section_heading: 16. – 18. stoljeće
paragraph_text: Premda je vjera bila iznimno važan čimbenik u Osmanskom Carstvu koji je utjecao na status pojedinca i skupine stanovništva, Osmanlije nisu, kako se nekad smatralo, nasiljem pokušavali podanike preobratiti na islam jer su se držali načela po kojem su bili dužni štititi druge abrahamske religije nastale prije islama. Zajednice na graničnim područjima, što je bio i Kliški sandžak, često su imale poseban status zbog značaja za naseljavanje napuštenih teritorija i za obranu države. Zbog toga su njima davane veće povlastice koje su se odnosile i na vjerska prava. To ne znači da prelazak na islam nije donosio određene privilegije, ali on svakako nije bio nametan niti je uzeo maha jer nije bio jednako privlačna opcija kao u drugim djelovima carstva. Broj muslimanskih stanovnika u Petrovu polju uglavnom je rastao u 16. stoljeću, u apsolutnom broju i postotku, ali se radilo u razmjerno umjerenom porastu. Islamska vjera u nahiji je ostala u manjini krećući se od 7% do 19%, dok su kršćani u prosjeku činili blizu 90%. Na osnovu dostupnih dokumenata izgleda da su muslimani Petrova polja potjecali iz dvaju osnovnih izvora: kao pripadnici turske administracije i vojnih postrojbi te kao lokalno stanovništvo koje se preobratilo. Najveći broj muslimanskih stanovnika nalazio se u samom Drnišu i u Bučiću, selu izdvojenom iz Otavica kao jedino čisto muslimansko selo u Petrovu polju, te u Miočiću koji je u jednom popisu imao 47% muslimanskog stanovništva. U Treskalama, kao i u ostalim naseljima istočnog i središnjeg dijela polja, broj muslimana nikada nije značajno porastao. Prema prvom i zadnjem popisu u selu su zabilježena dva muslimana, dok je 1574. godine zabilježen jedan musliman. U popisima iz 1540. – 1542., 1550. i 1585. godine nije zabilježen ni jedan muslimanski stanovnik.