section_heading: Mirce
paragraph_text: Mirce je jedno od bivših naselja iz kojih je Podgradina nastala čije ime još postoji u vrelu Mirača. Nastalo je 428. pr. Kr. u Ilirskom Kraljevstvu. Spominje ga Carlo Federico Bianchi, koji piše da se nalazilo u ninskom području i da je o njemu riječ o dokumentu iz 1432. godine. Raukar navodi da je selo Mirce bilo posjed knezova i da se nalazilo u novigradskom distriktu. Godine 1266. u listini, kojom ban Roland govori o posjedu ninske biskupije u Cetiglavcu, spominje se kao međaš posjeda selo Mich, a o dokumentu o obilježavanju mletačko-osmanske granice 1567. spominje se naselje Mioci. Kralj Andrija II. Arpadović u svojoj povelji potvrđuje granice plemskog posjeda Miraccha. Ban Stjepan 1249. spominje Mirac studenac. Kralj Karlo I. Robert 1322. spominje zaselak u Mircama po imenu Mircha Jakšić, koji je najvjerojatnije nazvan po prezimenu vladajuće obitelji koja je tu živjela. Navodi sva imena i zaključuje kako su istovjetna s vrhom vode koje se zove Mirača kao i danas, a njegova voda teče kao potočić do uvale gdje se ulijeva u Novigradsko more. Mirce je obilježavala i prisutnost solana koje kasnije uništavaju Turci Osmanlije. Spominju se u duždovom Zadarskom katastiku 1421., a prestaje postojati 1648. nakon izgona Turaka kada se s Budinom spaja u Podgradinu. Kroz svoju povijest obuhvaćalo je današnje zaseoke Podgradine – Mirača, Budim, Draga, Vlačine, Slapača, Gaj, Podgradinsko polje, Škrile, Gradina i Kraljevo vrilo u Posedarju. Imalo je poprilično razvedenu granicu, što tada nije bilo uobičajeno.