Мед од пчела које су ме напале има невероватан укус
Пејзаж северне Етиопије променио се у последње три деценије, због обнове земљишта и шуме су сада бујније и зеленије. Ово има позитиван утицај на снадбевање водом и животињски свет, укључујући и пчеле.
Џастин Роулат једе хлеб и мед Шетали смо се по шуми када су нас напале. Десило се изненада и јако смо се уплашили. У једном тренутку сам гледао сунце кроз крошње, а у следећем сам бежао од ужаса. У арборетум, центар у коме се окупљају људи који брину о планети, стигли смо сат времена раније. Радовао сам се посети. Рад на универзитету Мекеле у покрајини Тиграј, на крајњем северу Етиопије је мали део великог пројекта - покушај да се поново уреди једна од најдеградиранијих земаља на свету. Нова шума у првом плану Морам да признам да сам се разочарао када ме је Сара Тиволд-Берхан, једна од специјалисткиња за шуме, одвела до пута који води до баште. Капија је једва стајала, изгледала је као да је ударио камион. Сара се померила и пустила ме да први прођем. Сара и Џастин испред капије Чим сам закорачио у башту, атмосфера се променила - жамор са универзитета је утихнуо. „Овде садимо саднице", рекла ми је Сара. И ту су и биле. Засађене у правим редовима у плодну земљу. У сенци дрвећа, група радника и радница пунила је вреће плодном земљом у којој ће паковати младице. Сара у руци држи младицу Птичице цвркућу. Топло је, око нас је све зелено и бујно, уопште не личи на Етиопију које се сећам из младости. Био сам један од милион људи који су гледали вести из северне Етиопије осамдесетих година. ББЦ репортер Мајкл Бурк причао је о глади која је убила више од милион људи и о периоду када је „Етиопија била највећи пакао на земљи". Назвао је то „библијским периодом". Доба глади: Дечак у потрази за храном 1984. године Постоји много разлога због чега је уопште дошло до периода када је глад владала - рат, небрига власти, непоштовање људских права, али један од њих је и нестанак шума. Етиопија је преживела једну од најгорих операција крчења шума на свету, а без дрвећа је тешко заштити брдовито тло од сунца, ветра и јаких киша. Али Сара и њене колеге су нашле начин да врате шуме чак и на подручја где је то изгледало немогуће. Видим да њихов напор мења ствари. На периферији Мекеле посетио сам област у коме је тло толико танко и сиромашно да ни коров не расте. Мршави магарац њушка међу камењем тражећи неку храну. Иза ове ограде је другачија прича. Док посматрам зелену траву, грмље и ниско дрвеће са гране ме посматра птица плави дрозд. „Природа има начин да се излечи", каже Сара и додаје да се то једноставно мора искористити. Обнављање шума није нови концепт, али сви треба да раде на томе, да не секу дрвеће и грмље за огрев како би животиње на испаши имале шта да једу. Сара Теволд Берхан Пројекат је био толико успешан да су успели да засаде дрвеће на 15.000 квадратних метара у провиницији Тиграј. На неким местима, пролећни месеци деценијама су били сушни, а сада је почела да пада киша. Реке су пловне дуже током године, а продуктивност фарми се повећала. Сара је одушевљена колико екосистем уме да буде отпоран. Тада сам приметио кошнице у сенци дрвећа. Пчеле које су им умало дошле главе Пришли смо ближе да их погледамо. Упозорила ме је да пчеле могу да ма нападу, рекао сам јој да не брине. Баш у том тренутку сам осетио убод на руци. Погледао сам и видео две бодље како ми вире из палца. Из оба места где убода кренула је крв. Џастина нападају пчеле „Јаој!", викнуо сам, „Напале су ме!". Сара је покушала да извади бодље из мог палца, али су и њу ујеле. Тада је настао хаос. Одједном су пчеле почеле да зује око нас, улазиле су ми у уши, косу, мајицу, биле су свуда. Трчали смо као без главе кроз шуму и у исто време покушавали да збацимо пчеле са себе. Осећам да ме је једна убола уво, једна у руку, па у кук. Изненадио сам колико сам дезоријантисан, узбуђен и уплашен. Саплео сам се о Сару. Упадамо у вртић и саплићемо се о ноше. Затворила је врата, нема више зујања! Ух, добро је. Стојимо у мраку, задихани. И тад почињемо да се смејемо. Било је страшно, али и узбудљиво. Уболе су нас неколико пута. „Знаш шта", каже ми Сара на повратку ка канцеларији, „Мој пријатељ скупља мед из ових кошница. Да ли можда желиш теглу?". „Мед за освету? Било би дивно", рекох. Тегла меда за освету Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk