paragraph_text: thumb|[[Vibija Sabina (oko 136. g.), obrazovana žena koja je proputovala svijet, bila je kći Salonine Matidije, nećakinje cara Trajana, i supruga njegovog nasljednika, cara Hadrijana; za razliku od nekih drugih carica, ona se malo miješala u dvorsku politiku i u privatnom je životu sačuvala neovisnost: nije imala djece i emocionalno je zadovoljstvo tražila u vanbračnim aferama.]] Žene u Starom Rimu, koje su bile rođene slobodne, smatrane su građankama (cives),<ref>Na primjer, vrsta rimskog braka poznata kao conubium zahtjeva da oba supružnika budu građani; kao i muškarci iz municipija kojima je darovano državljanstvo bez prava glasa (civitas sine suffragio), tako su i žene (barem one koje su mogle stupiti u conubium) bile građanke bez prava glasa. Pravni status majke kao građanke utjecao je i na građanska prava njenog sina. Svi koje je zakon priznavao kao rimske građane nisu imali ista prava i povlastice, posebno u vezi s obavljanjem visokih dužnosti. V. i. Izraz ex duobus civibus Romanis natos (= "djeca rođena od dvoje rimskih građana") znači da je određena žena smatrana građankom, za razliku, na primjer, od strankinje. ali nisu mogle glasovati i obavljati političke funkcije. Zbog njihove ograničene uloge u javnom životu rimski povjesničari žene spominju rjeđe nego muškarce. Međutim, premda rimske žene nisu imale neposrednu političku moć, one koje su potjecale iz bogatih ili moćnih obitelji mogle su vršiti utjecaj putem privatnih pregovora. Među Rimljankama koje su nesumnjivo ostavile traga u povijesti nalaze se polulegendarne Lukrecija i Klaudija Kvinta, čiji su doživljaji poprimili mitski značaj; snažne žene iz doba Republike kakve su bile Kornelija, majka braće Grakha, i Fulvija, koja je zapovijedala vojskom i izdavala novac sa svojim likom; žene iz julijevsko-klaudijevske dinastije, prije svih Livija, koja je doprinijela osnivanju carskih običaja (mores); te carica Helena, koja je značajno doprinijela širenju kršćanstva.<ref>Osim ako nije drukčije navedeno, ovaj uvodni dio temelji se na .