section_heading: Djela
paragraph_text: ''“Ugledala sam je i prišla, toj gladnoj i očajnoj majci, kao magnet me je privukla. Ne sjećam se kako sam joj objasnila što tu radim i zašto fotoaparat imam, ali dobro se sjećam da mi ona nikakva pitanja nije postavljala. Napravila sam pet snimaka, približavajući joj se, stalno iz istog smjera. Nisam je pitala ni odakle je ni kako se zove. Rekla mi je da je stara 32 godine. I rekla da žive od onoga što nađu smrznuto na okolnim poljima i od ptica koje ubiju djeca. Upravo je bila prodala gume s automobila, kako bi imala čime kupiti hranu. Sjedila je, tako, u svom improviziranom šatoru, zaklonu čiju je jednu stranu činio automobil, dok su se djeca muvala oko nje, i činilo se kao da je svijesna da bi joj moje fotografije mogle pomoći, i tako je ona pomogla meni. Bilo je u tome neke ravnopravnosti.”''