Приватне школе: врхунско образовање или плаћене дипломе
Уместо у најближу основну школу, неки родитељи будућих првака бирају да упишу децу у приватне школе. Сваке године се појави неколико нових школа које нуде различите програме и погодности за ученике.
Милена је мама седмогодишњег дечака. Након краћег разматрања, супруг и она су одлучили да сина упишу у приватну основну школу „Коста Вујић" у Земуну. Школу су изабрали по препоруци, а одговара им што су одељења мала а школарина није прескупа. „Чини ми се да образовање у државним школама каска за потребама савременог света", каже ова мама која управо завршава докторат из психологије. У Србији тренутно постоји девет приватних основних, једна музичка основна и 55 средњих школа. Све ове школе прате званични образовни програм, а Министарство просвете врши надзор над њиховим радом. Свако приватно или правно лице може да оснује образовну установу, ако има обезбеђена средства у висини потребних за годину дана рада, прописани простор и опрему, запослене наставнике и техничко-хигијенске услове. Такође, оснивач установе не може да буде осуђивано лице, кажу у Министарству просвете. Србија и антифашизам: Шта Србија учи своју децу Стране дипломе као мамац Неке приватне школе нуде могућност похађања наставе на енглеском језику и добијање дипломе која ће бити призната у свету. „Руђер Бошковић" је једна од цењенијих приватних средњих школа, која од 2006. године нуди међународно признат International Baccalaureate програм. „Из искуства се испоставило да су ти програми фантастични, изузетно су захтевни, завршавају се полагањем испита, који су свеобухватни", каже Ивана Вукмирица Баћановић, директорка гимназије у оквиру образовног система „Руђер Бошковић". ИБ програм подразумева учење путем истраживања, упознавање концепата и начина на који се они односе једни према другима, као и интеграцију знања кроз различите области. У оквиру одељења од 24 ђака, ученици су поново подељени у групе у зависности од предмета које уче. И поред бољих услова које нуде приватне школе, многи запослени у образовању сматрају да даља приватизација није најбоље решење за све. „Приватно образовање има више мана, него позитивних страна", каже Јелена Теодоровић, ванредна професорка на Факултету педагошких наука у Јагодини и истраживачица у области образовања. Она сматра да су приватне школе донекле у предности због слободе у смислу плана и програма и могућности наставника да буду креативни, али да то не доприноси побољшању образовања у целини. Србија може да постане земља с „острвима квалитетног образовања" тврди Витомир Јовановић, истраживач у Центру за образовне политике. Овај став илуструје чињеницом да постигнути резултати на ПИСА тестирању нису задовољавајући. „Сигурно да више улагања доводи до бољег образовања, али од тога нема користи већина", каже он. Додаје да су доказ за то приватни вртићи, који уз занимљивије програме имају и веће цене, али да многи родитељи и поред доступних субвенција не могу да приуште ову врсту бриге за дете. Како је Сингапур добио најбоље математичаре „Шер родитељством“ ризикујете да вам деца буду преварена Ко су ђаци у приватним школама Иван ће следеће године уписати кћерку у први разред. Призаје да није размишљао о приватним школама, али да је приметио да многи у његовом окружењу разматрају тај избор. „Чини ми се да ту иду деца новопечених бизнисмена и да тамо нико никад није добио лошу оцену, јер су морали да плате школарину", каже он. И Милена признаје да је гајила бојазан како ће школа, коју је одабрала за сина, да се одупре притиску родитеља. Власник школе ју је разуверио тврдњом да је родитељима, који су очекивали да ће им деца аутоматски бити одлични ђаци, сугерисано да пронађу другу школу. Приватне школе твде да користе креативније методе у настави „Често се дешава да родитељи очекују 'производ' за паре које су дали," каже Теодоровић, додавши да код нас још увек нема приватних школа чији углед гарантује квалитет. У школи „Руђер Бошковић" кажу да притисак родитеља произлази из неразумевања врсте програма и начина на који ради ова школа. „Можемо да будемо независни у већој мери него државне школе, ми имамо екстерне стандарде, испите не правимо ми, већ екстерна организација. Нисмо у ситуацији да поклањамо оцене ученицима," каже Вукмирица Баћановић. Већина ученика у овој школи су српски држављани, међу њима има и оних који су започеле школовање у иностранству. Додуше, по завршетку гимназије мањи број ђака наставља студије у Србији. Баћановић каже да већина њихових ученика студира на универзитетима у Енглеској, Холандији и Италији. Зашто је важно јавно образовање Поред питања квалитета, већини родитеља главни проблем је висина школарине. Школарина за први разред у основној школи „Креативно перо" износи 6.499 евра, док први разред у гимназији „Руђер Бошковић" кошта 10.500 евра. Већи степен приватизације у области образовања дугорочно може да нашкоди друштву. „Ако би се у већој мери прешло на модел приватног образовања, почетне неједнаке шансе ученика би се само повећале", каже Витомир Јовановић. Деца читају из читанке Он указује да недостатак социјалне мобилности није проблем само у Србији, али пошто је у нашем друштву забележена највећа неједнакост у Европи, последица може бити само даље раслојавање. Србија најподељеније друштво у Европи Теодоровић спомиње да иако су резултати ПИСА тестова у српским школама испод просека, у истраживању праведности у образовању, наша земља се и даље релативно добро котира. Одељења су хетерогена и дешава се да деца из сиромашнијих породица постигну сјајне резултате и тако себи обезбеде бољу будућност. И Милену помало брине да ли ће њен син похађањем приватне школе добити „искривљену слику како изгледа Србија данас". Како побољшати државне школе Теодоровић каже да недостатак реформе у државним школама може да одведе децу добростојећих родитеља у приватне школе. „Систем јавног образовања је гломазан и инертан, јер мора да води рачуна о интересима многих - и запослених и ученика," каже она и додаје да је и поред тога у Србији постоје одличне школе. За разлику од англосаксонског модела у коме су најбоље школе приватне, Теодоровић наводи пример Скандинавије где државне школе постижу сјајне резултате. Уместо приватизације, она заговара увођење елемената из приватних школа у јавно образовање, попут евалуације професора и слободног запошљавања и отпуштања, могућности професора да креирају део програма, веће финансијске независности управе школе. Јовановић каже да је у домену јавног образовања урађено пуно, на пример, уведена је инклузија. Међутим, неопходна је комплетна реформа курикулума - образовање засновано на исходима, а не пукој репродукцији. Александар Пајић, саветник министра просвете каже да државне школе раде пуно тога како би „биле у тренду" са захтевима савременог тржишта рада. Он наводи увођење дуалног образовања у средње школе као пример те адаптације. Ускоро ће две државне школе понудити ученицима ИБ програме, а примена нових програма за први и пети разред почиње од септембра, каже Пајић.