section_heading: Prvo ratno zasjedanje Sabora 1915.
paragraph_text: mini|[[Stjepan Radić-a, vođa HPSS, poslijeratni (od 1920.) vođa hrvatskoga naroda]] Nakon skoro jednogodišnjeg prekida, Sabor se 14. lipnja 1915. sastao na prvo ratno zasjedanje. S obzirom na to da je režim tolerirao prilično slobodne političke rasprave, čak i one koje su pogađale same temelje Monarhije, hrvatska je ratna politika realno i jasno očitovana. Odmah nakon ubojstva Franje Ferdinanda, na komemoraciji u Saboru (30. lipnja 1914), frankovci su žestoko napali HSK upućujući joj riječi prijetnje kao što su: "Dolje ubojice! Van Pribićević, van svi Vlasi! Veleizdajnici, ubojice, dolje Srbi ubojice, gospodine bane, raspustite Sabor, pretražite koalicionaše i naći ćete bombe, sa srpstvom se mora u Hrvatskoj obračunati, srpstvo... je samo po sebi veleizdaja, ... odzvonilo vam je...". Zastupnici SSP-a su šutjeli, a oni iz HSK nisu se branili. Zastupnici su radili pod veoma teškim bremenom ratnih žrtava, hrvatske zemlje su za rat dale oko pola milijuna ljudi, od kojih je oko 100.000 poginulo. Budući da je rat bio totalan, materijalne su žrtve također bile velike. Ratne saborske teme i pozicije političkih stranaka spram problema nisu se bitno razlikovale od onih predratnih sve do početka 1918. godine, što znači da se i u ratu vodila borba za suverenost Kraljevine Hrvatske.D. Bilandžić, Hrvatska moderna povijest, Zagreb, 1999., str. 42.