Лидери Црвених Кмера осуђени за геноцид у Камбоџи
Први пут у историји, двојица лидера бруталног режима Црвених Кмера у Камбоџи су осуђени за геноцид.
Кије Сампан и Нуон Чеа на суђењу у Пном Пену Нуон Чеа, 92, био је заменик лидера Пола Пота, а Кије Сампан председник државе. Они су били на суђењу на трибуналу који су организовале Уједињене нације, а у оптужници стоји да су криви за истребљење Чам муслимана и Вијетнамаца. Ова пресуда је прва званична потврда да је овај режим вршио геноцид, онако како га дефинише међународно право. Скоро два милиона људи, већина од њих Кмери. су умрли током кратког, али систематично бруталног режима Црвених Кмера између 1975. и 1979. Међутим дописник ББЦ из Јужне Азије Џонатан Хед каже да опсежна кампања уништења становништва у Камбоџи не одговара уској дефиницији геноцида, због чега је њима суђено за злочине против човечности. Кије Сампан слуша пресуду Њима двојици, који тренутно служе доживотне казне за злочине против човечности, досуђена је још једна доживотна пресуда. Сампан и Чеа су међу троје људи које је осудио овај трибунал. Судија Нил Нон прочитао је дугоочекивану детаљну пресуду у судници у Пном Пену, која је била испуњена људима који су патили током режима Црвених Кмера. Жртве и њихови рођаци у судници током читања пресуде Међу злочинима за које су осуђени налазе се и присилни бракови, силовања и прогон становништва. Ипак, преокрет је постигнут када је Нуон Чеа осуђен због геноцида над Чам муслиманима и етничкомо групом вијетнамских Камбоџана, а Кије Сампан проглашен кривим за геноцид над Вијетнамцима. Зашто је пресуда за геноцид значајна? Злочини Црвених Кмера дуго су сматрани „камбоџанским геноцидом", али академици и новинари већ годинама расправљају о томе да ли оно што је учињено представљ такав злочин. Камбоџа је постала позната по „пољима убица" Иако су Чам муслимани и Вијетнамци страдали у великом броју, у Конвенцији Уједињених нација о геноциду наводи се да је он „намера да се у целости или делимично, уништи национална, етничка, расна или верска група". Тужиоци у трибуналу покушали су да докажу да су Црвени Кмери то конкретно покушала да уради овим групама - нешто што неки стручњаци, укључујући и биографију „Пол Пот" Филипа Шорта, кажу да нису. Током суђења, цитиран је говор из 1978. из књиге „Пол Пот" у којем наводи да у Камбоџи није пронађено „ниједно семе" Вијетнамаца. Историчари кажу да је заједница од неколико стотина хиљада заиста сведена на нулу депортацијама или убијањима. Осим што су били циљ масовног погубљења, жртве Чам су навеле да им је забрањено да се моле те да су под тим режимом присиљавани да једу свињетину. Пресуда можда није потпуна, али групе жртава су дуго чекале овај симбол правде. „Побили су моје рођаке", рекао је 72-годишњи Чам муслиман Лос Сат, који је изгубио пуно чланова породице агенцији АФП на суду. „Стварно сам задовољан пресудом." Ко су били Црвени Кмери? Под вођом Салотом Саром, познатијим као Пол Пот, Црвени Кмери су били радикални покрет маоиста који су основали интелектуалци образовани у Француској. Настојали су да створе самоодрживо, аграрно друштво: градови су испражњени и становници приморани да раде на сеоским задругама. Многи су радили до смрти, док су други нестали док је економија уништавана. Током четворогодишњег насиља док су били на власти од 1975. до 1979. године, мучили су и убили све оне које су сматрали непријатељима - интелектуалце, мањине, бивше владине званичнике - и њихове породице. По нивоу и бруталност убистава - а многа од њих прецизно су документовали званичници - режим је један од најкрвавијих у 20. веку. Поражени су током вијетнамске инвазије 1979. године. Пол Пот је побегао и био на слободи до 1997. године, да би преминуо наредне године у кућном притвору. Зашто је трибунал контровезран? Ово би могла да буде коначна одлука трибунала, чији је званични назив Ванредна комора у судовима Камбоџе. Основале су га 2006. камбоџанске и међународне судије и до сада је осудио само три особе за злочиме Црвених Кмера на 264 милиона евра. Канк Кек Лев, познат као Дач, осуђен је 2010. Био је задужен за злогласни центар за мучење Туол Сленг и затвор у Пном Пену. Некадашњи министар иностраних послова Црвених Кмера, Иенг Сари, био је оптужен са Кијем Сампаном и Нуоном Чеаем, али је преминуо пре него што су судије 2014. године донеле пресуду. Његова супруга Иенг Тирит, министарка за социјални рад режима и четврта оптужена, сматрана је ментално неспремном за суђење и преминула је 2015. Иако су се водили случајеви против четворо чланова Црвених Кмера, премијер Камбоџе Хан Сен се гласно противи започињању било каквих нових суђења пред трибунаом и мало је шансе да ће се то и догодити. И сам бивши члан овог режима, каже да људи морају да наставе напред и да би будући процеси могли да допринесу насиљу. Црвени Кмери су прешли у герилу након што су збачени с власти, иако су се хиљаде биле у влади деведесетих година пре него што је група потпуно расформирана 1999. године. У неким деловима земље, жртве и насилници живе у селима једни поред других. Многи Камбоџани обраћају мало пажње на трибунал, а посебно млади желе да њихова земља буде позната по нечему другом осим по „пољима смрти".