section_heading: Životopis
paragraph_text: Do srpnja 1718., Vane je postao de facto vođa Nassauove tvrdokorne frakcije, pirata koji nisu htjeli prihvatiti kraljevski oprost i koji su se željeli oduprijeti dolasku guvernera Woodesa Rogersa. Vaneovo najodvažnije djelo zbilo se u noći 26. srpnja 1718., kada je gotovo uništio dvije fregate u Rogersovoj mornaričkoj pratnji na ulazu u luku Nassau, uputivši na njih veliki francuski brod koji je zarobio nešto ranije i sada zapalio da uništi uljeze. Iako Vaneov plan nije u potpunosti uspio, njegova banda pobjegla je iz Nassaua brzom šalupom Katherine, na kojoj su tom prilikom istaknuli englesku zastavu.E. T. Fox, Jolly Rogers, the True History of Pirate Flags, 2015., ISBN 132644817X, str. 22. Sljedećih tjedana trudili su se uzdrmati Rogersovu klimavu vladavinu pljačkajući bahamsku trgovinu dok su istovremeno pokušavali organizirati invaziju na otok. Dana 30. kolovoza je blokirao luku Charleston, u Južnoj Karolini, zarobivši nekoliko plovila, među njima i brigantin koji je prozvao Ranger i uzeo kao svoj zapovjedni brod. Vane je pratio tragove Crnobradog, koji je tada bio "umirovljen" u Sjevernoj Karolini, vjerojatno u nastojanju da ga uvjeri da se pridruži napadu na Nassau. Njihove posade su imale tjedan dana zabave na otoku Ocracoke, prije nego što su se razdvojili, svaki ploveći u susret svojoj sudbini. Točan datum sastanka je nepoznat, ali vjerojatno se održao u rujnu ili listopadu 1718.