section_heading: Izgradnja oblakodera
paragraph_text: Na lokaciji prekoputa Vječne vatre u 16. stoljeću podignuta je Ćemaluševa džamija, čiji je vakif bio Havadže Kemaludin. Zbog zapuštenosti i postepenog propadanja,Vakufska direkcija odlučila je srušiti ostatke i započeti hrabar građevinski poduhvat koji će trajno obilježiti panoramu grada. Odlučeno je da se na tom mjestu gradi prvi oblakoder u Sarajevu. Nazvan je Vakufski neboder, s obzirom na to da je Islamska zajednica u Bosni i Hercegovini vlasnik objekta.<ref> Projektanti su bili braća Muhamed i Reuf Kadić, arhitekti koji su se školovali u Pragu. Tijekom Drugog svjetskog rata gradnja je zaustavljena. Nastavak je krenuo poslije rata i objekt je završen 1947. godine. Zaustavio se na dvanaest katova. Betonska konstrukcija s tornjem visoka 40 metara ispunjena je ciglama i zelenom fasadom, velike prozorske površine daju unutrašnjosti maksimalnu osvijetljenost i ugodan osjećaj. Objekt se zasniva na kubizmu i neplasticizmu, a ta slobodna i čista forma daje pravo da su braća Kadić polako u Sarajevo i njegovu arhitekturu počeli da uvode pravac minimalizma. Ljepota objekata koje su braća Kadić pravili je u tome što su neprimjetni upravo zbog svog prepoznatljivog stila. I ova zgrada izgleda potpuno neprimjetna, iako iskače iz ambijentalnog prostora. U doba gradnje, ovaj objekt predstavljao je jedan od najreprezentativnijih i najopremljenijih u gradu. Zgrada je imala liftove, ali nije završena po projektu braće Kadić. Vjerovatno su se nove vlasti SFR Jugoslavije prepale visine objekta, pa je skraćen za tri etaže.<ref> Na devetom katu, broju koji ima značaj u islamu, nalazi se poznata terasa, galerijski izvedena oko tornja. Ona podsjeća na šerefet minareta. Na njoj su zbog prekrasne panorame grada često snimani glazbeni spotovi, ali i scene mnogih filmova. Vakufski neboder tako je postao još jedno futurističko obilježje grada, kojem takvih simbola nije nedostajalo.<ref>