section_heading: Povijest
paragraph_text: 250px|mini|lijevo|Vrsar Vrsarska starokršćanska bazilika iz 4. stoljeća, jedna od najstarijih na istarskom poluotoku napuštena je, a na njenom mjestu pronađena je mlinica. Bizantska je vlast ostala, a novi upad bila je provala Langobarda koji su ovaj kraj držali pod svojom vlašću 751. – 774. Bizantska vlast vrsarskim krajem prestaje franačkim osvajanjem 788. godine. U drugoj polovici 8. stoljeća podignuta je romanička bazilika sv. Marije od Mora na mjestu gdje se u rimsko doba nalazila veća zgrada, vjerojatno, villa rustica ili seoski dvorac s gospodarskim zgradama.<ref>[http://www.istriasun.com/istra/bazilika-vrsar.php Romanička bazilika Sv. Marije od Mora - Vrsar] Nova bazilika podignuta je u neposrednoj blizini starokršćanske bazilike iz 4. stoljeća, koja se danas nalazi u kamenom i zidom ograđenom dvorištu, pokriveni zemljom. U 9. stoljeću podignut je prvi kaštel u Vrsaru i o njemu malo znamo. U diplomatici od 12. stoljeća nalazimo vrsarski kaštel pod nazivom castrum Ursariae, premda ovaj pojam označava i najužu utvrđenu rezidencijalnu jezgru staroga grada koja se nalazila unutar zidina. Porečki biskup Oton (1256. – 1282.) preuredio je prvi kaštel. Na mjestu starije manje i skromnije romaničke palače podignut je drugi kaštel. Razvio se iz kasnoantičkog, odnosno ranosrednjovjekovnog zbjega refugium. Sjedište je Vrsarske grofovije i mjesto u kojemu je porečki biskup sastavio brojne isprave od presudne važnosti za povijest Vrsara i Vrsarštine u srednjem i novom vijeku, a također je bio mjesto u koje se porečki biskup sklanjao za ratova, epidemija i nesigurnih vremena.