section_heading: Stanovništvo
paragraph_text: Mjesni Hrvati su ovdje doselili iz područja Pokuplja nakon upravne reorganizacije koja je uslijedila nakon oslobađanja velikih područja dobivenih Karlovačkim mirom 1699. između Habsburškog Carstva i Turskog Carstva. Na ovo područje su došli jer im nove vlasti na njihovoj izvornoj zemlji nisu priznavale dotadašnje povlastice. <br> Na ovo područje su došli jer je pripadalo Zagrebačkoj biskupiji, kojoj su i do tada pripadali. <br> Zagrebačka biskupija je ovo područje (oko vlastelinstva Bileda) dobila kao naknadu za imanja, predije, u topuskoj opatiji, čiji su posjedi bili izuzeti od strane vlasti i novom državnom upravnom organizacijom dodijeljeni Vojnoj Krajini. <br> Nove vlasti u Pokuplju nisu priznavale plemićka prava dotadašnjim stanovnicima na tom prediju (predijalcima), čiji je dotadašnji vlasnik bio zagrebački biskup.<br> Da bi sačuvali svoja prava, u dogovoru s biskupom su odlučili se preseliti u Banat. Preseljavati ih je počeo biskup Tomo Galjuf 1788. godine, a biskup Maksimilijan Vrhovac je nastavio i dovršio 1801. godine. Predijalci su se naselili u Hrvatsku Neuzinu, Hrvatsku Boku, Hrvatsku Klariju (danas spojenu sa Srpskom Klarijom u jedinstvenu Klariju, kasnije preimenovanu u Radojevo) te u Hrvatsku Keču, koja je danas u Rumunjskoj.<ref>Hrvatska revija br.4/2008. Castilia Manea–Grgin: Hrvatska nacionalna_manjina u Rumunjskoj