section_heading: Lirika
paragraph_text: 250px|thumb|[[François Villon - najpoznatiji francuski srednjovjekovni pjesnik]] Počevši sa XIII. stoljećem, francuska književnost počela se sve više odvajati od starih formi. Ta promjena može se vidjeti u transformaciji lirske poezije, koja je tradicionalno bila praćena glazbom i izricala je misli i emocije individualca koji je sebe definirao kao "Ja". U većini bogatih francuskih srednjovjekovnih pjesama, od XII. do XV. stoljeća, to "Ja" zauzelo je konvencionalnu formu. U aristokratskim pjesmama sjevernjaka (trouvères) i južnjačkih trubadura, to "Ja" bio je standardni lik koji je predstavljao ili savršenog ljubavnika ili idelnog ljubljenika.