section_heading: Porijeklo glasina
paragraph_text: Informacije o tvrdnjama SRZ širile su se putem konferencija prezentiranim vjerskim skupinama, crkvama i stručnjacima poput policije i terapeuta, kao i roditelja. Te su konferencije i prezentacije služile za organiziranje agencija i poticanje komunikacije između skupina, održavanje i širenje opovrgnutih ili preuveličanih priča kao činjenice. Pripadnici lokalnih policijskih snaga organizirani u labave mreže usredotočene na kultne zločine, od kojih su se neki predstavljali kao "stručnjaci" i bili su plaćeni da govore na konferencijama diljem Sjedinjenih Država. Religiozni preporoditelji također su iskoristili glasine i propovijedali o opasnostima sotonizma za mlade i predstavljali se na plaćenim angažmanima kao svjetovni stručnjaci. Na vrhuncu panike, vrlo emotivne optužbe i okolnosti optužbi o SRZ-u otežavale su istraživanje tvrdnji, pri čemu se optuženi smatrao krivim, a skeptici su postajali suoptuženi tijekom suđenja, a suđenja su napredovala isključivo na temelju svjedočenja vrlo male djece bez potkrepljujućih dokaza. Nikakvi forenzički ili potkrepljujući dokazi nikada nisu pronađeni za vjersko utemeljeno kanibalističko ili ubojito SRZ, unatoč opsežnim istragama. Zabrinutost i reakcija koju su izrazile razne skupine u vezi s ozbiljnošću ili prijetnjom SRZ-a smatra se nesrazmjernom stvarnoj prijetnji od sotonski motiviranih zločina, a rijetki zločini koji postoje i koji se mogu označiti kao "sotonski" ne opravdavaju postojanje zavjera ili mreža vjerski motiviranih zlostavljača djece.