section_heading: Barok i rokoko
paragraph_text: Tijekom 17. i 18. st. ponovno uklapanje Hrvatske u cjelinu hrvatskih zemalja pridonijelo je bogatoj likovnoj baštini. Zidno slikarstvo doživljava svoj procvat, a ističu se iluzionističke freske u crkvama sv. Marije u Samoboru, sv. Katarine u Zagrebu i u isusovačkoj crkvi sv. Ignacija u Dubrovniku. Crkvena plastika i oltarne slike pretežno se nabavljaju iz talijanskih radionica. Razmjena umjetnika između Hrvatske i Europe ne jenjava. Najveću slavu hrvatskomu slikarstvu u Europi pronio je slikar Federiko Benković, koji djeluje isključivo izvan domovine, u Italiji, Austriji i Njemačkoj, dok je najvažnija kiparska djela u hrvatskoj radio jedan Talijan – Francesco Robba. Njegovo najljepše i najpokretnije monumentalno djelo je mramorni oltar Kristova raspeća u crkvi Svetoga križa u Križevcima. Uz majstorski klesano tijelo Krista, postrance je i velika slika Žrtva Abrahamova, u izrazito dijagonalnoj kompoziciji, sva u pokretu nemirne napetosti, s različitim usmjerenjima udova i draperije. Među domaćim slikarima izbija individualnost Kokolje.