section_heading: MiG-15UTI
paragraph_text: minijatura|desno|200px|Mađarski MiG-15UTI Još su iskustva s MiG-om 9 pokazala da je potrebno razviti posebnu inačicu za preobuku pilota, jer letenje na mlaznim lovcima zahtijeva bitno drukčiju tehniku nego letenje na klipnim. Zbog toga je u travnju 1949. dan zahtjev za razvoj dvosjedne inačice MiG-a 15, koja se trebala temeljiti na MiG-u 15 (Fagot-A). Letna ispitivanja nove inačice započela su još isto ljeto, da bi u serijsku proizvodnju ušao 1950., početno označeni kao UTI MiG-15. Kasnije je oznaka promijenjena u MiG-15UTI (NATO oznaka Midget). A vion je dobio povećanu kabinu s dva sjedala smještena jedna iza drugog (u tandemu) i dvojnim komandama. Mjesto za drugog pilota osigurano je uklanjanjem velikog spremnika za gorivo. Pokretao ga je motor RD-45F. Naoružanje se sastojalo od jednog topa NR-23 i jedne teške strojnice kalibra 12,7 mm. MiG-15UTI vrlo brzo je postao standardni avion za preobuku svih država Varšavskog ugovora, ali i velikog broja drugih država. U operativnoj je uporabi ostao sve do sedamdesetih godina prošlog stoljeća (mnogo dulje od MiG-a 15), a neke informacije popraćene fotografijama govore da svoju dorađenu inačicu još i danas rabi kinesko ratno zrakoplovstvo. Iako je bio siguran i lagan za letenje, te su ga nazvali "Babuška" (baka), MiG-15UTI je u povijest ušao i zbog jedne nesreće. Naime, 27. ožujka 1967., pri rutinskom letu, u MiG-u 15UTI poginuo je najpoznatiji sovjetski pilot svih vremena - Jurij Gagarin. Nesreća se dogodila zbog slabe vidljivosti koja je dovela do udara aviona o zemlju.