paragraph_text: Engleski punokrvnjak kako je danas poznat, razvijen je u Engleskoj tijekom 17. i 18. stoljeća, kada su autohtone kobile križane s uvezenim orijentalnim pastusima arapskog, barbskog i turkomanskog porijekla. Za sve suvremene engleske punokrvnjake, mogu se pratiti njihovi pedigreji do tri pastuha koji su prvobitno uvezeni u Englesku u 17. i 18. stoljeću, kao i do većeg broja osnivačkih kobila uglavnom engleskog uzgoja.<ref>Milner, Mordaunt (1990). The Godolphin Arabian: The Story of the Matchem Line. London: J. A. Allen. ISBN 0-85131-476-7.<ref>Wall, John F. (1949). Famous Running Horses: Their Forebears and Descendants (Reprint edition from Kessinger Publishing (2007) ed.). Washington, DC: Infantry Journal Press. ISBN 1-4325-9386-2. Tijekom 18. i 19. stoljeća pasmina se proširila diljem svijeta. Oni su uvezeni u Sjevernu Ameriku počevši od 1730. godine, te u Australiju, Europu, Japan i Južnu Ameriku tijekom 19. stoljeća. Milijuni čistokrvnih konja postoje i danas, a oko 100,000 ždrebadi registrira se svake godine diljem svijeta.