section_heading: Poslijeratna karijera
paragraph_text: 1967. je objavio prvi dio autobiografije, Antimemoari. Bio je uz de Gaullea i za vrijeme nemira u svibnju 1968. koje je Sartre podržavao; s njim je ipak surađivao u oslobađanju Régisa Debrayja, francuskog intelektualca i revolucionara uhićenog u Boliviji. 1969. je završio političku karijeru, ali je i dalje ostao važna javna ličnost često se pojavljujući na televiziji, radiju i važnim događajima. I dalje je nastavio pisati o umjetnosti, a 1971. objavio je svoje razgovore s de Gaulleom, Hrastovi koje obaraju. Potkraj života postao je alkoholičar i ovisnik o lijekovima zbog čega mu je zdravlje bilo jako narušeno. Umro je 23. studenog 1976. godine. 1996. njegovi posmrtni ostatci su odlukom Jacquesa Chiraca preneseni u pariški Panthéon.