section_heading: Dadaizam i nadrealizam
paragraph_text: Dadaizam je doveo do nadrealizma, pokreta koji se pojavio tijekom 1920-ih. Nadrealizam je u početku vodio André Breton, a uključivao je pjesnike kao što su Paul Éluard i Louis Aragon. Nadrealisti su vjerovali da iznad naše postoji još jedna realnost i oni su tu svoju iracionalnu nadrealnost željeli izraziti u svojim djelima korz sredstva kao što su automatsko pisanje, u kojem su pisali koje god riječi su im pale na pamet. Duboko pod utjecajem ideja Sigmunda Freuda, oca psihoanalize, pokušali su dotaknuti nesvjesnu misao kroz slike snova i slobodan tok svjesne misli. Nadrealsiti su se uvelike razlikovali od "angažiranih" pisaca tog vremena koji su svoja djela iskoristili kako bi prikazali odanost svrsi. Među te pisce spadaju Maurice Barrès, koji je izdao svoje poglede o mnogim političkim problemima, Charles Péguy, koji je bio posvećen pitanju društvene pravde, André Gide, koji je postao zainteresiran za komunizam i Sidonie Gabrielle Colette, koja je feminističke poglede iznosila u romanima kao što su Vagabundo (La vagabonde, 1910.) i Chéri (1920.). Već do 1938., nadrealistički pokrezt počeo je pucati. Jednu granu i dalje je dovio André Breton, koji je postao komunist, a drugu je vodio Philippe Soupault, koji nije vjerovao ni u jedan drugi smisao osim umjetnosti. mini|200px|[[André Gide - jedan od velikih pisaca s početka XX. stoljeća i dobitnik Nobelove nagrade 1947.]]