section_heading: Klasifikacija i primjerci
paragraph_text: U Alberti (Kanada) i Montani (SAD) otkriveni su fosili više od 40 jedinki, što čini Euoplocephalusa najbolje poznatim ankilosauridom. U spomenute ostatke spada i 15 lubanja, zubi i nekoliko gotovo potpunih kostura s još uvijek pričvršćenim oklopom. Najčešće se nalaze induvidualne ploče. mini|Holotipni primjerak vrste "Scolosaurus cutleri" u [[londonskom Natural History Museumu.]] Coombs je 1971. objavio ponovni orijentacijski pregled sjevernoameričkih ankilosaura. Nalgasio je da su, među mnogim primjercima vrlo sličnim Euoplocephalusovim (od kojih su mnogi svrstani u vlastite rodove i vrste), njihove lubanje toliko varirale da je svaki poznati primjerak trebao biti nova vrsta ili da su u pitanju induvidualne varijacije unutar jedne vrste (E. tutus). Polazeći od pretpostavke da je tijekom geološke epohe kampanija u razdoblju gornje krede postojala samo jedna vrsta ankilosaura, Coombs je sinonimizirao rodove Anodontosaurus, Dyoplosaurus i Scolosaurus s Euoplocephalus ili E. tutus, stvorivši vrstu koja je živjela gotovo deset milijuna godina, tj. tijekom cijelog kampanija.Vickaryous, M.K., Maryanska, T., and Weishampel, D.B. (2004). "Ankylosauria" In D. B. Weishampel, P. Dodson, and H. Osmolska (eds.), The Dinosauria (drugo izdanje). University of California Press, Berkeley str. 363. - 392. dok znanstvenici Sveučilišta Alberta nisu ponovo pregledai fosile. Nedavno istraživanje pokazalo je da je Dyoplosaurus u stvari validan takson, koji se od Euoplocephalusa razlikuje prema jedinstvenim osobinama, uključujući i trokutne pandže.