section_heading: Krunidba za cara 1209.
paragraph_text: Oton je prognao ubojicu Filipa Švapskog i oženio se Filipovom kćeri Beatriks. Sada je posvuda priznat za kralja te se 11. studenog 1208. na saboru u Frankfurtu na Majni ponovo dao izabrati za kralja. Kao Beatriksin muž ušao je zimi 1208./09. u posjed kraljevskog dobra Staufovaca. Oton je 22. ožujka 1209. ugovorom u Speyeru obnovio „Zakletvu u Neussu“ koju je dao 1201. Pritom međutim nije bio nazočan nijedan od knezova kao svjedok zbog čega ga je papa Inocent III. s oklijevanjem 4. listopada 1209. okrunio za rimsko-njemačkog cara. Oton je s trupama krenuo na sjever Italije; u Pisi ga zatekao poziv za pomoć ustaničkih baruna u Apuliji koji su tražili njegovu pomoć protiv Fridrika II. Fridrik II., sin cara Henrika VI., postao je 1208. punoljetan, i već je ugušio jedan plemićki ustanak na Siciliji. Oton je prekršio „Zakletvu u Neussu“, nastojao obnoviti moć Carstva u Italiji i izbaciti Fridrika iz Sicilskog Kraljevstva. U jesen 1210. krenuo je s vojskom sa sjevera Italije na jug, zauzeo velike dijelove Papinske Države i nakon osvajanja južne Italije stigao u jesen 1211. na jug Kalabrije gdje je očekivao pisansku flotu da ga prebaci na Siciliju. Papa Inocent III. je 18. studenog 1210. izopćio Otona iz Crkve. Izopćenje je ponovio 31. ožujka 1211. Papino pismo njemačkim biskupima sadržavalo je riječi: