section_heading: Povijest trgovine robljem
paragraph_text: Prvu kuću za robove su sagradili Portugalci 1536., koji su prvi i stupili na otok 1444. godine, a posljednju Nizozemci 1776. godine. Sve kuće za robove se nalaze na rubu otoka Goréea, te je čak i današnji prezbiterij bio bivša robovska kuća. Mala kuća primala je između 150 i 200 robova, koji su morali čekati jako dugo, do tri mjeseca, prije nego što su bili odvedeni na brodu. Ćelije, svaka promjera 2,60 x 2,60 m, bile su rezervirane za muškarce i primale su od 15 do 20 ljudi. oni su bili poredani leđima uza zid, te vezani lancima oko vrata i ruku. U sredini lanca bila je velika željezna kugla koju je rob morao nositi između svojih ruku i noge. Puštani su samo jednom dnevno kako bi zadovoljili svoje fiziološke potrebe, unutar dvorišta kuće. Higijenski uvjeti su bili toliko odvratni da je prva epidemija koja je poharala otok 1779. godine, nastala upravo ovdje. Ako bi neki od muškaraca bio lakši od 60 kg, što je bio minimum za prijevoz preko Atlantika, smještali bi ga u posebnu prostoriju gdje je bio tovljen lokalnim grahom, u Senegalu pozantim kao niebe.