section_heading: Drugi svjetski rat
paragraph_text: Nakon donošenja Zakona o ustaškoj mladeži, većina članova križarskih organizacija je pristupila ustašama, te je Pereković bila izabrana za tabornicu tabora Okučani, te je na toj dužnosti ostala do siječnja 1942., kad je na poziv zapovjednice ženske ustaške mladeži Mire Vrljičak (rođ.Dugački) (1917.-2004.) došla u Zagreb i preuzela dužnost izvjestitelja za dobrovoljnu radnu službu Ženske ustaške mladeži, te je napredovala do zamjenice zapovjednice Radne službe Ženske ustaške mladeži, te je na toj funkciji radila sve do povlačenja ustaša u Sloveniju, 6. svibnja 1945. godine. U zapovjedništvu je radila kao činovnica na urudžbenom zapisniku i vodila organizaciju dobrovoljne radne službe ustaške mladeži pa je tako vodila dva tečaja u Donjem Miholjcu i Đakovu. U povlačenju pred jedinicama JA, u svibnju 1945., zajedno sa svojom grupom je stigla do Klagenfurta, u Austriji, te su jedanaest dana proveli kod Engleza u sabirnom logoru Vetrinj (njem. Viktring) za jugoslavenske izbjeglice (srpske i crnogorske četnike, hrvatske domobrane i ustaše te slovenske bjelogardejce), da bi ih potom Englezi, 21.svibnja 1945., odlučili izručiti jugoslavenskim vlastima, te su na prijevaru, umjesto u saveznički logor u Udinama, u Italiji, preko Jesenica, kamionima su ih prevezli do Kranja i tamo ih predali jugoslavenskim partizanima. U povlačenju 1945. nestali su joj otac Antun i dva brata, Milan i Nikola, koji su bili pripadnici ustaške vojnice. Prilikom zarobljavanja u Sloveniji prošla je logore u Kranju i Šentvidu, mučenja i ispitivana noću u zagrebačkim zatvorima na Novoj Vesi i Savskoj cesti. Iz Slovenije se vratila natrag u Zagreb i zaposlila kao kućna pomoćnica u svećeničkoj menzi u Vlaškoj ulici, u Zagrebu, gdje je radila sve do uhićenja, na ljeto 1945.godine.