section_heading: Portret Branka Despota kao mladoga asistenta i omiljenoga profesora filozofije (Mislav Ježić)
paragraph_text: ''Profesor Despot bio je krajem 1960-ih i početkom 1970-ih godina mladi asistent na Odsjeku za filozofiju. Mi smo i kao studenti osjećali da je njemu, kao i njegovu kolegi Marijanu Cipri, iskreno bio naklon profesor Vladimir Filipović, no drugi su nas profesori, upućujući nas na naše dužnosti i izbore na studiju, upućivali na predavanja i seminare starijih profesora, a tek bi na kraju pridometnuli, s nekim podsmijehom, da možemo, ako hoćemo čuti i neki drugi pogled na filozofiju, poći i na predavanja ili seminare kolege Despota ili kolege Cipre. Mi smo ipak, čim smo okusili njihova predavanja i seminare, stekli dojam da on njih možemo najviše naučiti o filozofiji i dobiti najživlje poticaje na nju. No intelektualni i ironični Marijan Cipra imao je ipak uži krug vjernih slušača, poštovatelja i raspravljača o filozofiji, dok su predavanja Branka Despota poticala takav žarki filozofski eros da su na njih hrlili studenti u toliku broju da je to nekim starijim sumnjičavim profesorima moglo biti posve čudno, neshvatljivo i moglo ih je obeshrabrivati u pogledu na veći dio mladoga naraštaja. Kamo su to svi ti skrenuli? Zašto tako hrle slušati baš „neki drugi pogled na filozofiju“, više nego čuti bilo kojega starijega, realnijega, etabliranoga i možda utjecajnoga profesora? A evo, kamo su skrenuli!''