section_heading: MiG-25RB
paragraph_text: Na temelju iskustava stečenih u Egiptu, gdje su Sovjeti bili "tehnički savjetnici", razvijena je inačica MiG-25RB (rus. Razvjedčik Bombardovščik - izvidnič-bombarder; također s NATO kodnim imenom "Foxbat B") koja je na zahtjev ministra obrane maršala Ustinova imala sposobnost bombardiranja s velikih visina. Inačica R mogla je bacati osvjetljavajuće bombe, ali one nisu zahtijevale veliku preciznost. Na inačici RB dodan je navigacijski sustav za male udaljenosti RSBN-6, koji je bio spojen sa sustavom Peleng i glavnim navigacijskim računalom, koje je imalo uprogramiran novi balistički algoritam. Uporaba bombi na avionu koji leti brzinom tri puta većom od brzine zvuka zahtijevala je razvijanje posebnih inačica bombi (FAB-500M-62T) i njihovih nosača otpornih na visoke temperature. Za ispitivanja je rabljen modificirani avion Je-155R4, s kojim je Aviard Fastovec kao prvi pilot na svijetu bacio bombu s 20.000 m pri brzini od 2500 km/h. Nigdje se ne spominju podaci o točnosti pogađanja, ali je vjerojatno da ona nije bila pretjerano velika. Kako se nigdje ne spominje mogućnost nošenja nuklearnih bombi, pitanje je kolika je korisnost bombardiranja konvencionalnim bombama. Povećavanjem uvodnika zraka postignuto je povećanje najveće visine leta pri punom opterećenju od 700 m. Osnovna kombinacija kamera mogla je biti zamijenjena s dvije kamere A-72 s 150 mm objektivom, ili jednom A-87 sa 650 mm objektivom. Avion je također mogao nositi uređaje za elektroničko izviđanje SRS-4A, -4B i -4V, a navodi se i mogućnost uporabe ometača SPS-141 Siren. Tijekom proizvodnje počelo se ugrađivati modernizirani sustav Peleng D. Postojeći avioni inačice R modernizirani su na standard RB. U serijsku uporabu MiG-25RB ušao je u prosincu 1970. godine. U početku je MiG-25RB bio ograničen na nošenje samo četiriju bombi pod trupom umjesto podvjesnog spremnika, da bi nešto kasnije dobio mogućnost nošenja po dvije bombe na dvostrukim nosačima pod krilima. Inačica RB je imala bez bombi najveću visinu leta od 23.000 m i dolet 920 km, a s bombama je visina leta bila 21.000 m i dolet 650 km. Avion je mogao održavati brzinu leta od Mach 2,4 15 minuta, od Mach 2,65-2,83 pet minuta, dok je brzine ispod Mach 2,4 ograničavala samo količina goriva. Posljednji proizvodni blokovi inačice RB mogli su nositi čak 10 bombi po 500 kg, šest pod trupom i dva puta po dvije pod svakim krilom. MiG-25RB se proizvodio sve do 1972., a kasnije je poslužio kao osnova za sve daljnje izvidničke inačice. Progresivno su izvođene modifikacije sustava, npr. Peleng D je zamijenjen Pelengom DR, koji je pak zamijenjen Pelengom DM, itd. Inačica RB odobrena je za izvoz. Jedini korisnik MiG-25 unutar država članica Varšavskog pakta bila je Bugarska s četiri aviona inačice RB i jednim RU. Osim toga, Alžir je dobio nepoznat broj MiG-25RB, Irak i Sirija po 8, a Libija 5. Indija je kupila 6 MiG-25RB.