section_heading: Proširenje
paragraph_text: Komisija je također željela rezervirati sav prostor u palači Berlaymont, te je iznijela svoj plan Europskom Vijeću i Europskom parlamentu. Javnost je upravo Komisiju najviše povezala sa zgradom, što je bio dodatni argument da se čitav objekt prepusti njima. Zajedno sa zgradom Joyeuse Entrée u kojoj je prije bila smještena, Komisija bi tako imala dovoljno prostora za sve svoje potrebe, a Vijeće bi se moglo u potpunosti preseliti u palaču Charlemagne. To bi ipak omogućilo relativno laku komunikaciju među tim tijelima, iako nisu smješteni u istoj zgradi. Vijeće se na posljetku složilo, ali se preselilo u sasvim drugu zgradu u blizini.<ref>Demey, 2007: 246–7