section_heading: Povijest orijentacijskog sporta
paragraph_text: 18.10. PD Zagreb, sekcija Goranin, je organiziralo "orijentacijsku hodnju" u Zagrebu. Ukupno je u ekipama po tri člana sudjelovalo 46 natjecatelja. Start natjecanja je bio u 6.30 na trgu bana Jelačića, a cilj na Glavici (Ponikve). Postavljene su 11 živih kontrolnih točaka. Ekipe su na startu dobile zemljovid Medvednice, ucrtana je bila samo prva kontrolna točka. Startalo se u vremenskim razmacima od 10-15 minuta. Na svakoj kontrolnoj točki natjecatelji su dobili u zapečaćenoj omotnici opis puta do iduće KT, npr. prijelaz s puta preko potoka, ili desno uz živicu, ne stazom nego poprijeko ravno istočno na greben, mimo oborenog hrasta, ili prilaz cilju s juga ne s jugo-istoka. Ako su došli istovremeno do KT, ekipa koja je došla kasnije morala je čekati 10 min nakon što je druga krenula, vrijeme se na kraju oduzimalo. Među kontrolama su se ponekad nalazile međutočke gdje su se ekipe morale potpisati. Kontrolne točke su mogle biti označene i na zemljovidu. Natjecatelji su se koristili i kompasom. Pobjedničke ekipe PD Zagreb i PD Javor, trebale su 1.46 sati da prođu stazu. Sudjelovala je i jedna ženska ekipa koja je stazu obišla za 3 sata i 12 min. Iduće natjecanje 12.12.1954. Natjecanja su doživjela uspjeh kod omladinaca, a kritike kod starijih planinara. Kritike su se temeljile na činjenici da je za pobjedu uz umješnost orijentiranja odlučujuća bila i brzina, što je u suprotnosti s planinarskim shvaćanjima gdje je bitno pronaći svoj put kroz planinu, a svaka žurba može dovesti do nezgode ili opasnosti, te umanjiti filozofski doživljaj prirode.