section_heading: Husitski ratovi
paragraph_text: Godine 1419., smrt Vjenceslava IV. ostavila je Žigmundu naslov kralja Češke, ali on je morao čekati sedamnaest godina prije nego što će ga Česi priznati. Iako su dvije časti kralja Rimljana i kralja Češke dodatno povećale njegovu važnost, i učinile ga nominalnom glavom kršćanstva, one mu nisu povećale realnu moć i financijski su ga dovele u neugodan položaj. Jedino kao kralj Ugarske uspijevao je u cijelosti realizirati svoj autoritet i poduzimati redovne stvari za red i dobru upravu u zemlji. Povjerivši vlast nad Češkom Sofiji Bavarskoj, Vjenceslavovoj udovici, on se požuri u Ugarsku.