section_heading: Povijest
paragraph_text: Prvu zgradu Šerijatske sudačke škole projektirao je Karlo Paržik u pseudomaurskom stilu.<ref>Katolički tjednik Napretkov božićni koncert za pamćenje. Piše: Niko Luburić. 20. prosinca 2007.<ref>(bošnjački) Povjerenstvo za očuvanje nacionalnih spomenika Odluka o proglašenju povijesne građevine – Narodnog pozorišta u Sarajevu nacionalnim spomenikom Bosne i Hercegovine U zgradi je poslije smješten Muzej grada Sarajeva, a 1995. u zgradi se nalazi Fakultet islamskih znanosti<ref>Nedžad Kurto, Arhitektura Bosne i Hercegovine: razvoj bosanskog Stila, Sarajevo Publishing, Sarajevo, ISBN 9789958210693<ref>Gradnja Vijećnice je najveći projekt austrougarske vlasti, Dnevni Avaz, 26. kolovoza 2012. Zemaljska vlada je osnivač i nadzorno tijelo Šerijatske sudačke škole, dok je upravljanje nastavom u dogmatičkim strukama prepušteno je neposredno reis-ul-ulemi. Da bi kandidat smio upisati školu, morao je imati ove uvjete: završena četiri razreda ruždije, ili niže gimnazije, te najmanje dvogodišnji tečaj medrese, a koji uspješno polože prijamni ispit. Školovanje je bilo petogodišnje. Nastava se više puta mijenjala i dopunjavala. Namjena osnivanja bila je izobrazba kandidata za službu šerijatskih sudaca (kadija) u Bosni i Hercegovini. Razlog osnivanja bio je radi popune praznine u osoblju nastalu prestankom osmanske vlasti i dolaskom Austro-Ugarske. Prije, tijekom i nakon zaposjedanja brojne su kadije napustile Bosnu i Hercegovinu, zbog čega je u uvjetima kad su šerijatski sudovi nastavili djelovati, nastao je manjak kadija. Osnivanje i pokretanje škole značilo je dobitak za obje strane: nova austro-ugarska vlast ovdašnje bosanske muslimane privlačila je k sebi a odvlačila od utjecaja Istanbula, te omogućavala osuvremenjenje općeg i vjerskog obrazovanja u novopripojenoj zemlji. Ovdašnji muslimani bili su na dobitku jer se omogućio kontinuitet školovanja, neometanost djelovanja šerijatskih sudova te osuvremenjenje muslimanskog školstva koje je zaostajalo za katoličko-zapadnim školstvom.