paragraph_text: U ranom djetinjstvu (oko 464. – 462. pr. Kr.) odlazi u Atenu, koja je ubrzano postajala centar grčke kulture. Tamo je ostao trideset godina. Periklo ga je zavolio i cijenio, a i na pjesnik Euripid prenio je entuzijazam za znanošću i humanizmom. Neki znanstvenici tvrde da je čak i Sokrat bio jedan od njegovih učenika. Njegov je utjecaj dolazio većinom iz njegove astronomske i matematičke izvrsnosti, ali i zbog njegovog asketskog načina života te ljubavi prema prirodi. On je bio taj koji je donio duh filozofije i znanosti iz Jonije u Atenu. Promatranja nebeskih tijela potaknula su ga da stvori nove teorije o uređenju svemira, i dovelo ga je u sukob s popularnom vjerom. On je pokušao, ne bez uspjeha, pokazati znanstvene razloge i objašnjenja pomrčina, meteora, duga i Sunca, koje je opisao kao masu plamenog metala, većeg od Peloponeza; nebeska tijela su komadi kamenja koje se odvojilo od Zemlje i bilo odbačeno u nebo zbog brze rotacije. Politeizam tog vremena nije mogao tolerirati takvo objašnjenje, pa su ga neprijatelji Perikla koristili da bi ga napali pred njegovim prijeteljem.