section_heading: O potrebi opraštanja
paragraph_text: Život joj je ostao usidren u prošlosti, dok sadašnjost prolazi, a budućnost postaje nedostižna. Kod onoga koji je uvrijeđen osveta je nagonska i spontana reakcija na uvrjedu. Ona pruža jedan narcisoidni užitak, no za koju cijenu? Zadovoljština koju donosi osveta je kratkotrajna te opsjednutost osvetom ne doprinosi nimalo iscjeljenju rane povrijeđenoga, čak štoviše, samo ju pogoršava. Nastojati vratiti jednako svom uvrjeditelju, uvlači čovjeka u oponašanje svog uvrjeditelja i otvara spiralu zla, gdje se stvara pakleni krug osvete i nasilja, koji samo praštanje može prekinuti. Moguće je imati lažnu ideju o opraštanju. Neka tumačenja doprinose da si ljudi stvaraju krivu sliku o opraštanju, te je nemali broj onih koji, pokušavajući prakticirati oproštenje, ulaze u slijepe ulice na duhovnom i psihološkom planu. Doživljavaju obeshrabrenja, nove nepravde, duhovne obmane, kao da su sebe izdali, te se doživljavaju zakočenima i u socijalnom i u vjerničkom rastu.