section_heading: Upotreba titanija
paragraph_text: mini|desno|300px|Titanij ([[mineralni koncentrat).]] mini|desno|300px|Dijelovi [[helikoptera su isto od titanijevih legura.]] mini|desno|300px|Čisti (99,999%) titanij, s vidljivom kristalnom strukturom. mini|desno|300px|Površinska prevlaka [[titanijev nitrid|titanijevog nitrida (TiN) korištenjem postupka koji spada u skupinu prevlačenja iz parne faze.]] mini|desno|300px|[[Nož s prevlakom titanijevog oksinitrida.]] Čisti je titanij sjajan, bijeli metal koji se javlja u dvije alotropske modifikacije: alfa-titanij guste heksagonske kristalne strukture koji pri temperaturi 880&nbsp;°C polako prelazi u beta-titanij s prostorno centriranom kubičnom strukturom. Titanij se odlikuje malom gustoćom (upola manjom od čelika), visokim talištem, niskim toplinskim keficijentom rastezanja, te otpornošću prema koroziji i djelovanju morske vode zbog čega se upotrebljava za izradu dijelova brodova i zrakoplova. Na nižim temperaturama dosta je krhak, a zagrijan dade se kovati i to samo ako u njemu nema kisika. Dobar je vodič električne struje. Otporan je prema hladnim kiselinama (osim fluorovodične), prema hladnim i zagrijanim otopinama lužina i zlatotopcima. S kisikom reagira tek zagrijan do crvenog žara, a s klorom pri temperaturi 550&nbsp;°C. Titanij je jedini element koji može izgarati u dušiku.<ref> "Titanij, Ti", Opća encikopedija (1977) 3. izdanje (osam svezaka), www.pse.pbf.hr, 2011.