paragraph_text: Prema mezopotamskim kronikama, Darije Veliki je u ožujku 520. pr. Kr. imenovao perzijskog plemića Uštanua na mjestu satrapa Babilonije, koja je objedinjavala sve teritorije bivšeg Novobabilonskog Carstva, što uključuje Mezopotamiju, Feniciju, Siriju, Palestinu i dijelove sjeverozapadne Arabije. Ipak, četiri godine kasnije (516. pr. Kr.) Darije reformira satrapije pa Babilonija biva podijeljena na dvije zasebne pokrajine: „Babiloniju“ i „Iza rijeke“, koja se uglavnom poistovjećuje sa Sirijom. Uštanu je zadržao mjesto nove satrapije Babilonije, dok je potonja pripala Tatenaiju. Ipak, Uštanu je imao veće ovlasti od Tatenaija, budući kako je srce nekadašnjeg Novobabilonskog Carstva bilo strateški važnije i mnogo bogatije od zapadnih provincija kojima je vladao Tatenai.