paragraph_text: Posljednja je velika bitka Kandijskog rata (1645. – 1669.) na dalmatinskom bojištu. Veličinom je najveći vojni sukob na Makarskom primorju u tom ratu. Osmanske vlasti namjeravale su pomoći obrani Kandije vezajući mletačke snage u Dalmaciji na vojsku tadašnjeg bosanskog paše, Sohrab Mehmed-paše (1665.; 1666. je na to mjesto došao Ćose Ali paša<ref>Safvet Bašagić: Kratka uputa u prošlost Bosne i Hercegovine. Od G. 1463-1850, Sarajevo, vl. naklada, 1900. Google Knjige. str. 180.). Potonji nije uspio prodrijeti preko kliškog prijevoja ka Splitu, pa je preusmjerio glavninu svojih snaga ka Makarskoj. Makarska se je obranila od napada. Zatim je paša pošao na Gradac. Na putu im se je našla kula u Podacima, podignutu za obranu od Turaka. Najstariji prikaz kule je na Santinijevoj slici iz 1666. godine. Za razliku od kule u Gradcu, Turci ju nisu uspjeli zauzeti, a kad je zaprijetilo da će ju zauzeti, branitelji po naređenju mletačkog providura minirali i zapalili.<ref>Ivan Alduk: Povijest makarskih utvrda: Turci su odustali od opsade kada su vidjeli da ih žena gađa sirom  Dalmatinski portal. 7. siječnja 2016. . Pristupljeno 24. rujna 2020. Branitelji na Gradini su pak izdržali napade. Doplovivši do pod Gradac, flota mletačkog providura Cattarina Cornara topništvom je otjerala osmanske napadače od kule. Nakon još jedna odbijena napada, bosanski se paša povukao put Hercegovine.