Мини хидро-електране: Река на Новом Зеланду која може да вас тужи
Влада Новог Зеланда је 2017. доделила статус правног лица реци Вангануи. Од тада, друге земље следе овај пример у покушају да заштите животну средину.
Река Вангануи, која протиче кроз срце Северног острва Новог Зеланда, једна је од највећих природних блага ове земље Река Вангануи, која протиче кроз срце Северног острва Новог Зеланда, једна је од највећих природних блага ове земље. Река извире на северозападној страни снежне планине Тонгариро, која је иначе активни вулкан, и кривуда 290 километара кроз зелена брда и планине до Тасмановог мора. Племена Вангануи, поштује ову реку вековима, по њој носи име и из ње црпи своје снагу и дух. Вангануи је 2017. године постала прва река на свету којој је додељен статус правног лица, чиме је стављена тачка на један од најдужих судских процеса у историји Новог Зеланда. Пројекат изградње малих хидроелектрана са циљем преласка на коришћење енергије из обновљивих извора, током последњих неколико година подигао је велику прашину на Балкану. Од Валбоне у Албанији, преко Копаоника и Старе планине у Србији до Крушчице у Босни и Херцеговини, активисти су организовали протесте против градње малих хидроелетрана због „уништавања река". На штету по животну средину, биљни и животињски свет, упозоравају и стручњаци. Активисти у Србији и околним земљама настављају да воде борбу за заштиту река, поједини и пред судом. Борба за реке Косовa: Ко су Срби и Албанци који се заједно супротстављају хидроелектранама Маори, староседелачки полинезијски народ Новог Зеланда, након више од 160 година изборили су се да река добије правну заштиту. Племена Вангануи гаје дубоку повезаност са реком најмање 880 година, коју су успоставили више од 700 година пре насељавања Европљана. Река је њихов основни извор хране, по њој плове кануом и граде села на њеним обалама. Према веровању у маорској култури, tupuna или „преци" [после смрти] настављају да живе у природи. Заједница је дужна да штити како природу коју је наследила, тако и претке. Верује се у чврсту повезаност људи и воде, а маорска пословица каже: „Ја сам река и река је ја". Од када је река добила статус правног лица, наношење штете реци изједначено је са наношењем штете племену. Ако дође до било каквог кршења закона или претњи, као што је загађење или неовлашћене активности, река може да поднесе тужбу. Ово такође значи да река може да има имовину, а против ње се такође може поднети тужба. Појам „еколошког лица" проучава се као један од начина заштите природе бар од седамдесетих година прошлог века. У књизи „Да ли дрвеће треба да има статус?" амерички професор права Кристофер Д. Стоун истиче да еколошки интереси треба да буду препознати одвојено од људских. Његов рад утицао је на маорске академике Џејмса Мориса и Хасинту Руру, који су написали „Глас рекама" у којем образлажу зашто воде на Новом Зеланду треба да имају статус правних лица. Oвој породици заштита животне средине није само споредна активност, већ начин живота. Река Вангануи није једини пример природног ресурса који је добио статус правног лица на Новом Зеланду. Заштићено подручје Те Уревера, дом предака племена Тухо, 2014. је постао први природни ресурс правно лице на Новом Зеланду. Планина Таранаки, свети стратовуклан за Маоре који постоји већ 120.000 година, је 2018. године такође добио овај статус. Међутим, река Вангануи је можда најутицајнији пример: након што је 2017. проглашен правни статус, реке Ганг и Јамуна у Индији, као и све реке у Бангладешу такође су добиле законска права. Oва одлука је у Индији касније поништена. Текст: Луана Харуми Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk