section_heading: Pregled
paragraph_text: Kritički teoretičari, kao što su Henry Giroux (1983. Theories of Reproduction and Resistance in the New Sociology of Education: A critical analysis, Harvard Educational Review 53), su počeli ispitivati uloge učenika i nastavnika u odluci kurikula, kako službenih tako i skrivenih. Takozvani "teoretičari otpora" su koncipirali studente i nastavnike kao aktivne agente koji rade na potiskivanju, odbacivanju ili promjeni kurikula. Istaknuli su da "kurikul" nije bio jedinstvena struktura, već nedosljedna, proturječna i kontradiktorna poruka. Drugi su istraživači ispitali interakcije između rasnih i etničkih kultura i dominantnih kurikula u školama. Na primjer, antropolog John Ogbu pregledava kurikul koji su utemeljili afro-američkih studenti (Signithia Fordham i John Ogbu 1986 "Black Students' School Success: Coping with the Burden of 'Acting White<nowiki/>' The Urban Review 18). Kritički rasni teoretičari kao što je Daniel Solórzano ispitali su kako rasni stavovi predstavljaju još jedan "skriveni" kurikul u programima obrazovanja nastavnika (1997, Images and Words that Wound: Critical Race Theory and Racial Stereotyping, and Teacher Education, Teacher Education Quarterly, 24). Osim toga, Judith Stacey je predložila da su škole 60-ih godina prenijele skriveni kurikul koji je poticao seksistička uvjerenja, stavove i vrijednosti tog vremenskog razdoblja (1974 "And Jill Came Tumbling After Sexism in American Education").<ref>Stacey, Judith, et al. (eds.) (1974). And Jill Came Tumbling After: Sexism in American Education. New York: Dell.