section_heading: Život i običaji
paragraph_text: Opis izvornog života Mawayana ostavio nam je u svom uzbudljivom putopisu 'Wai-Wai' Nicholas Guppy. Lov, ribolov, sakupljanje i uzgoj povrća svakodnevni su poslovi koji se odvijaju u ovoj zajednici. Muškarci se preko dana bave lovom ili ribolovom, izrađivanjem lukova i strelica, ili odlaze u lov, ili naprosto leže u svojim visećim ležaljkama i odmaraju se. Žene uvijek imaju više domaćinskih poslova, one odlaze u polja i beru povrće, pripremaju hranu, čiste ili izrađuju lončarsku robu. Pred svojom djecom ovi ljudi ništa ne kriju, tako da još u ranoj dobi ulaze pripremljeni u život, bez ikakvog stida uobičajenog u civiliziranom društvu. Već nakon puberteta djevojčice i dječaci dobivaju upute koje će im biti potrebne i uče se podnošenju bolova i trpljenju drugih neugodnosti. Djevojčice ostaju u roditeljskom domu, dok dječaci odlaze poglavici gdje uživaju veću slobodu. Njima je naročito važno da se nauče služiti lukom i strijelom kako bi bili sposobni uzdržavati sebe i obitelj. Sela ovih Indijanaca puna su raznih životinja koja slobodno tumaraju selom. Uz majmune i druge životinje ima raznih ptica, tukana i papiga, koje kad im je potreba očerupaju do gola zbog perja za izradu ukrasa. Životinje koje Indijanci trpe u selu, same se hrane, a bez rezerve, i one posluže kao hrana ili ih jednostavno drže kao ljubimce. Autor uz ostale navodi tapire, pjegave pake, bizamske svinje i drugo. Kasava je glavna sirovina ovih Indijanaca za izradu brašna iz kojih peku pljosnate lepinje. Da bi se iscijedila cijanovodična kiselina, potrebno je naribati u vlažno brašno, pa se to upakira u pletene duguljaste košare oblika tube koje vise s krovne grede kuće. Ove tube na kraju imaju ručku kojom se uz pomoć neke poluge izduljuju cijevi i ižmiče se otrovni sok (cassarep). Ovaj smrtonosni sok se kasnije prokuhava, on tada služi kao začin koji štiti od kvarenja. Sva indijanska plemena troske kišne šume poznaju ovaj postupak uz možda neke neprimjetne razlike. Kuće Mawayana, sela Shiuru-tirir, u kojemu je Guppy bio, su velike i kolektivne u kojima živi nekoliko obitelji, okrugle su a krov čini niski plitki čunj kao na kuli-šeširu u Kineza. Ognjišta su u kućama postrance, a po Guppyju nije bilo središnje rupe za izlaz dima. Selo obično ima još jednu kuću, možda za goste, te više zaklona za košare i vrčeve.