section_heading: Rat za bavarsko naslijeđe i Austrijsko-turski rat
paragraph_text: S "Karlovačkom husarskom pukovnijom" barun Gvozdanović se borio u Ratu za bavarsko naslijeđe (1778. – 1779.). Na položajima kod Šestajovica u nekoliko je navrata odbio neprijateljske pokušaje prijelaza preko rijeke Mette, nanijevši mu velike gubitke. Tijekom 15. srpnja i 16. srpnja 1778. barun Gvozdanović je izveo protunapad kod Frankensteina i napao neprijateljski tabor. U tom protunapadu neprijatelj je pretrpio goleme gubitke, te je barun Gvozdanić prognao mnogo jače neprijateljske odjele iza njihovih baterija. Kod Hradec Králové uspjelo mu je u šahu držati čitav pruski korpus generala Johanna Jakoba von Wunscha tako da on nije mogao ništa poduzeti, a potom je sa svojim husarima odbacio "Grenadirsku bojnu Pitterisch" preko Haufena i zarobio pet neprijateljskih topova. Na položajima kod Weisskirchena 26. studenoga 1778. bBarun Gvozdanović je zaustavio pruski napad pred očima pruskoga kralja Fridrika II. Velikog, te je isti nakon višesatne borbe odbacio natrag. Ne manje slavno držao se i kod Taubnitza. Neprijatelj je nastupao prema podmaršalu Gvozdanoviću s nadmoćnijom vojskom, ali on nije čekao neprijateljski napad već je jurnuo na njega. Najprije je odbacio neprijateljsko konjaništvo i natjerao ih u bijeg, a potom je prisilio i pješaštvo da se povuče pod zaštitu vlastitog topništva. Taj i brojni drugi pothvati u kojima je iskazao osobitu srčanost, uviđavnost i lukavost donijeli su mu 1779. promaknuće u čin oberst-a (pukovnik) i imenovanje za zapovjednika "Slavonske krajiške husarske pukovnije", te Viteški križ Reda Marije Terezije. Odlikovanje mu je dodijeljeno na 13. promociji 19. svibnja 1779. Iste godine dobio je ugarski barunat, a 1780. i zapovjedništvo nad "Gradiškom krajiškom pješačkom pukovnijom" s kojom je sudjelovao u Austrijsko-turskom ratu (1787. – 1792.). Tijekom opsade Bosanske Gradiške barun Gvozdanović je predvodio prvu kolonu, sastavljenu od "8. satnije pješaštva" i 150 dobrovoljaca, u jurišu na neprijateljski tabor, gdje je zašao neprijatelju iza leđa. Turci su pružali snažan otpor i tek nakon trećeg ponovljenog juriša su napustili tabor. Barun Gvozdanović je 6. listopada 1788. promaknut u čin generalmajor-a (general bojnika) i primio je zapovjedništvo utvrde u Staroj Gradišci.