section_heading: Što su?
paragraph_text: Logogrami predstavljaju pisane slike. Kada se stvaraju, tekst se crta spontano, bez razmišljanja o tome hoće li biti čitljiv. Prilikom stvaranja se ne razmišlja o veličini pjesme, veličini slova i slično. No, na kraju samog stvaranja, tekst koji je nacrtan je i napisan malim slovima te se može pročitati ispod samog logograma. Logogrami su pjesme koje su napisane na spontan način. Dotremont želi pritom naglasiti različitost prilikom pisanja te govori kako nijedan rukopis nije identičan. On ovisi o mnogo razloga, prvenstveno o samome značenju koje određuje pisanje, zatim o raspoloženju, itd. Naglasak kod logograma nije na samome čitanju i razumljivosti već na grafičkoj razini. Radi se o slobodnom načinu pisanja u pjesničkoj formi. Dotremont logograme uspoređuje s pisanjem, odnosno stvaranjem kod pisaca. I oni prilikom čina stvaranja, samo pišu i stvaraju, pritom ne razmišljajući o čitljivosti već se o njoj brinu nakon prepisivanja i dovršavanja djela.<ref>Dotremont, Christian, Traces, Bruxelles : Jacques Antoine, 1980, 149 str. : ilustr. ; 21 cm Slova riječi koje se nalaze u logogramima nisu nikada ista. Dotremont pri tome radi usporedbu s tiskarstvom govoreći kako je ono osiromašilo način pisanja jer zahtijeva savršenu jednakost slova. Za razliku od toga, slova su u logogramima različita te posebna svaka na svoj način.<ref>Michel Sicard, « Dotremont, poète de l’écriture », Textyles [En ligne], 17-18 | 2000, mis en ligne le 18 juin 2012, (pristupljeno 14. rujna 2015.)