paragraph_text: Dužina trajanja godine u julijanskom kalendaru iznosi prosječno 365¼ dana, što se postiže ubacivanjem jednog dodatnog dana svake četvrte godine. Julijanska godina nešto je duža od tropske, a ova razlika akumulira se na jedan dan svakih 128 godina. Po julijanskom kalendaru, svaka godina čiji je broj djeljiv s 4 je prijestupna i sadrži 366 dana, dok ostale sadrže 365 dana. Nakon uvođenja julijanskog kalendara 45. pr. Kr. najprije je, greškom, svaka treća godina bila prijestupna. Prijestupne su bile sljedeće godine: 45. pr. Kr., 42. pr. Kr., 39. pr. Kr., 36. pr. Kr., 33. pr. Kr., 30. pr. Kr., 27. pr. Kr., 24. pr. Kr., 21. pr. Kr., 18. pr. Kr., 15. pr. Kr., 12. pr. Kr., 9. pr. Kr., 8. n. e., 12. n. e. i dalje svaka četvrta. Pošto je greška kasnije uočena, car August je naredio izbacivanje svih prijestupnih godina između 9. pr. Kr. i 8. n. e. čime je zaslužio da se jedan mjesec nazove njegovim imenom. Treba imati u vidu da se u ovo vrijeme godine još nisu brojile od rođenja Isusa Krista, već od osnivanja Rima 753. pr. Kr. te je sretna slučajnost što su za prijestupne godine uzete baš one djeljive s 4 brojeno od Kristovog rođenja. Julije Cezar prvobitno je odredio da svi neparni mjeseci imaju po 31 dan, a parni po 30, osim veljače koji je u običnoj godini imao 29 dana, a 30 u prijestupnoj. Mjeseci su se zvali: Januarius, Februarius, Martius, Aprilis, Maius, Junius, Quintilis, Sextilis, September, October, November i December. Godine 44. pr. Kr. mjesec Quintilis je preimenovan u Julius (današnji srpanj) u slavu Julija Cezara. Godine 8. pr. Kr. odlučeno je da se jedan mjesec nazove imenom cara Augusta, a pošto je on najviše ratnih pobjeda napravio u mjesecu Sextilis-u, ovaj mjesec nazvan je po njemu – August (kolovoz). Još od 13. stoljeća Augustu se pripisuje da je svom mjesecu dodao jedan dan kako bi bio jednak Cezarovom, međutim takve su dužine bile čak i prije Cezara.