section_heading: Marksizam
paragraph_text: Nakon revolucije 1848. i pojave novih mišljenja socijalizam je dobio novo značenje. Pod utjecajem Karla Marxa i Friedricha Engelsa socijalizam je dobio znanstvenu formu – tzv. znanstveni socijalizam (termin za koji je K. Marx tvrdio da se koristi kao suprotnost utopijskom socijalizmu; poslije će marksisti svoju ideologiju prezentirati kao znanost, te su na fakultetima država pod komunističkom vladavinom osnivali katedre na kojima su studenti polagali ispite, a profesori branili doktorate gdje se ideologiju izučavalo kao da je doista posrijedi znanost). Kritičkom analizom kapitalističke političke ekonomije uz korištenje metode Hegelove dijalektičke filozofije, K. Marx i F. Engels prikazali su neke osnovne zakonitosti razvoja kapitalizma, njegove unutrašnje proturječnosti, ali i neke opće zakonitosti društvenog razvoja. "Znanstveni socijalizam" smatrao je da socijalizam nije moguć u bilo koje vrijeme, nego kada se ostvare materijalni uvjeti prvenstveno u ekonomiji i kada se razviju proizvodne snage potrebne za stvaranje socijalizma (kasnije će, začudo, socijalističke revolucije najviše uspjeha imati upravo u gospodarski slabije razvijenim zemljama - od Ruskog Carstva, preko Jugoslavije i Carske Kine, do Etiopije, Angole i Mozambika). Osnivanjem Prve internacionale 1864. postavili su temelje međunarodnom socijalizmu. Marxov socijalizam (komunizam) je uključivao strategiju revolucionarne klasne borbe radništva i s tim u vezi razgraničenje od ostalih tadašnjih strujanja unutar međunarodnog socijalizma.