section_heading: Povijest
paragraph_text: Većina je gračaničkih naselja, pod današnjim imenima, nastala u srednjem vijeku, Središte života tada je bio utvrđeni grad Soko, koji se u pisanim povijesnim vrelima prvi put spominje 1449. godine. Gradom je gospodario knez Radivoj, brat bosanskog kralja Stjepana Tomaša. U sjeni zidina Sokola razvilo se i rudarsko selo Gračanica. Nastalo je na istoimenoj rijeci, danas poznatoj po imenu Sokoluša. Sama je rijeka, pak, nazvana Gračanicom, zato što je nastajala ispod grada Sokola, spajanjem dvaju potočića koji ga opasuju. Po dolasku Osmanlija 1520., Gračanica izrasta u najveće naselje ovoga kraja, koje do 1548. godine i službeno stječe status kasabe (gradskog naselja), carskim ukazom sultana Sulejmana I. Početkom 17. stoljeća, Gračanica je među najvećim gradovima ovog dijela Bosne. U gradu je tada smješteno 9 mahala, 8 džamija, te snažno zanatsko središte, s 25 esnafa (strukovnih udruga). Po broju stanovnika dostigla je Tuzlu. Postala je i središte prostranog kadiluka, koji je obuhvatao područja današnjih gradova Srebrenika, Gradačca, Modriče i Orašja. Bošnjaci su već u prvoj polovici 17. stoljeća apsolutna većina na području Gračanice.