section_heading: Bračne veze, potomstvo i nasljeđivanje
paragraph_text: Po Statutu iz 1272. godine podjela imovine između sinova umrlih roditelja moguća je tek nakon što i najmlađi sin postane punoljetan. Prosječan broj djece pod okriljem bračnog para 1700. godine bio je 3,20, 1750.g. 3,58, a 1800.g. 2,53. Godine 1750. više od 21% vlastele nije imalo ni žive roditelje niti brak (samci), a na selima nikad više od 10%. U 18. st. 60,72% plemićkih i 64,86% pučkih brakova doživjelo je dvadesetogodišnjicu. U 18. st. plemkinje se prosječno udavaju s nešto manje od 24 godine života, a 1/4 udana je prije 20-te. Prije 30-te oženjeno je 28% plemića i 80% plemkinja. Od 1440. do 1500. ženik je prosječno 12-13 godina stariji od nevjeste. U Pridvorju 1673.g. 25% muškaraca u dobi od 20-24 godine života već je oženjeno, 1831.g. 2,33%, a 1880. nijedan. U dobi 25-29 njih 45,83% je oženjeno 1673.g., 1831.g. 23,81%, a 1880.g. 10,17%. U dobi 20-24 udano je istodobno 57,69% djevojaka, 1831.g. 25,64%, a 1880.g. 4,41%. U Ponikvama je 1831.g. 6,1% muškaraca i 19,2% žena udano u dobi 20-24, a 32% muškaraca i 46,4% žena u dobi 25-29. U Slavoniji su se primjerice ljudi puno ranije vjenčavali. Tamo je više od 40% ženika i 50% nevjesti mlađe od 20, a u Dubrovniku 3% ženika i 5% nevjesti.