section_heading: Obrana Turtucaiae
paragraph_text: Glavnu liniju obrane činilo je 15 utvrda numeriranih brojevima od 1- 15 i nazivima obližnjih naselja Staro Selo, Daidar, Sansanlar i sl, međusobno udaljenih oko 2 km. Svaka utvrda imala je dva skloništa za 50 do 70 vojnika s krovovima poduprtim željeznim tračnicama ili drvenim pločama na koje je položen sloj zemlje od dva metra. Njihov je profil bio nizak što je osiguralo razumnu zaštitu od granata iz poljskog topništva. U razmaku od 1,2 do 2,2 km, pojedine su utvrde bile povezane plitkim rovovima i mitraljeskim gnijezdima koji su pak bili povezani komunikacijskim rovovima sa stražnjom stranom glavne obrambene crte. Utvrde su imale i natkrivene galerije koje su pružale zaštitu od napada malokalibarskim oružjem i minobacačima, zajedno s uskotračnom prugom za kretanje zaliha i ljudstva. Međutim sposobnost utvrda da izdrže udare teškog topništva bila je upitna. Stotinjak metara ispred glavne crte bila su izgrađena tri reda bodljikave žice koja se neprekidno protezala od utvrde 15 do utvrde 3. Većina topništva postavljena je u glavnu obrambenu liniju, iako je nekoliko komada, zajedno s rovovima i mitraljezima, postavljeno na obližnje Dunavske otoke kako bi podržalo rumunjsku Dunavsku flotilu koja je imala zadatak pružiti topničku podršku na zapadnom dijelu pristupa tvrđavi.