section_heading: Razdoblje nakon Akademije
paragraph_text: Nakon što je diplomirao 1944. godine u klasi profesora Šulentića, da bi što prije zaboravio teške trenutke provedene u proteklom razdoblju, Striegl sve svoje vrijeme posvećuje slikarstvu radeći u svom ateljeu pored obiteljske kuće. Tu su dolazili mnogi: Jerolimov-profesor glazbe, Ante Uremović-violinist, Šandor Fucke-klavirist, Petar Papp-slikar, Mario Petrić, Petar Salopek, Ivan Kožarić i drugi. Bile su to seanse glazbenika i likovnjaka Siska. Međutim, Strieglov otac uskoro biva pritvoren, jer je odbio predati tadašnjim vlastima u međuvremenu otvorenu tvornicu papirom. Osim što je pritvoren, konfiscirana mu je polovina imetka, uključujući i Strieglov atelje. Atelje je nakon oduzimanja mogao koristiti još neko vrijeme, ali je početkom 50-tih godina prenamijenjen u ribarnicu. U to vrijeme, Striegl je bio veoma aktivan u radu na ilustracijama za sisačke novine, raznim tiskarskim izdanjima, dizajnerskim rješenjima vezanim za razna sisačka poduzeća (INA, Željezara Sisak, Herbos, ugostiteljski obrti poput Malog kaptola). Dizajnirao je razne povelje, diplome, priznanja, plakate, ali i plakete i medalje od kojih je neke radio u suradnji sa Želimirom Janešom. U Sisku su se održavale i povremene izložbe udruženja ULUH koje je uglavnom profesor Papp. 1953. godine bila je održana i kolektivna izložba svih sisačkih umjetnika: Želimira Janeša, Zdenka Gradiša, Gabrijele Kolar, Maria Petrića, Ivana Kožarića i Slave Striegla. Za Strieglov Granik, malo ulje na platnu (18x20 cm), Matko Peić već tada bilježi kako Sisak ima sreću sa Strieglom, jer njegove vode i njegov pijesak mladi umjetnik oživljava bojom takve autentičnosti koja se rađa u rijetkim trenucima. Slikarstvo je cijelo vrijeme Strieglu bivalo stvaralačkom opsesijom, bez obzira na nedostatak vremena. U periodu od 1950. – 1970. godine nastaju brojni radovi u kojima se uočava Strieglovo eksperimetiranje s europskim avangardama iz prve polovice 20. st., ali i težnju u pronalaženju vlastitog izraza. Radovi koji su nastajali u akvarelu, crtežu i ulju na staklu kao promišljeni krokiji određenih trenutaka, kadriranih umjetnikovim okom i prenošenih brzo, pokazali su se kao temelji najautentičnijih Strieglovih ostvarenja. Prvu samostalnu izložbu izvan Siska Striegl je imao 1971. godine u Karlovcu (Zorin dom). Izložio je akvarele koji motiv reduciraju i pretvaraju u umjetnikovu viziju trenutka pojačanu simbolima i alegorijama. To su široko slikani akvareli u kojima se motiv razgrađuje na rafinirane skladove boja, gdje je pozadina pretvorena u široke mrlje, a grafizam je taj koji određuje predmetnost prikaza. Ciklus vezan uz Domovinski rat - istina o povijesnoj drami koja se odigravala na našim prostorima, nastao je iz umjetnikove potrebe da na papir i platno prenese stradanje hrvatskog naroda. Izložbu pod naslovom Cvjetovi rata održanoj u Gradskom muzeju Sisak u prosincu 1994. godine Striegl posvećuje supruzi (koja je umrla na samom kraju 1993. godine) i svima koji trpe. Na izložbi je pokazan 101 rad, izbor iz Strieglova ciklusa. Godinu dana kasnije (1995.) postavljena je izložba u Sisačkoj banci, nazvana Odjeci iskona, na kojoj Striegl u crtežima i pastelima nastavlja slikati događaje i osobe važne za našu povijest, kao afirmaciju svog hrvatskog kulturnog identiteta. Retrospektivna izložba održana u svibnju/lipnju 1997. godine u HDLU (Domu hrvatskih likovnih umjetnika) u Zagrebu, u organizaciji Gradskog muzeja Sisak, predstavila je Striegla u svoj punoći njegova stvaralaštva kroz 400 radova u raznim likovnim tehnikama. Iste godine, kao uvod u retrospektivnu izložbu, održana je u Galeriji Mala u Zagrebu izložba akvarela tematski određenih Siskom i Posavinom (autor D. Schneider). Retrospektivnu izložbu u HDLU i sam Striegl doživio je na poseban način. Sagledavajući tada svoja djela iz druge perspektive, između ostalog je zaključio : Za slikarstvo se isplati živjeti! Za vrijeme pripreme i realizacije ove velike izložbe, iako ozbiljno oštećena vida, radio je Križni put (14 postaja u tehnici ulja na platnu 90 x 70 cm) za župnu crkvu Sv. Križa u Sisku. Odmah po završetku ovih radova, kao doprinos obnovi crkve, radi i dva monumentalna platna (400 x 160 cm) s temama: Sv. Kvirin i Alojzije Stepinac (dovršava ih 1988. godine). Nakon toga Striegl radi na istim temama kojima se bavio i ranije - Oluja nad Siskom, 1998., Masakr, 1998., Sisak s autoportretom, 1999., ali viđenih na drugačiji način. To su sada ostvarenja koja na simboličan način pokazuju grad na vjetrometini povijesnih događanja, gledanje sebe kao slikara u svom gradu kroz vrijeme i određene situacije. Sva djela većih su dimenzija rađenih u tehnici ulja na platnu, što je uvjetovano pogoršanim vidom.