section_heading: Sukob narodnjaka i autonomaša
paragraph_text: Talijanaši i narodnjaci počinju se sve više sukobljavati, a napetost počinje rasti. Prilikom posjeta talijanskog broda na hidrografskoj misiji Monzambano Šibeniku 31. srpnja 1869. došlo je do sukoba talijanskih mornara i Hrvata u gradu, što se pretvorilo u vanjskopolitički problem Italije i Austro-Ugarske, poznat kao "Afera Monzambano".<ref>Lawrence Sondhaus: The Naval Policy of Austria-Hungary, 1867-1918: Navalism, Industrial Development, and the Politics of Dualism, Purdue University Press, 1994., str. 12. 14 talijanskih mornara i nekolicina građana bila je ozbiljno ranjena. Uskoro se narodnjaci sve bolje organiziraju te polaganim rastom osvajaju ruralne općine u Zagori i na otocima, tako da su pobijedili na izborima za Dalmatinski sabor 1870. i postali saborska većina. 1873. osvojen je prvi veći grad, Šibenik, gdje je 15. veljače izabran prvi gradonačelnik Hrvat - Ante Šupuk. 1882., unatoč zastrašivanju i nasilju autonomaških paravojnih postrojbi, tzv. bersaljera, Gajo Bulat je pobijedio autonomaškog splitskog gradonačelnika Antonija Bajamontija. Ubrzo nakon toga u hrvatske ruke prešle su i starigradska i trogirska općina, a uskoro je u autonomaškim rukama ostala samo zadarska općina, koju do raspada Monarhije narodnjaci nisu uspjeli osvojiti. 1883. hrvatski je proglašen službenim jezikom Dalmatinskog sabora.