section_heading: Povijest
paragraph_text: Ur-Namu, guverner grada Ura, uzurpirao je vlast svrgnuvši Utu-Kegala, te je postao osnivač najznačajnije sumerske dinastije - III. dinastije Ura. Prozvao se «kraljem Ura, kraljem Sumera i Akada» jer je ponovno ujedinio teritorij nekadašnjeg Akadskog kraljevstva. Vladao je 18 godina, od 2111. do 2094. pr. Kr. pretvorivši grad Ur u prijestolnicu svoje velike države. Treća dinastija Ura vladala je samo 100 godina, do 2003. i dala pet vladara od kojih su najznačajniji Ur-Nammu i njegov sin Šulgi koji je oca po mnogočemu nadmašio. Šulgijevi sinovi Amarsu‛ena, Šūsîn i Ibbīsîn bili su nesposobni održavati takvo kraljevstvo te su ga doveli do raspada. mini|<center>[[Veliki zigurat Ura]] Zanimljivo je da nema zapisa o borbama Ur-Namua za ponovno ujedinjenje carstva, te se pretpostavlja da nisu dugo trajale. Budući da nije bio opterećen ratovima, svoju pažnju mogao je usmjeriti uspostavljanju reda i mira u zemlji stvaranjem jake državne administrativne i vojne mreže, jačanjem sudstva na osnovu donesenog zakonika, omogućavanjem privrednog razvoja i razgranatim graditeljstvom. Osnovne administrativne jedinice bile su uglavnom teritoriji nekadašnjih gradova država u kojima su sad kraljevu vlast zastupale dvije osobe: «ensi» za građanske dužnosti i «patesi» za vojne poslove. Budući da je njegovo kraljevstvo bilo mješavina etničkih zajednica, a da bi u kraljevstvu zadržao mir, povukao je mudar potez - na najviša mjesta državne uprave nije stavljao samo Sumerane, već i pripadnike drugih etničkih zajednica. Poznat je njegov kodeks zakona - Kodeks Ur-Nammu, čiji je fragment identificiran 1952. u Istanbulu, i jedan je od najstarijih takvih dokumenata. Identificirao ga je sumerolog S.Kramer na poticaj arheologa Krausa. Dotični je Kodeks 300 godina stariji od Hamurabijeva zakonika i po nekim je pitanjima znatno blaži prema krivcima od Hamurabijeva zakonika.