section_heading: Magnetizam u srednjem vijeku
paragraph_text: U 13. stoljeću utvrđeno je da i željezo postaje magnetično ako se preko njega prelazi drugim magnetom. Tako nastaju umjetni magneti. Magneti mogu biti različitih oblika. Najčešće su u obliku igle, štapića i potkove. Petrus Peregrinus prvi je u Europi (1269.) detaljnije opisao navigaciju s pomoću magnetne igle. William Gilbert (1600.) otkrio je magnetizam Zemlje, a&nbsp;Charles-Augustin de Coulomb postavio je 1785. zakon o privlačenju i odbijanju magnetnih polova. Do početka 19.&nbsp;stoljeća smatralo se da električne i magnetske pojave nisu povezane. Epohalno je otkriće danskog fizičara&nbsp;Hansa Christiana Ørsteda, koji je (1820.) utvrdio da&nbsp;električna struja djeluje na magnetnu iglu. Pet godina poslije&nbsp;André-Marie Ampère otkrio je zakon o silama među&nbsp;vodičima kojima teče električna struja. Tada je konstruiran i prvi&nbsp;elektromagnet. Oko 1830.&nbsp;Michael Faraday,&nbsp;Joseph Henry i&nbsp;Heinrich Lenz otkrili su&nbsp;elektromagnetsku indukciju i njezine zakonitosti, a&nbsp;James Clerk Maxwell je 1873. sjedinio Ørstedove i Faradayeve spoznaje u zaokruženu cjelinu električnih i magnetskih pojava.<ref> magnetizam, "Hrvatska enciklopedija", Leksikografski zavod Miroslav Krleža, www.enciklopedija.hr, 2014.