section_heading: 1991.
paragraph_text: Nakon osnivanja Zbora narodne garde kao prvih vojnih snaga RH krajem svibnja 1991. i izbijanja otvorenog rata između hrvatskih i jugoslavenskih postrojbi na kopnu i u zraku, Hrvatska je odlučila preuzeti kontrolu nad morem i priobaljem. Tako bi se dobilo na dubini djelovanja i manevarskom prostoru, jer je pod hrvatskim nadzorom u okolici Zadra, Biograda i Dubrovnika ostao tek uzak pojas primorja, a manji dio obale je bio i okupiran (masleničko ždrilo kod Zadra te Ston, Zaton, Slano i Konavle na jugu). U Novigradu u okolici Zadra ad hoc su formirane pomorske snage od nekolicine ribarica i trajekata za prijevoz i izvlačenje pripadnika 4. gardijske brigade.<ref>"Morem prevozili branitelje, hranu, ranjene", HRT - Radio Zadar, 25. srpnja 2017. Prvi transport obavljen je u noći 29./30. srpnja. Zadarska 112. brigada HV-a je 21. kolovoza za svoje potrebe ustrojila flotilu od 3 remorkera i ribarska broda u Kali na otoku Ugljanu.<ref>Zdenko Vidov: Izgleda kao da je netko namjerno kočio stvaranje odreda<ref>Siniša Klarica, Vidov: Borba za obranu domovine naglo pada u zaborav, 12. rujna 2011. Odlukom predsjednika Tuđmana o imenovanju zapovjednika HRM 12. rujna 1991. službeno je započelo ustrojavanje mornarice. Zapovjednikom netom osnovane Hrvatske ratne mornarice postao je umirovljeni admiral JRM i jedan od osnivača partizanske mornarice u Drugom svjetskom ratu, Sveto Letica. U prvih tjedan dana ustrojeno je zapovjedništvo HRM sa zadaćama motrenja neprijateljskih snaga i prikupljanja informacija za razbijanje pomorske blokade Jadrana, onemogućavanja pristupa neprijateljskom brodovlju, osiguranja prometa prema okupiranim područjima i otocima, potiskivanja neprijatelja iz uporišta na hrvatskom dijelu Jadrana te zaštita civila.<ref>Banovac, str. 14. Odmah se pristupilo osnivanju prvih vojnih postrojbi. Kao i ostatak Oružanih snaga RH u nastajanju, nove hrvatske pomorske snage morale su osvojiti i preuzeti baze i oružje jugoslavenskih snaga na području Hrvatske. Jugoslavenska mornarica imala je glavne baze u Puli, Šibeniku (Kuline), Splitu (Lora) i Visu, uz mnoge obalne topničke bitnice, skladišta, potkope i pristane diljem Jadrana. Prvi brod u hrvatskoj floti bio je desantno-jurišni čamac DJČ-103 koji je zaplijenjen od JRM 14. rujna, dok je bio na remontu u Veloj Luci. U akciji "Zelena tabla - Mala bara", 14./15. rujna osvojena su skladišta strjeljiva i naoružanja, a u Tatinjama i skladišta morskih mina čime je HRM došla do prvih snažnih oružnih sustava. Tijekom Bitke za Šibenik od 16. do 22. rujna snage 113. brigade i postrojbe PU Šibenske zarobile su u bazi Kuline 15 ratnih brodova i plovila, dok su radnici ondašnjeg Mornaričkog tehničko-remontnog zavoda Velimir Škorpik preuzeli Zavod u svoje ruke zajedno s 19 ratnih brodova i plovila. Mlade hrvatske snage su plijen od 34 plovila uspjele obraniti tijekom napada JNA na Šibenik.<ref>[http://vojnapovijest.vecernji.hr/prva-pobjeda-u-obrani-od-velikosrpske-agresije-sibenska-bitka-u-rujnu-1991-godine-962517 "Prva pobjeda u obrani od velikosrpske agresije – šibenska bitka u rujnu 1991. godine"], Dean Čanić za "Vojna povijest", 22. rujna 2014. Premda je većina bila u lošem stanju, nedostajali su ili su bili oštećeni pogonski dijelovi i naoružanje, odmah se pristupilo njihovom osposobljavanju i opremanju pa su ti brodovi, uz nekoliko zarobljenih u pojedinačnim akcijama (npr. OB-02 Šolta, zarobljen tijekom Boja u Splitskom kanalu), postali temelj izgradnje HRM-a.