section_heading: Povijesna rasprava
paragraph_text: Slovenski povjesničar Darko Darovec piše: "Jasno je, pak, da na mirovnim konferencijama nove državne granice nisu bile povučene vođene ideološkim kriterijima, nego na osnovi nacionalnih želja. Ideološki kriteriji su tada korišteni za uvjeravanje nacionalnih manjina da se povežu s jednom ili drugom stranom. Kako bi se ovo završilo stvorene su društveno-političke organizacije s jakim zvučnim imenima. Najvažnija od njih je SIAU, Slovensko-talijanska antifašistička unija, koja je po potrebama političke borbe mobilizirala mase u ime 'demokracije'. Svatko tko je mislio drukčije ili je bio nacionalno 'nedosljedan' bio bi predmetom takozvanih 'pročistilačkih komisija'. Prvi veliki uspjeh takve politike na nacionalnom polju bio je samoiseljenje Pule, povodom stupanja na snagu mirovnog ugovora s Italijom (15. rujna 1947.). Veliki ideološki pritisak bio je također nastao u vrijeme sukoba s Informbiroom, koji je prouzročio iseljavanje brojnog talijanskog i drugog stanovništva koje je simpatiziralo KP (op. Komunističku partiju Italije, koju je financirao Sovjetski Savez), iz Istre i Zone B Slobodnog Teritorija Trsta."<ref> Neimaština koja je zavladala ovim krajevima - kao uostalom i u cijeloj komunističkoj Jugoslaviji - sve do 1960.-ih godina, jako je poticala stanovništvo na iseljavanje, među njima i neke koji su se u ratu spremno bili pridružili oružanoj borbi za pripajanje tih krajeva Jugoslaviji.<ref>