section_heading: Zakon o udrugama iz 1901.
paragraph_text: Međutim, 1903. Francuska vlada je odlučila nacionalizirati destileriju Chartreuse likera i protjerati redovnike. Uzevši sa sobom svoj omiljeni rukopis iza kojeg je stajala stoljetna praksa, napustili su Francusku. Dok su neki redovnici do 1929. godine utočište pronašli u Italiji, drugi su se nastanili u španjolskoj regiji Tarragona, i tu su pokrenuli proizvodnju likera te, s obzirom na ograničene resurse, proizveli su ograničenu količinu alkoholnih pića pod imenom, Liqueur fabriquée à Tarragone par les Pères Chartreux („Liker proizveden u Tarragoni od kartuzijanskih očeva”). Francuska vlada, slijedeći slovo Zakona o udrugama, prodala je monaške udjele destilerije u Voironu privatnoj korporaciji koja je pokušala profitirati od redovničkog poslovnog uspjeha proizvevši vlastitu verziju Chartreusea. Nije iznenađujuće što ova nova korporacija nije mogla oponašati recept koji je bio razvijan stoljećima predanog rada i iskustva, a kada su bili blizu bankrota 1927. prodali su dionice tvrtke poduzetnoj skupini lokalnih voironskih poduzetnika. Novi vlasnici su bez iluzije o razlogu popularnosti Velike Kartruzije, milostivo pozvali redovnike iz Španjolske da nastave sa svojim bogoslužjem, na mjestu gdje su sveti Bruno i njegovih šest sljedbenika u početku uspostavili red.