section_heading: Karl Marx
paragraph_text: "Društveno potreban" rad odnosi se na količinu potrebnu za proizvodnju robe "u danom stanju društva, pod određenim društvenim prosječnim uvjetima ili proizvodnji, s danim društvenim prosječnim intenzitetom i prosječnom vještinom zaposlenog rada."Marx, Karl (1865). Nadnica, cijena, profit. Odnosno, vrijednost proizvoda više je određena društvenim standardima nego individualnim uvjetima. To objašnjava zašto tehnološki proboji snižavaju cijenu robe i izbacuju manje napredne proizvođače. Konačno, nije rad sam po sebi taj koji stvara vrijednost, već radna snaga koju slobodni najamni radnici prodaju kapitalistima. Druga razlika je između produktivnog i neproduktivnog rada. Samo najamni radnici proizvodnih sektora gospodarstva proizvode vrijednost. Prema Marxu, povećanje produktivnosti radnika ne utječe na vrijednost robe, već naprotiv, povećava višak vrijednosti koji ostvaruje kapitalist.<ref>If therefore, the capitalist who applies the new method, sells his commodity at its social value of one shilling, he sells it for threepence above its individual value, and thus realises an extra surplus-value of threepence. On the other hand, the working day of 12 hours is, as regards him, now represented by 24 articles instead of 12. Hence, in order to get rid of the product of one working day, the demand must be double what it was, i.e., the market must become twice as extensive. (Marx et al., 1974) Stoga smanjenje troškova proizvodnje ne umanjuje vrijednost robe, već kapitalistu omogućuje da proizvodi više te povećava mogućnost za ostvarivanje većeg profita ili viška vrijednosti, sve dok postoji potražnja za dodatnim jedinicama proizvodnje.