section_heading: Dvorac Odescalchi
paragraph_text: Sjeverno dvorišno pročelje, okrenuto je prema Dunavu i rastvoreno arkadama na tri razine (prizemlje i dva kata). Arkade na pročelju i trokrilni tlocrt nam odaju barokna obilježja. U dvorac se ulazi sa sjevernog dvorišnog pročelja, a do njega dolazimo kroz kolni prolaz u istočnom krilu dvorca. Sve tri razine glavnog (južnog) krila dvorca tlocrtno su  jednake: uzak dugačak hodnik s otvorenim arkadama na sjevernom (dvorišnom pročelju), stubište otprilike po sredini, pet soba u nizu s prozorima na južnom pročelju i s ulazima iz dugačkog hodnika. U prizemlju i na prvom katu nalazimo svođene prostorije, dok je drugi kat dvorca s ravnim stropom. Poznata nam je i funkcionalna organizacija prostorija. U prizemlju vlastelinska pismosprema, na prvom katu tajni dvorski arhiv s poveljama vezanim za imanje te dvorski muzej s izlošcima iz prapovijesnog, rimskog i turskog doba. Drugi kat sadrži odaje za stanovanje s lovačkim trofejima, umjetninama, oružjem i bibliotekom s portretima knezova. Neposredno prije Drugog svjetskog rata knezovi u Rim prenose svoju knjižnicu i dio umjetnina. Tijekom rata dvorac je korišten pretežito u vojne svrhe, godine 1948. već je prazan i uništen. Upropaštavanje se nastavlja izgradnjom vodospreme gradskog vodovoda na tavanu i rušenjem zidova drugog kata radi uređenja dvorane za tjelovježbu. Od 1969. u dvorcu su Muzej grada Iloka i galerija slika. Uz dvorac u Iloku u 18. stoljeću postojao je i vrt, a od kraja 19. stoljeća i perivoj, što ne čudi jer tradicija vrtova postoji ovdje od turskog doba. Perivoj je bio namijenjen samo kneževskoj obitelji, od 1956. postaje javni gradski park, a 1973. biva zaštićen kao spomenik parkovne arhitekture.