section_heading: Zvonejski zvončari
paragraph_text: Zvonejski zvončari su zvončarska skupina iz zapadnog dijela Kastavštine iz mjesta Zvoneća i Zaluki. Opremom, nošnjom i nastupom vrlo su slični Rukavačkim i Mučićevim zvončarima, ali postoje i različitosti. Za razliku od Halubajskih zvončara, nose tri zvona, a umjesto maski (koje su im bile zabranjene za vrijeme talijanske okupacije tih krajeva između Prvog i Drugog svjetskog rata) na glavi nose šešire "klobuk". Klobuk ima četiri "šibe" i šparožinu na koju su pričvršćene raznobojne "rožice" od krep papira te "fijok". Nose bijele hlače i mornarsku majicu,ali na dan Pusta kad obilaze svoje mjesto obučeni su u "brageše od trliža" (radne plave hlače) i "stomanju na kvadri" (kariranu košulju). Iznad ovčjih koža oko vrata ogrnuti su šarenim rupcem "facolom". U ruci imaju "baltu". Njima rukovodi kapo koji je i sam nekada bio zvončar, uz pomoć još nekoliko "bivših" zvončara koji sa sobom nose "barilce" u kojima se nalazi vino za okrijepu. Povorku predvodi mladić s majem, zelenom trstikom okićenom šarenim cvijećem, simbolom nadolazećeg proljeća iza kojeg ide muzika. Zvonejski zvončari spadaju uz Rukavačke i Brgujske u najstarije grupe tog dijela Kastavštine. O zvončarima zapadne Kastavštine 1985. godine pisala je Lidija Nikočević.