paragraph_text: Na slici je prikazano gravitacijsko polje u okolini jednog vezanog sustava s masama M<sub>1</sub> i M<sub>2</sub>; u tom polju giba se treće tijelo s masom mnogo manjom od mase prvih dvaju tijela. Sva se tri tijela gibaju u istoj ravnini i zadržavaju jednak razmještaj samo onda ako se treće tijelo nalazi u području jedne od točaka L<sub>1</sub>, L<sub>2</sub>, L<sub>3</sub>, L<sub>4</sub> i L<sub>5</sub> (točke libracije ili Lagrangeove točke), uz uvjet da su i početne brzine strogo određene. Prve tri točke smještene su na pravcu koji povezuje mase M<sub>1</sub> i M<sub>2</sub>, a točke L<sub>4</sub> i L<sub>5</sub> smještene su na vrhovima dvaju jednakostraničnih trokuta, kojima se zajednička baza pruža od M<sub>1</sub> i M<sub>2</sub>. Taj se razmještaj javlja u nekih nebeskih objekata! Na primjer u Lagrangeovim točkama L<sub>4</sub> i L<sub>5</sub> smještena je grupa planetoida, Trojanaca, koji stazom Jupitera (M<sub>2</sub>) putuju istim prosječnim periodom koji ima i Jupiter, oko Sunca (M<sub>1</sub>). Točke L<sub>1</sub>, L<sub>2</sub> i L<sub>3</sub> imaju važnu ulogu u prenošenju bliskih dvojnih zvijezda. Tamo plinovi struje s jedne zvijezde na drugu, obmataju ih ili zauvijek odlaze s dvojne zvijezde. Krivulje na slici mjesta su stalnog zbroja gravitacijskog i centrifugalnog potencijala masa M<sub>1</sub> i M<sub>2</sub>. Najmanja zajednička ploha koja obmata obje mase, a u presjeku s ravninom crtnje ima oblik osmice, zove se ploha Rochea.