section_heading: Abdikacija
paragraph_text: Nepokolebljiv Đurin karakter i nesposobne političke odluke, zajedno sa seldžučkim jarmom, doveli su Gruziju u duboku krizu, koja je kulminirala nakon katastrofalnog potresa koji je pogodio Gruziju 1088. godine. Godine, 1089., Đuro je krunu predao svom šesnaestogodišnjem sinu Davidu. Ova promjena obavijena je tajnom i spominje se samo usputno u gruzijskim kronikama. Zabilježeno je samo da je Đuro vlastitim rukama okrunio Davida, nakon čega se više ne spominje u kronici. Najvjerojatnije su ga njegovi plemići, u dvorskom puču koji je predvodio biskup Đuro Čkondidi, prisilili da abdicira u Davidovu korist. Đuru se u molitvama iz 1203. spominje kao "kralj kraljeva i cezar cijelog Istoka i Zapada", što sugerira da je nakon toga još poživio, te da mu je vladajući sin davao neke titule, ali nije imao stvarnu moć.<ref>Eastmond, Antony (1998), Royal Imagery in Medieval Georgia, str. 45–47. Penn State Press, ISBN 0-271-01628-0.