section_heading: Životopis
paragraph_text: Po legendi, Pelayo je bio sin grofa Favile od Kantabrije i unuk Rekesvinta, vizigotskog kralja, komje je ovaj služio kao spatarijus (lat. spatarius). Zahvaljujući intrigama na vizigotskom dvoru, Vitiza je zaslužan za ubojstvo njegova oca, pa je tako Pelayo, osjetivši se nesigurnim na vizigotskom dvoru, pobjegao u Asturiju gdje je imao rodbinu, a potom je otišao na hodočašće u Jeruzalem. Tamo je ostao sve dok Vitiza nije umro, a na vizigotsko prijestolje došao Roderik, čiji je Pelayo bio pristaša. Postao je vođa kraljevske garde i s Roderikom je sudjelovao u bitci kod Guadalete 711. godine. U toj bitci je uspio izbjeći zarobljavanje od strane Maura, te se vratio u rodnu Asturiju. Kako je maurska invazija Španjolske bila izrazito uspješna, te cijela Španjolska zauzeta, Pelayo je postao vođa pobune protiv maurskog guvernera Asturije Munoza.