Брање малина и рад у пољу нису на цени, ради се ако нема шта друго
Летња сезона увелико почиње широм Балкана. Сезонских радника нема ни за лек, али је зато све је већи број оних који хоће да раде у иностранству.
Радници у пољу и на брању траже боље услове рада Иако се према Републичком заводу за статистику стопа незапослености у Србији смањује - прошле године била је 12,9 одсто - има још оних који не могу да нађу сталан посао, па им је привремено решење - сезонски посао. Међутим, нико не може са сигурношћу да каже колико је сезонских радника у Србији, као ни оних који одлазе да потраже, макар привремено, посао у иностранству. „Искрено, само да морам и даље бих радила тај посао. Брање малина је напорно", каже 25-годишња Мирјана Миловановић за ББЦ на српском која се брањем малина бавила редовно до пре две године. Први пут је ишла на брање малина са 15, како би зарадила џепарац за летовање. Каже да је посао за отпорније људе, јер се ради од шест ујутру до шест увече, али је то често и дуже, па радни дан траје и до 12 сати. „Услови углавном нису били добри. Једном нисам имала где да оперем руке, а замислите какве оне могу да буду после брања малина. У близини је била речица, па сам их тако прала". Миловановић каже да би млади људи можда и ишли на брање да си услови бољи и задовољене основне потребе - да радник има где да опере руке, да оде у тоалет, да руча, да не мора да спава у кревету с другим радником. Сезонски радници су углавном средовечни људи И радници и послодавци у проблему И пред почетак ове сезоне, послодавци имају проблем да нађу раднике. „Јављају се људи на оглас, али само да се информишу, Неколико пута сам направио договор, али су у последњем тренутку одустали", каже за ББЦ на српском Мирко Ивановић, који тражи раднике за брање малина на плантажи у златиборском крају. И он се слаже са тим да је људима напорно да стоје цео дан на сунцу и беру малине, које су нежне, па треба бити и педантан. Међутим, сматра и да може добро да се заради. Углавном се на његов оглас јављају средовечни људи, који су без посла. Млађих нема, јер им је напорно или нађу нешто боље. „Услови који дајем су пристојни. Устајемо око шест, пијемо кафу, доручкујемо. Онда идемо на брање, а око поднева је пауза. Након пар сати је и ручак. Дајем дневницу око 2.000 динара или 40 динара по килограму", каже Ивановић. Спојити лепо и корисно, мало на посао, мало на плажу Много сезонаца ради на „црно" Иако је Закон о сезонским радницима донет прошле године, тек од средине јануара је ступио на снагу, па ће се на крају сезоне знати колико је овај Закон добар по раднике и колико се заиста поштује. „РЗС броји у запослене и оне који су на пример делили летке само сат времена. Ситуација је много другачија", каже за ББЦ на српском Милош Вучковић главни и одговорни уредник сајта радник.рс. „Џабе нама и најбољи закон на свету, ако нема ко да га контролише". Вучковић саветује раднике да уколико могу, пријаве инспекцији рада послодавце који не раде по прописима. Иван Радак из Националне алијансе за локални економски развој (НАЛЕД) није могао с прецизношћу да каже колико сезонских радника из Србије одлази у иностранство. „Процедура закључивања уговора о привременим и повременим пословима била је компликована, а већина их је радила непријављено. Знамо да послодавци имају проблем са мањком сезонских радника", каже он. Вучковић исто каже да је број сезонских радника непознат јер много њих одлази да ради на „црно". „Путовао сам скоро у Словачку и приликом пасошке контроле чуо сам да службеници коментаришу разлог посете људи који су били испред мене у реду. Рекли су да не верују баш да они иду тамо због туризма на 90 дана, али су им свеједно ударили печат", каже он. Ни из Националне службе за запошљавање (НСЗ) нису могли да кажу тачан број људи који одлази на сезонски рад у иностранство. „У периоду од од 1. јануара до 5. априла ове године преко НСЗ запослење је пронашло осам наших држављана у Хрватској". Од 2009. године престала је да важи обавеза послодавца да пријави да ли има слободних радних места, па НЗС нема податке о укупној потражњи на тржишту рада. „Можемо да претпоставимо да одређени број лица одлази туристички у Хрватску, Грчку, Малту, Црну Гору и да тамо проналазе самостално сезонска ангажовања, о чему ми немамо податак". Боље посао на мору него мотика на њиви Горан ускоро одлази на Хвар и враћа се кући у новембру Огласи су пуни понуда послова на хрватском и црногорском приморју и већина сезонаца је већ тамо, како би испреговарали што боље услове у предстојећој сезони. „Ускоро одлазим на Хвар, тамо ме чека посао. У Београд ћу се вратити у новембру", каже за ББЦ на српском Горан Филиповић, 41-годишњи шеф кухиње у ресторану Caperasa на Хвару. На хрватском приморју добро плаћене послове добијају и хостесе - домаћице у ресторану или ноћном клубу. „Знам да се на појединим местима на мору се тај посао плаћа од 800 до 1.300 евра уз бесплатан смештај и оброке, с тим што се ради пар сати дневно. Звучи као посао из снова", каже он. „Избеглице у сопственом граду" Док траје сезона, нема слободних дана Филиповић годинама ради сезону у Хрватској, јер у родном граду не може да заради тај новац. Иако има троје деце, због посла на Хвару проводи и до седам месеци. Сматра да су плате кувара ниже у Београду, због велике конкуренције и ниже цене рада. „Зато су неки од нас избеглице у сопственом граду. Навикао сам да будем раздвојен од својих током лета и да радим без слободног дана. Зарада је добра и од ње може лепо да се презими", каже Филиповић. Радио је раније и на црногорском приморју, али је престао, јер не може да заради као некада. „Углавном запошљавају приучене куваре, док за посао у Хрватској морате да понесете и диплому како бисте доказали да имате звање кувара", каже. Кућа-посао-посао-кућа Повучена добром зарадом и добрим условима рада у иностранству, М. М. је дала отказ на лоше плаћеном послу у Београду и отишла на Малту. Она је потписала Уговор о поверењу, коме је обавезана да не износи информације о компанији и заради. „Плаћа се на сат од 5-7 евра, а папири лако сређују. Све више има наших људи, па у ресторанима, кафићима и клубовима можете да чујете српски језик", препричава искуства. Каже да се „пуно ради, али се пуно и заради." „Заиста се исплати одрадити сезону. Уколико сте дисциплиновани и радите по принципу кућа-посао-посао-кућа, у Србију се враћате пуних џепова" каже она. Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk