paragraph_text: Za svoje slike Ventura preuzima gotova likovna rješenja koja postaju glavnim razlogom raznolikosti koncepcije raznih svetačkih figura na istoj oltarnoj pali. Koristi se grafičkim listovima talijanskih i sjevernjačkih umjetnika koji su u ono vrijeme bili vrlo rasprostranjeni po cijeloj Europi – kao što su na primjer Agostino Carracci,  Marcantonio Raimondi,  Johan Sadeler I.,  Jan Muller,  Cornelis Cort i drugi. Grafičke listove nabavljao je u Veneciji ili iz  Venecije i to one koji su temom i kompozicijom bili najprimjereniji sredini u kojoj je djelovao.<ref>Usp. NKB [Nina Kudiš Burić] u: Višnja Bralić, Nina Kudiš Burić, Slikarska baština Istre, Djela štafelajnog slikarstva od 15. do 18. stoljeća na području Porečko-pulske biskupije, Zagreb: Institut za povijest umjetnosti, Centar za povijesna istraživanja, 2006., 68. S pojedinih grafičkih listova doslovno preuzima gotova rješenja, od osnovne kompozicije do pojedinih likova, a ponekad je za jedno svoje djelo koristio i više predložaka. Korištenje grafičkih predložaka u poslijetridentsko vrijeme bila je uobičajena praksa, pogotovo u jednom provincijskome području kao što je  Istra, gdje slikari stvaraju pod strogim nadzorom  biskupa te su pod utjecajem lokalne konzervativne sredine, a sve se to odražava i na Venturin eklektični  manirizam.