section_heading: Boecije
paragraph_text: mini|lijevo|200px|Boetije Boecije (Anicius Manlius Severinus Boethius, oko 480. – 524.), senator, često se naziva posljednjim Rimljaninom, odnosno posljednjim predstavnikom antičkog načina mišljenja. Budući da ga je vizigotski kralj Teodorik Veliki, koji je onda vladao Rimom, osudio na smrt, Katolička Crkva proglasila ga je svojim mučenikom, premda je Boecije zapravo bio sasvim ravnodušan prema kršćanstvu. Jedino što je smatrao vrijednim bila je filozofija, te je pred smrt napisao dijalog Utjeha filozofije (De consolatione philosophiae), gdje zaključuje da je filozofija jedina vrijedna za čovjeka i njegov odnos prema životu, iako samo vrijeme u kome on živi to negira. Boecije kao filozof nije naročito originalan, već stoji pod jakim utjecajem Platona i stoika. Po njemu, u svijetu postoji samo jedno načelo - načelo dobra. Zlo kao takvo ne postoji, ono je samo nedostatak dobra. Svjetski se poredak ne može promijeniti, jer je on utvrđen Božjim planom. Ali dobro, za kojim ljudi teže, nalazi se u ljudima samima, i oni ga ne mogu postići ako ga traže izvan sebe i bez razuma.