Више од хиљаду убистава годишње: Зашто амерички полицајци толико често употребљавају оружје
Полицајци у Америци сваке године убију више од 1.000 људи - највише у свету - показује званична статистика и те бројке не показује никакав тренд смањења. Зашто је то тако?
Последњих месеци у САД су убијени Џорџ Флојда, Трејвон Мартин, Бриона Тејлор и други Афро-американци, који су тако постали симбол масовних протеста широм земље под слоганом: „Црни животи су важни". У појединим градовима је током протеста било сукоба са полицијом и пљачки. Један полицајац из Калифорније је 2. јуна позван док је у току била пљачка продавнице. Том приликом убио је 22-годишњег Шона Монтеросу, испаливши у њега пет хитаца из близине. Према званичној изјави, полицајац је погрешно претпоставио да се у џепу жртве налазио пиштољ. Жртва је у џепу носила чекић. Сајт Мапирање полицијског насиља (Mapping Police Violence), који се бави бележењем случајева полицијског насиља, објавио је да се у 2020. години само током 12 дана није догодило да неки полицајац убије некога. Ове године је у полицијским акцијама до сада убијено 756 људи. Претходних година, САД су чврсто држале прво место по броју регистрованих случајева полицијског насиља у свету. Током 2018. године, полицајци су убили 996 људи, а прошле године 1.004 особе. Највећи број убијених су Афро-американци. „Полицајци у САД заиста чешће потежу оружје, а жртве су, најчешће, млади Афро-американци", каже за ББЦ Сет Стоктон, професор на Универзитету Јужна Каролина и бивши полицајац. Шта уче полицајци у САД? У Америци се будући полицајци не школују само у специјализованим академијама, већ и двогодишњим школама у разним државама. У Вирџинији, рецимо, тренутно је око 2.200 кадета у таквим образовним установама. Бивши и садашњи припадници полицијских снага, које је ББЦ контактирао, кажу да је прва ствар која се учи на тренинзима - лична безбедност полицајца. „То обично називамо први закон полицијске службе - сваки дан на дужности полицајац би требало да заврши тако што се враћа увече кући својој породици, а не да заврши у болници или у мртвачници", каже Стоктон. Погледајте шта је Мухамед Али говорио о расним проблемима Мухамед Али се одувек питао: „Зашто је све беле боје?” Шездесетих година прошлог века, након што су америчке власти објавиле рат дилерима дроге, војна обука постала је саставни део америчких полицијских школа и академија. Ова обука је постала нарочито раширено после терористичког напада на Њујорк, 11. септембра 2001. године. Истовремено, полицијска одељења у разним америчким градовима почела су да набављају све више опреме и оружја који су до тада коришћени само у војсци - оклопна возила, аутоматско оружје, заштитна опрема типична за војску. Према подацима америчког Завода за правну статистику, 48 одсто полицијских академија у САД више примењује „војни модел" у обуци кадета, а само 18 одсто полицијских установа ослања се на уобичајене, прописане методе школовања (учење по књизи). Остали комбинују ова два приступа. „Проблем је што је данашње школовање полицајаца много сличније обуци у војсци", каже истраживач са Универзитета Њу Хејвен и бивши полицајац Лоренцо Бојд. Генерације полазника у полицијским академијама и школама данас обучавају бивши војници, већином ветерана из ратова у Ираку и Авганистану, који припремају полицајце за акције у ратним условима. Рубен Галиндо, бивши полицајац из Мајамија, каже да инструктори захтевају потпуну дисциплину полицијских кадета, неретко их понижавају пред свима, а кажњавају их према типично војничким обичајима - склекови или трчање по природи. Током часова, учитељи називају цивиле разним именима, попут „пробисвети", „наркомани", „делинквенти", према којима треба бити немилосрдан. „Утисак је да инструктори најпре покушавају да потпуно потчине кадете, да их сломе и да потом од њих праве ратнике", каже Галиндо. „Међутим, те људе не треба припремати за рат у Вијетнаму, већ да их шаљемо на обичне улице", упозорава он. У истраживању Завода за правну статистику, наводи се да полицијски кадети просечно проводе више од 160 сати на јаким тренинзима, више од 50 сати уче одбрамбене технике, 38 сати раде на побољшању вожње и само осам сати на такозване дозвољене методе у раду и на преговоре у критичним ситуацијама. „Боље пуцај први" Будући полицајци уче на обуци да свака особа на улици може да буде опасна, а да је највећи непријатељ полицајца „уверење у сопствену супериорност". „Кадетима се сваког дана приказују снимци на којима се види како су полицајци, који су показали неодлучност, пребијени или убијани", каже Сет Стогтон. Практични тренинзи темеље се на истом сценарију. Једна породица, две генерације протеста. Да ли стижу промене? Током тренинга уче разне, наизглед обичне, ситуације, попут рутинског заустављања возила у саобраћају, а потом осумњичени изненада потеже оружје и пуца на полицајца. Још једна уобичајена лекција изгледа овако - особа са ножем, која је удаљена шест метара од полицајца, изненада креће на полицајца и убада га неколико пута, пре него што би полицајац успео да потегне оружје. „Много је различитих ситуација које се уче на тренинзима, а заједничко им је да треба да усаде полицајцима у главу једну мисао - одложена реакција може да буде кобна", каже Стоктон, истичући: „Дакле, сви кадети уче да је боље да пуцаш први". Према подацима пројекта Мапирање полицијског насиља, полицајци у САД у 99% случајева не буду одговорни за убиство или рањавање и повређивање цивила. Могуће полицијске грешке у поступању такође су део тренинга, али бивши припадник полицијских служби објаснио је за ББЦ руски сервис да је суштина сваке лекције да се полицајцима укаже на то да себе свакодневно доводе у много већу опасност, него што је вероватноћа да иду на суд у случају да направе неку грешку. „Међу полицајцима постоји фраза 'боље да те јуре дванаесторица (судска порота), него да те изнесу шесторица'", каже Сет Стоктон. „Полицајци нису љути, нису расисти или мрзе некога. Они пуцају јер се плаше за живот". Да ли је посао полицајца у Америци заиста толико опасан? Почетком седамдесетих година, тадашњи амерички председник Ричард Никсон назвао је полицајце „правим војницима у првим борбеним редовима у рату против криминала". Председник Бил Клинтон је 1994. године потписао је измене кривичног закона и том приликом је припаднике полицијске службе окарактерисао као „храбре жене и мушкарце који свакодневно дају своје животе за нас". Пре две године, председник Доналд Трамп је овако описао рад полицајаца: „Сваког дана полицајци доводе себе у опасност, улазе у мрачне сокаке и напуштене улице, иду од врата до врата кућа у којима живе најопаснији криминалци". Према подацима Еф-Би-Аја (ФБИ), сваке године у Америци више од 50 полицајаца буде убијено у сукобима са криминалцима, а готово 60.000 њих буду мете напада. Међутим, професор Универзитета Јужна Каролина и бивши полицајац Сет Стоктон каже да ова статистика није права слика и да су данашњи полицајци много безбеднији него пре 10 или 20 година. „Да, полицајце нападају, али ако узмемо у обзир да припадници службе имају годишње 63 милиона контаката са цивилима, испада да се напади на њих чине тек 0,09%, а убиства полицајаца тек 0,00008%", каже он. Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk