section_heading: Služba patrijarha
paragraph_text: Petrovo vrijeme kao biskupa, uključivalo je snažne progone kojima je rimski car Dioklecijan (vladao od 284. – 305.) izložio kršćane. Progoni su započeti 303. godine, i nastavljeni naizmjenično, s malim prekidima, tijekom narednih deset godina. Svjedočenja o Petrovu položaju tijekom Dioklecijanovih progona nisu jedinstvena, i oni su ušli u prepirku u kojoj su raspravljali o kršćanima koji su prinosli poganske žrtve ili se odrekli svetih spisa i predali ih vlastima da bi spasili svoje živote tijekom progona. Petar je zagovarao blagost i milostivost prema posrnulim vjernicima, dok je Meletije čvrsto zagovarao da su posrnuli napustili svoju vjeru i da bi se trebali ponovno krstiti. Njihova diskusija, koja je postala toliko zagrijana, završila je tako da se Peter, čak i fizički od njega ogradio, na način da je objesio zavjesu između sebe i Meletija.<br> Jedan od Meletijevih sljedbenika bio je svećenik po imenu Arije (suvremeni povjesničari se razlikuju u poimanju je li to isti Arije po kome je, nekoliko godina kasnije, nastala Arijanova kontroverza, nazvana Arijanstvo, ili nije). Prema Severusu iz Ashmumeena<ref>Severus ibn al-Muqaffa (arapski: ساويرس بن المقفع) ili Severus iz El Ashmuneina (arapski: ساويرس الأشمونين, (umro 987. AD) bio je koptski pravoslavni biskup, autor i povjesničar; na arapskom je ime napisano Sawires ساويرس. , Arije je uzaludno pokušavao ishoditi oprost od patrijarha prije nego što je Petar pogubljen, a na samrti je Petar objavio predviđanje koje je bilo protiv Arija.