section_heading: Teorija
paragraph_text: Klasna borba vodi se uvijek u prvom redu između dviju glavnih klasa nekog društva, ali u njoj, rukovodeći se svojim posebnim interesima, sudjeluju i sporedne klase. Budući da se često sukobljavaju i interesi različitih slojeva iste eksploatatorske klase, to se klasna borba između eksploatatora i eksploatiranih uvijek isprepleće s borbom između različitih slojeva i frakcija same eksploatatorske klase. Iako je njen korijen prije svega u suprotnosti ekonomskih interesa, ona se odvija na svim područjima društvenog života od ekonomije i politike do ideologije i kulture, poprimajući mnoštvo najrazličitijih oblika. Zato je otkrivanje specifičnosti klasne borbe u društvu nužna pretpostavka za objašnjenje svih važnijih pojava u tom društvu. Osnovni oblici klasne borbe i njihov uzajamni odnos mijenjaju se od jedne društveno-ekonomske formacije do druge. Tako radničkoj klasi u njenoj borbi protiv buržoazije stoji na raspolaganju mnogo veće obilje različitih oblika borbi nego što je stajalo na raspolaganju kmetovima i robovima. Kako su robovi i kmetovi bili politički bespravni, to je jedini oblik političke borbe za njih mogao biti oružani ustanak. Radnička klasa, osvajajući postupno jedno političko pravo za drugim, može kombinirati različite oblike mirne i oružane borbe. U programu bivšeg SKJ stajalo je primjerice: Ovakva radnička klasa također razvija najraznovrsnije oblike ekonomske i ideološke borbe, za koje su izrabljivane klase ranijih društava bile nesposobne. Ishod klasne borbe zavisi u prvom redu od prirode i uzajamnog odnosa klasa koje se bore. Borba između robovlasnika i robova morala je dovesti do propasti obiju klasa, jer ni robovlasnici ni robovi nisu mogli postati nosioci izgradnje nove, više društvene organizacije rada. Kmetovi također nisu bili kadri izgraditi novu društvenoekonomsku formaciju koja bi zamijenila feudalizam; tu je ulogu morala preuzeti nova eksploatatorska klasa, buržoazija. Za razliku od robova i kmetova, prema marksističkom shvaćanju, proletarijat je takva izrabljivana klasa koja može ne samo srušiti kapitalističko, eksploatatorsko društvo nego i izgraditi novi, viši tip društvene organizacije rada, u kojem će konačno nestati sve klase i klasne razlike, pa i proletarijat kao proletarijat. Da bi mogla ostvariti ovu svoju povijesnu misiju, radnička klasa je prije svega trebala osvojiti političku vlast u državi i uspostaviti diktaturu proletarijata. Zato su ovom osnovnom cilju osvajanju političke vlasti i uspostavljanju diktature proletarijata bili podređeni svi oblici klasne borbe proletarijata u kapitalizmu. Putovi do tog cilja mogu biti vrlo različiti, a i oblici diktature proletarijata mogu biti u različitim zemljama najrazličitiji. Prema bivšem Programu SKJ neposrednu rukovodeću ulogu u ostvarivanju klasne borbe imala je radnička klasa proletarijata. Klasno-politička bit narodne vlasti u bivšoj SFRJ teoretski je bila upravo diktatura proletarijata, to jest vlast specifičnog saveza radničke klase, kao rukovodeće društvene snage, s ostalim radnicima.