paragraph_text: Politički obračuni i teroristička narav komunističke ideologije provukla se i kroz ovaj list. Vođu HSS-ove mladeži Vojka Krstulovića "Švoru" komunisti su okvalificirali osobu koja "kolaboraciju s okupacijsko-kvislinškim snagama" pokušava vješto prikriti "navodnom borbom za interese hrvatskog naroda". Iz tekstova se vidi da im je smetalo što je HSS pokušavao osmisliti poslijeratnu nekompromitiranu Hrvatsku pod okriljem zapadnih Saveznika, u kojoj bi HSS, stranka s najjačom potporom u Hrvata pred rat, preuzelo vlast. HSS-va politička strategija službenog stranačkog vodstva HSS-a na čelu s Mačkom nazvana je "u suštini kontrarevolucionarnom".<ref>Tonći Šitin: [https://hrcak.srce.hr/file/315324 ''Slom HSS-ovske omladinske organizacije u Splitu 1944. godine''] ČSP 20 (1-2), Zagreb, 1988. str. 113. Ocrnjivali su svaki pokušaj, pa makar to bilo kao saniranje šteta od bombardiranja, kao političku podvalu. U broju od 18. lipnja 1944. Glas Splita je o Krstuloviću zapisao: "''Vojko Krstulović organizira plaćeničke bande 'biele garde', koje sa okupatorskim oružjem u rukama prave zasjede u želji da napakoste dalmatinskim partizanima. U Splitu pretvara 'Narodnu zaštitu' u svoje kukavičko gnijezdo odakle hoće da sutra pucaju na vlastiti narod. Sa slugama okupatora, ustaško-domobranskim gadovima oficirima na čelu sa Zaharijom paktuje i stvara planove kako bi sutra, po istjerivanju okupatora, kojeg je svesrdno pomagao i oduševljavao se dok je on klao hrvatski narod, pobrao plodove narodne krvi i znoja".<ref>Glas Splita'', br. 11, 18. lipnja 1944.; iz: Tonći Šitin: [https://hrcak.srce.hr/file/315324 ''Slom HSS-ovske omladinske organizacije u Splitu 1944. godine''] ČSP 20 (1-2), Zagreb, 1988. str. 105., u podnošku Nakon što ga je Komunistička partija prvo ocrnila (među ostalim u svojim glasilima) i tako unaprijed osudila, četiri dana poslije dala ga je ubiti iz zasjede na splitskoj ulici. Demokratska bi stranka s tolikim pristašama protivnika bi zarobila i zatvorila na teritoriju pod svojim nadzorom, i poslije rata mu pošteno sudila ako je doista bila sumnja da je izdajnik. Da je Komunističkoj partiji doista bilo do zajedničke suradnje protiv okupatora i time snažnijeg i organiziranijeg otpora zbog sinergije, ne bi to napravila protiv čovjeka koji je zatražio sastanak s višim forumima komunističke gerile i pozivao se na "Krnjevićevu izjavu o zajedničkoj borbi protiv okupatora". HSS je bio politike izbjegavanja nepotrebnih žrtava malog naroda u ratu velikih sila, dok je KP bila suprotnog mišljenja. Tito je u pismu partijskom i vojnom rukovodstvu NOP-a Hrvatske početkom siječnja 1942. godine istakao da je došao "čas da Kompartija Hrvatske smjelo i otvoreno kaže hrvatskom narodu da je takvo držanje vođa HSS-a ne samo štetno već i izdajničko".<ref>Izvješće Kotarskog komiteta KPH Omiš koji je 5. kolo-voza 1943. obavijestio Okružni komitet KPH za Srednju Dalmaciju; Fikreta Jelić-Butić: ''O nekim obilježjima politike Hrvatske seljačke stranke u Splitu 1941.-1944. godine u :Split u Narodnooslobodilačkoj borbi i socijalističkoj revoluciji 1941 - 1945 '' BIBLIOTEKA ZBORNICI 5, INSTITUT ZA HISTORIJU RADNIČKOG POKRETA DALMACIJE SPLIT, 1981.,. Gl. i odg. urednik: Miroslav Ćurin. str. 1031-1044.; Blanka Matković: Prilog poznavanju povijesti grada Splita u Drugom svjetskom ratu: likvidacija Vojka Krstulovića Croatia rediviva. str. 110.; objavljeno u hrvatskoj književnoj reviji Maruliću, br. 48./2015., No. 1 (262), siječanj-veljača 2015., str. 108-122.