Копањем до победе: Приче о ратним баштама Велике Британије
Прошло је 80 година од кампање Dig for Victory (Копањем до победе), иницијативе Министарства пољопривреде Велике Британије која је требало да помогне у прехрани становништва током Другог светског рата, након што је увоз хране драстично смањен.
До 1943. године, већина домаћинстава у Великој Британији је имала башту, а људи су воће и поврће садили и у јавним парковима. Запослени Краљевског удружења за хортикултуру (РХС) сада су затражили од људи да поделе породичне фотографије и искуства из вртова које су гајили током ратних година. Џеф Стерн: „Отац и ја на парцели у Валентајнс парку у источном Лондону негде 1947, имао сам 10 година. Фотографија је изложена у градској општили Илфорда, под насловом Копањем до победе." Карла Фери: „Мајчина сестра имала је кућу са лепом баштом, пет минута хода од затвора Холовеј. Узгајали су поврће, али најбоље од свега је што смо имали кућицу за кокошке коју је направио мој отац. Наравно, јаја су била за мене." Џулија Макра: „Изабел Бич копа парцелу, а у позадини је Алберт меморијал у башти Кенсингтон у западном Лондону. Изабел је дошла са мојом тетком." Џим Вилсон: „Брат и отац у башти Оld Rectory, негде 1944. Мислим да отац носи значку АРП (Асоцијације за одбрану од ваздушних напада) на реверу трослојног одела." Кристин Регас се сећа седења међу купусом на очевој парцели у јужном делу Лондона Роџер Стокер: „Отац Клифорд Стокер и ја смо садили лулк испред болнице. Отац је тамо био вртлар и узгајао је воће и поврће за пацијенте, а и за сопствену употребу. Били смо практично независни." Бети Риџардс: „Отац купи коњску балегу у башти." Каролин Беван: „Моја мајка, Маргарет Хоџ, хранила је пилиће у башти у лето 1942. Евакуисана је из Лондона са супругом и двоје деце." Маргарет Холт: „Моја мајка, Ајлин Њујл, у башти баке и деке у Кројдону у источном Лондону негде 1942. године. Дека је био заљубљеник у вртларство и уживао је у овом хобију цео живот." Хилари Хастон: „Мој отац, Александар Хеј, први пут копа на парцели у близини Краљевске амбуланте у Едимбургу." Маргот Друри: „Мој отац, Жерат Селби, на парцели у Донкастеру у лето 1940. Издао је публикацију 2005. године о ратном Донкастеру са слоганом Копањем до победе." Џејн Гарнер: „Моја мама у Бирмингему, 1942 или 1943. Можете да видите да је узгајала купус и пасуљ. Парцела је припадала деди, који је отишао у рат у мају 1941, па ју је бака преузела." Фрида Пич: „Моја мама Хилда и сестра Лилијен у врту наше куће у Бирмингему 1940. Башта и парцела су биле татине. Наше склониште је било поплављено, али се на фотографији не види ни један инч неискоришћеног простора." Све фотографије су заштићене ауторским правима, а власништво су РХС. Фотографије ће бити део изложбе у библиотеци Линдли у Лондону од 14. октобра 2019. Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk