section_heading: Tehnički opis
paragraph_text: Izrađivale su se isključivo u mletačkom Arsenalu. Sam način izgradnje smatran je vojnom tajnom. Standardne istisnine oko 150 - 200 tona, gaz oko 1,5 metara, dužine 40 do 50 metara, širine trupa od 5 do 6 metara i širine veslačke platforme od 6 do 8 metara. Maksimalna brzina do 7 čvorova (kod veslanja alla sensile). Galije sottile imale su od jednog do tri jarbola, koji su bili nagnuti prema pramcu. Glavni jarbol se nalazio na 2/3 dužine kobilice. Jarboli su se postavljali u sredinu palube prateći os kobilice, izuzetak je bio pramčani jarbol. Zbog težine glavnog topa (cannone) jarbol se postavljao u stranu u odnosu na os broda. Latinsko jedro se vješalo na lantinu, koja je uvijek bila dvodjelna. Jedro kao pogon galije koristilo se samo za vrijeme povoljnog vjetra, pred bitku jedra bi se skupilo. Pramac galije je rimskog tipa (služi kao ukrcajni most), visoko uzdignut iznad mora. Na vrhu pramca nalazila se pulena (drveni kip). Na pramčanom apostisu (nosaču), bila je smještena platforma za topove koja je bila natkrivena, na gornjoj platformi je bilo mjesto za vojnike. Grapnel sidra (četverokraka sidra) su visjela na bočnim konzolama (eng.cathed). Veslačka platforma oblika pravokutnika, postavljena iznad aerodinamičnog trupa, bila je širine od 6 do 8 metara. Na njoj se nalazilo prostor za 50 klupa, međutim dvije, sa svake strane po jedna je nedostajala, radeći mjesto za kuhinju (focone) i brodić (skif). Sve klupe su se nalazile u jednoj ravnini, lijevu i desnu grupu klupa dijelio je prolaz (corsia). Na klupi je bilo mjesta za tri veslača (galijota). Iznad krme na palubi se nalazio prostor za zapovjednika (soprakomita) i kormilara. Prostor je bio natkriven platnom. Do 16. st. u upotrebi su bila kormila alla ponentina, koja su se vješala sa strane galije, jedno kratko vrijeme uz to kormilo koristilo se Fincati kormilo (do bitke kod Lepanta). Nakon 1571. godine, upotrebljavaju se samo ravna kormila. Na jarbolima su se isticale zastave i plamenci.