section_heading: Bitna obilježja fideikomisa
paragraph_text: Osnovna razlika fideikomisa i legata leži u njihovoj formi: fideikomis nije mora biti naložen svečanim i imperativnim riječima već se sastojao u neformalnoj zamolbi ili preporuci. Također, on je kao i legat mogao biti nametnut nasljedniku u svojstvu onerata, ali isto tako i bilo kojem drugom subjektu koji je primio što god iz oporuke - tako je fiducijar mogao biti: (a) nasljednik, (b) legetar ili (c) fideikomisar. I sam fideikomisar - osoba u čiju se korist fideikomis čini - mogla istom oporukom ili kodicilom biti određena za fiducijara u korist drugog fideikomisara. Uz formu i subjekte kojima se zapis može nametnuti, treća značajna razlikovna karakteristika fideikomisa jest ta da je on mogao biti namijenjen osobi kojoj nedostaje pasivna oporučna sposobnost pa stoga ne može biti nasljednikom ili legetarom. Kao i legat, fideikomis je mogao biti određen oporukom ili kodicilom s time da je potonja oporučna forma češće korištena zbog izostanka formalizma. Ne mogu se, fideikomisom, opteretiti intestatni nasljednici<ref>Suprotno: Romac navodi da se intestati mogu opteretiti fideikomisom - v.  te sama valjanost fideikomisa ovisi o valjanosti oporuke, odnosno kodicila kojim je spregnut. Ima mogućnost nevaljanosti oporuke, a time i fideikomisa gotovo da je isključena uvođenjem kodicilarne klauzule. Sadržaj fideikomisa nije bio ograničen. Naravno, njime se mogu određivati imovinske namjene fideikomisaru, ali ne i obveze - što je ujedno i osnovna ideja zapisa jer je fideikomisar singularni, a ne i univerzalni sukcesor ostavitelja.