section_heading: 1930-e
paragraph_text: Da bi osigurali svoju neovisnost, čelnici u industriji su naredili da se razvije vlastita tehnologija snimanja zvuka, radije nego da uzimaju licencije sa zapada. Dva sovjetska znanstvenika, Aleksandr Šorin, u Lenjingradu, i Pavel Tager, u Moskvi, proveli su istraživanje tijekom kasnih 1920-ih o pratećim zvučnim sustavima, koji su bili spremni za uporabu do 1930. g. Proces implementacije, uključujući trošak prilagodbe kinodvorana, bio je obeshrabrujući, te je SSSR završio s prijelazom na zvuk tek 1935. Unatoč tomu, nekoliko je redatelja uvelo inovacije u upotrebi zvuka kad je tehnologija napokon postala dostupna. U dokumentarnom filmu Entuziazm: Simfonija Donbassa (1931.), o rudarstvu i teškoj industriji, Vertov je bazirao glazbu na industrijskoj buci; u Dezertiru (1933.) Pudovkin je eksperimentirao s oblikom "zvučnog kontrapunkta", u Aleksandru Nevskom Ejzenštejn surađuje sa skladateljem Prokofjevim na opernom filmskom stilu.