Пауло Коељо: „Бразилу прети повратак у оне најмрачније године”
„Трудим се да уопште не описујем ту земљу. То је таква брука и срамота", каже Пауло Коељо у ексклузивном интервјуу за ББЦ.
Коељо каже да Бразил пролази кроз тешко раздобље Пауло Коељо jе у Гинисовој књизи рекорда забележен као „најпревођенији живи писац на свету". У више од 150 земаља је продато више од 325 милиона његових књига. Већ деценију живи у Швајцарској, где о домовини, Бразилу, говори са сетом, и пун песимизма. „Али ако људи већ инсистирају да нешто кажем, онда морам рећи да смо, као земља, на раскрсници. Људи постају фундаменталисти. Власти су јад и беда. Министри су испод сваке разумне процене морала и стручности. Мислим да пролазимо кроз веома тежак период и не знам како ће се све завршити", каже Коељо из дома у Женеви за ББЦ Бразил. Мучење У књигама попут најновије Хипи (2018), или Алеф (2010), Пауло Коељо саветује читаоцима да буду свесни да је прошлост нешто што је најбоље оставити за собом. Писац наводи да су га мучили голог у мрачној соби за време диктатуре У овом интервјуу је, међутим, одлучио да се детаљно присети оних месеци када су га агенти диктатуре пребијали, причвршћивали му електроде за гениталије и држали га затвореног, нагог, са капуљачом на глави, у хладној, мрачној соби. „Када вас ухапсе и почну да муче, ви више нисте људско биће. Ви сте само нека ствар која може да нестане." Пре него што су његове књиге постале бестселери, Коељо је био познати писац текстова рокенрол песама у Бразилу, током 1960-тих и 1970-тих година. Међутим, тада су власти, војна диктатура која је управљала Бразилом од 1964. до 1985. године, почеле да га сматрају субверзивном претњом. Био је март 1974. године. „Герилце су већ збрисали са мапе, али нису искључили ратну машинерију, па им је било потребно да још хапсе. Следећи на списку мета били су уметници. Уметници су увек опасни", каже он. Скинули су ме голог Драге воље им је допустио да га приведу, „пошто није било ничег што би могло да се искористи против мене". Коељо тврди да је бразилско друштво веома подељено Но, није очекивао оно што је уследило. „Пребили су ме и ставили у, како су га звали, 'фрижидер'. Све време су ме држали голог, са капуљачом преко главе." Три месеца је провео у једној мрачној соби, на месту које је деценијама касније постало познато као седиште за мучење у Рио де Жанеиру. „И онда су једног дана само рекли: 'Добро, довољно је преплашен, никада се више неће бунити против власти.' " „И били су у праву", наставља Коељо. „Био сам на смрт преплашен. Биле су ми потребне године да се ослободим тог страха, јер ви можете да изађете из затвора, али затвор остаје у вашој глави." Аутоцензура Угледног бразилског књижевника тај страх је пратио годинама. У више од 150 земаља је продато више од 325 милиона његових књига „Почнете сами да се цензуришете. Ућутите. Дакле, успело им је", каже. „Требало ми је седам година да се отарасим тог унутрашњег затвора. Док једног дана нисам рекао - немам више шта да изгубим. Не могу више овако, да стално гледам преко рамена стрепећи да ће поново да ме приведу и муче." Али зашто је важно подсећати на прошлост? „То више није прошлост", каже Коељо. „Бразилу прети повратак у ове мрачне године. Оне постају све више савремене, и све присутније. Нико не зна где то може да заврши, па је људима који се не сећају боље испричати како је било. Обратите пажњу, јер сам ја прошао, и цела земља, наравно, кроз тренутке у којима није било никакве слободе." Уништитељ По Коељу, Жаир Болсонаро, конзервативни бивши заповедник у војсци који је постао председник Бразила после година и година левичарских влада, „разара ону слику коју је свет гајио о Бразилу". Болсонаро „разара ону слику коју је свет гајио о Бразилу" „Негира да је Амазон у пламену, хвали диктаторе какав је био Пиноче и многе друге", каже Коељо. „Тај се не може променити, јер је баш такав." Искористити славу Бразилски писац каже да се не плаши да ће отуђити читаоце у домовини због мишљења о председнику земље. „Кад имате 320 милиона примерака књига за појасом, и готово милијарду читатеља, морате и да ризикујете. Морам да кажем оно што мислим", каже. „Иначе, чему служи слава? Зашто сте позната личност? Да бисте рекли: ја имам масератија? Узгред, не поседујем масерати. Не, слава вам даје да имате глас, који онда морате и да користите. Ово је исправно, чак и ако изгубим пуно читалаца." Упркос ставу који је јавно заузео, Коељо сумња да ће се ствари у његовој земљи поправити. "Надам се да ће институције - Национални конгрес и правосуђе - моћи да одрже Бразил на ногама, али нисам сигуран да могу." Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk