section_heading: Antifilm
paragraph_text: Na jednom od okupljanja kinoklubaša iz Zagreba 1962. godine nastaje pojam, odnosno pokret antifilma. Radi se o pokretu koji je imao i tekstove i manifeste, a značio je potpunu autorsku slobodu, oslobađanje od svih pravila i nesputano stvaranje. Postoje usporedbe hrvatskog antifilma s francuskim "cinéma pure". Radi se o pokretu iz dvadesetih godina 20. stoljeća, a glavno htijenje je bilo osloboditi film sadržaja i naracije te fokus staviti na formu. Gilić, N. Filmske vrste i rodovi: Žanrovi eksperimentalnog filma, AGM, Zagreb, 2007., str. 130, 131 Primjer takvog filma u Hrvatskoj je primjerice Pansinijev "K3 ili čisto nebo bez oblaka" iz 1963. godine. U filmu je pristutna potpuna redukcija postupaka pa se ga se stoga može okarakterizirati kao strukturalni film. Obilježje strukturalnog filma upravo je ponavljanje jednog ili manjeg broja postupaka, a primjer za to bio bi film Andyja Warhola "Spavanje" iz 1963.