paragraph_text: U Europskom automobilističkom prvenstvu je nastupao 1931. i 1932. za momčad Automobiles Ettore Bugatti. U prvoj sezoni je upisao pobjedu na Velikoj nagradi Francuske, dok utrke u Italiji i Belgiji nije završio. Sezonu je završio na četvrtom mjestu konačnog poretka vozača.<small><ref> AIACR European Championship 1931 standings Driver Database. Pristupljeno 16. rujna 2021. </small> Sljedeće 1932. uspijeva završiti samo utrku u Francuskoj, te sezonu završava na petom mjestu konačnog poretka vozača.<small><ref> AIACR European Championship 1932 standings Driver Database. Pristupljeno 16. rujna 2021. </small> Nakon što je iste godine dobio otkaz u Bugattiju, on i Rudolf Caracciola su osnovali momčad Scuderia Chiron/Caracciola. Zbog kvara kočnica na treningu za Veliku nagradu Monaka 1933., on i Caracciola, koji se zajedno nalazili u bolidu, su udarili u zid. Iako je Chiron prošao neozlijeđen, Caracciola je zadobio ozbiljne povrede noge, zbog kojih nije mogao neko vrijeme nastupati na utrkama.<ref> Rudolf Caracciola - Biography Grand Prix History.org. Pristupljeno 16. srpnja 2021. Iste godine, Chiron je pobijedio na Velikoj nagradi Španjolske, Velikoj nagradi Čehoslovačke i Velikoj nagradi Marseillea. Također je ostvario i pobjedu na utrci 24 sata Spa-Francorchampsa, gdje mu je momčadski kolega u Alfa Romeu bio Luigi Chinetti.<small><ref> Spa 24 Hours 1933 Racing Sports Cars Pristupljeno 16. rujna 2021. </small> Kada se Europsko automobilističko prvenstvo, koje se nije vozilo 1933. i 1934., ponovo pokrenulo 1935., Chiron je nastupao za momčad Scuderia Ferrari, ali u bolidu Alfa Romeo Tipo B/P3, gdje su mu momčadski kolege bili Tazio Nuvolari i René Dreyfus. Na Velikoj nagradi Belgije je stigao do trećeg mjesta, a bodove je još osvojio u Monaku. Sezonu je završio na devetom mjestu.<small><ref> AIACR European Championship 1935 standings Driver Database. Pristupljeno 16. rujna 2021. </small> Sljedeće 1936. je prešao u momčad Daimler-Benz AG, no odvezao je samo dvije utrke, koje nije završio.