paragraph_text: Prvotna srpska država zvala se Raška, ona je osnovana na početku 7. stoljeća na teritoriju Bizantskog carstva pod dinastijom Vlastimirović. Nakon slabljenja Bizantske vlasti koju su ugrožavali Arapi na istoku Srbi koriste priliku za neovisnošću pod vodstvom Nemanjića koji se nakon osamostaljenja proglašavaju kraljevina Raške ili Rašije (Rasije) te nekoliko stoljeća kasnije po prodoru Turaka iz Male Azije koji osvajaju Bizant nestaje zapreka za jačanje Srbije koja se naposljetku u vrijeme Stefana Dušana širi na jug nekadašnjeg Bizantskog područja te se proglašava carstvom "Srba i Grka". Nakon Dušanove smrti osvojeni krajevi se osamostaljuju pod vodstvom lokalnih velikaša, no u to vrijeme započinju i provale Turaka na balkanski poluotok koji ubrzo pobjeđuju Bugare na rijeci Marici, a potom poražavaju i Srbe u bitki na Kosovu, ostatci Srbije pod vodstvom malobrojnih preživjelih velikaša privremeno proglašavaju ovisnu o Turcima Srpsku Despotovinu koja se još kratko vrijeme održala da bi nakon toga po daljnjem prodoru Turaka bila zauzeta bez većeg otpora. Srbija ostaje u sastavu Osmanskog Carstva do 19. stoljeća, dok je Vojvodina cijelo vrijeme povijesti bila sastavni dio Hrvatsko-Ugarskog kraljevstva, kasnije Habsburške Monarhije, njezin teritorij Srbi naseljavaju tek koncem 18. stoljeća u velikoj seobi s područja Kosova. Srbija postaje autonomna kneževina (u sastavu Turskog Carstva), da bi joj 1878. godine velike sile na Berlinskom Kongresu zajedno s drugim balkanskim državicama dale neovisnost nakon čega se srpski knez (Knjaz) proglašava kraljem. Srbiju su tijekom Prvoga svjetskoga rata bile u cijelosti okupirale bugarska i austrougarska vojska da bi je po kapitulaciji Središnjih sila ponovo oslobodile sila "Antante" koju su predvodile francuske i britanske vojne postrojbe uz malobrojne preživjele ostatke solunskih dragovoljaca. Nakon prvoga svjetskoga rata Srbija je bila potpuno razorena i spaljena zajedno s Crnom Gorom te je bila primorana ući u zajednicu s novoformiranom državom "Slovenaca, Hrvata i Srba" koju je vodilo "Narodno Vijeće" sa sjedištem u Zagrebu, ovoj novonastaloj državi "SHS" bilo je potrebno savezništvo sa Srbijom i Crnom Gorom poradi sprječavanja talijanskih irendentističkih pretenzija na njezino ozemlje. Najprije se ujedinjuju kraljevina Srbija i kraljevina Crna Gora u kojoj su prosrpski pučisti prognali crnogorskoga kralja, nakon toga Vojvodina se izdvaja iz sastava države "SHS" i priključuje se Srbiji te se naposljetku ta kraljevina Srbija udružuje s državom "SHS" pri čemu 01.prosinca 1918.godine nastaje posve nova država kakova nikada prije nije postojala na ovome ozemlju pod imenom Kraljevine Srba, Hrvata i Slovenaca, poradi mentalitetske, kulturne i povijesne različitosti ova državna tvorevina nije imala dug vijek, njezino postojanje trajalo je od 1. prosinca 1918. do 10. travnja 1941. kada se raspada na više država (Srbiju, Crnu Goru, Hrvatsku) a ostatak teritorija pripojile su susjedne države. "Kraljevine SHS" bile su 1929. godine preimenovane u Kraljevinu Jugoslaviju. Nakon drugoga svjetskog rata 1945. godine novoformirana Narodna Republika Srbija ulazi u federalnu zajednicu većine južnoslavenskih država koja se naziva "FNRJ" koja kasnije mijenja ime u "SFRJ". Socijalistička Republika Srbija ostaje u toj federalnoj zajednici od 1945. do 1991./1992. a nakon raspada SFR Jugoslavije, 1991/1992. formira zajedno s Crnom Gorom Saveznu Republiku Jugoslaviju koja je 2003. preimenovana u državnu zajednicu s nazivom Državna Zajednica Srbija i Crna Gora. Nakon osamostaljenja Crne Gore 2006. Srbija također proglašava neovisnost te postaje potpuno samostalna država pod imenom Republika Srbija.