Један дан у октобру - 47 убијених жена
Партнери или чланови породице свакога дана убију у просеку 137 жена широм света, показују најновији подаци Канцеларије Уједињених нација за питања дроге и криминала.
То значи да су жене, од свих могућих места, најугроженије управо у сопственом дому. Више од половине од 87.000 жена убијених у 2017. години страдало је од руке својих најближих. Од тога, око 30.000 жена убили су супрузи или партнери, а њих 20.000 рођаци. Мушкараци и даље најчешће жртве убиства Исто истраживање истиче да „мушкарци и даље имају четири пута веће шансе од жена да изгубе живот у неком облику насиља". Уједињене нације су објавиле податак да је од 10 убистава, у осам случајева страдао мушакарац. Ипак, када је у питању насиље међу партнерима, жртве су огромној већини жене. У извештају пише да од десет убистава које је починио неки од партнера, осам жртава су жене. Један дан: 21 земља, 47 убијених жена ББЦ је у истраживању које вам представљамо, користио званичне статистичке податке из различитих држава. Покушали смо да сазнамо више о женама иза статистике. Пратили смо извештавања медија о убијеним женама на дан 1. октобра 2018. Наши регионални стручњаци пребројали су 47 убијених жена у 21 држави. У већини ових случајева, истрага и даље траје. Представљамо пет случајева о којима је локална штампа писала 1. октобра, а локални званичници су информације касније потврдили за ББЦ. Џудит Чесанг (22) из Кеније У понедељак, 1. октобра, Џудит је са сестром Ненси отишла у поље да бере шећерну трску. Мајка троје деце недавно се развела од мужа Лабана Камурена. Након развода, одлучила је да се врати у село родитеља на северу земље. Када је са сестром тог понедељка почела да бере трску, бивши супруг је ненајављено стигао на фарму, напао и убио Џудит. Локална полиција каже да су га мештани касније убили. Жене у Африци су процентуално под највећим ризиком да их убије партнер или члан породице, пише у извештају Уједињених нација. Ипак, Азија је на првом месту по броју жена које су изгубиле живот у породичном насиљу у 2017. години. Неа Шарад Чадури (18) из Индије Неа је страдала на осамнаести рођендан. Изашла је да прослави рођендан са дечком. Полиција је потврдила за ББЦ да Неини родитељи нису одобравали везу. Они су, заједно са још једним рођаком, оптужени за њено убиство. Док истрага траје, родитељи и близак рођак су притвору, чекајући суђење. Адвокат који заступа Неине родитеље и рођака је ѕа ББЦ рекао да ће они порицати кривицу. Процењује се да стотине људи сваке године изгуби живот због избора партнера који се не допада њиховој породици. Прецизних података о „убиствима из части" нема, пошто се врло често не пријављују и не бележе. Зеинаб Секанван (24) из Ирана Зеинаб су убили државни званичници, због тога што је супругу одузела живот. Рођена је на северозападу Ирана у сиромашној породици курдског порекла. Од породице се одвојила док је била тинејџерка, када је побегла од куће како би се удала, у нади да ће пронаћи бољи живот. Организација Амнести Интернешнал је саопштила да је њен супруг одбијао да јој да развод, а уз то се и насилно понашао. Док се све то дешавало, полиција је игнорисала Зеинабине пријаве. Зеинаб је ухапшена због убиства супруга када је имала 17 година. Они који су је подржали, укључујући и Амнести Интернешнал, кажу да је била мучена и приморана да призна да је убила мужа. Такође, кажу да је пребијана у полицији и да није добила прилику за фер суђење. Истраживање Уједињених нација показује да су се жене које су убиле мужеве најчешће то чиниле после дугог периода трпљења физичког насиља. Мотив насилника најчешће је „посесивност, љубомора и страх од напуштања", пише и извештају. Овакви мотиви се вероватно крију и иза смрти мужа и жене из Бразила који су пронађени мртви истог дана када је Зеинаб погубљена у Ирану. Сандра Лусија Хамар Моура (39) из Бразила Сандра се удала за Аугуста Агуира Рибеира када је имала 16 година. Пре него што је Аугусто убио Сандру, њих двоје нису живели заједно већ пет месеци . Полиција је потврдила за ББЦ да је Сандра убијена убодом ножа у врат. Полиција је на њеном мобилном телефону пронашла видео снимак на коме Аугусто признаје злочин. На снимку каже да Сандра већ има другог мушкараца и да се због тога осећа изневерено. Рекао је да га нико неће хапсити, јер ће „заједно са супругом отићи код бога на истину". Када је завршио са снимањем видеа, обесио се у купатилу. Овај је пример такозваног „убиства-самоубиства". Мари Амелија Ваилар (36) из Француске Мари је умрла од убода ножем који јој је нанео супруг, Себастијан Ваилат. Пар се развео након четири године брака. Признао је полицији да ју је напао ножем, а затим је, неколико дана касније, одузео себи живот у затвору. Мери је била власница продавнице доњег веша. Након њене смрти, купци и комшије су испредрадње остављали цвеће и организовали шетњу у њену част. Мери је убијена истог дана када је влада Француске објавила да планира да уведе нове мере борбе против насиља у породици. Шетња у знак сећања на убијену Францускињу Шта је потребно да би се пријавило убиство жена? Како би прикупили податке о случајевима које смо вам предсатвили, мрежа ББЦ новинара широм света је анализирала телевизијске и радио програме, штампана издања, онлајн и друштвене медије, тражећи извештаје о убијеним женама на дан 1. октобра 2018. Пронашли смо да је тога дана убијено 47 жена. Пренели смо само неколико случајева у овом тексту. У многим другим случајевима, мотиви нису били јасни, а починиоци још увек нису идентификовани. У новом извештају Уједињених нација се закључује да насиље над женама углавном остаје непријављено и о њему се недовољно говори. Ребека Скипеџ, која је водила ово истраживање, каже да бројеви указују и на „начин на који су медији писали о смрти ових жена, који говори о томе како се различита друштва односе према женама". „Истраживали смо убиства која су се догодила у једном дану, али смо случајеве истраживали месецима". Мирјам Азвер је такође радила на извештају. „Непријављена убиства су једнако важна као и ова о којима говоримо", каже. „Оне жене чије приче никада неће доћи до медија, терају нас да се запитамо - шта је потребно да би убиства жена постала довољно важна да би се о њима писало?"