section_heading: Povijest
paragraph_text: John Smith koji je prvi čuo o njima s naziva ih Sasquesahannocks ili Sasquesahanough. Njihova rana populacija (1600) iznosila je izmđi 5,000 i 7,000, da bi 1700. spala na 300. Cijela njihova povijest je tijekom 17. stoljeća prepuna ratova koje vode protiv Irokeza i drugih plemena. Godine 1610. napadaju na Powhatane a 1626 na Delawarce. Uspostavljanjem trgovine s Nizozemcima 1630., dobro su se naoružali. Trguju i s William Claiborneom, engleskim pionirom i trgovcem koji je (1631) utemeljio trgovački postaju na Kent Islandu u Chesapeake Bayu, a i s Englezima u Virginiji, Nizozemcima na Delaware Bayu i Francuzima u Kanadi. Guverner Marylanda proglašava ih 1642. neprijateljima kolonije, ali tri godine kasnije (1645) uspostavljaju mir, pa svoju dominaciju šire na jug na rijeku Potomac, pa zarate 1649. s virginijskim puritancima u sjevernom Marylandu. Njihovi neprijatelji sa sjevera Mohawki i Oneide napadju ih 1651. nakon čega će sljedeće 1652. ugovorom prepustiti Marylandu donji tok Susquehanne. Dvije godine kasnije (1654) pogađaju ih i boginje, ali već sljedeće 1655. zarate se s plemenima Seneca, Cayuga i Onondaga i 1658. s plemenima zapadnih Irokeza. Izmoreni ratovima i novom epidemojim boginja 1661. njihov broj ratnika sveden je na svega 300. Irokezi koriste priliku pa uz pomoć Engleza napadaju 1663. na Susquehanne. Napokon se 1675. predaju Irokezima, a preživjeli se na poziv marylandskog guvernera naselila na gornji potomac. Pukovnik John Washingtona (pradjed Georgeov) iste ih godine napada s 1,000 vojnika. Indijanci se povlače na sjever gdje ih zatim napada marylandska milicija u blizini Columbie. Godine 1763. preživjelo ih je tek 20 Susquehanna, sve pokrštenih, koje su pobili viđilante blizu Millersvillea u Pennsylvaniji, grupa od preko 50 pripadnika skupine koja se nazivala Paxton Boys.