section_heading: Procjena udaljenosti zvijezda na osnovu njihovog sjaja
paragraph_text: Udaljenosti zvijezda procijenjene su u 18. stoljeću na osnovi njihova sjaja (magnituda). U tu svrhu valja pretpostaviti da su sve zvijezde jednako sjajne kao i Sunce. Budući da okom prihvaćeni tok svjetlosti opada s kvadratom udaljenosti izvora, to je omjer toka svjetlosti pristigle sa Sunca i sa zvijezde jednak obrnutom (recipročnom) omjeru kvadrata njihovih udaljenosti. No u 18. stoljeću nije bilo optičkih uređaja kojima bi se vjerodostojno mogao mjeriti omjer jakosti svjetlosti Sunca i zvijezde, pogotovo zato što je taj omjer veoma veliki. Stoga je kao uzorak poslužio Mars. Mars sjaji kao zvijezda prve veličine, a udaljenost mu je poznata. Mars je sićušan reflektor koji od svekolike Sunčeve svjetlosti tek njezin mali dio presreće svojim tijelom. Vrijednost se dobro podudarala s udaljenostima najbližih zvijezda. Ovu interesantnu metodu predložio je švicarski astronom Jean-Philippe Loys de Chéseaux (1718. – 1751.).