section_heading: Srednji vijek
paragraph_text: Nizozemski biolog Jan Swammerdan (1637. – 1680.) otkriva niz bioloških noviteta kod pčela, dvostruki želudac, žalac, živčani sustav, srce, ticala (antene), oči, duple jajnike i mnoštvo jajovoda kod matice. Francuski znanstvenik R. A. F. de Réaumur (1683. – 1757.) u potpunosti opisuje povijest pčela u knjizi "Povijest insekata". Švicarski prirodoslovac François Huber (1750. – 1831.), iako slijep od svoje 15.-te godine, uz pomoć supruge i sluge uspijeva izgraditi prvu košnicu s pomičnim saćem. Otkriva oplodnju matice i nastanak voska iz voštanih žlijezda. Sav znanstveni rad i temelje spoznaje života pčela objavljuje u knjizi Nova zapažanja o pčelama (fra. Nuvelles osservations sur les abeilles, 1792). Huberov znanstveni rad usavršio je američki svećenik L. L. Langstroth (1810. – 1895.), koji je 1851. izumio modernu košnicu s pokretnim saćem. Njegova knjiga "Pčela i košnica" je klasika i današnjeg pčelarstva. Langstroth drži se za oca američkog pčelarstva. Košnica, koju je on izradio u pretprošlom stoljeću, imala je i neke suvišne dijelove, zato je Amos Root (1839. – 1923) istu preradio i uklonio sve nepotrebne dijelove. Godine 1889. počela je masovna proizvodnja. Ipak su zadržali Langstrothove mjere okvira i vanjske mjere nastavka, a nakon tih inovacija zadržala je ime Langstroth-Rootova košnica ili LR košnica. Od sredine 19. stoljeća, metode i tehnike Langstrotha, proširile su se cijelim svijetom. Posljednje značajno otkriće u području pčelarstva je ostvario major F. Hruschka (1819. – 1888.), koji je 1865. izumio vrcaljku koja je omogućila vrcanje meda bez uništavanja saća.