section_heading: Preporodni pokret
paragraph_text: Nakon pobjede Narodne stranke nad talijanašima u Dalmaciji ideje hrvatskog narodnog preporoda prodiru preko novina, knjiga i uspostavom trgovačkih veza između Dalmacije i Hercegovine i Bosne, posebno nakon izgradnje željezničke pruge dolinom Neretve. Na proslave u Bosni i Hercegovini dolaze brojna društva iz Dalmacije i Banske Hrvatske, a na svečanostima u hrvatskim zemljama gosti su Hrvati Bosne i Hercegovine iako je vlast željela uspostaviti karantenu na granici Hercegovine i Dalmacije. mini|desno|Panorama grada Sarajeva, 1900. U preporodnom pokretu Hrvata u Bosni i Hercegovini veliku ulogu imali su franjevci. Oni su jedini imali utjecaj na hrvatske seljake koji su činili veliku većinu hrvatskog naroda u Bosni i Hercegovini. Franjevci ističu da nisu pripadnici nijedne stranke iako su im bliske ideje Stranke prava, a krajem 19. stoljeća deklariraju se kao pripadnici Stranke prava. Stalno ističu da su oni najprije Hrvati pa tek onda katolici. Dolaze u sukob s vlasti jer ona širi katoličku svijest u narodu i u tome ima oslonac u redovitoj katoličkoj hijerarhiji na čelu s nadbiskupom Stadlerom. Najpoznatiji preporoditelji bili su franjevci: Anđeo Kraljević, Radoslav Glavaš, Anđeo Nuić, Nikola Šimović, Augustin Zubac, Petar Bakula i Franjo Miličević koji su se dokazali kao graditelji, učitelji, dušobrižnici, ali i kao pisci prvih udžbenika, priručnika i kalendara, novina i samostalnih književnih ostvarenja. Mostar je u tom razdoblju postao kulturno, gospodarsko, prosvjetno i političko središte Hrvata u BiH.