section_heading: Demon razvrata
paragraph_text: Kako bi mitove prilagodili kršćanskoj uporabi, srednjovjekovni su ih mitografi tumačili s pomoću moralnih alegorija. Prema tom gledištu, Kupid bi se mogao promatrati kao "demon razvrata".<ref>Daemon fornicationis kod Izidora Seviljskog, moechiae daemon kod Teodulfa Orleanskog; Jane Chance, Medieval Mythography: From Roman North Africa to the School of Chartres, A.D. 433–1177 (University Press of Florida, 1994), str. 129 sqq, osobito str. 138. Inovativni Teodulf Orleanski, koji je pisao za vladavine Karla Velikog, reinterpretirao je Kupida kao zavodljivu, ali zlonamjernu figuru koja iskorištava žudnju da bi ljude uvukao u alegorijski podzemni svijet poroka.<ref>Teodulf Orleanski, De libris, carmen 45; Chance, Medieval Mythography, str. 133. Za Teodulfa, Kupidov tobolac simbolizira izopačeni um, njegov luk je lukavstvo, strijele su otrov, a baklja je plamteća strast. Bilo je prikladno prikazati ga nagog, kako se ne bi prikrila njegova obmana i zlo.<ref>Teodulf Orleanski, De libris 37–38; Chance, Medieval Mythography, str. 137, 156, 585. Slična su gledišta iskazivali i Drugi vatikanski mitograf (II 46/35) i Remigije iz Auxerrea, Komentar uz Marcijana Kapelu, VII,22.