section_heading: Zanimljivost
paragraph_text: Ako se je jókal ali smèjal Zaprta bila vusta so i oči, - Z harmoniko je svoje soze lèjal, Čez tipke njeje smeh se njegov tòčil. Njegòvo dušo imal njeji meh, Njegòvo srce, njegov vzdih i smeh. I celi život bil mu je popêvka, Cel život tan'c, svati, pirovânje, Muzìkal do svojèga je sršetka, - I na oblâke š'l je v svatovânje... To znadó sì: da je Petr Breški Pri ajngeli hàrmonikâš nebêški. To ní izmìslil nigdo, to so glasi Od Boga prišli o mrtvâčke maše: Čim plòvan zapopêval "Bože, spasi!" Zagrmèle orgùlje so naše Na tan'c - kudi muzìke Petròve - I ko da celo selo v nebo zove!</poem><ref>