section_heading: Sofisti kao prijelazno razdoblje
paragraph_text: Skeptičan stav većine predsokratovaca prema mogućnostima i istinitosti osjetilne spoznaje mogao je utjecati na to da se u 5. stoljeću pr.Kr. pojavi određeno nepovjerenje prema kozmologijama. Ako je, naime, naše osjetilno opažanje nepouzdano, ako je sve u stalnom stanju promjene i nema ničeg postojanog što bi se moglo neposredno spoznati, ako se to što je postojano ne može pouzdano utvrditi (jer nisu li svi predsokratovci tvrdili da je nešto drugo ono što predstavlja postojano načelo?), te ako se najzad uzme u obzir Zenonova dijalektika, onda svaki napredak u izučavanju kozmologije i prirode mora izgledati gotovo nemoguć. Da bi došlo do istinskog napretka, činilo se, moralo je doći do okretanja ka čovjeku  "subjektu" kao predmetu razmišljanja. Skepticizam u koji je zapala rana filozofija, kombiniran s gotovo dramatičnim društvenim, ekonomskim i političkim promjenama u helenskom svijetu u prvoj polovici 5. stoljeća pr.Kr., doprinio je pojavi sofista na sceni povijesti filozofije. Promjenom predmeta istraživanja oni se oštro razlikuju od ranijih kozmologa, ali se odvajaju i od klasične grčke filozoje – Platona i Aristotela, koji su objedinili fizičko-kozmološka razmatranja ranih filozofa s antropološkim istraživanjem sofista.