section_heading: Povijest
paragraph_text: Međutim, tijekom 13. stoljeća prosperitet Quanzhoua je opao zbog nestabilnosti među njegovim trgovačkim partnerima i sve većih ograničenja koja je uvela dinastija Song u pokušaju da ograniči odljev bakrene i brončane valute iz područja koja su bila prisiljena koristiti hiperinflacijski papirnati novac. Nadalje, sve veći značaj Japana za kinesku vanjsku trgovinu pogodovao je sjevernoj luci Ningbo na račun Quanzhoua. lijevo|mini|Most Luoyang iz 1058. god., jedan od „četiri drevna kineska mosta”, dug je 1,2 km i spaja današnje okruge Hui'an i Luojiang. Pod mongolskom dinastijom Yuan, 1277. godine u gradu je uspostavljen Ured nadzornika vanjske trgovine, zajedno s onima u Šangaju, Ningbou i Guangzhou. Bivši nadzornik dinastije Song, Pu Shougeng, arapski ili perzijski musliman. Do 1280-ih Quanzhou je ponekad služio kao glavni grad pokrajine Fujian, a njegovo stanovništvo je 1283. godine brojalo oko 455.000, dok su glavni predmeti trgovine bili su papar i drugi začini, drago kamenje, biseri i porculan. To je bila polazišna točka povratne ekspedicije Marka Pola 1292. godine, koja je pratila 17-godišnju mongolsku princezu Kököchin do njezina zaručnika u perzijskom Ilkhanatu. Nekoliko desetljeća kasnije, to je bila točka dolaska i polaska za Ibn Batutu. Marko Polo je zabilježio da su carevi Yuana ostvarili „ogromnu zaradu” od svojih 10% dažbina na trgovinu u luci. On je luku Quanzhoua nazvao „jednom od dva najveća trgovačka utočišta na svijetu” i „Aleksandrijom Istoka”. Ibn Batuta ju je jednostavno nazvao „najvećom lukom na svijetu”. Također, Kublaj-kanove invazije na Japan i Javu isplovile su prvenstveno iz ove luke. Islamski geograf Abulfeda zabilježio je, oko 1321., da su njegove gradske zidine uništili Mongoli. Sredinom 1320-ih, fra Odorik je zabilježio dva franjevačka samostana u gradu, ali je priznao da su budistički samostani bili mnogo veći, s preko 3000 redovnika u jednom. Nakon brojnih zakona kojima se pokušala ograničiti utjecaj muslimanskih trgovaca u gradu, sredinom 14. stoljeća muslimani su se počeli buniti protiv mongolske vladavine. Od 1357.-1367. muslimanski perzijski garnizon Yisibaxi pokrenuo je otvorenu pobunu protiv dinastije Yuan u Quanzhouu i južnom Fujianu („Ispah buna”). Na koncu, lojalističke snage dinastije Yuan iz pokrajine Fuzhoua porazile su muslimanske pobunjenike 1367. god. nakon što je muslimanski pobunjenički časnik po imenu Jin Ji prebjegao iz Yawune<ref>Liu 刘, Yingsheng 迎胜, Muslim Merchants in Mongol Yuan China, iz Angela Schottenhammer(ur.), ''The East Asian Mediterranean: Maritime Crossroads of Culture, Commerce and Human Migration. East Asian economic and socio-cultural studies: East Asian maritime history. Vol. 6'' (ilustrirano izd.), Otto Harrassowitz Verlag, 2008. str. 121. ISBN 978-3447058094 ISSN 1860-1812. Pobjednički general Chen Youding nastavio je provoditi progon sunitske zajednice, koji je kulminirao u događaju koji je ostao poznat kao „Trodnevni masakr stranaca”. Emigranti koji su pobjegli od progona raspršili su se po cijeloj jugoistočnoj Aziji, što je eventualno dovelo do razvoja Islama u ovom području. Dinastija Ming je protjerala službenike dinastije Yuan 1368. god. i počela je provoditi politiku obeshrabljivanja međunarodne trgovine nametanjem teških državnih danaka. Do 1473. godine trgovina je toliko opala da je Quanzhou prestao biti carinsko sredipte Fujiana, a japanski i kineski pirati (Wakō) su doveli do potpunog gašenja luke 1522. god.Robert Nield, China's Foreign Places: The Foreign Presence in China in the Treaty Port Era (ožujak 2015.) str. 68. ISBN 9789888139286 lijevo|mini|Obnovljena gradska vrata Linzhang. Nakon pada Minga i uspostave mandžurijske dinastije Qing, došlo je do uvođenja potpune „zabrane plovidbe” (Hăijìn 海禁) što je dovelo do velike seobe ribara u unutrašnjost, sve do Yongchuna i Anxija, ali i nasilnih napada na obitelji iz Guangdonga koje su Qing vlasti doselile u grad. Prenaseljeni grad zahvatili su brojni valovi emigracije prema jugoistočnoj Aziji i Tajvanu. mini|Pogled na stari Quanzhou 1963. god. U 19. stoljeću, Quanzhou je imao zidine duge 11-13 km i postao je privlačan trgovcima opijuma koji se tu smještaju po kraju prvog opijumskog rata. Oko 1862. god. u gradu je osnovana i protestantska misija, dok je luka trgovala čajem, šećerom, duhanom, porculanom i nankin tkaninom. No, od polovice 19. stoljeća do Prvog svjetskog rata riječne pješčane naslage su onemogućile čak i kineskim džunkama pristup luci. Grad je ostao veliko i unosno središte, ali se pomorski promet obavljao kroz luku u zaljevu Anhai, istočno od grada.