section_heading: Filozofske koncepcije: aksiologija, kultura, pedagogija
paragraph_text: U svojoj dizertaciji Problem vrijednosti, nasuprot ekonomističkim i psihologističkim teorijama vrijednosti, Filipović nalazi uzor u filozofiji vrijednosti Hermanna Lotzea (1817. – 1881.), utjecajnog njemačkog filozofa koji je u nastojanju oko sinteze metafizike njemačkog idealizma i egzaktnih prirodnih znanosti u usponu, uviđajući bitnu razliku prirodne zbilje konstituirane na uzročnosti i ljudske zbilje usmjerene na smisao i svrhu, digao problem vrijednosti i etike općenito na rang i dostojanstvo fundamentalne filozofije, tj. metafizike. Lotzeovu ideju Filipović međutim ne razvija dalje u smislu Badenske škole koja se nastavlja na Lotzea (po kojoj postoji apsolutna, transcendentalna sfera u kojoj se temelje vrednote). Filipovićevo je razmatranje u skladu s Brentanovom teorijom intencionalno-predmetno ustrojene svijesti, uz utjecaj M. Schelera i N. Hartmanna; on razvija fenomenologijsku filozofiju vrijednosti. Vrijednosna predmetna intencija jest "primarna funkcija svijesti". Čini vrednovanja, odnosno "intencionalni vrijednosni akti", jesu ujedno "po teleologijskoj udešenosti svijesti i voljni akti". (Zenko, str. 27)