section_heading: Povijest
paragraph_text: Prešavši početkom dvadesetih godina 17. stoljeća na katoličanstvo, Juraj V. Zrinski, mladi hrvatski ban, omogućio je slobodno funkcioniranje samostana i općenito rehabilitaciju i obnovu katoličanstva u to doba, poslije burnog razdoblja druge polovice 16. stoljeća, kada je došlo do širenja protestantizma, odnosno crkvene reformacije. Od tada, pa sve do ukinuća Pavlinskog reda 1786. godine, samostan u svetoj Jeleni bio je središte duhovne skrbi međimurskog puka. Nakon toga, tu ulogu sve više preuzimaju čakovečki franjevci. Oni su u Čakovec došli 1659. godine odlukom zagrebačkog biskupa Petra Petretića, koji je to napravio u dogovoru s banom Nikolom Zrinskim Čakovečkim i kustodom Maksimilijanom Tkalčevićem. Svetojelenski pavlini pritom su se protivili toj odluci i na 20. i 21. svibnja 1659. sazvanom konzistoriju njihov je predstavnik Nikola Straščak, vikar samostana, izložio dvanaest razloga zašto se odupiru dolasku franjevaca u Čakovec. Ipak, odluka je ostala na snazi i franjevci su se nešto kasnije ipak doselili u tada relativno skromno, drveno čakovečko samostansko zdanje. Nekako u to vrijeme, od 1659. do 1662. godine, prior samostana u Svetoj Jeleni bio je poznati pjesnik, pisac, jezikoslovac i leksikograf Ivan Belostenec.