paragraph_text: Znajući što se dogodilo brojnim Hrvatima u vrijeme poraća, kao i za jugokomunistički teror nad nedužnima po staljinističkom uzoru koji je došao s Titovom vlašću, ustanova se borila protiv toga da se hrvatske izbjeglice izruče Jugoslaviji. Bratovština se morala iznimno namučiti objasniti Saveznicima pravu istinu o pravoj naravi ovih izbjeglica, jer su se jugokomunističke vlasti služile podlim metodama da bi se dočepali političkih protivnika koji su im čak i u inozemstvu bili opasni kao takvi. Problem se sastojao u tome što su jugokomunističke vlasti za sve hrvatske izbjeglice govorile da su ratni zločinci, a kad su Saveznici predali nesretne izbjeglice Jugoslaviji, od pravedna suđenja nije bilo ništa, jer su svi redovno osuđivani smrtnom kaznom; oni kojima je pošteđen život, dobivali su višegodišnje robije. Izvrsni pravni posao Bratovštine pridonio je tome da većina tih izbjeglica iz svih društvenih staleža, svih zanimanja, intelektualaca, svećenika, studenata, vojnika, radnika, seljaka i djece nije doživjela tu sudbinu, nego je našla pristojnu sudbinu u prekomorskim zemljama. Bratovština je tako spasila preko 20.000 hrvatskih izbjeglica, najviše ih smjestivši u Argentinu. Osim što je sprječavala izručenja Jugoslaviji, pravnu pomoć je pružila tim izbjeglicama i pri odlasku s talijanskim i savezničkim vlastima, sastavljajući popise putnika u inozemstvo. Pomagala ih je u svezi s putovanjem pravno, pregovarajući s brodarskim društvima te financirala putovanje u prekomorje. Pravno je pomagala izbjeglice pregovarajući s useljeničkim povjerenstvima država primateljica i davateljica azila.