section_heading: Urota i smaknuće Zrinskog i Frankopana (1671.)
paragraph_text: mini|100px|lijevo|Mačevi kojima su pogubljeni Zatišje na istočnoj granici iskoristili su Habsburgovci za ratove u Europi gdje su morali sudjelovati hrvatski plemići, vojnici i krajišnici, u Tridesetogodišnjem ratu od 1618. do 1648. godine. Tu su se istaknuli posebice braća Zrinski, tada najmoćniji hrvatski velikaši i hrvatski banovi. Oni su međutim, kao i čitava Hrvatska, zahtijevali ofenzivu na istoku i vraćanje još uvijek okupiranih hrvatskih prostora, poglavito poslije poraza Osmanlija kod sv. Monoštera (Gotharda) 1664. Tada su Habsburgovci, kao pobjednici, sklopili s Osmanlijama mir u Vašvaru koji je bio izrazito nepovoljan za hrvatsku stranu što bio je to povod braći Zrinskima da se povežu s ugarskim velikašima i pruže otpor Habsburgovacima. Zato su zatražili pomoć od Francuske, Poljske, Venecije, Turske, ali su bili iznevjereni, proglašeni uskoro i zavjerenicima, a 1671. su ban Petar Zrinski i knez Fran Krsto Frankopan, koji su na vladarev poziv došli u Beč, smaknuti u Bečkom Novom Mjestu (Wiener Neustadt) kao veleizdajnici, a njihova golema imanja su opljačkana i zaplijenjena. Bio je to slom glasovitih hrvatskih velikaša, ujedno i kraj njihova roda.