section_heading: Legenda o padu Bobovca
paragraph_text: ''Sedam je godina sultan Muhamed Fatih napadao kraljevski grad Bobovac, ponos i diku kraljevstva Bosanskog. Sedam su godina ljuti Turci jurišali na zidine grada, rušili kule i bedeme. Što bi oni danju srušili to bi narod i branitelji noću podigli. Razbješnjeli sultan je gledao svoju bespomoćnu vojsku kako se uzalud muči. Dok je sjedio na jednom kamenu koji se od tada zove Carski kamen, i gledao s koje strane lakše navaliti, pade mu pogled na brdo Vis. Sultan zaključi da bi odatle topovima najlakše rušio zidine grada. Naredi on potom zapovijednicima da sutradan pokrenu vojsku na brdo. No za to saznaše branitelji grada te s cijelim narodom na tom brdu podignu kulu i bedeme da zaštite grad. Toliko su teško i brzo svi radili da je te noći 77 trudnica pobacilo i 77 se kobila oždrijebilo. Turci drugo jutro krenuše na Vis, a kad tamo bedemi i još veća kula. Uvidje sultan da uz svu silu neće osvojiti grad te odluči da na lukav način njime zagospodari. Po uhodi poruči zapovijedniku grada knezu Radaku, neka mu preda grad a on će ga bogato nagraditi. Radak, od sile katolik, se pomami za bogatstvom te izda svog kralja i preda sultanu Bobovac - branik cijele Bosne. Zauzevši grad sultan narod podijeli na troje: prve ostavi u gradu, druge dade svojim pašama, a treće pošalje u Carigrad. Iza toga dođe Radak i zatraži nagradu. No sultan se otrese od njega i reče: »Nevaljanče jadni. Ti koji svojem gospodaru od jedne vjere nisi bio vjeran kako ćeš meni turčinu biti?« Potom namignu stražaru koji izdajicu odvede van grada na jednu veliku stijenu gdje mu krvnik odrubi glavu. Tu stijenu, koja i danas stoji, narod prozva Radakovim stijenom da se dovijeka zna kako završava izdajica roda svoga.''