section_heading: Karijera
paragraph_text: Tijekom osamdesetih, Keitel je glumio i u kazalištu i na filmu, obično u stereotipnim ulogama mafijaša. Ta uloga ušla je u zenit kad je Keitel nastupio u filmu Quentina Tarantina, Reservoir Dogs 1992. Uloga Mr. Whitea oživila je njegovu polupropalu karijeru. Pomogao mu je i Ridley Scott, angažiravši ga za ulogu suosjećajnog policajca u filmu Thelma i Louise 1991. Iste godine nastupio je u filmu Bugsy, za koji je nominiran za Oscara u kategoriji najboljeg sporednog glumca. Od tada, Keitel je birao svoje uloge s više pažnje, želeći promijeniti svoj imidž. Početak ove faze označio je film Jane Campion,  Glasovir. U filmu Quentina Tarantina, Pakleni šund, glumio je Winstona Wolfa, efikasnog stručnjaka za uklanjanje tragova nakon ubojstva. 1997. je nastupio u kriminalističkoj drami Cop Land, zajedno sa Sylvesterom Stalloneom, Robertom De Nirom i  Rayom Liottom. Iste godine je dobio veliku ulogu u filmu Quentina Tarantina i Roberta Rodrigueza, Od sumraka do zore. Poslije je nastupao kao očinski Sotona u komediji Vražji Nicky, mudri mornarički časnik u ratnoj drami Podmornica U-571, i marljivi agent FBI-ja u  Nacionalnom blagu. 1999. Keitela je na setu filma Oči širom zatvorene zamijenio Sydneyja Pollacka, zbog sukoba oko rasporeda. Keitel je najviše ostao poznat po ulozi u filmu Okorjeli policajac. Pokazao je dobru volju pomažući filmašima početnicima pojavljujući se u njihovim prvim filmovima. To nije napravio samo za Martina Scorsesea i Quentina Tarantina, nego i za Ridleyja Scotta (The Duellists), Paula Schradera (Blue Collar), Jamesa Tobacka (Fingers), i Tonyja Buia (Yellow Lotus).