section_heading: Povijest
paragraph_text: Olovski pastorizacijski distrikt teško je stradao tijekom nesretnih povijesnih zbivanja. Osmanska vremena bila su olovna vremena za Olovo. Osobito su stradali u osmanlijskoj osveti zbog poraza u Bečkom ratu. Osmanlije su 1704. godine zapalile crkvu i samostan i izgorjelo je sve. Katolici su se na to raselili iz istočne Bosne raselio se po Srijemu, Bačkoj i Banatu. Olovo je nakon osmanskog konfesiocida bilo bez crkve pune 232 godine. Od crkve je tek ostao kamen dovratnik od ulaza u crkvu. Vjerojatno zbog plahovitih planinskih rijeka (Bioštice, što dolazi iz Knežine i Stupčanice iz vrela kod Han Pijeska) koje su u proljeće plavile okolna polja, naselje Donje Olovo nastalo je tek u 20. stoljeću. Razvoju Donjeg Olova, odnosno današnje gradske jezgre, nakon austro-ugarske vladavine, znatno je doprinijela izgradnja pruge Zavidovići-Olovo-Han Pijesak. To ujedno predstavlja početak planske eksploatacije bogatih olovskih šuma, što i danas predstavlja osnovni privredni resurs.