section_heading: Orbita
paragraph_text: Vulkanoid je asteroid u stabilnoj orbiti s i manjom velikom poluosi od one od Merkura (tj. 0,387 AJ). To ne uključuje objekte poput blizusunčevih kometa, koji, iako imaju perihel unutar orbite Merkura, imaju daleko veće polu-glavne osi. desno|mini|270x270px| Zona predstavljena narančastom regijom u kojoj mogu postojati vulkanoidi u odnosu na orbite [[Merkura, Venere i Zemlje ]] Smatra se da vulkanoidi postoje u gravitacijski stabilnom pojasu unutar orbite Merkura, na udaljenosti od 0,06 &#x2013; 0,21 AJ od Sunca. možda iscrpili vulkanoidno područje. Ne može biti više od 300 &#x2013; 900 vulkanoida većih od 1 kilometra u radijusu koji je preostao, ako ih ima. Istraživanje iz 2020. pokazalo je da je YORP efekt dovoljno jak da uništi hipotetičke vulkanoide u radijusu veličine čak 100 km u vremenskim razmjerima daleko manjim od dobi Sunčevog sustava; Otkriveno je da bi se postojani vulkanoidni asteroidi neprekidno vrtjeli zbog YORP efekts sve dok se oni rotacijski ne raspali na manja tijela, što se događa opetovano sve dok krhotine nisu dovoljno male da bi ih Yarkovsky efekt istisnuo iz vulkanoidne regije; to bi objasnilo zašto nisu primijećeni vulkanoidi.<ref>https://ui.adsabs.harvard.edu/abs/2020AAS...23527701C/abstract Gravitacijska stabilnost vulkanoidne zone dijelom je posljedica činjenice da postoji samo jedan susjedni planet. U tom pogledu može se usporediti s Kuiperovim pojasom. Vanjski rub vulkanoidne zone je približno udaljen 0,21&nbsp;AJ od Sunca. Objekti udaljeniji od ovoga nestabilni su zbog interakcije s Merkurom i mogli bi se upasti u orbite koje prelaze Merkurovu orbitu u vremenskim razmjerima od 100 milijuna godina. Unutarnji rub nije oštro definiran: predmeti bliži 0,06 AJ su posebno osjetljivi na Poynting-Robertsonovo povlačenje i Yarkovskyev efekt, pa čak i na 0,09 &nbsp;AJ vulkanoidi bi imali temperaturu od 1.000 K ili više, što je dovoljno vruće da isparavanje stijena postane ograničavajući faktor u njihovom vijeku trajanja.