section_heading: Dizajn i razvoj
paragraph_text: Douglas je i dalje bio ravnodušan o projektu mlaznog linijskog putničkog aviona, vjerujući u potpisivanje ugovora s Ratnim zrakoplovstvom SAD-a o izradi aviona-cisterne. U svibnju 1954., USAF prosljeđuje zahtjev za čak 800 avio-cisterni prema Boeingu, Douglasu, Convairu, Fairchildu, Lockheedu, i Martinu. Boeing je u tom trenutku bio samo dva mjeseca do prvog leta svog prototipa a samo četiri mjeseca nakon izdavanja zahtjeva "USAF" naručuje prvih 29 aviona KC-135 iz Boeinga. Donald Douglas je ostao zatečen brzinom odluke koja je po njihovom mišljenju bila donesena i prije završetaka njihove ponude a njihovi protesti u Washingtonu bili su bez uspjeha. Kako je započeo DC-8 projekt i kao putničkog zrakoplova, Douglas je odlučio nastaviti njegovu izgradnju. Razgovori s kompanijama rezultirali su brojnim izmjenama na trupu aviona koji je proširen 380 mm kako bi se omogućio smještaj 6 sjedišta u jednom redu te je dodatno izdužen. To je dovelo i do potrebe za većom površinom krila i repa. Trošak programa bio je ogroman i u to vrijeme bio je najskuplji pothvat bilo koje vrste pokrenut u jednom poduzeću. Sam Donald Douglas osigurao je 450 milijuna dolara.