paragraph_text: Sinovac je Tripuna, kotorskog biskupa koji je znatno djelovao na njegovu formaciju. Stričevim zalaganjem imenovan je 1524. pomoćnim kotorskim biskupom s pravom nasljedstva, ne ispunivši još ni propisanu kanonsku dob. Biskupsku službu preuzeo je 1532., nakon Tripunova odreknuća, i obavljao je do 1565., kad je, prepustivši biskupsku stolicu svome bratu Pavlu, otišao u Italiju, ponajviše stoga da bi ondje došao do sredstava za izdržavanje svojega siromašnog roda. Tamo je obnašao službu pomoćnog biskupa ili možda administratora akvilejskog patrijarha A. Giustinianija. Organizatorskom sposobnošću i hrabrošću istakao se 1539. pri obrani Kotora od opsade turske flote pod vodstvom turskog admirala Hajredina Barbarosse. Sudjelujući na Tridentinskome saboru 1562., zalagao se za crkvenu disciplinu. Za prikladniju crkvenu uporabu djelomice je parafrazirao život mjesnoga zaštitnika sv. Tripuna (sastavljen prvotno u stihovima, a 1466. u prozi), dodavši i svoje četiri latinske ode, dvije safičke i dvije jampske strofe. Ta knjižica Offitium sancti Triphonis Martyris, Civitatis Catharensis Patroni, omnia ejus vitae miracula ac Martyrii certamina continens tiskana je njegovom zaslugom 1561. u Mlecima, gdje se bio zadržao putujući na Sabor u Trident. Vjerojatno je ostavio još spisa i pjesama o kojima se danas ništa ne zna. U Illyricum sacrum (sv. 6) uvršteno je dosta tekstova njegovih odredaba, a A. Theiner objavio je jednu poslanicu koju mu je 1541. uputio papa Pavao III. Bizantijev pečat čuva se u Nacionalnom muzeju u Nürnbergu.