section_heading: Bog
paragraph_text: U naznačenim teološkim sekularizacijama Boga može se naslutiti zaključak da se iza toga najvažnijeg religijskog pojma krije ovosvjetski sadržaj: to je uvijek neki princip ljudskog zajedništva koji se smatra nužnim za opstanak ljudske individue. Budući da uvijek ima razlike između samog principa i stupnja njegove ostvarenosti (neostvarenosti), to je pravo (spasonosno) zajedništvo ljudi »s one strane« njihovog empirijskog života u zajednici. Tako je, na primjer, starozavjetni Bog oličenje moralne zakonitosti (»onostrani« zakonodavac) nužne za održavanje cjeline židovskog naroda pred opasnošću od plemenskog separatizma i od vanjskih osvajača. Zato je Jahve-Bog veoma ljubomoran na druge bogove i zapovijeda Židovima da štuju samo njega. Novozavjetni Krist je oličenje ljubavi kao proegzistencije, tj. filantropskog svijeta »s one strane« etničkih, socijalnih i vjerskih antagonizama među ljudima. Kada se iza imena »Bog« otkrije ovosvjetsko značenje, tj. historijski oblik generičkog bića čovjeka, onda filozofiranje o Bogu prelazi u ispitivanje ovosvjetske zavisnosti ljudskog bića.