section_heading: Pontifikat
paragraph_text: Bio je rođeni vladar, kao stvoren za zaustavljanje plime nereda i bezakonja koji su izbili pred kraj vladavine Grgura XIII. Postigavši suradnju susjednih država, istrijebio je, često s pretjeranom okrutnošću, sustav razbojništva i korupcije koji je dosegnuo velike razmjere i terorizirao cijelu Papinsku Državu. Broj razbojnika u Rimu i oko njega nakon smrti Grgura XIII. različito se procjenjuje na dvanaest do dvadeset i sedam tisuća, da bi za nešto više od dvije godine, nakon izbora Siksta V. Papinska Države postala jedna od najsigurnijih zemlja Europe. Isti dan kada je okrunjen, 1. svibnja 1585., donio je prve mjere zbog kojih će zaslužiti epitete “Strašni” i “Željezni”, naređujući vješanje razbojnika po kratkom postupku. U manje od godinu dana riješio je problem i financija, stvorivši bankovni sustav, te je uspio nakupiti u blagajnu četiri milijuna zlatnih škuda. Takve mjere bile su samo početak. Siksto V. pokazao je svoj pravi genij u reorganizaciji Kardinalskog zbora, Kurije i u utvrđivanju pravila za odnose između pojedinih crkava s Rimskom crkvom. Osnovao je prvu vladu u Crkvi podijelivši odgovornost na petnaest kongregacija, od kojih je svaka imala točno određene kompetencije, i stavivši im na čelo kardinale. Njihov broj ograničio je na 70, broj koji će ostati nepromijenjen sve do Ivana XXIII. (1958. – 1963.) i Pavla VI. (1963. – 1978.). Naložio je svim biskupima da svakih pet godina, prema kalendaru koji je odredila Kurija, poduzmu putovanje ad limina Apostolorum kako bi izravno obavijestili papu o stanju u svojoj biskupiji, i ta je odluka još na snazi. Bio je poznat kao državnik velikog autoriteta i vrlo uporan. Posvetio se obrani vjere, obnovi Crkve i povećanju ugleda Svete Stolice i Papinske Države. Godine 1588. ekskomunicirao je englesku kraljicu Elizabetu I. iz katoličke Crkve. Važan je kao osoba koja je napravila važne zahvate u Rimskoj crkvi i u urbanoj nadgradnji i podgradnji grada Rima.