paragraph_text: Vrsarska grofovija u drugoj polovici XVIII. stoljeća bila je osobita po tome što je bila jedini preostao vremeniti feud porečkoga biskupa. U XVII. i XVIII. stoljeću to su obilato koristili sveprisutni razbojnici koji su se iz Poreštine sklanjali u Vrsar, a crkvene su vlasti to pokušavale riješiti ediktima u kojima je za laika koji bi pružio utočište zlikovcu kazna bila novčana globa i otpravljanje na galiju, a kleriku ekskomunikacija. Ovaj obalni feudalni imunitet bio je jedini uopće na kojemu Mlečani nikako nisu uspijevali uspostaviti svoju vlast, premda su u okolici svugdje bili mletački gradovi, komune i teritoriji. Mlečanima je to uspjelo 1778. ukinuvši crkvenu grofoviju porečkoga biskupa. Na ovaj su kraj protegnuli mletačke zakone o teritorijalnom ustroju. Sva prava koja su prije pripadala porečkom biskupu, prisvojili su sebi i podržavili svu biskupijsku imovinu u Vrsaru.