Жене у Ирану - пре и после Исламске ревоулуције
Исламска револуција 1979. године довела је до сеизмичких промена у Ирану, највише за жене.
Једна од области која је детаљно преиспитана је и начин на који се жене облаче и да ли покривају косе - претходни шах је током 1930-тих година забранио покривање лица и наложио полицији да на силу скида мараме. Ипак, почетком осамдесетих, нове исламске власти увеле су обавезан начин облачења према коме жене морају да носе хиџаб. Ове фотографије приказују како је женама у Ирану изгледао живот пре него институције верског закона, и како се од тада мењао. Пре револуције Студирање на Универзитету у Техерану 1977. године: Иако су жене у великом броју већ биле присутне у високом образовању, наредних година забележен је пораст у броју уписаних на универзитет. То је делом последица тога што су власти успеле да убеде конзервативне породице из руралних средина да допусте ћеркама да студирају ван дома. „Покушали су да спрече жене да студирају, али реакција је била толико јака да су морали да им дозволе да се врате", каже Баронеса Хале Афшар, професорка женских студија на Јорк Универзитету која је одрасла у Ирану шесдесетих година. Техеран забранио шетање паса Директор иранске телевизије отпуштен због сцене секса Џекија Чена Зашто жене имају мање моћи него што мислите „Неки образовани људи су напустили Иран, па су власти схватиле да морају да школују и жене и мушкарце како би земља функционисала." Разгледање излога у Техерану 1976. године: Много жена се пре револуције облачило западњачки - што значи уске фармерке, мини сукње и мајице кратких рукава. „Ципеле се нису промениле - и страст за ципелама постоји у свима нама! Жене у Ирану нису другачије од других жена широм света, а шопинг је само начин да жене побегну од свакодневног стреса", каже професорка Афшар. Пикник петком у Техерану 1976. године: Породице и пријатељи су се окупљали петком, што је у Ирану викенд. „Излети су важни део кулутре Ирана и веома су популарни међу средњом класом. Ово се није променило после револуције. Разлика данас је у томе што су мушкарци и жене који седе заједно много суздржанији у комуникацији", каже професорка Афшар. Фризерски салон у Техерану 1977. године: „Ово је сцена коју више не можете да видите у Ирану - али чак и после Исламске револуције, фризери су наставили са радом", каже професорка Афшар. „Данас мушкарце нећете видети у салону - а жене знају да треба да покрију главу чим изађу напоље. Неки људи воде и тајне салоне из својих домова где долазе и мушкарци и жене." Обезбеђење око шаха 1971. године: Млада жена прилази шаху Мохамеду Рези Пахвалију (скроз десно) на великом обележавању 2.500 година Персијске монархије - екстраваганцу овог догађаја осуђивали су његови супарници, и клерички и лево оријентисани. „У то време шах већ није био популаран код многих људи, а неки верују да је управо ова слика неумерености и слабости довела до револуције осам година касније", објашњава професорка Афшар. Шетња по снежноим улицама Техерана 1976. године: „Не можете спречити жене да ходају улицама Ирана, али ово данас нећете видети - њене минђуше и овако изражену шминку", каже професорка Афшар. „У Ирану постоји тај концепт 'пристојности' - тако да жене које данас шетају улицама вероватно носе капут до колена и шал." После ревоулиције Протест жена против хиџаба 1979. године: Убрзо по доласку на власт, нови Врховни вођа Ирана Ајатола Рухола Кхомеини наредио је да све жене морају да носе вео - без обзира на религију или националност. Осмог марта - на Међународни дан жена - хиљаде жена свих старосних доби протестовало је против овог закона. Протест испред америчке амбасаде у Техерану 1979. године: Студенти револуционари узели су десетак запослених у америчкој амбасади за таоце, док је хиљаду анти-САД демонстраната опколило зграду. „Тада је у Ирану било нормално видети различите људе уједињене у апсолутној мржњи према Америци", каже професорка Афшар. „Американци и Британци имају дугу историју покушаја утицања и преузимања нафте у Ирану, тако да је то дубоко неповерење према САД и Британији укорењено одавно. Породице иду на молебан петком 1980. године: „Молебани петком су прилика за вернике - или оне који подржавају исламску власт али не желе да их означе за дисиденте - да се окупе и солидаришу", каже професорка Афшар. „Али тај догађај и даље припада мушкарцима. Женама не би било дозвољено да буду у истој просторији са мушкарцима - оне би се молиле у одвојеној просторији." Куповина венчаница у Техерану 1986. године: „Венчанице које су у излогу изгледају западњачки - жене у Ирану у суштини могу да носе шта желе, све док то раде иза затворених врата", објашњава професорка Афшар. „Венчања и журке требају бити одвојене, тако да није битно шта си обукла уколико имаш само женске госте. Ипак, и даље постоје мешовите журке - неки људи плаћају обезбеђење да дежура на вратима, други подмићују локално полицију." Шетња у Техерану 2005. године: Нису све жене у Ирану пристале да носе црни чадор, вео који покрива тело од главе до пете, док само лице остаје откривено. Неке више воле да носе опуштеније шалове, мараме и капуте. „Питање је колико далеко повучете мараму уназад? Жене држе до малих чинова отпора и често покушају да мараму гурну што више уназад", каже професорка Афшар. Плажа на Каспијском мору 2005. године: Женама у Ирану је забрањено да се на јавним местима купају у купаћим костимима. „Мушкарци и жене не треба да пливају заједно - али људи се сналазе тако што изнајме брод који их одвезе далеко у море, где могу да пливају једно поред другог", каже професорка Афшар. Митинг подршке хиџабу у Техерану 2006. године: Више од 25 година после револуције, жене које подржавају чврсту линију власти одржале су сопствени скуп како би протестовале против, како су рекле, неуспелог покушаја примене закона о обавезном хиџабу. На овој слици су све жене одевене црним чадором, осим једне девојчице. Гледање фудбала из тржног центра у Техерану 2008 године: Иако женама није никада званично забрањено гледање фудбалских утакмица у Ирану, њима често није дозвољен улаз на стадионе, а неке су и ухапшене када су то покушале да ураде. Пре револуције, женама је било дозвољено да присуствују спортским догађајима. All pictures copyright.