paragraph_text: Bokševac, utvrda koja datira iz kasne antike iz 4. – 6. stoljeća. Smještena na jednom od nižih istočnih obronaka planine Bokševice.<ref>(boš.) Filozofski fakultet u Sarajevu Mehmed Muminović: Vojni logori i objekti na tlu Bosne i Hercegovine, Sarajevo, 2018. Naseljenost i korištenje nastavljeno u srednjem vijeku. Bio je to veliki srednjovjekovni utvrđeni grad u sjevernoj Hercegovini. Od njega su danas ostali samo ostatci. Nalazi se u Kostajnici kod Konjica, lokalitet Gradina (913 mnv). Ostale su zidine i temelji rimokatoličke crkve. U srednjem vijeku bio je glavna tvrđava u župi Neretvi. Do prije osmanskih osvajanja bio je glavna tvrđava Kraljeve Neretve. Bio je kršćanska utvrda u vrijeme hercega Stjepana. Pretpostavlja se, da je kraljica Katarina Kosača-Kotromanić, boravila u gradu Bokševcu, na putovanju iz Fojnice za Ston, Dubrovnik i Rim, prilikom bijega pred Turcima. U osmanskim napadima pretrpio rušenja. Nakon osmanskih osvajanja našao se na teritoriju nahije Neretve. Turci nisu obnavljali tvrđavu pa je potpuno napušten. Turci su osvojili Bokševac 1463. godine i porušili. Porušili su i ovdašnji franjevački samostan Bosanske vikarije.<ref>[http://caffe-tony.com/sjeme-zla-vracamo-li-se-u-osmanska-vremena/ fra Andrija Zirdum: SJEME ZLA: Vraćamo li se u osmanska vremena. Razgovarao: Josip Vajdner, Katolički tjednik]