section_heading: Rat protiv Kuronijanaca i Semigalijanaca (1201. – 1290.)
paragraph_text: Osvajanje semigalijanskih grofovija započelo je 1219., kada su križari iz Rige zauzeli  Mežotne, glavni ulaz na Lielupe plovni put, i osnovali biskupiju Semigalija. Nakon nekoliko neuspješnih pohoda protiv poganskih semigalijanskog vojvode Viestardsa i njegove samogotijske braće, Rimska kurija je 1251. odlučila ukinuti biskupiju Semigalija i podijeliti njen teritorij između biskupije Riga i livonskog reda. Godine 1265. sagrađen je kameni dvorac kod Jelgave, na Lielupeu, te je postao glavna vojna baza za križarske napade na Semigalijance. Godine 1271. osvojena je glavna gradina Tērvete, ali Semigaliajanci pod vojvodom  Nameisisom su se pobunili 1279., a Litvanci pod Traidenisom su porazili snage livonskog reda u bitci kod Aizkraukle. Vojnivi vojvode  Nameisisa neuspješno su napali Rigu 1280., kao odgovor na koje je oko 14.000 križara opsjedalo dvorac Turaidu godine 1281. Za osvajanje preostalih semigalijanskih gradina meštar reda Villekin od Endorpea izgradio je  godine 1287. dvorac zvani Heiligenberg tik do dvorca Tērvete. Iste godine su Semigalijanci su  još jednom pokušali osvojiti Rigu, ali opet bez uspjeha. Na povratku kući livonski su ih vitezovi  napali, ali su poraženi u bitci kod Garoze, u kojoj je poginuo   Villekin i najmanje 35 vitezova. Novi meštar reda Cuno od Haciginsteina organizirao je posljednje pohode protiv Semigalijanaca godine 1289. i 1290. Gradine Dobele, Rakte i Sidarbe bile su osvojene a većina Semigalijanskih ratnika pridružila se samogitskim i litavskim snagama.