section_heading: Povijest školstva u Gorjanima
paragraph_text: Oluje što su prohujale nad našom domovinom i ratni metež što je vladao nije dopuštao da se na kulturnom polju postigne nešto više. U 16. i 17. st. ima malo tragova školstva u Hrvata. Nove pučke škole nalaze se 1800. godine u Gorjanima, (županija Virovitička). Novi je ugovor glede izdržavanja te škole sastavljen i potvrđen 2. srpnja 1787. godine. Za cara Josipa II. 1784. godine određeno je da se kod postojećih škola kao i kod novootvorenih i kod onih koje će se otvoriti urede valovnice te je vidljivo da je 1790. godine odobreno podizanje nove školske zgrade u postojećoj školi u Gorjanima. Kako su se nove škole otvarale, tako je nažalost i broj polažajnika (polaznika) bivao sve manji. Ubrzo se zatvaraju mnoge škole, a među njima i škola u Gorjanima, (kao i u Semeljcima i Trnavi) 1794. godine. Ta je činjenica bila povodom da je sam car 31. svibnja 1803. odredio: gdje postoji narodna škola, imadu se roditelji siliti i strožim sredstvima da šalju svoju djecu na obuku. No, tajno se daje na znanje nadzorniku, župniku i mjesnim ravnateljima da se to objavi puku, ali da zatvore jedno oko gdje je previše pučanstva ili gdje seljaci, a osobito težaci i pastiri, ne bi htjeli dati svoje dijete na učenje u čitanju i pisanju. Sljedeći podatak o postojanju škole u Gorjanima je od 18. lipnja 1806. godine kada je potvrđen ugovor po kraljevskoj komori sa školama u Gorjanima, Semeljcima, Trnavi i dr. Međutim, u narednom podatku za razdoblje od 1831. do 1834. govori se opet o lošem polasku đaka, tako u Gorjanima i Semeljcima ima svega 27 đaka. Na kraju školske godine 1837./38. prema “Ilirskim narodnim novinama“ u seoskoj školi Gorjani ima 34. polaznika. U to vrijeme nije bilo dovoljno učitelja te se učiteljskog posla prihvatiše domoljubni svećenici. Naročito se medu njima isticao gorjanski župnik Adam Filipovic – Heldentalski kojega Ljudevit Gaj u svojoj „Danici“ ističe kao prijatelja i promicatelja školstva.