section_heading: Povijest
paragraph_text: Tijekom Prvoga svjetskog rata, Austro-Ugarska vojska formirala je garnizon na Glavici. U utvrdi su bili vojnici koji su bili mahom Mađari s privremenim boravkom na Lastovu. Uprava je naredila zamračenje i zabranila crkvena zvona tijekom rata. Pred kraj 1917. godine francuski zrakoplovi su bombardirali Lastovo, a nakon toga su sletjeli na Lastovo u potrazi za informacijama. Ubrzo su na Lastovo su došle i talijanske trupe, te su se sukobile s Francuzima koje su zarobili i tretirali ih kao ratne zarobljenike. Iako su francuski vojnici na Lastovu imali status ratnih zarobljenika, informaciju o kraju rata je na Lastovo donio francuski zrakoplov koji je 4. listopada 1918. godine bacio informativne letke na Lastovo. desno|thumb|180px|Karakteristični dimnjak na Lastovu. Tjedan dana nakon toga, 11. studenoga 1918. godine talijanska vojska je okupirala Lastovo. Naime, Lastovo kao i veći dio Dalmacije je u Tajnom londonskom ugovoru (1915.) bilo prepoznato kao talijanski teritorij. Italija je svoj zahtjev za pripajanjem većeg dijela Dalmacije bazirala na činjenici da su u svim djelovnima Dalmacije obitavale skupine Talijana. Ali zapravo radilo se o nagradi za sudjelovanje u ratu na strani Antante. Ipak, pod utjecajem američkog predsjednika Woodrowa Wilsona koji je podržavao nacionalni pristup pri određivanju granica, ideja da se cijela Dalmacija pripoji Italiji je odbačena. Zbog prijedloga Američkog predsjednika Woodrowa Wilsona jedino je Zadar (tada zvani Zara), u kojem su Talijani imali većinu, pripao Italiji. No, Rapallskim sporazumom iz 1920. godine napravljena je iznimka i ‘Lagosta’ je pripala Italiji zbog strateških razloga. Ta iznimka je bila podržana jer je na Lastovu obitavala talijanska manjina, a s druge strane, pripajanje Lastova Italiji je djelovalo kao dobar kompromis koji će umiriti Talijanske strasti.