section_heading: Bitka
paragraph_text: Treća bitka počela je 15. ožujka. Nakon što je u roku od 3 i pol sata (počevši od 08:30) iz zrakoplova bačeno 750 tona 450-kilogramskih bombi s odgođenim paljenjemLaurie, str. 15. Novozelanđani su napredovali pod strahovitom baražnom paljbom iz 746 komada topničkog oružja. Uspjeh je ovisio o iskorištavanju paralizirajućeg učinka ovog bombardiranja. Ipak, ono nije bilo usredotočeno: samo je 50% bombi palo milju udaljenosti od meta ili manje, a 8% unutar radijusa od 900 m, ali je između njega i granatiranja ubijeno oko polovine od 300 padobranaca u gradu.<ref>Holmes, str. 116. Branitelji su se okupili brže no što su Saveznici očekivali, a savezničke tenkove usporavali su krateri od bombi. Usprkos tome, Novozelanđanima je uspjeh bio nadohvat ruku, ali je do večeri, kad je naređen novi napad na lijevom boku, već bilo prekasno: obrana se reorganizirala, a što je bilo još kritičnije, kiša je ponovo počela padati, iako su prognoze govorile suprotno. Pljusak je poplavio kratere od bombi, pretvarajući ruševine u baruštine i potpuno onemogućivši komunikaciju jer radiooprema nije mogla izdržati toliku vodu i vlagu. Tamni kišni oblaci također su zaklonili mjesečinu, otežavajući zadatak čišćenja ruta kroz ruševine. U noći su Novozelanđani zauzeli brdo s dvorcem i Tačku 165, a, kako je i planirano, dijelovi indijske 4. pješačke divizije, kojom je sad zapovijedao general-bojnik Alexander Galloway, napali su Točku 236, a zatim Točku 435, Dželatovo brdo. U konfuziji borbe jedna četa 9. Gurka regimente išla je maršrutom koja je zaobilazila Točku 236 i zauzela Točku 435 dok je napad 6. radžputanske na Točku 236 odbijen.