section_heading: Karijera
paragraph_text: Naukovao je kod Pieter Coecke van Aelsta, čija kćerka Mayke je kasnije postala Brueghelova žena. Godine 1551. primljen je u zvanju majstora u slikarski ceh u Antwerpenu. O njegovoj slikarskoj obuci se jako malo zna, ali se zna da je odmah nakon što je postao članom slikarskog ceha u Antwerpenu proveo neko vrijeme u Bologni i Rimu. U Rimu je između ostalog proučavao Michelangelove slike u Sikstinskoj kapeli, te se sprijateljio s hrvatskim minijaturistom Julijem Klovićem, kod kojega je i boravio, te s njegovim učenikom El Grecom. Nakon nepune dvije godine vratio se u Antwerpen gdje je od 1554. do 1563. godine imao radionicu, koju je potom preselio u Bruxelles, gdje je i umro 1569. godine. Tamo je njegov stil lijepo naslikanih komopozicija koje odražavaju suvremene društvene, političke i vjerske prilike, jako cijenili ondašnji učenjaci, trgovci i bankari. Bruegel je obilazio seoske sajmove na kojima je skicirao seosko pučanstvo koje je postalo njegovom opsesijom i koje je uklapao u svjetovne, ali i vjerske slike. Bruegel ih je prikazivao tako živima i simpatičnima usprkos očitim manama, da je dobio nadimak „Seljak Bruegel“.<ref>30,000 Years of Art: The story of human creativity across time and space, Phaidon Press Inc., 2007., New York, str. 722. ISBN 978-0-7148-4789-4