section_heading: Kult
paragraph_text: U početku je Amon bio tebanski bog, a prvi se put spominje u Sakkari. Tijekom 18. dinastije, faraon Ehnaton (također poznat kao Amenofis IV.) uveo je Atonov kult, vjeru u snagu Sunčevog kruga. Međutim, ovo je bilo nepopularno, posebno s prethodnim svećenicima hrama, koji su bez posla. Nakon faraonove smrti, opet se vraća politeizam s kultom Amona i Mut. Svećenici uvjeravaju novog faraona Tutankhamona, čije je ime značilo "Živa Slika Atona", da promijeni svoje ime u Tutankhamon, "Živa Slika Amona". Međutim, u ostalom Egiptu, popularnost njegova kulta je brzo nestala zbog Ozirisa i Izide, koji nisu imali nikakve veze s heretikom Ehnatonom. I tako je Amon razdvojen od Ra. U područjima izvan Egipta, gdje su Egipćani ranije donosili žrtve Amonu, njegova sudbina nije bila propadanje kulta. U Nubiji, gdje je njegovo ime Amane, on je ostao nacionalni bog, sa svojim svećenicima. Prema Diodoru Sicilskom, oni su čak i kraljeve tjerali da počine samoubojstvo, odnosno imali su toliko uvjerenje. Isto tako, u Libiji je ostao Amon u Libijskoj pustinji, u oazi Siwa. Njegov je ugled među Grcima bio tolik da je Aleksandar Veliki smatran njegovim sinom.