section_heading: Kritička analiza
paragraph_text: Aluzije na popularnu kulturu u filmu, od poznatog lika Marilyn Monroe s haljinom koja se diže iznad podzemne željeznice do Julesova obraćanja "Pumpkinu" kao "Ringo" zbog engleskog naglaska, potakle su mnoge kritičare da raspravljaju o tome u okviru postmodernizma. Opisujući film 2005. kao Tarantinovo "postmoderno remek-djelo... do danas", David Walker piše da je to "označeno šaljivim naklonima pedesetima... konstantnim peckanjem i čestim popustljivim referencama na druge filmove". Zamršenu narativnu tehniku opisuje kao "postmoderno poigravanje".<ref>Walker (2005), str. 315. Nazvavši film "konačnim postmodernim kolažem", Foster Hirsch vidi Pakleni šund kao nešto daleko od remek-djela: "autoritativan, utjecajan i besmislen".<ref>Hirsch (1997), pp. 360, 340. Catherine Constable smatra trenutak u kojem se igla napunjena adrenalinom zabija u Miino srce zastrašujućim. Kaže da se to "može vidjeti kao njezino uskrsnuće iz mrtvih, što podsjeća na ubijanje vampira kolcem. Prema ovom modelu, referiranje na prethodne estetske oblike i stilove ide dalje."<ref>Constable (2004), str. 54.