section_heading: Nakon Napoleonove vladavine u Hrvatskoj
paragraph_text: Na dan krunidbe sina Josipa za rimskog kralja, 5. svibnja 1764., osnovala je carica Marija Terezija još jedan red - Kraljevski Ugarski red svetog Stjepana. Red sv. Stjepana bio je najviše odlikovanje za građanske zasluge Habsburške Monarhije, a sastojao se od tri stupnja. Ukupan broj svih nositelja reda bio je ograničen na stotinu; od toga 20 Velikih križeva, 30 Komandera i 50 Malih križeva. Pritom se nisu računali crkveni dostojanstvenici. Svi vitezovi nosili su na svečanostima reda naročito ruho (ornat). Za razliku od Vojničkog reda Marije Terezije, kod dobivanja Reda sv. Stjepana gledalo se na starost plemićkog roda kandidata. Tako je kandidat za Veliki križ morao imati najmanje četiri generacije predaka plemićkog roda, premda je vladar kao Veliki majstor reda imao pravo na oprost tog uvjeta. Nositelj Velikog križa automatski su dobivali i titulu Pravog tajnog savjetnika, a Komanderi titulu Tajnog savjetnika, ako je vić nisu imali od prije. Vitezovima Malog križa dodjeljivao se najniži zahtjev grofovski ili barunski naslov.