section_heading: Nastanak
paragraph_text: Prema nekim povjesničarima, vidovdanski ustanak protiv NDH u Hercegovini od 24. lipnja 1941. god. je izazvan upravo terorom "divljih ustaša" pod vodstvom ustaša povratnika (iz Italije, gdje su do 1934. godine bili obučavani za vojne akcije protiv Kraljevine Jugoslavije) Mije Babića i Ive Herenčića. Zbog teškog stanja izazvanog ustankom, krajem lipnja 1941. god. Ante Pavelić šalje u Hercegovinu generale Vladimira Laxu i Ivana Prpića s ovlaštenjem da uguše ustanak i uvedu red, uključujući i discipliniranje "divljih ustaša". General Laxa u svom izvješću Ministarstvu domobranstva 5. srpnja 1941. god. opisuje da su nakon početnih četničkih zločina uslijedile iznimno krvave represalije samoorganiziranih "ustaša", koji su svojim zločinima prisilili na bijeg u brda pretežiti dio srpskog stanovništva na prostoru Gacko-Avtovac-Bileća-Nevesinje. Postupci divljih ustaša - "krvožednih ljudi" kako govori sam Laxa - su ostavili težak i mučan dojam na domobrane koje je predvodio general Laxa, pa je prijetio sukob s divljim ustašama - koji su se doista i razbježali nakon dolaska regularne vojske NDH.[http://hrcak.srce.hr/2827 "Položaj Srba u domobranstvu Nezavisne države Hrvatske, 1941. - 1945."], Nikica Barić, POLEMOS: časopis za interdisciplinarna istraživanja rata i mira, Vol.V No.9-10 Prosinac 2002. Fra Tugomir Soldo, koji je djelovao na području Čapljine 1941., ocjenjuje (u tekstu napisanom u Italiji 1950.- ih godina) da su zločini divljih ustaša bili glavni razlog što je tamošnje hrvatsko stanovništvo potom sve do kapitulacije Italije 1943. god. bilo ostavljeno vlasti nenaklonjenih Talijana i teroru četnika koji su s Talijanima surađivali.<ref>"Fra Tugomir Soldo: Držanje katoličkog svećenstva u Hercegovini za vrijeme Drugoga svjetskog rata", tekst kod Ivan Lovrenović, „Uknuli i jauknuli Srbi, i svi čestiti Hrvati“ <time>29/07/2013</time>