section_heading: Opis
paragraph_text: Tekstovi kojima Pjesme u tmini proširuju Knjigu pjesama odnose se prema tim u biti regresivnim »inovacijama« pozitivno. S obzirom na Knjigu pjesama, gdje prevlađuje socijalna lirika, posebno je ojačala artističko-esteticistička tendencija. Pjesme u tmini donose, doduše, priličan broj novih socijalnih motiva, ali među njihovim novim sadržajima prevlađuju tekstovi u stilu simbolističke ili impresionističke lirike. Jasnije nego u Knjizi pjesama naslućuju se uzori nad kojima se moglo rasplamsati Krležino kasno oduševljenje predavangardnim lirskim stilovima (Rilke iz faze Slikovnice i Novih pjesama, Matoš, eventualno i Cesarićeva tradicionalistička lirika), a stječe se i potpuniji uvid u tematske raspone i umjetničke mogućnosti Krležine esteticističke inspiracije. Zapaža se, npr., njegova iznimna sposobnost da poetizira predmetne pojedinosti iz rekvizitarija kasnograđanskoga društvenog života, javnoga ili privatnoga (umjetnička djela, proizvodi umjetničkoga obrta, prizori s kazališne ili baletne pozornice), također i stalno isticanje smrti i propadanja kao naličja esteticističke motivike: ormar iz Pjesme starinskoga ormara čeka »brutalnu snagu konačne sjekire«, u Hotelskoj sobi motivu »zlatnih okvira« suprotstavljaju se »polutruli trag« i »gnjile rane« nekadašnjih hotelskih gostiju, u pjesmi O brzoj prolaznosti bogatstva slikama baroknoga luksuza kontrapunktira misao na »tužnu stazu do kišnoga groba«.