section_heading: Povijesna gledišta
paragraph_text: U klasično doba glavno opravdanje ropstva bilo je ekonomsko. S filozofske točke gledišta, istodobno se razvila ideja o "prirodnom" ropstvu, pa tako Eshil u svojim Perzijancima kaže da se Grci "ne zovu robovima ili podložnicima bilo kojeg gospodara",<ref>Eshil, Perzijanci, 242 (: οὔτινος δοῦλοι κέκληνται φωτὸς οὐδ᾽ ὑπήκοοι). dok su Perzijanci, kako kaže Euripid u Heleni, "svi robovi osim jednoga" ― cara.<ref>Euripid, Helena, 276. Krajem 5. stoljeća pr. n. e. Hipokrat o ovoj ideji iznosi svoje teorije. Prema njemu, umjerena anatolska klima proizvela je tihe i pokorne ljude.<ref>Hipokratski korpus, O zraku, vodama i mjestima, 23. To objašnjenje ponavlja i Platon,<ref>Platon, Država, IV, 435a– 436a. a potom i Aristotel u Politici,<ref>Aristotel, Politika, VII, 1327b. gdje razvija koncept "prirodnog ropstva": "jer onaj koji u svom umu ima sposobnost predviđanja po prirodi je gospodar, a onaj koji te stvari može raditi svojim tijelom podložan je i po prirodi je rob".<ref>Aristotel, Politika, I, 1252a30. Za razliku od životinje, rob ima sposobnost razumijevanja, "ali voljnog djela nema uopće".<ref>Aristotel, Politika, I, 1260a.