Сахране и екологија: Органско разлагање људског тела „боље по животну средину“
Америчка компанија је обелоданила како сахране „компостирањем људи" - органским разлагањем тела - утиче на животну средину.
Процес траје 30 дана, а родбина може да поспе остатке по биљкама или испод дрвета Пилот пројекат са преминулим добровољцима је показао да се меко ткиво разложило безбедно и у потпуности у року од 30 дана. Фирма Рикомпоз тврди да се током овог процеса ослобађа тона угљеника мање него кремацијом или традиционалним сахрањивањем. Ова компанија је прва понудила услугу компостирања људи - овакве сахране доступне су у америчкој савезној држави Вашингтон. Говорећи ексклузивно за ББЦ, генерална директорка и оснивачица Рикомпоза Катрина Спејд је рекла да су климатске промене значајно утицале на пораст интересовања великог броја људи за ову услугу. „До сада се за редовно добијање информација мејлом пријавило 15.000 људи. А закон који би дозволио ово, добио је подршку обе странке, што значи да је усвојен из првог пута", каже она. „Пројекат је прошао тако брзо због алармантног стања климатских промена и свести о томе да морамо то да исправимо." Шефица Рикомпоза Катрина Спејд каже да се њен план показао толико популарним због климатских промена Спејд је разговарала са мном током представљања научне студије о процесу компостирања, који Рикомпоз зове природним органским разлагањем, на састанку Америчког удружења за унапређење науке у Сијетлу. „Постоји симпатична практичност у вези са свим тим", каже она, у једном од ретких интервјуа које је дала откако је обелоданила детаље пројекта пре годину дана. Рекла ми је да јој је идеја пала на памет пре 13 година, кад је почела да размишља о властитој смртности - у време кад је имала читавих забрињавајућих 30 година! „Кад ја умрем, зар не би требало да оно што ми је преостало вратим овој планети, која ме је штитила и давала ми подршку током читавог живота? „Мислим да је то напросто логично, а и прелепо." Спејд прави разлику између распадања и преслагања. Прво се дешава кад се тело налази изнад земље. Преслагање подразумева интеграцију за земљом. Она тврди да природно органско разлагање људског тела спречава испуштање 1.4 тоне угљеника у атмосферу док ког долази током кремације. Спејд сматра да би резултати били слични и када би се компостирање поредило са традиционалним сахранама - због превоза и прављење ковчега. „За многе људе, то се уклапа са њиховим начином живота. Они желе да изаберу план у случају смрти који одсликава начин на који су живели." Процес подразумева полагање тела у затворену посуду са иверјем, луцерком и сламом. Тело се лагано ротира како би се омогућило микробима да га разложе. Уметничка визија будућег постројења за компостирање људи Тридесет дана касније, остаци су доступни родбини да их распрше по биљкама или дрвећу. Иако је процес прилично једноставан, било је потребно четири године научног истраживања да би се усавршила техника. Спејд је замолила професорку Лин Карпентер Богз да обави тај посао. Компостирање стоке је добро разрађена пракса у држави Вашингтон. Задатак професорке Карпентер Богз био је да ову технологију прилагоди људима и осигура да остаци буду безбедни по животну средину. Она је спровела пилот студију на шест добровољаца, који су радо пристали да завештају тела. Каже да су она и њен тим платили емотивну цену рада на овом пројекту. „Упорно смо проверавали једни друге. Моја физиологија деловала ми је другачије, нисам спавала добро неколико ноћи, нисам била гладна - била је то моја реакција на стрес." Професорка је открила да тело које се преслаже неко време, достиже температуру од 55 степени Целзијуса. „Сигурни смо да је уништен огроман број организама који изазивају болести, као и хемикалија, због високих температура које смо достигли." Рикомпоз ће започети са пословањем касније током ове године. Свако може да учествује, али је процес законит само у савезној држави Вашингтон. Закони који би омогућили природно органско разлагање, тренутно се разматрају у Колораду. Спејд верује да је питање времена пре него што оно постане широко доступно - у Сједињеним Државама, али и на другим местима. „Надамо се да ће и друге државе преузети идеју једном кад је разрадимо у Вашингтону. Много људи је заинтересовано у Великој Британији и другим деловима света, и надамо се да ћемо отворити огранке преко океана чим будемо могли." Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk