section_heading: Dihidroergotoksin
paragraph_text: Dihidroergotoksin reducirani je derivat ergotoksina, alkaloida izoliranog iz gljivice ražene glavnice (Claviceps purpurea), koja živi kao nametnik na raži. Trajni stadij ovog parazita zove se sklerocij. Dihidroergokristin nije jedinstvena tvar - u pitanju je smjesa derivata ergotamina, dihidroergokornina, dihidroergokristina i dihidroergokornina. Svi oni imaju sličnu kemijsku strukturu, a zajedničkim nazivom nazivaju se ergot-alkaloidi. Metansulfonatna sol smjese ovih alkaloida naziva se ergoloid mesilat. Dihidroergotoksin djeluje centralno, smanjuje vaskularni tonus i usporava rad srca te djeluje periferno blokirajući alfa adrenergičke receptore. Također, djeluje kao agonist dopamina i serotonina. Smatra se da poboljšava moždane metaboličke funkcije. Također, on djeluje na prekapilarne sfinktere opušta ih zbog čega dolazi do poboljšanja mikrocirkulacije u mozgu i na periferiji. Naime, blokadom alfa adrenergičkih receptora dolazi do opuštanja prekapilarnih sfinktera te povećanog protoka krvi u kapilarama što pozitivno djeluje na periferne mikroangiopatije. Nootropni učinak dihidroergotoksina (poboljšanje simptoma demencije) upitan je i nije dokazan u kontroliranim kliničkim pokusima. Koristi se u liječenju senilne moždane insuficijencije, stanja nakon moždanog udara ili traumatskih ozljeda mozga, perifernih angiopatija (Burgerova bolest, Raynaudova bolest te promjene koje uzrokuju šećerna bolest i ateroskleroza), hipertenzije i cervikalnog sindrom žilnoga porijekla. Djelotvorna dnevna doza iznosi 4,5 mg. Primjenu dihidroergotoksina treba izbjegavati u bolesnika s teškim bubrežnim ili jetrenim zatajivanjem, porfirijom i kod psihotičnih bolesnika. Oprez je potreban u bolesnika s napredovalom ishemijskom srčanom bolešću i teškim bolestima perifernih žila. Moguće nuspojave jesu probavne smetnje (mučnina, povraćanje, napetost u želucu, gubitak teka), zamagljen vid, začepljen nos i osip.