section_heading: Ponovna udaja
paragraph_text: Slučajevi sklapanja novog braka nisu bili rijetki među rimskom elitom. Za pripadnike aristokracije nije bilo neuobičajeno da nakon smrti supružnika udovac ili udovica vrlo brzo stupe u novi brak. Premda nikakva zakonska ograničenja nisu postojala, ipak je bilo uobičajeno da žena čeka deset mjeseci prije no što se eventualno ponovno uda. Radoblje od deset mjeseci možda je uvedeno zbog moguće trudnoće: ako je žena zatrudnjela nedugo prije muževe smrti, desetomjesečno razdoblje osigurava da ne će biti nikakvih teškoća oko utvrđivanja očinstva, što bi moglo utjecati na djetetov društveni status i pravo nasljeđivanja.<ref>U rimskom inkluzivnom brojenju računalo se da trudnoća traje deset mjeseci. Nije bilo zakona koji bi trudnicama zabranjivao udaju i ima nekoliko poznatih primjera: August se oženio Livijom kad je ona nosila dijete svoga bivšeg muža, a kolegij pontifika presudio je kako je taj brak dopušten pod uvjetom da se prvo utvrdi djetetov otac. Livijin bivši muž čak je i prisustvovao njenom vjenčanju s Augustom.