.) oduzeo saskom i bavarskom vojvodi Henriku XI. Lavu († 1195.) oba vojvodstva, zbog čega je ovaj bio prisiljen otići u izgnanstvo. Vratio se tri godine kasnije, ali od svojih nekadašnjih velikih posjeda ostao mu je samo Brunswick, jer je Bavarsko vojvodstvo prešlo pod vlast dinastije Wittelsbach, a Saska je bila podijeljena većinom između Askanijaca i kolnskog nadbiskupa. Unatoč gubitku većine obiteljskih posjeda na kojima se temeljila moć dinastije, Henrikov sin Oton postao je rimsko-njemački kralj 1198. i njemačko-rimski car 1209. godine, što je dodatno zaoštrilo sukob između Welfa i Hohenstaufenovaca. Henrikov stariji sin Henrik uspio je ženidbom zadobiti grofoviju Falačku i pomiriti se s carem Henrikom VI., jer mu je supruga Agneza također bila članica dinastije Hohenstaufen, ali njegova je grana obitelji izumrla u muškoj liniji već 1214. godine.