section_heading: Biskupska djelatnost
paragraph_text: U križevačkoj Eparhiji uveo je monaške redove monaha i sestara Bazilijanaca (OSBM) i sestara Službenice Bezgrješne Djevice Marije. Osnovao je manastir u Križevcima 15. kolovoza 1915. godine, gdje su se nastanile monahinje reda sv. Bazilija Velikog, a u Kucuri 1. listopada 1915. godine, dom službenica, Službenice Bezgrješne Djevice Marije. Osnovao je sirotište u Križevcima, 12. travnja 1919. godine. Osnovao je također manastire časnih sestara Vasilijanki u Šidu, Osijeku i Mikluševcima. Ukupno je osnovao osam manastira u biskupiji.<ref> Nije istina da prethodno nije bilo manastira u Križevačkoj eparhiji, kao što se na drugim mjestima tvrdi<ref>, jer je prethodna Marčanska eparhija i kasnije Križevačka eparhija imala izvorne manastire bez povezanosti s rimokatoličkim shvaćanjem redova. Rimokatolici zovu tada sve grkokatoličke monahe Baziljancima. No, ovaj novi red, koji uvodi Njaradi, je zapravo kasnije nastao kroz reformu Jozafata Kuncevića. Postojao je i Studitski manastir u Kamenici (Bosna), osnovan od slavnog mitropolita Andreya Šeptickog iz Lavova u Galiciji. Ovaj manastir je dao dva monaha koji su kasnije postali sveci: Klimentiy Šeptickiy i Leonid Federov. Time je Kamenički manastir neusporediv duhovni izvor Križevačke eparhije. Premda je Studijski manastir (1909.-1924.) osnovan u vrijeme kad su bosanski Grkokatolici spadali pod jurisdikciju rimokatoličkog biskupa u Sarajevu (1914.-1924.) bio je već početkom 1924. godine, dakle prije nego što su pravoslavne državne i crkvene strukture iz Banja Luke nasilno prognale grkokatoličke monahe iz manastira u prosincu 1924. godine, predan Križevačkoj eparhiji.<ref>Daniel Patafta, Progoni bosanskih grkokatolika u Kraljevini SHS/Jugoslaviji na stranicama tadašnjeg katoličkog tiska , u: Croatica Christiana periodica, sv. 39, br. 75, 2015., str. 157-183.