Џиновске плешуће црне рупе се понашају баш као што су научници претпостављали
Проучавањем начина на који се две црне рупе крећу једна око друге, астрономи су успели да се увере у кључна предвиђања Ајнштајнових теорија.
Artwork of OJ 287: The smaller black hole punches through the accretion disc twice every 12 years Једна од те две рупе је прави џин - 18 милијарди пута је тежа од Сунца; док је друга нешто мања, па је тешка „само" као 150 милиона сунаца. Научници су успели да прецизно предвиде интеракцију између ове две црне рупе. При предвиђању су узели у обзир да црне рупе извитоперују простор и време, као и претпоставку да већа рупа има глатку „површину". Парњак црне рупе, познатији под називом ОЈ-287, удаљен је од Земље око 3.5 милијарде светлосних година. Научници већ одавно знају да се у овом систему два пута током сваких дванаест година дешава „исијавање" - излив светлосне енергије такве јачине, као да милијарда сунаца истовремено почиње да исијава светлост. Све се то дешава у истој галаксији у којој се налазе и црне рупе. Највероватније објашњење овог феномена је да се мањи објекти најчешће сударају са слојем гаса и прашине у акреционом диску, загревајући га до екстремно високе температуре. Али, ово се не дешава у правилним временским размацима. Понекад се најсјајније епизоде у циклусу од 12 година десе у размаку од годину дана, а понекад између епизода прође и по 10 година. This animation shows how the smaller black hole in OJ 287 orbits its bigger partner Ово указује на комплексност орбите којом се мања црна рупа креће око своје партнерке, а коју је тим истраживача сада успео да представи у виду врло софистицираног модела. „Орбита мањих црних рупа подложна је прецесији (промени смера кретања). То је разлог за различите интервале између исијавања", објашњава професор Маури Валтонен са Универзитета у финском граду Турку. „Још 1996. смо имали модел који је мање-више предвидео шта ће се догодити. Али, тек смо сада успели да га прецизирамо", каже он за ББЦ. Један од важних параметара допуњеног модела је енергија која зрачи из система у виду гравитационих таласа. Ови таласи који изазивају искретање простора и времена - што предвиђа Ајнштајнова теорија релативитета - настају захваљујући телима која се крећу са убрзањем. У ситуацијама када се ради о телима гигантских размера, као што је ОЈ 287, таласи имају значајан утицај на функционисање система. Велики тест најновијег модела уследио је 31. јула 2019. године, када је појава најновијег светлосног треперења уочена у року од 2.5 сата од времена које су превиделе једначине. Шпицер, који се више не користи, био је једини телескоп кроз који су научници могли да посматрају овакве промене Догађај је, на сву срећу, снимио амерички свемирски инфрацрвени телескоп Шпицер, који припада НАСА-и. Како се испоставило, ОЈ 287 у то време био „иза" Сунца у односу на Земљу, па је остао ван видокруга из земаљских објеката. Шпицер, који је на око 160 милиона километара од Земље, са друге стране Сунца, био је у правој позицији да сними дешавања. „Када сам први пут проверио видљивост према ОЈ 287, био сам шокиран када сам открио да је Шпицер ухватио врхунац исијавања, баш онога дана када смо предвидели да ће се исијавање догодити", каже др Сепо Лејн, научник са Калифорнијског института за технологију (САД) и члан научног тима који анализира снимке са Шпицера. „Била је изузетно срећна околности што смо уз помоћ Шпицера успели да снимимо сам врхунац овог исијавања, јер ниједан други инструмент који је човек до сада измислио није био у стању да постигне овако нешто у правом тренутку." Још једна научна претпоставка која се испоставила као тачна су детаљи физичких карактеристика веће црне рупе. Тачније, њене ротације. Научници, међу којима и покојни Стивен Хокинг, развили су оно што је постало познато као „ћелава" теорема о црним рупама. Она у суштини говори да је површина, тј. хоризонт догађаја црне рупе дуж њене осе ротације симетрична - на њој нема грудвица и избочина. За посматрање ОЈ 287 каже се да је најбољи доказ ћелаве теореме. Да је било озбиљних неправилности, предвиђени временски оквир се не би поклопио са израчунатим као што јесте. Професор Ахамведу Гопакумар, са Тата института за фундаментална истраживања у Индији, радио је на додавању гравитационог таласа моделу заједно са студентом основних студија Ланкесваром Дејом. Професор је говорио о својој „усхићености" када је видео Шпицерове податке. Сада се нада да ће ОЈ 287 бити снимљена телескопом Евент Хоризон (ЕХТ), који је направио прву слику црне рупе прошле године. Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk