section_heading: Gospodarstvo
paragraph_text: 1965. godine provodi se tzv. privredna reforma koja nastoji obnoviti tržišno gospodarstvo, uzimaju se strani krediti i pristupa se licencnoj proizvodnju u kojoj se suvremena tehnologija sa Zapada nastoji iskoristiti radi unosne proizvodnje za potrebe zemalja istočnog bloka; dopušta se i stanovito mikropoduzetništvo u uslužnom i proizvodnom sektoru (ne i u trgovini, niti u financijskim uslugama). Međutim organizacije udruženog rada i nadalje previše gospodarskih odluka donose iz političkih pobuda, a tržišna utakmica je vrlo ograničena (najviše do razine oligopola). Izvoz na tržišta kapitalističkih zemalja je nedovoljan za pokrivanje nužnog uvoza iz zapadnih zemalja i plaćanje obveza po stranim kreditima. Potrebe za stranom valutom donekle se pokrivaju na način da se radnicima dopušta da odlaze na privremeni rad u inozemstvo (do 1960-ih godina je, slično stanju u drugim komunističkim zemljama, bio dozvoljen odlazak u zemlju samo pouzdanim pojedincima za koje se računalo da neće pobjeći iz zemlje) i potom šalju zarade svojim obiteljima; također se ulažu znatnija sredstva u turizam za strane turiste, te počinje brzi razvoj turizma u Hrvatskoj. Uspjeh reforme je samo djelomičan.