section_heading: Ropstvo u književnosti
paragraph_text: Premda su se antički pisci rijetko bavili ropstvom s etičke točke gledišta, jer njihovo društvo nije ni povezivalo ropstvo s nekakvom moralnom dvojbom, u svojim su djelima pisali i o robovima i o postupanju prema njima, uglavnom kako bi predočili teme povijesne i gospodarske događaje ili narav neke osobe ili, pak, kako bi zabavili i uveselili čitatelje. Među djelima u kojima se govori o robovima nalaze se historije, drame i satire, uključujući Petronijevu Trimalhionovu gozbu, gdje bogati oslobođenik Trimalhion utvrđuje: "I robovi su ljudi. Mlijeko koje su oni popili isto je, čak i ako ih je pritisla zla sudbina". Obrazovani rimski robovlasnici možda su u književnim djelima mogli pronaći pojedinosti o odnosu robovlasnika i robova, posebno u vezi s ponašanjem i kažnjavanjem robova. U književnosti su često opisani ekstremni primjeri, kao što je raspinjanje stotina robova zbog ubojstva gospodara. Takvi su primjeri iznimke, ali u njihovoj osnovi ipak leže pitanja koja su se ticala autora i čitatelja tih djela. Proučavanje književnih izvora koji se bave antičkim ropstvom može osvjetliti kontekst te institucije i iznijeti na vidjelo suvremene poglede na nju.