paragraph_text: mini|205x205px|Histarska vaza Millefiori iz Kavrana (←I. st.) Histri su pleme doseljeno u II. indo-europskoj seobi (oko ←1100. g.) ili je formirano u okviru kasnobrončanodobne kaštelijerske kulture. Nekad su im pripisivali ilirsko porijeklo iako se to ne može potvrditi pa arheološka struka smatra da je riječ o plemenu koje je sličnije Venetima na sjeveru Italije te govore o italskom histarsko-venetskom kulturnom krugu. Nastanjeni na većem području istarskog poluotoka, na sjeveroistoku do rijeke Raše, u susjedstvu Liburna, na zapadu do rijeke Timave, u susjedstvu s Venetima, a sjeverno, na Krasu, graniče sa Japodima.. U V/IV. st. pr.n.e, sjeverni dio Istre naseljavaju Kelti (histarsko-keltska kultura) Ove opasne gusare s Jadrana pokorili su Rimljani u ratu 177./178. i razorili im glavno središte Nesactium (danas Vizače). Histri, narod koji je u prapovijesno i antičko doba obitavao na istarskom poluotoku do rijeke Raše na istoku, gdje je graničio s Liburnima. Premda ih neki antički pisci (Apijan, Marcijan i dr.) svrstavaju u ilirsku etničku skupinu, moderna znanost dvoji o njihovu ilirstvu. U predrimsko doba živjeli su u utvrđenim gradinskim naseljima (potvrđeno ih je oko 350), kojih su ostatci i danas vidljivi, a neki i arheološki istraženi (Nezakcij, Kaštel kod Buja, Picugi i dr.). U VI.–V. st. pr. Kr. dolazili su u doticaj kako s Venetima na zapadu tako i sa stanovnicima istočnoalpskoga područja, a u njihovim bogatijim grobovima razmjerno su česti nalazi oslikanih keramičkih posuda s italskih obala (Apulija, Daunija), pa čak i iz Grčke.<ref> Iskapanja u Nezakciju otkrila su niz monumentalnih kamenih kipova (božica plodnosti, figure nagih mladića), nastalih pod utjecajem grčke arhajske umjetnosti oko VI. st. pr. Kr., koji se tumače kao dijelovi hrama posvećeni kultu pokojnika ili dijelovi nadgrobnih spomenika s prikazima heroiziranih pokojnika. Bili su poznati kao stočari i vinogradari, ali i kao opasni gusari. Već 221. pr. Kr. sukobili su se s Rimljanima, a odlučujuću borbu vodili su 177. pr. Kr. s rimskim legijama u Nezakciju. Vidjevši da se neće moći obraniti, ubili su svoje žene i djecu i bacili ih niza zidine, a njihov se kralj Epulon ubio mačem. Iz votivnih natpisa iz rimskoga doba poznata su imena njihovih božanstava (Eia, Iria, Boria, Trita i dr.), a niz nadgrobnih natpisa donosi njihova osobna i rodovska imena.