paragraph_text: Između 900. i 1150. godine, kanjon Chaco bio je glavno kulturno središte predaka Puebloanaca. Chacoanci su vadili blokove pješčenjaka i vukli drvenu građu s velikih udaljenosti, sastavljajući petnaest velikih kompleksa koji su do 19. stoljeća ostale najveće zgrade ikada izgrađene u Sjevernoj Americi. Predloženi su dokazi arheoastronomije u Chacou, s petroglifom "Sunčev bodež" na Fajadi Butteu kao popularan primjer. Mnoge su chakoanske građevine možda bile usklađene kako bi uhvatile solarne i lunarne cikluse, što je zahtijevalo generacije astronomskih promatranja i stoljeća vješto koordinirane izgradnje. Smatra se da su klimatske promjene dovele do iseljavanja Chacoanaca i konačnog napuštanja kanjona, počevši od pedesetogodišnje suše koja je započela 1130. godine.