section_heading: Romantizam u glazbi
paragraph_text: U drugoj četvrtini 20. stoljeća, svijest da je početkom 1900-ih došlo do radikalnih promjena u glazbenoj sintaksi izazvala je novi preokret u povijesnom gledištu, stoga se prijelaz u novo stoljeće gleda kao razdoblje odlučujućeg prekida s glazbenom prošlošću. To je pak dovelo povjesničare glazbe kao Alfreda Einsteina<ref>Einstein 1947. da produži "romantičnu eru" u glazbi kroz cijelo 19. stoljeće i prvo desetljeće 20. stoljeća. Ta je ideja ostala u nekim standardnim referentnim djelima kao The Oxford Companion to Music<ref>Warrack 2002. i Groutova History of Western Music,<ref>Grout 1960., str. 492. ali je doživjela i kritike. Ugledni njemački muzikolog Friedrich Blume, glavni urednik prvog izdanja Die Musik in Geschichte und Gegenwart (1949. – 1986.), prihvatio je raniju poziciju da klasicizam i romantizam zajedno predstavljaju jedinstveno razdoblje koji je počeo sredinom 18. stoljeća, ali istovremeno tvrdi da se to razdoblje nastavilo u 20. stoljeće, uključujući njegov razvoj između dva svjetska rata u obliku ekspresionizma i neoklasicizma.<ref>Blume 1970.; Samson 2001. Ovo je stajalište prisutno i u nekim istaknutim suvremenim referentnim djelima kao što je New Grove Dictionary of Music and Musicians <center><gallery widths="160px" heights="160px" perrow="4"> File:Barabas-liszt.jpg|Franz Liszt, 1847. File:Eugène Ferdinand Victor Delacroix 043.jpg|Eugène Delacroix, Portret Frédérica Chopina, 1838. Image:Giuseppe Verdi by Giovanni Boldini.jpg|Giovanni Boldini, Portret Giuseppea Verdija, 1886. File:Robert Schumann 1839.jpg|Robert Schumann, 1839. File:Hector Berlioz.jpg|Hector Berlioz, 1850. File:Richardwagner1.jpg|Richard Wagner, c. 1870-ih Image:Giacomo Meyerbeer nuorempana.jpg|Giacomo Meyerbeer, 1847. File:Mendelssohn Bartholdy.jpg|Felix Mendelssohn, 1839. </gallery></center>