section_heading: Štovanje
paragraph_text: mini|Riječki Korzo tijekom Dana sv. Vida Štovanje Sv. Vida zahvatilo je snažno slavenske zemlje gdje je, čini se, zbog sličnosti imena nadomjestio stari slavenski poganski kult Sventovida. Stoga su crkve Sv. Vida u pravilu sagrađene na uzvisinama, odakle Sv. Vid "sve vidi". U našim krajevima Sv. Vid bio je zaštitnik očiju, odnosno ljudskog vida, a to je bilo moguće samo u južnoslavenskim jezicima, gdje sveti Vid "vidi" gdje njegovo ime glasi Vid, a ne Vit, Veit, Vito, Guido ili Guy. Ikonografija ga prikazuje kao mladića s palmom, u kotlu, katkad s gavranom i lavom. Mladenački lik sv. Vida u kotlu najučestaliji je njegov ikonografski motiv. Kod nas je najpoznatija katedrala Svetog Vida u Rijeci čiji je zaštitnik. Svetog Vida zazivaju u pomoć padavičari, histerici, opsjednuti. Njegova se zaštita moli za vrijeme grmljavine, nevremena, požara, neplodnosti i jalovosti, kad valja izvesti neke teške zadatke. Kao svoga zaštitnika slave ga ljekarnici, pivari, gostioničari, podrumari, kazandžije, vinogradari, glumci. Preporučuju mu se i ljudi slabog sluha i vida. Godine 1991. u Starigradu, zapravo u nekadašnjem Predislavcu/Pribislavcu kraj Koprivnice je bila osnovana udruga koja je njegovala štovanje Sv. Vida (kasnije nazvana Kulturno-prosvjetiteljsko društvo "Fran Galović", koje se zalagalo za obnovu njegovog štovanja u okolici Koprivnice, Podravina. Želja udruge je bila da se obnovi Kapela Svetog Vida kraj Koprivnice). Danas Udruga opet nosi stari naziv i nastavlja štovanje Sv. Vida.