section_heading: Kraj LZ 127
paragraph_text: Gubitkom Hindenburg (cepelin) D-LZ 129 Hindenburga na Lakehurstu 7. svibnja 1937. godine nestalo je i povjerenje javnosti u sigurnost vodikom punjenih komercijalnih zračnih brodova a nastavak njihove izrade neodrživo. Graf Zeppelin, još uvijek u izgradnji i LZ 130 Graf Zeppelin II mogli su koristiti i ne zapaljivi helij, jedini plin za podizanje kao alternativa. Za razliku od relativno jeftinog i svima dostupnog vodika, helij je bilo mnogo teže proizvesti, većina svjetski raspoloživih zaliha bila je mnogo skuplja a tržište je kontrolirano od strane Sjedinjenih Američkih Država. Od 1925. godine izvoz helija je također bilo ograničeno od američkog Kongresa iako ne postoji zapis kako njemačka vlada nikada nije podnijela zahtjev za izvozne dozvole za helij, koji bi koristili u svojim zračni brodovima prije hindenburgove nesreće.<ref>Krock, Arthur. "In Washington: A Star Witness on Our Helium Export Policy." The New York Times, May 12, 1937, p. 22. Iako mnogo sigurniji od vodika, dodatno povećanje troškova, nedostupnost te smanjenje osobina podizanja, uporaba helija dovela je do komercijalne neisplativosti Graf Zeppelina. Jedan dan nakon što je Hindenburg izgorio, devet godina stari LZ 127 je nakon dolaska u Friedrichshafen iz Brazila 8. svibnja 1937. prizemljen i povučen iz službe. Šest tjedana kasnije, 18. lipnja, cepelin je preletio u Frankfurt što je bio njegov 590. i posljednji let. Po dolasku u veliki hangar na frankfurtskom aerodromu, zrakoplov je ispuhan i otvoren za javnost kao muzej.<ref>"Graf Zeppelin Retired: Dirigible Files to Hangar at Frankfort to Be Deflated." The New York Times, 20. lipnja 1937., p. 32.