paragraph_text: U pravnoj teoriji, novčana kazna bila je podvrgnuta kritikama. Protiv nje se isticalo da nije osobnog karaktera jer svojim izvršenjem pogađaju se npr. i članovi obitelji počinitelja kaznenog djela koji nisu krivi za počinjeno kazneno djelo; pristaše novčane kazne ističu da sve ostale kazne također nemaju sasvim osobnu prirodu jer i one lišavaju obitelj prihoda koje je ostvario osuđenik. Potom im se spočitava nepravednost jer teže pogađaju siromašne od bogatih, a manje imućne počinitelje kaznenih djela; pristaše novčane kazne ističu da ovaj argument ne vrijedi jer se odmjeravanje imovinskih kazni izvršava s obzirom na imovinsko stanje počinitelja kaznenog djela, pri čemu se uzima u obzir i broj članova obitelji koje je uzdržavao, odnosno koji žive od njegove imovine. Kao još jedan nedostatak ističe se mogućnost izbjegavanja novčanih kazni zaduženjem, poklonima, prekidom radnog odnosa ili gubitkom izvora prihoda na drugi način; priznajući ovu mogućnost, pristaše novčanih kazni ističu činjenicu da u takvom slučaju postoji mogućnost da novčana kazna budu zamijenjene kaznom lišenja slobode. Protivnici novčanih kazni ističu i to da novčana kazna ne utječe na preodgoj počinitelja kaznenog djela jer ne pogađa uzroke kriminalne djelatnosti; kao protuargument pristaše novčane kazne ističu činjenicu da ni ostale kazne ne pogađaju uvijek uzroke kriminaliteta. Iako se novčanoj kazni mogu pripisati određene zamjerke, ona se ipak smatra pogodnim sredstvom za borbu protiv kriminaliteta, posebno kada se radi o lakim kaznenim djelima, kaznenim djelima počinjenim iz koristoljublja i kao alternativa kratkim kaznama zatvora.<ref>Petrović & Jovašević, 2005., str. 299. - 300.