Природа и најбоље фотографије животињског царства: Колико крокодила видите
Колико крокодила можете избројати на овој слици? Можда сто?
Татин понос: Младунци се држе за леђа мушког гавијала у Националном склоништу Чамбал у Индији. Опроштено вам је што сте погледали двапут јер нисте одмах спазили да су леђа овог мушког гавијал крокодила у потпуности прекривена младунцима. Сцену је забележио врхунски фотограф Дритиман Мукержи. Његова фотографија, снимљена у индијском Националном резервату Чамбал, добила је изузетне похвале на овогодишњем такмичењу Најбољи фотограф дивљих животиња године (WPY). Сваки од ових младунаца треба да преживи до одраслог доба и да се размножава. Слатководни гавијал (Gavialis gangeticus) је озбиљно угрожен. Широм јужне Азије било је више од 20.000 ових животиња, а сада је ова врста гмизавца спала на можда мање од 1.000 зрелих јединки - три четвртине њих налази се у резервату у индијској држави Утар Прадеш. „Овај мужјак се парио са седам или осам женки, и видите да је био веома ангажован", објаснио је Дритиман. „Обично је гавијал прилично срамежљив крокодил у поређењу са сланим и мочварним крокодилима. Али овај је био врло заштитнички настројен и када бих му се приближио превише, кренуо би на мене. Умео је да буде врло агресиван," рекао је за ББЦ. Мужјак гавијала на крају њушке има избочину која подсећа на округли земљани лонац, који се назива „гара" на хинди језику. „То је структура која омогућава појачавање гласа", рекао је Патрик Кемпбел, виши кустос за гмизавце у лондонском Природњачком музеју, који организује престижно такмичење за најбољег фотографа дивљих животиња. „Други крокодили носе своје младунце у устима. Пажљиво, наравно! Али за гавијала, необична морфологија њушке значи да то није могуће. Дакле, младунци морају да се држе за главу и леђа родитеља зарад те блиске везе и заштите". Још један угао из серијала фотографија Дритимана Мукержија За све мањи број гавијала крива је позната прича о нестанку природних станишта. Узрок за то су главном биле бране и преграде које су пореметиле речне токове. Вађење песка и уклањање камења ограничили су могућности за гнежђење. А ту је и вишегодишњи проблем животиња које се закаче за риболовачку опрему. Чини се да су програми „одгаји и пусти" барем спречили да ова врста да пређе преко границе изумирања. Али сада је потребан велики напор да би ова изванредна животиња имала дугорочну будућност. Дритиман се нада да може да помогне у подстицању тог подухвата повезивањем осећања приказаних на његовим фотографијама са науком која је потребна за успешно очување природе. У супротном, једино место где ћете моћи да видите гавијале биће у музејима - као примерке таксидермије, попут оних које држи Природњачки музеј. Дритиманова слика на врху ове странице добила је високе оцене у категорији Понашање: Водоземци и гмизавци на такмичењу за Најбољег фотографа дивљих животиња. Природњачки музеј има бројне примерке гавијала који су постали део колекције у колонијалистичко доба Победници тог такмичења за 2020. годину биће објављени 13. октобра. Међутим, због глобалног утицаја Ковида-19, церемонија доделе награда биће одржана онлајн. Водиће је ТВ лица Крис Пекам и Меган Мекабин. Популарна изложба Најбољи фотограф дивљих животиња у организацији Природњачког музеја, која приказује неке од најбољих фотографија, наставиће се нормално од 16. октобра. Ово је 56. година одржавања конкурса Најбољи фотограф дивљих животиња. Ово такмичење је покренуо ББЦ магазин Дивљи свет, који се тада, 1965. године, звао Животиње. Двадесет и двадесет је 56. година за ВПИ. Такмичење је покренуо ББЦ часопис Дивљи свет, тада назван Животиње, 1965. године. Сада га у потпуности организује Природњачки музеј. Још једна фотографија са високим оценама (Понашање: Птице) ове године је фотографија жутокљунаца који се боре са ветровима високо на масиву Алпстајн у швајцарским Алпима. Савршено кадриране силуете птица снимила је Алесандра Мениконци. Свако ко је скијао на Алпима вероватно ће видети ове животиње јер често чепркају бачене остатке хране око одмаралишта. Алесандра је рекла да је њихово кричање било „тако гласно и постојано том у драматичном пејзажу, да је изгледало као у трилер филму". Ако се усудуђујете да погледате... на овој прилично језивој фотографији је велики лутајући паук који једе јаје џиновске стаклене жабе. Слику је забележио шпански фотограф Хаиме Кулебрас у потоку у резервату Мандурјаку на северозападу Еквадора. Да би појео јаје, паук убризгава дигестивне сокове, а затим усисава растопљену материју. Ова женка паука, чији је распон ногу осам центиметара, провела је више од сат времена испред Хаимеовог објектива прождирући јаја жабе. Ова фотографија добила високе оцене у категорији Понашање:бескичмењаци. Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk