section_heading: Žrtvovanja
paragraph_text: Žrtvovanje je prinošenje životinje, biljke, imovine, pa čak i ljudskog bića da bi se umilostivilo ili primirilo božanstvo. U drevnim kulturama žrtve se prinosilo bogovima i boginjama u posebne dane ili tijekom važnih svečenosti. Stari Rimnjani takve su prilike označavali suovetaurillama, specijalnim žrtvama bika, ovna ili svinje- najdragocijenijom stokom u Rimu. mini|desno|Azteški bog Azteci su ljudske žrtve prinosili bogu Sunca Tezcatlipoci. Tog božanstva Azteci su se najviše bojali od svih bogova pa su u njegovo ime žrtvovali tisuće ljudi, obično ratnih zarobljenika. Također su pažljivo birali svoju žrtvu kojoj su se pridavale velike časti tijekom jedne godine. Potom je na dan prinošenja žrtve svećenik otvarao njezine grudi i Tezcatlipoci ponudio njeno srce. Rimski povjesničari zabilježili su da su keltska plemena u Galiji (Francuska) ljudske žrtve stavljali u pletenu košaru i spaljivali ih žive. Figure pletene od pruća još uvijek se spaljuju na svetkovinama u Španjolskoj. U mnogim društvima svećenici predstavljaju ljudsku vezu između svijeta prirode i natprirodnog svijeta bogova. Smatralo se da oni imaju posebne, često magijske moći i da mogu obavljati rituale žrtvovanja. Nošnje znače autoritet i predstavljaju tradiciju. Svećenikova nošnja naroda Nkimba u Kongu, zapadna Afrika, sastoji se od ukrasne drvene maske i mreže od trave ukrašene perjem.Šamani američkih indijanskih plemena nosili su maske koje su predstavljale duha zaštitnika. To ukazuje na povezanost svijeta ljudi i svijeta duhova. Riječ "proročanstvo" označava izravnu komunikaciju s božanstvom kroz usta svećenika. Najpoznatije proročište bilo je delfijsko u staroj Grčkoj u hramu boga Apolona. U grčkoj mitologiji junaci Edip i Heraklo savjetovali su se s proročicom čiji su odgovori na pitanja uvijek bili dvosmisleni.