section_heading: Drugi svjetski rat (1939. – 1945.)
paragraph_text: Nacistička Njemačka provodila je progon Židova i na slovačkom teritoriju, gdje je između 75 000 i 80 000 Židova deportirano i odvedeno u njemačke logore smrti ne brojeći Židove iz južnih regija koje je pripojila Mađarska.<ref><ref> Tisuće Židova, Roma i drugih politički nepoželjnih ljudi zatočeno je u slovačkim logorima za prisilni rad u Sereďu, Vyhneu i Novákyu.<ref>Leni Yahil, The Holocaust: The Fate of European Jewry, 1932–1945 (Oxford, 1990), pp. 402–403. Slovački predsjednik Jozef Tiso iskoristio je svoje ovlasti i spriječio je deportaciju oko 1000 do 4000 ljudi davanjem predsjedničkih iznimaka proglasivši te ljude ključnima za ratno gospodarstvo.<ref>For the higher figure, see Milan S. Ďurica, The Slovak Involvement in the Tragedy of the European Jews (Abano Terme: Piovan Editore, 1989), p. 12; for the lower figure, see Gila Fatran, "The Struggle for Jewish Survival During the Holocaust" in The Tragedy of the Jews of Slovakia (Banská Bystrica, 2002), p. 148. Pod Tisovom vladom i mađarskom okupacijom ubijena je velika većina prijeratnoga židovskog stanovništva Slovačke (između 75 000 i 105 000 ljudi, uključujući one koji su nestali s okupiranog područja).<ref>Dawidowicz, Lucy.<ref> Slovačka država plaćala je Njemačkoj 500 RM po svakom deportiranom Židovu za "preobuku i smještaj" (sličnu, ali manju uplatu od 30 RM plaćala je Hrvatska).<ref>Nižňanský, Eduard (2010).