paragraph_text: Prije objavljivanja MacArthurove i Wilsonove Teorije otočne biogeografije iz 1967. godine (koja je proširila njihovu radnju na tu temu iz 1963.) područje biogeografije je bilo viđeno uglavnom kao povijesno, te je kao takvo bilo čisto deskriptivno. Robert MacArthur i E.O. Wilson su promijenili to shvaćanje te su pokazali da se bogatstvo nekog prostora vrstama može predvidjeti u terminima takvih faktora kao što su stanište, stopa imigracije i stopa izumiranja. To je povećalo zanimanje za otočnu biogeografiju. Primjenjivanje teorije otočne biogeografije na fragmente staništa je potaklo razvoj područja poput biologije održanja i biologije krajolika (bar među britanskim i američkim akademicima, jer biologija krajolika ima drukčiji postanak prema europskim akademicima).