section_heading: Povijest
paragraph_text: U Domovinskom ratu tijekom opsade Vukovara, jedina veza Vukovara sa svijetom bio je "kukuruzni put" prema Vinkovcima, preko Bogdanovaca, Marinaca i Nuštra. Padom Marinaca u listopadu 1991., Bogdanovci su ostali jedina oaza u vukovarskoj općini koja je (uz Vukovar) pružala otpor osvajaču. Od 19. listopada 1991. bila je posve presječena veza između Bogdanovaca i Vukovara. Satnija 204. brigade Zbora narodne garde, koja se nalazila u opkoljenim Bogdanovcima, potom posve samostalno odolijeva napadima srpske vojske. Selo Bogdanovce više se nije moglo (niti imalo čime) braniti.<ref> Branitelji Bogdanovaca zajedno s ranjenicima i civilima preko minskih polja i okupiranog područja 10. studenoga 1991. odlučili su pronaći put do Nuštra i Vinkovaca. Unatoč višemjesečnoj hrabroj obrani u kojoj su sudjelovali mještani, pripadnici policije, Zbora narodne garde, te HOS-a, Bogdanovci, mjesto od nekoliko stotina stanovnika, popustilo je pred agresorskom vojskom i četničkim parapostrojbama koji su iz više smjerova s više od tisuću i pol ljudi ušli u ovo gotovo 100-postotno hrvatsko mjesto. Mještani su prognani a s njima zajedno i nekoliko malobrojnih srpskih obitelji.