section_heading: Klimatski uvjeti
paragraph_text: Postoje i dva blaža ali jednako utjecajna regionalna sustava zračnih struja − tzv. 120-dnevni vjetar (perz. bād-e sad o bīst rūz) poznat po redovitosti između sredine srpnja i rujna odnosno jednolikom utjecaju na istočni Horasan, Sistan i dijelove Dašt-e Luta, te šamal (dosl. sjeverni vjetar) koji puše preko Mezopotamije i zahvaća sjeverni obalni pojas Irana. Oba nastaju na sjeverozapadu tijekom ljeta kao rezultat izražene ciklone nad Perzijskim zaljevom i Indskim slijevom. Među ostale značajnije vjetrove spadaju oni iz pravca Arabije koji pušu preko Perzijskog zaljeva i protuteža su šamalima. Nastaju u pustinjama kao vruć i suh zapadni vjetar natovaren prašinom i pijeskom, no prelaskom preko mora se vlaže pa stvaraju izrazito neugodan osjet na području Huzestana i podnožja Zagrosa. Zbog sudara atmosferskog tlaka u unutrašnjosti se tijekom ljeta često javljaju prašinske pijavice, dok se zimi ponekad javljaju i snježne vijavice koje mogu imati katastrofalne razmjere. Primjerice, godine 1972. u nezapamćenoj snježnoj vijavici na sjeverozapadu Irana život je izgubilo više od 4000 ljudi što je čini najsmrtonosnijom u povijesti.<ref>NOAA (13.12.1999.)