section_heading: Djelovanje
paragraph_text: Često je radi znanstvenih razloga putovao u Italiju i Francusku, a istraživao je i u Dubrovniku. Radio je i na literarnom i na jezikoslovnom području. Izučavao je odnose između francuske, talijanske i hrvatske književnosti, posebno se bavio kulturnom i književnom prošlošću Dubrovnika, romanskim elementima u hrvatskom jeziku i istroromanskim (istriotskim)jjezikom.<ref>Hrvatski leksikon A-K, Naklada Leksikon d.o.o., Zagreb, 1996., str. 236 Objavljivao je na talijanskom, francuskom i njemačkom, nastupio na mnogim međunarodnim kongresima. Pokrenuo je i uređivao Bulletin de l’Atlas linguistique méditerranéen (Mediteranski jezični atlas).<ref>Hrvatski obiteljski leksikon Mirko Deanović, Leksikografski zavod Miroslav Krleža. Pristupljeno 22. veljače 2012. Bio je član Hrvatskog filološkog društva, Société de Linguistique de Paris, Société de Linguistique romane i član Jugoslavenske akademije znanosti i umjetnosti od 1958. Izradio je tri rječnika: talijansko–hrvatski s Josipom Jernejem, hrvatsko–talijanski rječnik, a s J. Dayreom i R. Maixnerom hrvatsko–francuski rječnik.<ref>Nacionalna i sveučilišna knjižnica Pretraga po autoru: Deanović, Mirko Pristupljeno 22. veljače 2012. S Pavlom Tekavčićem pripremio građu za etimološki rječnik istriotskog jezika, koja je ostala do danas u rukopisu, neobjavljena.<ref>Istarska enciklopedija H. Buršić i Đ. Križman-Zorić: Deanović, Mirko, Leksikografski zavod Miroslav Krleža. Pristupljeno 22. veljače 2012. Otkrio je jedno dotad nezapaženo i neizdano Voltaireovo djelo.<ref>Prilozi za istraživanje hrvatske filozofske baštine 39/1 (77)(2013)53-241 Ivica Martinović: Recepcija Boškovićeve teorije sila u Parizu