section_heading: Povijest sastava
paragraph_text: Nekoliko mjeseci poslije Slayer je izdao mini CD Haunting the Chapel, koji je potvrdio njihov heavy, bubnjem orijentiran zvuk. Sljedeći sporiji, mračniji album Hell Awaits izašao je 1985. i dao je sastavu prvu priliku da okuse slavu prodavši 100.000 kopija u SAD-u usprkos slaboj promociji. Sada je underground osjećaj privukao pažnju producenta Ricka Rubina, koji je potpisao grupu za diskografsku kuću Def Jam Records da poveća opseg žanrova koje on koristi. Slayerov prvi album za Def Jam bio je Reign in Blood koji je napravio proboj među metal kritikama i fanovima, kombinujući brzinu punka i hardcorea s gitarom i imidž poznatih metal sastava. Pjesme kao što su "Necrophobic" i "Angel of Death" imali su približno 250 beatova po minuti. Kroz album se najviše virtualizira speed metal, koji je utjecao na neke druge sastave. Slayer je dobio loše ocjene zbog njihovog sotonističkog i nacističkog izgleda i simbola, ali grupa je govorila da ne vjeruje ni u jedan sistem. Javno izvikivanje je prouzročilo da CBS Records, Def Jamov distributer, odbace Reign in Blood, tjerajući Def Jam da traže alternativnu distribuciju kroz Geffen; mnogi Slayerovi koncerti bili su pozdravljeni od strane protestanata ili čak otkazani. Bez koncerata i bez distibucije, došlo je veliko iznenađenje kad je Reign in Blood dosegao top 100 i otišao u gold izdavanje. Kako je Slayerova popularnost rasla, sastav je patio od unutarnjih sporova. Bubnjar Dave Lombardo otišao je tijekom turneje 1987., ali se ubrzo vratio. U tim trenutcima ga je zamijenio Tony Scaglione koji je svirao za Whiplash. Njihov sljedeći album izašao je 1988., a nazvan je South of Heaven. Taj album označio je odlazak speed metala i vratio se više tradicionalnom metal zvuku. Usprkos obožavateljskim tužbama album je dobio gold izdanje. Slayer je postao poznat po svojim energičnim koncertima, koji su bili konstantni tijekom kasnih 1980-ih. 1990. izašao je Seasons in the Abyss koji je utvrdio Slayerov status kao jednog od najvećih metal sastava na sceni, prodavši se u preko milijun kopija i dobivši pohvale u svim metal magazinima. Kako bi najavili svoj veliki povratak, Slayer je napravio veliku turneju Clash of the Titans, koja je uključivala grupe kao što su Alice in Chains, Anthrax i Megadeth, i uglavnom neke lokalne sastave. Godine 1991. Slayer je obilježio 10 godina postojanja tako što je izdao dvostruki live album Decade of Aggression, još jedan platinasti hit. 1992. došlo je do novih problema u sastavu. Dave Lombardo je provodio više vremena sa svojom ženom nego sa sastavom, pa je izbačen iz sastava. Zamijenio ga je Paul Bostaph, koji je prije svirao za Forbidden. Nakon što su odsvirali nekoliko koncerata s novom postavom, Slayer je nestao sa scene i počele su kružiti glasine da će se grupa raspasti. 1993. grupa je radila na soundtracku za film Judgement Night, radeći s raperom Ice-T-om na obradi Exploitedove pjesme Disorder.