section_heading: Rani geofizikalni uvjeti
paragraph_text: Vjeruje se da je Zemlja u doba hadija imala sekundarnu atmosferu formiranu zahvaljujući oslobađanju plinova iz stijena nastalih od velikih planetezimalnih čvrstih objekata koji su se sudarali sa Zemljom. Prvo se mislilo da se Zemljina atmosfera sastojala od hidirda - metana, amonijaka i vodene pare - i da je život počeo u takvim uvjetima pogodnim za formiranje organskih molekula.<ref> Prema kasnijim modelima temeljenim na proučavanju starih minerala atmosfera se u kasnom hadiju uglavnom sastojala od dušika i ugljikova dioksida s manjim količinama ugljikova monoksida, vodika i spojeva sumpora.<ref> Budući da je Zemlji nedostajala gravitacija kojom bi se zadržao molekularni vodik, ta se komponenta vjerojatno brzo izgubila tijekom hadija zajedno s nekim drugim prvobitnim inertnim plinovima. Otopina CO<sub>2</sub> u vodi je učinila mora blago kiselim s pH vrijednošću oko 5.5.Hadijski bi okoliš bio iznimno opasan za moderni život. Česti sudari s velikim objektima (do 500 kilometara u promjeru) bili bi dovoljni da steriliziraju planet i dovedu do potpunog isparavanja današnjih oceana unutar nekoliko mjeseci konstantnih udara, a vruća bi para zajedno s plinovima iz stijena tvorila oblake na visokoj nadmorskoj visini koji bi u potpunosti prekrili planet. S vremenom bi na nižim visinama počelo kišiti, a visina oblaka bi se postupno smanjivala tijekom idućih 2000 godina što bi povratilo oceane njihovoj prvobitnoj dubini i to tek nakon 3000 godina poslije udara.<ref>