paragraph_text: "Učiteljica iz Starog Grada" – kako su je nazivali u Trstu – tada gotovo osamdesetogodišnjakinja, bolesna i nemoćna, mirovinu je dočekala u rodnom Labinu. Ondje je živjela još koju godinu uz brigu svojih voljenih, uz potporu nekolicine prijatelja i okružena obožavanim knjigama. Umrla je u noći 25. studenog 1925. a njezin grobni spomenik nadvišen jednim stupom od bijelog istarskog kamena s plamenom koji treperi na vjetru postao je mjesto koje na jednostavnom kamenom natpisu nosi samo ime.