paragraph_text: Politika je, po Aristotelu, rad na najvišem dobru.<ref>Aristotel, Politika, str 1: "...sva zajedništva teže nekom dobru (...), a najviše pak, i /najvišem dobru/ ono zajedništvo (...) nazvano država i državno zajedništvo (koinonia he politike)." Najviše dobro je dobar život (eu zên) koji podrazumijeva one oblike življenja koji su lijepi, u skladu s vrlinama, i u skladu s naravi Božjom. Budući da i Kabala teži ozbiljenju dobrog života u realnom svijetu kroz praksu oživljavanja svega što je dobro u svijetu i čovjeku (tikkun olam) to se ona može razumjeti kao politika, ali ne u širokom značenju te riječi. Dakako da Kabala ne zadire u politiku kada se ona razumije kao određeni posao onaj političara. Kabali je stalo do poboljšanja svijeta i do dobrog življenja u jednom boljem svijetu i, u tom smislu ona je politička, kao kad kažemo da je čovjek političko biće (Aristotel: zoon politikon)<ref>Aristotel, Politika, str 3: "..čovjek po naravi društvena životinja" onda mislimo, na tragu Aristotela, da je čovjek ono živo biće (gr: zoon) koje živi u gradu (gr: polis) i stalo mu je do uređivanja života u vlastitom gradu.