section_heading: Banovanje
paragraph_text: Njegova najveća zasluga je proširenje izbornog prava (prava glasa) u Trojednici. 28. svibnja 1910. sam je izravno odnio zakonsku osnovu Franji Josipu u Beč na sankciju (potvrdu), a da se nije prije najavio kod ministra predsjednika Khuen-Hedervaryja dok nije dobio sankciju. Po tom izbornom zakonu porastao je broj izbornika s 48.000 na više od 200.000. HSK je 1910. konačno zatražila od Tomašića udaljavanje s dužnosti nekih činovnika iz doba bana Pavla Raucha, a pogotovo odjelnog predstojnika za pravosuđe, dr. Slavka Aranickog. HSK je tako htjela u svoju korist riješiti Veleizdajnički proces i pravne repove koji su se vukli nakon tog postupka. On je ostavku prenio kralju uz preporuku da je ne prihvati, što se i dogodilo. HSK je tada i stalno popuštala pred banom. To će dovesti do zaoštravanja odnosa i razlaza između njega i HSK. Koaliciju je "sramotio pred narodom".[http://dnc.nsk.hr/DataServices/ImageView.aspx?id=b9b5cd02-73a3-4ada-ae91-6a9e177c239f Hrvat (Gospić), 23. srpnja 1910.] U toj borbi ban Tomašić je dva puta raspustio Sabor i raspisao izbore u listopadu 1910. i u prosincu 1911. Na izborima 1911. njegova (vladina) stranka nije uspjela osvojiti većinu. Čista stranka prava optuživala ga je za nasilje u Slavonskom Brodu tijekom izbora.<ref>"Tomašićev pašaluk", Hrvat (Gospić), 1910. Politika bana Tomašića imala je sve više protivnika. U atmosferi sveopćeg nezadovoljstva, ali i unutrašnjopolitičke krize koja je zahvatila cijelu Monarhiju, ban Nikola Tomašić podnio je ostavku početkom 1912.Đurđica Cesar: Opće prilike u Hrvatskoj u Jurinčevo doba, Adolf Jurinac i njegovo djelo 1854.-2004., Zbornik radova sa znanstvenog skupa održanog 26. XI. 2004. u Varaždinu, HAZU – Zavod za znanstveni rad u Varaždinu U dnevniku što ga je počeo voditi postavši hrvatskim banom, Tomašić je zapisao na kraju mandata: