section_heading: Kontroverze
paragraph_text: Iz vremena Drugog svjetskog rata, nakon ljeta 1944. godine provlači se nerazjašnjena odgovornost za likvidacije Hrvata na područja Dubrovnika 1944.;<ref>[http://www.youtube.com/watch?v=AZBhX3qYGmg prilog "TV Kalendara" HTV o ulozi Ante Jurjevića Baje u Dubrovniku 1944. godine], pristupljeno 21. listopada 2013. glasovito je njegovo pismo pisano u Dubrovniku 25. listopada 1944.,<ref>[http://www.hic.hr/politika-Daksa.htm UKOP POSMRTNIH OSTATAKA 53. ŽRTVE DAKSE, JUGOKOMUNISTIČKI ZLOČINI NA DAKSI SIMBOL SU STRADANJA JUŽNE HRVATSKE], pristupljeno 14. travnja 2013. u jeku smaknuća na Daksi. U njemu Jurjević izrijekom priznaje da su ljudi pobijeni bez suda i istraga, bez ikakva utvrđivanja relevantnih činjenica, tek na temelju partizanskih dojava. On također ocjenjuje postupak prema «narodnim neprijateljima«, osobito svećenicima: «bilo kako bilo ubit ih se mora». Rečenica iz pisma, pisanog rukom:<ref>ANTE JURJEVIĆ - BAJA O POKOLJU DUBROVČANA U JESEN 1944., pristupljeno 14. travnja 2013.<ref>Bajino pismo na hrvatskom i engleskom, pristupljeno 14. travnja 2013.Na otoku Daksi pokraj Dubrovnika, u razdoblju od 24. do 26. listopada 1944., bila su vršena smaknuća nekoliko desetaka osoba iz Dubrovnika, mahom Hrvata, riječ je bila uglavnom o uglednim intelektualacima i svećenicima. Smaknuća su se vršila bez suda, a javnost je o tome bila obaviještena putem oglašavanja na javnim plakatima, na kojima su žrtve bile prikazane kao “ustaše”, “ustaški suradnici”, “suradnici okupatora” i sl. Slični obračuni s političkim protivnicima su se nastavili u vremenu koje je dolazilo, često puta se nije uopće radilo o pripadnicima ustaškog pokreta i vojske NDH, nego o lokalnim činovnicima, pristašama HSS-a, koji su u jeku ratnih zbivanja, nastavili obnašati svoje činovničke dužnosti.<ref>