Data was extracted from:https://www.infomed.co.il/treatments/anesthesia/

4 דקות קריאה
כללי
מאמרים
ד"ר איתן וינשטיין
רופא שיניים כללי, בוגר התמחות ברפואת הפה. בעל ניסיון של 25 שנים בטיפולי שיניים בהרדמה כללית (מלאה) ובסדציה (טשטוש).
073-7586102
צור קשר
קראו עליי
הרדמה היא הליך שנועד להפסיק את תחושת הכאב ותחושות אחרות באמצעות תרופות. תרופות ההרדמה עובדות על ידי חסימת האותות המועברים מקצות העצבים באיברי הגוף למוח. ישנם מספר סוגים של הרדמה.
הרדמה מקומית
– הרדמה הגורמת לאלחוש של חלק קטן בגוף. ניתן להשתמש בהרדמה מקומית במצבים בהם ניתן להגיע לאזור העצבים בקלות על ידי טיפות, ספריי, משחה או זריקה. בזמן הרדמה מקומית, נשארים בהכרה מלאה, ומאבדים את תחושת הכאב במקום ההרדמה. בהרדמה מקומית, חומר ההרדמה פועל מהר מאוד, ומותיר את המטופל עם יכולת לחוש תחושות עמומות באזור ההרדמה למשך כשעה עד שעתיים. הרדמה מקומית משמשת לניתוחים קטנים בעיקר אצל רופא השיניים, כמו
עקירת שן בינה
או סתימה בשן, כמו כן נעשה שימוש בהרדמה מקומית גם בהליך הסרת קטרקט ולקיחת ביופסיה, ובניתוחי מוח, כאשר יש צורך כי המטופל יישאר בהכרה.
הרדמה אזורית
– הרדמה המתבצעת על ידי הזרקה של חומר הרדמה ליד קבוצות עצבים אשר מעבירים אותו עצביים מאזורים נרחבים בגוף למוח. סוגי ההרדמה האזורית, או הבלוק, הנפוצים ביותר הם הרדמה ספינאלית והרדמה אפידוראלית. הרדמה אזורית מתבצעת כאשר יש צורך לנתח את חלק הגוף התחתון כמו ב
ניתוח קיסרי
וניתוח ל
החלפת מפרק הירך
. בזמן הרדמה אזורית המטופל נשאר בהכרה מלאה, אך שימוש בטשטוש נעשה לרוב בכדי לוודא שהמטופל נשאר רגוע בזמן הניתוח. בזמן לידה לרוב תינתן הרדמה אפידורלית (בדרך כלל לפי בקשת היולדת), והרדמה ספינאלית משמשת לרוב לניתוחים בגפה תחתונה אחת. בנוסף, הרדמה אזורית עשויה לעזור בהקלה על הכאבים שלאחר הניתוח, ולעיתים נעשה בה שימוש גם ביחד עם הרדמה כללית.
טשטוש (סדציה)
- ההרדמה הקלה ביותר, המשמשת לביצוע פעולות פשוטות יחסית שגורמות לאי נוחות למטופל, כמו למשל
קולונוסקופיה
. בשונה מהרדמה כללית, כל עוד חומר הטשטוש פועל, המטופל מסוגל להגיב ואינו מחוסר הכרה, אך רמת ההכרה נמוכה יותר. הטשטוש מתקבל כאשר משתמשים במינונים נמוכים יותר של תרופות להרדמה כללית.
הרדמה כללית
- מצב של חוסר הכרה מבוקר. בזמן הרדמה כללית המטופל לא מרגיש דבר. חומר ההרדמה מוזרק לווריד, או כגז הרדמה שנשאף לריאות, ומפסיק את היכולת של המוח לזהות את האותות המגיעים מהעצבים. במשך כל ההרדמה רופא מומחה בהרדמה מנטר את מצב המטופל ומוודא שהמטופל ישן שינה עמוקה, שריריו רפויים ושאינו מרגיש דבר. החומרים שמשמשים להרדמה כללית כוללים תרופות היפנוטיות אשר משרות שינה ועוזרות למנוע זיכרון של הניתוח, תרופות נרקוטיות אשר מפחיתות את תחושת הכאב, ותרופות לשיתוק השרירים אשר מאפשרות גישה נוחה לאזור הניתוח. כאשר מטופל נמצא תחת הרדמה כללית, יש צורך בהנשמתו, דבר המבוצע על ידי הרופא המרדים. לאחר ההתעוררות מההרדמה, בסיום הניתוח, תרופות ההרדמה מופסקות והמטופל מועבר למחלקת התאוששות. ניתוחים אשר דורשים חתך בדופן הבטן או החזה, כמו ניתוחי לב, ברוב המקרים דורשים הרדמה כללית.
ניתן להשתמש בכל סוגי ההרדמה בנפרד או בשילוב להשגת ההרדמה המתאימה ביותר לכל מטופל ולהליך רפואי.
מתי מתבצע
הרדמה משמשת להפחתת הכאב בהליכים כירורגיים, כמו גם להקלה על עבודת המנתח שיוכל לבצע את הניתוח באופן האופטימלי. כמו כן, הרדמה משמשת גם בתחום המיילדות להפחתת הכאב בזמן הלידה, וגם לטיפולי שיניים, אשר לרוב אינם דורשים איבוד הכרה מלא.
