paragraph_text: Većina kamuflažnih metoda ima za cilj stapanje s okolinom, često kroz opću sličnost s pozadinom. U otvorenom oceanu, gdje nema pozadine, glavne metode kamuflaže su: prozirnost, posrebrenje i zasjenjivanje, dok se sposobnost razvoja svjetlosti između ostalog koristi za protuosvjetljenje na donjoj strani glavonožaca, poput lignji. Neke životinje, poput kameleona i hobotnica, sposobne su aktivno mijenjati uzorak i boje kože, bilo za kamuflažu ili za signalizaciju.<ref>Stevens, Martin; Merilaita, Sami (2011). Animal Camouflage: Mechanisms and Function. Cambridge University Press. ISBN 978-0-521-15257-0. Moguće je da neke biljke koriste kamuflažu, kako bi izbjegle da ih pojedu biljojedi.