section_heading: Pariz (1929. – 1940.)
paragraph_text: Rein zbog intelektualne potrebe i želje za boravkom i djelovanjem u samome središtu svjetskih umjetničkih zbivanja toga doba, 1929. godine odlazi u Pariz. Na početku pariškog razdoblja još se uvijek osjeća snažan utjecaj Becića i Babića. Kratak boravak kod Andréa Lhotea nije na njega ostavio gotovo nikakvoga traga. Rein je tek u Parizu sustavnije počeo raditi na oblikovanju vlastitog slikarskog rukopisa. U početku je, strogo se opredijelivši za figuraciju, intenzivno proučavao impresioniste kako bi ih u narednim godinama tek djelomično slijedio. Osobito velik utjecaj na njegovo shvaćanje slikarstva ostavljaju djela Éduarda Maneta. Reinovo je slikarstvo tonsko i u velikoj mjeri odiše duhom intimizma. Vlastito je uporište tražio i u starijoj slikarskoj tradiciji te je sa zanimanjem proučavao djela Diega Velázqueza, Francisca Goye, Eugèna Delacroixa, El Greca, Gustavea Courbeta i drugih. O tome doznajemo i u pismu upućenom srpskoj slikarici Ljubici Sokić 1938. godine: „Svršio sam dvije kopije po Grecu. Vrlo sam zadovoljan. Početi ću jednu glavu od Courbeta, žene u njegovom ateljeu, žena sa šalom punim cvijeća. Živio Courbet. Bonjour monsieur Courbet.“<ref>Ambruš, str 12