section_heading: Povijest
paragraph_text: Nabrojiti ću prve poslijeratne nogometaše koji su na sajmištu – igralištu počeli igrati prijateljske utakmice, obnavljajući već stečene prijateljske odnose s klubovima iz okolice. Najstariju generaciju nogometaša sačinjavali su uglavnom dvadesetogodišnjaci: Juraj-Đuka Lovrenčić (sigurno najbolji vratar kojeg je naše mjesto imalo), Ivan i Franjo Krsnik (dvojica od trojice braće-nogometaša), Zvonimir Cizel (jedan od dvojice braće-nogometaša), Petar i Vilim Kučko (prva dvojica od četvero braće-aktivnih nogometaša), Janko Fučkar, Branko Gorički, Vlado Profeta -Singer, Tono i Karlo Petračija (braća koja su živjela u Zagrebu, a potječu iz našeg mjesta; Tono je kao mladac bio junior “Građanskog” iz Zagreba.), Ivan Đurkin, Mato Strukić (mjesni zubar), Vlado Dobec (učenik Srednje poljoprivredne škole u Začretju – iz Ludbrega), Branko Knez (kasnije poznati trener prvoligaških klubova). Logistiku kluba vodio je tajnik “svih vremena” Franjo Kvež, a stare dresove i kopačke u Zagrebu je posuđivao kod NK “Poštara” i donosio svake subote Mirko-Imbra Kučko (najstariji brat nogometaša iz obitelji Kučko, ali sam nije igrao). Svu opremu je prala i uređivala te hranila nogometaše-goste iz Zagreba, gospođa Terezija Cizel (majka igrača i organizatora Zvonimira-Zune Cizela i brata mu Željka-Cicmila).