section_heading: Venecijanski geto
paragraph_text: Iako je u njemu živio velik broj Židova, koji su u to vrijeme činili oko 1000 ljudi od ukupnog stanovništva Venecije koja je tada imala oko 160 000 ljudi, stanovništvo koje je živjelo u venecijanskom getu nikada se nije asimiliralo i stvorilo zaseban, „venecijansko-židovski“ identitet. Četiri od pet sinagoga bile su jasno podijeljene prema etničkom identitetu: postojale su zasebne sinagoge za njemačku (Scuola Grande Tedesca), talijansku (Scuola Italiana), španjolsku i portugalsku (Scuola Spagnola) i levantinsku Sefardi zajednicu (Scuola Levantina). Peta, Scuola Canton, vjerojatno je izgrađena kao privatna sinagoga, a služila je venecijanskoj zajednici Aškenazi Židova. Na vrhuncu sredinom 17. stoljeća, u getu je živjelo gotovo 5.000 ljudi. Da bi se prilagodili rođenjima i novim dolascima, mogli su graditi samo prema gore, što je rezultiralo nekim od prvih "nebodera” na svijetu, koji su sa svojih sedam ili osam katova i dalje neke od najviših zgrada u gradu.