section_heading: Renesansa i prosvjetiteljstvo
paragraph_text: mini|[[Pierre Belon usporedio je kostur ptice i čovjeka u svojem djelu Knjiga o pticama (1555).]] Neke teorije evolucije koje su se pojavile između 1650. i 1800. postulirale su da se svemir, uključujući život na Zemlji, razvijao mehanički, u potpunosti bez božanskog vođenja. Otprilike u to vrijeme mehanička filozofija Renéa Descartesa započela je jačati mehanicistički pogled na svemir koji će kasnije karakterizirati znanstvenu revoluciju.<ref> Ipak, većina suvremenih teorija poput onih Gottfrieda Leibniza i J. G. Herdera tvrdile su da evolucija je fundamentalno duhovni proces.<ref>Schelling, System of Transcendental Idealism, 1800 Godine 1751. Ipak, na prirodoslovce 18. stoljeća i razvoj znatnije je utjecao Leibnizov "zakon kontinuiteta" ili neprekidnosti, po kojem priroda ne pravi skokove, već je u njoj sve povezano postupnim prijelazima, kako u području fizičkih, tako i psihičkih pojava. Pierre Louis Maupertuis okrenuo se više materijalističkoj osnovi. U svojim radovima pisao je o prirodnim modifikacijama koje se javljaju tijekom reprodukcije i akumuliraju tijekom niza mnogih generacija stvarajući rase, pa čak i nove vrste, te je time anticipirao u općim terminima ideju prirodnog odabira.<ref>