section_heading: Svakodnevni život
paragraph_text: thumb|Zidna slika iz Vile sv. Marka, [[Stabija|Stabije]] thumb|right|Žene i muškarci rade u radionici za bojenje (fullonica), zidna slika iz [[Pompeji|Pompeja.]] Pripadnice elite morale su upravljati velikim i složenim kućanstvom. Budući da su bogati parovi često imali više kuća i seoskih imanja, s desecima i čak stotinama robova, od kojih su neki bili obrazovani i visoko kvalificirani, ta je odgovornost bila jednaka upravljanju omanjom korporacijom. Uz društveno-politički značaj dočekivanja gostiju, klijenata i uglednih posjetitelja iz inozemstva, muž je svoje jutarnje sastanke (salutatio) držao doma. Kuća (domus) bila je i središte obiteljskoga društvenog identiteta, i u njenom atriju (atrium) bili su izloženi portreti predaka (imagines). Budući da su ambiciozni ljudi iz plemenitih obitelji često odlazili od kuće i nalazili se na vojnom pohodu ili su vršili neku državnu funkciju u provincijama, ponekad i u razdoblju od nekoliko godina, upravljanje obiteljskom imovinom i poslovima često je bilo ostavljeno njihovim suprugama; na primjer, dok je Julije Cezar izbivao iz Rima tijekom 50-ih godina pr. Kr., Cezarova supruga Kalpurnija Pizonis bila je odgovorna za vođenje njegovih poslova. Kad je August 8. godine nove ere prognao Ovidija, jednog od najvećih rimskih pjesnika, Ovidijeva supruga iskoristila je svoje društvene veze i pravne manevre kako bi sačuvala obiteljski imetak, o kojem je ovisio njihov život. U pjesmama koje je napisao tijekom izgnanstva Ovidije izražava svoju ljubav i divljenje prema svojoj supruzi. Štedljivost, škrtost i strogost smatrane su vrlinama koje je jedna uzorna matrona trebala imati.