section_heading: Zadar uoči Prvog svjetskog rata
paragraph_text: Još i prije stupanja u rat u Italiji su se mogle čuti aspiracije za Goricom, Trstom, Istrom, cijelom Dalmacijom s Bokom kotorskom te Tirolom. Ovo je zabrinjavalo članove Jugoslavenskog odbora koji se počeo okupljati u Rimuu. Odbor se sastojao od hrvatskih, srpskih i slovenskih političara i javnih radnika iz Austro-Ugarske čiji je cilj bio rad na stvaranju jedinstvene države Južnih Slavena. Oni su kontaktirali francuskog veleposlanika u Rimu, ali im je on, jer je radio na uvlačenju Italije u rat na strani Antante, odgovorio da jedino žali što Srbija ne može poslati 200.000 vojnika koji bi zauzeli Boku i Pulu. Zatim su kontaktirani i ruski i rritanski veleposlanici. Ruski je bio nezainteresiran, dok je britanski primio odbor prijateljski, istaknuvši kako tada još nije bilo službenih talijanskih zahtjeva za dalmatinskim teritorijem. No kako se rat razbuktavao Italija je sve otvorenije iskazivala težnje za Dalmacijom. Unatoč velikom broju neutralnih Talijana, snažna je propaganda promicala osvajanje Dalmacije. Bilo je, naravno, i drugačijih stavova. Leonida Bissolati, talijanski socijalistički disident, bio je protiv talijanskog prisvajanja Dalmacije. Njegov istomišljenik Giuseppe Prezzolini izdaje brošuru o Dalmaciji u kojoj realno oslikava lošu mletačku vladavinu, te se koristi poviješću Zadra kako bi dokazao svoje teze i pobio talijanske zahtjeve za Dalmacijom.