paragraph_text: Milan Đukić je ubrzo nakon toga postao potpredsjednik Sabora, a SNS dobio nadimak Stranka Tuđmanovih Srba, s obzirom na to da je uvijek podržavao HDZ i vladu, a nikad opoziciju. Srpska narodna stranka sudjelovala je 1995. na izborima za Hrvatski sabor i osvojila dva mandata (Milan Đukić i Veselin Pejnović) Tokom tog mandata Veselin Pejnović je napustio SNS i zadržao mandat u Hrvatskom saboru kao neovisni zastupnik. Srpska narodna stranka je kod izmjena Ustava 1997. glasala protiv toga da se Srbi brišu iz Ustava kao narod i postaju nacionalna manjina zajedno s drugim strankama oporbe. Srpska narodna stranka je bila tada i protiv toga da se Hrvatski sabor preimenuje u Hrvatski državni sabor (kako se zvao u doba NDH). Na parlamentarnim izborima 3. siječnja 2000. SNS je sudjelovala na izborima sa jednim kandidatom (Milan Đukić, predsjednik SNS-a) u 12. izbornoj jedinici (manjinskoj). Po tadašnjem Zakonu o nacionalnim manjinama Srbima je bilo rezervirano samo jedno mjesto u Saboru. Bila su četiri srpska kandidata za to mjesto. Milan Đukić kao kandidat SNS-a je premoćno je pobjedio sa oko 4000 glasova prednosti ispred drugoplasiranog rivala. Percepcija SNS-a kasnije se promijenila, kada je SNS počeo sve više kritizirati odnos vlasti prema srpskoj manjini, pošto su trajno bili nezadovoljni time što su Srbi u Republici Hrvatskoj prestali biti, po njihovom shvaćanju, politički narod i postali nacionalna manjina.