section_heading: Povijest
paragraph_text: O samom porijeklu Turkijaca malo je poznato. Kineski dokumenti iz 6. stoljeća spominju carstvo T'u-chüeh koje se sastoji od dva dijela, a dijele ih na Sjeverne i Zapadne Turkijce. Carstvo dolazi u 7. stoljeću pod vlast dinastije T'ang, ali su se sjeverni Turkijci oslobodili Kineza i očuvali samostalnost do 744. Najstariji turkijski zapisi (orhon) iz 8. stoljeća opisuju ovo carstvo kao konfederaciju turkijskih plemena, i to Oguze; Ujgure duž Selenge u sadašnjoj Mongoliji; Kirgize duž Jeniseja u središnjoj Rusiji. Oguzi uskoro počinju migraciju na zapad, u Iran i Afganistan. U Iranu, oguska plemena poznata kao Seldžuci (Seljuks), stvaraju u kasnom 11. stoljeću carstvo koje se prostire od Amu-Darje do Perzijskog zaljeva i Inda na zapad do Mediterana. Godine 1071. seldžučki sultan Alp-Arslan je porazio Bizantsko carstvo u bici na Manzikertu i tako oslobodio prolaz za nekoliko milijuna Oguza u Anatoliju. Tu je Osman I. Gazi u ranom 14. stoljeću osnovao Osmansko Carstvo. Turkijci koji su naselili Anatoliju kasnije su proširili svoj imperij na Balkan i dijelove srednje i istočne Europe, te dijelove sjeverne Afrike i jugozapadne Azije.