Соња Савић: „Била је помало ванземаљац којег нису занимале обичне, тривијалне ствари, како у животу, тако и у глуми"
Маестрално одигране улоге у неким од најпознатијих филмова српске кинематографије донеле су Соњи Савић статус звезде домаћег филма.
Снимио Ранко Томић, 1995. Соња на стубу ограде испред зграде Tехничког факултета у Београду Редитељ Срђан Драгојевић, режисера филм „Ми нисмо анђели", у којем је Соња тумачила улогу Марте, каже за ББЦ на српском да је глумица поседовала ту „више од живота" глумачку харизму. „Била је помало ванземаљац и нису је занимале обичне, тривијалне ствари, како у животу, тако и у глуми", рекао је Драгојевић. Соња Савић је преминула 23. септрембра 2008, у 47. години у Београду, оставивши иза себе бројне филмове и сећања. Једини избор за улогу Марте у „Анђелима" Пре почетка снимања дебитанстког филма „Ми нисмо анђели", Срђан Драгојевић је замислио да Соња Савић тумачи лик Марте, сестру Николе, фаталног заводника ког је играо Никола Којо. Драгојевић каже да је је страховао да ли ће Соња пристати и договорити се са продуцентом јер су „ипак снимали дипломски, дебитански филм". Присетио се да јој се сценарио јако допао и да је пристала из прве да игра у филму. „Била је једини избор за улогу Марте. Одмах је укачила да реализам није кључ филма, већ веома стилизована комедија, несвојствена нашој редовној продукцији", „И у овом филму успела је да покаже свој необичан таленат, који је почивао на необичној комплексној личности", додаје Драгојевић. Сећа је се као непосредне особе, понашала се „као ортак„ и није јој падало на памет да за себе тражи нешто посебно, с обзиром на глумачки статус који је имала. „Знала је да је упала у групу ентузијаста и јако јој је пријао тај андерграунд статус снимања са микро буџетом, где све почива на љубави према филму", каже редитељ за ББЦ на српском. Погледајте и како најбоље да уживате у перформансу док га гледате Како се уметнице осећају док изводе перформанс и како публика може више да ужива у њему. „Имао сам среће да будем са њом на класи" Зоран Цвијановић, глумац, пријатељ Соње Савић и колега са класе с којим је играла у филму „Лептиров облак", присетио се дружења са Соњом у емисији „Инспирација дана - инспирација ноћи", ауторке Жане Караклајић. „Соња и ја смо одрасли заједно. „Живели смо заједно Славко Штимац, она и ја. Микаина, њена мама би нам дала кола, а у том тренуку смо имали по 19 година. Била је то велика количина поверења коју смо имали међу собом", каже Цвијановић. Нешто касније уписали су и Факултет драмских уметности и класи професора Миње Дедића. „Имао сам среће да будем са њом на класи. „Мислим о Соњи и стално стигнем до тога да, у ствари, постоје људи који су толико талентовани да се тај таленат покаже као звезда падалица. Ти када га видиш, он је тако бљештав и брзогорећи, шокира те и изненади кад та особа тако брзо и непотребно нестане", каже у интервјуу Цвијановић. Мисли да је Соњин таленат био толико велики да он није могао другачије да се покаже и да траје. Због професоровог приступа никад нису били сто одсто сигурни да ли су нешто добро урадили, али га је Дедић током једног сусрета изненадио, рекавши му: „Цвијановићу да ли сте ви свесни да је то била нова Елеонора Дузе?". Реч је о једној од највећих глумачких звезда и икона Лепе епохе (Belle Époque). Центар „Соње Савић"- заоставштина за младе и креативне људе Уметничка галерија „Надежда Петровић" у Чачку од 2011. године сваког септембра организују манифестацију „Соњин септембар". „Наша установа се бави Соњиним самосталним ауторским радом који је уследио након њене каријере филмске звезде у мејнстрим продукцији", навео је кустос ове галерије Предраг Живковић у писаној изјави за ББЦ на српском. Вољом Соњине мајке Микаине Савић поверена им је глумичина уметничка заоставштина коју чине: фотографије, аудио и видео записи, завршени видео радови, документарни и играни филмови, видео снимци позоришних представа у којима је наступала, многобројни лични предмети као и породична кућа и имање у Доњој Горевници код Чачка. Живковић истиче да се они не баве приватним животом и контроверзама које и даље прате лик и дело глумице. „Усредсређени смо на проучавање и афримацију њеног уметничког, ауторског рада који је недовољно познат чак и стручној јавности", истиче кустос. На сајту уметничке галерије „Надежда Петровић" у којој се налази легат Соње Савић пише да стручни тим из ове институције интезивно ради на пројекту оснивања Мултимедијалног центра под глумичиним именом. Проблем због улице која би носила њено име Почетком 2020. године, Виолета Марковић, одборница у Скупштини општине Чачак, изазвала је буру у јавности изјавом да ниједна улица неће носити име Соње Савић у овом граду, јер то „не би била добра порука младима због начина живота који је водила". Ова њена изјава изазвала је много реакција на друштвеним мрежама, а коментари на Твитеру су углавном критиковали образложење чачанских званичника. Огласили су се потом и из Комисије за одређивање назива улица Чачка, рекавши да постоји могућност да нека улица понесе њено име, „када на ред дођу" градски парк или сеоско насеље Доња Горевница у којем је одрастала. Ко је била Соња Савић Соња Савић је била југословенска и српска глумица, а неке од најзначајнијих улога је остварила у филмовима сниманим осамдесетих година 20. века. Рођена је у Чачку 15. септембра 1961. године. Први пут је глумила на филму са шеснаест година у Лептировом облаку Здравка Рандића. Факултет драмских уметности у Београду је уписала већ после другог разреда гимназије, и дипломирала у класи професора Миње Дедића 1982. године. Глумила је у више од 50 филмова - Живети као сав нормалан свет, Шећерна водица, Давитељ против давитеља, Балкански шпијун, Уна, Црна Марија иМи нисмо анђели, између осталих. Добитница је најзначајнијих глумачких признања, попут награда „Златна арена", „Царица Теодора" и „Ћеле Куле" и награду жирија у Венецији. Последњу главну улогу је одиграла 2005. године у филму Југ југоисток, а последње појављивање је било на филму Забрањена љубав. Режирала је неколико филмова, дружила се са Миланом Младеновићем из бенда ЕКВ и новоталасном рокенрол екипом из Београда, покушала да студира теологију. Преминула је наводно од прекомерне употребе дроге 23. септембра 2008. године у стану у Београду. Сахрањена је у Доњој Горевници крај Чачка. На Светски дан позоришта, 27. марта, прошле године се лик Соње Савић нашао међу најпознатијим глумцима Србије на серијалу маркица које су објавиле Поште Србије. „За тебе #ВажноЈе": Место за подршку и разговор о менталном здрављу Погледајте и видео о томе где можете пронаћи место за подршку и разговор о менталном здрављу Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk