section_heading: Povijest
paragraph_text: U povelji humske vlastele Sankovića navodi se da su ljudi staroga grada, Epidaura, rodili i nasljedili vlastela grada Dubrovnika.<ref>F. Miklosich, Monumenta serbica, Viennae 1858., str. 217. Slično se tvrdi u još nekoliko isprava u razdoblju konca XIV. i početkom XV. st. Stare kronike dubrovačke bilježe istu tradiciju, uz N. Ranjinu, Dž. Rastić navodi: Konavle su: ''najstarija jurisdikcija porušenoga grada Epadaura, pa se stoga i pristojalo da nakon 800 godina potomci Epidavrana ponovno steknu stari dominij nad Konavlima i Vitaljinom. Da su pak te zemlje pripadale Epidauru, o tome najjasnije svjedoči vodovodno kanal, izrađen ogromnim troškom, da bi se dovela voda u Epidaur s udaljenosti od 20 milja...<ref>Chronica ragusina Junii Restii'' (ab origine urbis usque ad annum 1451) item Joannis Gundulae (1451.1484.). Digessit S. Nodilo. Zagrabiae 1893., MSHSM vol. 25., Scriptores vol. II., Ed. JAZU, str. 218. Iz navedenoga slijedo da baština stanovnika Epidaura pripada Dubrovčanima, čiji se poklisari i pred turskim sultanom godine 1430. izjašnjavaju: Konavle su bile zapravo dubrovačko vlasništvo u ono vrijeme kada je njihov grad još bio na prvotnom mjestu, ali su im to područje, a i druge zemlje, oteli kraljevi i gospoda.<ref>Ćiro Truhelka, »Konavoski rat (1430.1433.)«, Glasnik Zemaljskog muzeja u Bosni i Hercegovini, XXIX1917., Sarajevo, 1918., str. 182.