section_heading: Odnos prema Srbima tijekom rata
paragraph_text: Hebrang je uvijek isticao bratsku borbu hrvatskog i srpskog naroda za svoju hrvatsku domovinu, listopada 1943. godine u Plaškom: ''Srbi u Hrvatskoj, koji su lili svoju krv i podnosili velike žrtve, pokazali su i ogromnu ljubav za svoju hrvatsku domovinu. Zločin bi bio prema srpskom narodu, prema njegovim podnesenim žrtvama, kad bi se samo pomislilo na to, da se Srbima uskrate ona ista prava, koja će imati Hrvati. Srbi u Hrvatskoj zaslužili su da budu potpuno slobodni i ravnopravni s Hrvatima.''<ref>ZAVNOH Zbornik I, 1943., str. 459. i 480. Na Hebrangov prijedlog ZAVNOH 1944. odlučuje da oba pisma - latinica i ćirilica - postanu ravnopravna.<ref>ZAVNOH Zbornik III, 1944., str. 101., 237. i 238. U ožujku 1944. Moša Pijade je dragovoljno pruženu ravnopravnost odlučio zlorabiti tako da je izradio prijedlog o teritorijalnoj autonomiji Srba u Hrvatskoj. Kad je napravio zemljovide srpske autonomije, oni su prema Đilasu prije sličili "iskrivuljanim cijevima", da bi obuhvatio Srbe u Slavoniji "morao je" oduzeti Hrvatima brojna hrvatska naselja. Članovi Politbiroa Pijadin su prijedlog dočekali u "šutnji i nedoumici", a i Tito je bio ponešto smrknut.<ref>Pleterski, 1988., str. 800.