section_heading: Predgovor
paragraph_text: ''Monografija „Hrvatski poslijeratni strip“ ne nastoji hijerarhijski vrednovati opuse hrvatskih „stripaša", već prikazati različiti tematski i stilski dijapazon prisutan u njihovim ostvarenjima, te razvitak stripa u Hrvatskoj. Uza sve individualnosti, vidljivo je da su hrvatski autori uglavnom posezali za klasičnim narativnim stripom, dok je u posljednjih petnaestak godina prisutna i tendencija istraživanja i poigravanja medijskom formom stripa. Crtali su realistički i karikaturalno, što je ovisilo od tema i motiva koje su stripski uobličavali. Naravno, monografija nije mogla pokriti sve izražene žanrove, jer se samo po sebi nametalo to da svaki strip istodobno bude i reprezentativan i karakterističan za svog tvorca. Ipak, mišljenja sam da je ovdje prikazani raspon - od westerna, krimi-komike i avanturističkog stripa, preko adaptacija književnog djela (znanstvene fantastike), „angažirano-refleksivnih" motiva i tema iz naše prošlosti i narodnooslobodilačke borbe, do suvremene satire, omladinsko-sportskog i dječjeg stripa, čime su pokriveni svi segmenti konzumenata - fascinantan i da zaslužuje zasebnu analizu.''<ref>