paragraph_text: Starinom su s otoka Paga, gdje se, kao član Velikog vijeća paške komune, 1399. g. spominje Dominik Strilić. U 16. stoljeću prezime se nalazi i na obližnjem kopnu, pa je na popisu uskoka u Brlogu, između Senja i Otočca, 1551. g. zapisan Vid Strilić (Vid Strillitsch). U Bačku su Strilići došli u jednoj od ranijih bunjevačkih seoba, tokom 17. stoljeća (svakako ne prije 1687. godine), a prezime Strilić zapisano je 1682. g. u crkvenim protokolima franjevačkog samostana u Segedinu. Na prijelazu između 17. i 18. stoljeća ovo prezime zapisano je među stanovnicima sela Kunbaje, sjeverno od Bajmaka, gdje je 1700. g. zabilježen Nikola Strilić (Nicola Sztriligy), a kasnije je zabilježen i u susjednom Aljmašu. U Somboru se spominju 1746. godine. Godine 1764. Antun Strilić iz Almaša (danas Bački Aljmaš) zatražio je od somborskog Magistrata da mu se dodijeli građanstvo slobodnog i kraljevskog grada Sombora. U Sombor su tada doselila braća Antun i Petar Strilić, sinovi Marka Strilića, koji su ovdje, a ataru gradske pustare Rančeva, sjeverno od Sombora, kupili velike površine obradive zemlje i livada. 1780-ih je Antun Strilić uz Lazara Bikara, Nikolu Parčetića, Jovana Beljanskog i Vasilija Laloševića, pripadao redu najimućnijih stanovnika Sombora, pa je izabran i za gradskog senatora. Car Leopold II. izdao je u Požunu 18. studenoga 1790. godine plemićko pismo i grbovnicu somborskom senatoru Antunu Striliću i njegovom bratu Petru, Antunovim sinovima Đuri, Tomi (podbilježniku Torontalske županije), Marku, Aleksandru, Antunu i Josipu, i kćerima Juliji, Barbari, Terezi, Ruži i Ivani, kao i Petrovim sinovima Lazaru, Ivanu, Pavlu i Marku, te kćeri Barbari.Ravnoplov Milan Stepanović: Somborska plemićka porodica Strilić, 4. siječnja 2019. (na srpskom)