section_heading: Razvoj
paragraph_text: S početkom razvoja prve francuske nuklearne bombe otpočeo je i razvoj nosača koji će je prenijeti na ciljeve. Iako se Francuska mogla osloniti na američku tehničku pomoć, pa čak i kupiti američke bombardere i projektile, zbog političke neovisnosti (na kojoj je inzistirao de Gaulle) odlučeno je da cjelokupni program mora biti isključivo proizvod "domaće pameti". Iako je od samog početka francuski politički i vojni vrh tražio razvoj balističkih projektila za uporabu iz kopnenih baza i nuklearnih podmornica, bilo je jasno da će proći još dosta godina prije nego što one uđu u operativnu uporabu. Jednostavniji i brži način bio je razvoj strateškog bombardera. Razvoj Miragea IV započeo je još 22. ožujka 1954., kad je francusko ratno zrakoplovstvo objavilo natječaj za razvoj novog nadzvučnog lovca. U uži izbor ušla su tri prijedloga, koji su u osnovi bili prijedlozi i za lovački avion. Najradikalniji je bio hibridni mlazno/raketni avion SO 9050 Trident 2 tvrtke La Société Nationale de Construction Aéronautique du Sud-Ouest (SNCASO). Bio je to relativno mali avion dužine 13,26 m i najveće mase 5900 kilograma. Tri raketna motora smještena su u stražnji dio trupa, a dva mala mlazna motora postavljena su na vrhove krila. Iako je francusko ratno zrakoplovstvo ozbiljno razmatralo taj koncept kao osnovu za lovce-presretače, na kraju je ipak odbačen.