section_heading: Biti-prema-smrti
paragraph_text: S druge strane, autentičnost izvlači Dasein iz "Oni", dijelom otkrivajući njegovo mjesto kao dijela od "Oni". Heidegger tvrdi da Autentično biti-prema-smrti poziva Daseinovo individualno jastvo izvan njegovog 'oni' i oslobađa ga da prevrednuje život sa stajališta konačnosti. Čineći to, Dasein se otvara za " tjeskobu/strepnju", koja se naizmjenično prevodi kao "strah" ili kao "tjeskoba". Tjeskoba, za razliku od straha, nema nikakav poseban razlog za strah; to je tjeskoba pred biti-u-svijetu općenito — to jest, tjeskoba pred Daseinovim vlastitim ja. Strah je šokantna individuacija Daseina, kada shvati da nije kod kuće u svijetu ili kada se nađe licem u lice sa svojom vlastitom negostoljubivošću (njem., "nije kao doma"). Pri Dasein individuaciji, on biva otvoren za slušanje "zova savjesti" (njemački ), koji dolazi od Dasienovog vlastitog Ja kada želi biti svoje Ja. Ovo Ja je tada otvoreno istini, shvaćenoj kao neskrivenost (grč. aletheia ). U ovom trenutku vizije, Dasein razumije skriveno kao i samu skrivenost, ukazujući na Heideggerovo redovito sjedinjavanje suprotnosti; u ovom slučaju istina i neistina. <ref>Heidegger 1962, H.260–74.