paragraph_text: minijatura|Charles-Adolphe Wurtz Charles-Adolphe Wurtz (Wolfisheim kod Strasbourga, 26. studenoga 1817. – Pariz, 10. svibnja 1884.) je bio francuski kemičar iz Elzasa. Upamćen je po desetljećima dugom zalaganju za atomsku teoriju i za ideje o strukturi kemijskih spojeva, nasuprot mišljenjima skeptičara među kemičarima poput Marcellina Berthelota i Étiennea Henrija Sainte-Claire Devillea. Organskoj kemiji poznat je po Wurtzovoj reakciji, stvaranju ugljično-ugljične sveze reakcijom alkilnih halida s natrijem, te po otkrićima etilamina, etilen-glikola<ref><ref>Wurtz (1856), str. 200: "… je propose de le nommer glycol, parce qu'il se rapproche à la fois, par ses propriétés, de l'alcool proprement dit et de la glycérin, entre lesquels il se trouve placé." (… Predlažem da ga zovemo glycol jer po osobinama je simultano blizak [etil]nom alkoholu pravo rečeno i glicerinu, a po osobinama je između njih.) i aldolskoj reakciji.   Wurtz je također bio utjecajni pisac i obrazovatelj. U čast Wurtzu nazvan je mineral wurtzit.<ref>Wurtzite, Mindat.org Za znanstveni rad dobio je Copleyevu medalju 1881. godine. Njegovo ime nalazi se na listi 72 znanstvenika ugraviranih na Eifellovom tornju.