section_heading: Povijesni razvoj ezoterije
paragraph_text: Za razdoblje renesanse karakteristično je naglo širenje ezoterijske misli i djela potaknuto osnivanjem platonske akademije u Firenci kojom je predsjedao talijanski filozof Marsilio Ficino (1433. – 1499.), koji je preveo Corpus Hermeticum. Istodobno, razvija se kršćanska kabala čije je temelje izgradio filozof Giovanni Pico della Mirandola (1463. – 1494.). U tom vremenu djeluju Jacques Lefevre d'Etaples (o. 1455. – 1536.) koji piše o magiji i kabali (De magia naturali), Johannes Reuchlin (1455. – 1522.) (De Verbo mirifico i De arte cabbalistica), Agrippa (1486. – 1535.) (De occulta philosophia) i Paracelsus (1493. – 1541.) (Volumen paramirum, Philosophia Sagax). Istaknuti predstavnik kršćanske kabale tog razdoblja bio je i Guillaume Postel (1510. – 1581.), koji je objavio komentirani prijevod Zohara i prvi latinski prijevod Sefera Jecire.<ref>Faivre, Antoine, Ezoterija, str. 50.-51.