section_heading: Sagrješenje
paragraph_text: Zaslijepljen zlatnom kosom i rumenim obrazima, nije vidio koliko je ta žena lažljiva, besramna, svoje tijelo dala bi svakome. Nižući oštre antiteze, razmetni sin opisuje ženu, prvo govoreći o njezinoj slatkoći i ljepoti, a nakon toga iznosi drugu, tamnu stranu, za koju je bio slijep sve dok se nije osvijestio. Trudio se da bi je osvojio pišući pisma, ali ona je ostajala hladna, skrivala se od njega i derala njegova pisma. Tek kad ju je počeo darivati zlatom, ona napokon pada u njegovo naručje. Sretan, pomislivši da ga ona napokon voli, da je uspio prodrijeti do njezina srca, daruje joj sve više i više. S vremenom shvaća da je njezina ljubav zapravo bila tek ljubav prema darovima koje joj je donosio. Sam, ostavljen, sveden na prosjački štap, shvaća da nema zlata kojim bi osvojio njezinu ljubav jer njoj nije bitna ljepota, pamet, razum, vjernost, važni su joj samo bogatstvo i darovi. Razorila ga je poput požara ili poplave iznutra i izvana, materijalno i duhovno. Grijeh ga je obuzeo, proždirao dio po dio, nastanio se u duši čineći je gnjilom. Preostaje mu samo kajanje.