paragraph_text: Djevica Marija krenula je u posjet iz svog grada Nazareta u Elizabetino selo Ain Karim, nedaleko Jeruzalema. Put je bio oko 140 km dug, za što je trebalo pet dana pješačenja. Djevica Marija bia je siromašna pa nije mogla drugačije putovati. Nakon pet dana, Marija je konačno došla i pozdravila Elizabetu. Čim je Elizabeta čula Djevicu Mariju, zaigralo joj je dijete u utrobi. Osim što je to bio susret Djevice Marije i Elizabete, bio je i prvi susret Isusa i Ivana Krstitelja, koje su trudnice nosile. Elizabeta se napunila Duha Svetoga i izjavila: "Blagoslovljena ti među ženama i blagoslovljen plod utrobe tvoje! (Lk 1, 42)." Taj Elizabetin zaziv postao je sastavni dio molitve "Zdravo Marijo". Djevica Marija se čudila, otkuda Elizabeta zna, da ona nosi Isusa. Elizabeta je radosno i ushićeno dočekala svoju rođakinju Djevicu Mariju. Marija je od sreće izrekla hvalospjev Bogu, što je njoj neznantnoj službenici povjerio tako odgovornu zadaću, da bude Majka Božja. U hvalospjevu se ogleda na prošlost i budućnost i govori kako će Isus preporoditi svijet. Hvalospjev se zove "Veliča" i počinje riječima: "Veliča duša moja Gospodina i klikće duh moj u Bogu, mome Spasitelju, što pogleda na neznantost službenice svoje: odsad će me, evo, svi naraštaji zvati blaženom (Lk 1, 46-48)." Svećenici svaki dan izgovaraju ovaj Marijin hvalospjev.