section_heading: 19. stoljeće: Nakon pada Venecije
paragraph_text: Teodoro Loredan Balbi (Krk, 7. studenog 1745. - Novigrad, 23. svibnja 1831.) bio je posljednji novigradski biskup, a tu je dužnost obnašao od 1795. do svoje smrti 23. svibnja 1831.<ref> Za svećenika je zaređen 1768. Njegov stric, pulski biskup Giovanni Andrea Balbi, imenovao ga je kanonikom skolastikom, prosinodalnim ispitivačem i inkvizitorom u svojoj biskupiji.<ref>Bertoša, Slaven (2016.). ''Ljudi 18. stoljeća na hrvatskom prostoru: od plemića i crkvenih dostojanstvenika do težaka i ribara.'' str. 216. Godine 1795. doktorirao je teologiju na Sveučilištu u Padovi, a iste godine papa Pio VI. imenovao ga je za biskupa u Novigradu. Ubrzo su uslijedile iznenadne političke promjene uzrokovane Napoleonskim ratovima: pad Mletačke Republike 1797. godine, kratka promjena austrijske i francuske vlasti i konačno uspostavljanje austrijske vlasti u Istri nakon Bečkog kongresa 1815. Iako se nije miješao u tadašnja politička zbivanja, Napoleonove su ga vlasti nakon suđenja zadržale na deset mjeseci u Veneciji, gdje je doživio svakakva poniženja. Nakon povratka na sjedište, jedno je vrijeme bio jedini biskup u Istri, a pod nadležnošću Svete Stolice posjetio je Porečku i Pulsku biskupiju. Na prijedlog Svetog rimskog cara Franje I., papa Lav XII. ukinuo je 1828. novigradsku biskupiju koja je postala dijelom Tršćanske biskupije, ali, prema Papinoj naredbi, tek nakon Teodorove smrti. Kao biskup poslao je tri pisma Svetoj Stolici, 1798., 1802. i 1807. godine; u njima je izvijestio da u biskupiji postoji jedna katedrala i jedna zborska crkva, 17 župa i mnoštvo bratovština; da je otvorio sjemenište i zalagaonicu, osnovao kaptol teologa i pokornika itd. Pokopan je u Crkvi svete Agate u Novigradu, a njegovi posmrtni ostaci preneseni su 1852. u biskupsku grobnicu u katedrali.<ref>