section_heading: Samostanska medicina
paragraph_text: Za razliku od narodne medicine, u samostanima se prakticirala medicina učenih ljudi, koji su imali pristup pisanim dokumentima. Liječenje je u početku bilo rezervirano za same fratre unutar samostana, tek se u kasnijim razdobljima otvara za običan puk kao čin kršćanskog milosrđa. Samostanski su liječnici doživljavali liječenje ljudi kao religioznu obavezu i u pravilu nisu izravno primali novčanu naknadu; plaćanje se vršilo samostanu kao instituciji. Pravilo sv. Benedikta kazuje da "prije svega mora biti njega bolesnog, koji mora biti liječen u Istini, kao što je Krist Istina."