section_heading: Obrazovanje
paragraph_text: Scott i Marshall (2009) odnose se na praksu kao na "filozofski pojam koji se odnosi na ljudsko djelovanje na prirodni i društveni svijet". Nadalje, Gramsci (1999) naglašava moć prakse u selekcijama iz Zatvorskih bilježaka navodeći da "filozofija prakse ne nastoji ostaviti jednostavnim u njihovoj primitivnoj filozofiji zdravog razuma, nego ih dovesti do više koncepcije života ”. Da bi otkrio nedostatke religije, folklora, intelektualizma i drugih takvih 'jednostranih' rasuđivanja, Gramsci se izravno poziva u svom kasnijem radu na Marxovu 'filozofiju prakse', opisujući je kao 'konkretan' način razmišljanja. To uglavnom uključuje jukstapoziciju dijalektičke i znanstvene revizije stvarnosti; protiv svih postojećih normativnih, ideoloških i stoga krivotvorenih računa. U suštini, 'filozofija' utemeljena na 'praksi', Marksova filozofija, opisana je na odgovarajući način na ovaj način, kao jedina 'filozofija' koja je ujedno i 'povijest u akciji' ili 'sam život' (Gramsci, Hoare) i Nowell-Smith, 1972, str. &nbsp; 332).