section_heading: Slikarstvo
paragraph_text: Medeni mjesec su proveli u Parizu gdje je slikar vidio mnogobrojna djela futurista i fovista. Nakon vremena provedenog u Parizu slijedili su pozivu prijatelja Schmidtbonna i proveli godinu dana u Tengersee u gornjoj Bavarskoj. To je bila posebno plodna faza slikara. mini|Krajolik Tengersee, 1910. Početkom 1910. je August Macke upoznao Franza Marca. Uskoro ich je povezivalo intenzivno prijateljstvo. U pismima su debatirali o različitim umjetničkim teorijama i pitanjima. U rujnu 1910. je posjetio izložbu Minhenskog kruga gdje su bila izložena djela fovističkog stila te djela u kojima su se nazirali počeci kubizma. Nasuprot Franzu Marcu koji se odmah pridružio Minhenskom krugu je August Macke bio suzdržljiv :“ [...]nije me uzdrmalo. Zanima me.[…] Ali sredstva izražavanja su premoćna za ono šta žele reći.“<ref>Citat: Ursula Heiderich: August Macke – der hellste und reinste Klang der Farbe, S. 50 mini|Großes helles Schaufenster, Veliki svijetli izlog,1912. Krajem 1910. se bračni par Macke vraća u Bonn gdje u kući Elisabethinih roditelja nadograđuje atelje koji mu je za vrijeme boravka u Tengersee nedostajao, u kući prijatelje Schmidtbonna nije bilo dovoljno mjesta. U Bonnu Macke slika preko 330 slika.<ref>Katharina Schmidt: August Macke in Bonn – 1910 bis 1913, in: Ernst-Gerhard Güse (Hrsg.): August Macke – Gemälde, Aquarelle, Zeichnungen, S. 49. mini|Bernhard Köhler, 1910. <nowiki>1911.</nowiki> je August Macke upoznao studenta Maxa Ernsta i njegove slike su mu se izuzetno svidjele, pod utjecajem Mackea se Max Ernst odllučio ozbiljno baviti slikarstvom.<ref>Lothar Fischer: Max Ernst, Rowohlt, Reinbek 1969, S. 18–21 Krajem 1911. su Franz Marc i Wassily Kandinsky istupili iz Minhenskog kruga i osnovali vlastiu utmjetničku grupu Plavi jahač kojoj se August Macke pridružio. Na prvoj izložbi Plavog jahača koja je održana u Münchenu, nakon toga u Kölnu, Berlinu, Hagenu i Frankfurtu, su izložena samo tri djela Augusta Mackea zbog čega se osjećao zapostavljen i nedovoljno reprezentiran. Njegov odnos prema Plavom jahaču je od početka bio podvojen, s jedne strane su Kandiskijeve slike ostavljale dubok utisak, s druge strane mu se nije sviđala visoka umna zahtjevnost slikara te Kadniskijev dominantni karakter. mini|Arabisches Cafe, Arapska kafana, 1914. August Macke je sudjelovao na drugoj, grafičkoj izložbi Plavog jahača, ali umjetnički se već disatncirao od grupe.<ref>Rosel Gollek: Indianer, Sturm und Masken – August Mackes Beitrag zum Blauen Reiter, in: Ernst-Gerhard Güse (Hrsg.): August Macke – Gemälde, Aquarelle, Zeichnungen, S. 47 mini|Porträt der Frau des Künstlers mit Hut, Portret žene umjetnika sa šeširom, 1909 Zajedno s Franzom Marcom je na zidu svog atelijea naslikao sliku “Paradies“ koja prikazuje Adama i Evu.<ref>LWL-Landesmuseum Münster Das Wandbild wurde 1980 abgenommen und in das LWL-Landesmuseum für Kunst und Kulturgeschichte aufgenommen. Tri godine u Bonnu su bile vrlo važne za Augusta Mackea. Izlagao je svoje radove u mnogobrojnim i vrlo cijenjenim galerijama tako da je njegova popularnost u Njemačkoj sve više rasla, kao rezultat popularnosti dobio je poziv izložiti svoje slike i u galeriji Karo – Bube u Moskvi. Osim toga je bio organizator mnogih izložbi, u Gereonsklubu u Kölnu je izložio djela mladih i nepoznatih avantgardističkih slikara. Bio je inicijator izložbe Rajnskih ekspresionista 1913. u Bonnu, te na Herbstsalonu u rujnu 1913. Da bi imao više vremena i mira posvetiti se vlastitom slikarstvu preselio se sa svojom familijom u Hilterfingen am Thunersee. U susjedstvu je živio slikar Louis Moilliet, nedaleko Paul Klee. U Hilterfingenu su nastale njegove najvažnije slike.<ref>Westfälisches Landesmuseum für Kunst und Kulturgeschichte Münster u. a. (Hrsg.): August Macke und die frühe Moderne in Europa, S. 336 mini|Paar im Walde, Par u šumi, 1912. Sredinom 1914. je s Paulom Kleeom i Louisom Moillietom otputovao u Tunis. To studijsko putovanje je bila ideja Paula Kleea, on je bio uvjeren će ih zajednički boravak u Tunisu inspirirati. Nakon 14 mjeseci se August Macke vratio kući s pregrštom fotografija, crteža i akvarela. U drugoj polovici lipnja 1914. je slikaru preostalo tek kratko vrijeme od 6 tjedana za njegove radove. On se dobrovoljno prijavio u vojsku i 8. kolovoza je već bio na frontu. Poginuo je 26. rujna 1914. kod Perthes-lès-Hurlus u Champagni. Bilo mu je 27 godina. Iako je bio dobrovoljac njegova su pisma iz kratkog zadnjeg životnog perioda s ratnog bojišta bila puna strahovitih utisaka nečovječnosti rata.<ref>Ernst-Gerhard Güse (Hrsg.): August Macke – Gemälde, Aquarelle, Zeichnungen, S. 178/179.<ref>Hermann Löns und August Macke fallen im Ersten Weltkrieg, Sendung von DeutschlandRadio Berlin vom 26. September 2004 Pokopan je na vojničkom groblju Souain u Francuskoj. mini|Leute am blauen See, Ljudi na plavom jezeru, 1913.