הכנות לטיפול
לפני ניתוח אשר דורש הרדמה כללית, יש צורך בצום מוחלט של 6 שעות. כמו כן לפני תחילת הניתוח מסירים תותבים, תכשיטים וביגוד אישי. ישנה המלצה להפחית או להימנע מעישון לחלוטין כמה שיותר זמן לפני הניתוח. לפני התחלת הניתוח, המטופל מחובר לסט אינפוזיית נוזלים, שדרכה מקבל המטופל חומרי הרגעה.
לפני החלת ההרדמה יש לוודא שאין רגישות לחומרי ההרדמה, ולהתוודע לאלרגיות שונות אם קיימות.
הרדמה כללית בילדים דורשת תשומת לב, וישנן תרופות הרדמה שונות שנבדקו מחקרית בילדים והן בטוחות לשימוש. לעומת זאת אנשים מבוגרים רגישים במיוחד להשפעות של תרופת הרדמה מסוגים שונים, דבר אשר עלול להעלות את הסיכון לתופעות לוואי.
גם לנשים בהריון נדרשת תשומת לב מיוחדת בשימוש בחומרי הרדמה, כאשר חלק מהתרופות נבדקו ואחרות לא. מאלו שנבדקו נמצא כי גז הרדמה עשוי לגרום למומים מולדים ופגיעות אחרות בעובר. אם נעשה שימוש בגז הרדמה בזמן הלידה, יש סיכון להאטה של הלידה ולדימום לאחר הלידה. כמו כן, הרדמה כללית עשויה לגרום לתופעות כמו רדימות בוולד אם ניתנות בכמויות גדולות בזמן הצירים והלידה.
הרדמה מקומית ואזורית לא דורשת הכנה מיוחדת.
בזמן הטיפול
בהרדמה כללית, ההרדמה היא באחריותו של הרופא המרדים, שמהווה חלק בלתי נפרד מצוות הניתוח. לאורך כל הניתוח הרופא המרדים מנטר את הדופק, לחץ הדם, וריווי החמצן בדם המטופל.
הרדמה ספינאלית מושגת על ידי הזרקה של חומר הרדמה אל החלל שמסביב לחוט השדרה באופן חד פעמי; בהרדמה אפידוראלית, חומר הרדמה מוחדר מחוץ לחלל זה וצינורית קטנה מוחדרת דרך המחט, וכך כשמוציאים את המחט, ניתן להמשיך ולתת תרופות דרך הצינורית. גם הרדמות אלו מבוצעות על ידי רופא מרדים. השפעת ההרדמה מתחילה תוך מספר דקות בדרך כלל.
טשטוש מתקבל כאשר משתמשים במינונים נמוכים יותר של תרופות להרדמה כללית.
אחרי הטיפול
24 שעות אחרי הרדמה כללית עשויות להיות תופעות לוואי כמו תחושת נמנום, עייפות או חולשה, עד מספר ימים לאחר ההרדמה. כמו כן, עלולות להופיע בעיות בקואורדינציה וביכולת לחשוב, ולכן אין לנהוג או לבצע כל פעולה שעלולה להיות מסוכנת בגלל חוסר ערנות, לפחות 24 שעות לאחר הפרוצדורה.
לאחר הרדמה כללית, אלא אם כן נאמר אחרת על ידי הרופא המטפל, אין לצרוך משקאות אלכוהוליים או להשתמש בתרופות מדכאות מערכת עצבים במשך כ-24 שעות לאחר הרדמה כללית.
ההתאוששות מהרדמה מקומית ואזורית מהירה וקלה יותר מזו של הרדמה כללית, ולרוב לוקחת מספר שעות בלבד.
לאחר טשטוש, ישנה השגחה עד אשר מתעוררים לחלוטין ופעולת הטשטוש חולפת. בדרך כלל ניתן לחזור לשתות מים מיד עם סיום הפעולה, וניתן לחזור לאכול באופן הדרגתי לאחר מספר שעות, לפי המלצת הרופא.
סיכונים
תופעות לוואי נדירות של הרדמה כללית כוללות כאבי בטן, כאבי גב או רגליים, הקאות דמיות, חום, כאב ראש חמור, עליה או ירידה במתן שתן, אובדן תיאבון, בחילה חמורה, עור חיוור, עייפות או חולשה יוצאת דופן, איבוד משקל לא אופייני, עיניים או עור צהוב. מצבים אלו דורשים פניה לגורם רפואי.
תופעות לוואי יותר נפוצות, שאינן דורשות טיפול רפואי כוללות: רעידות וצמרמורות, בעיות בראייה, סחרחורות, תחושת נמנום, כאב ראש (לא חמור), שינויים במצב הרוח ובמצב המנטאלי, בחילה קלה או הקאה, סיוטים וחלומות יוצאי דופן.
תופעות הלוואי שעשויות להופיע לאחר הרדמה מקומית ואזורית כוללים אי נעימות באזור הזריקה, הרגשת נמלול עם הירידה בהשפעת התרופה, ודימום או כאב באזור הזריקה. חלק מהאנשים חווים כאבי ראש, סחרחורות, טשטוש בראייה, עיוותים בשרירים, ותחושת נמלול וחולשה מתמשכת. כל אלו אמורים לחלוף מעצמם, אך יש לעדכן את הרופא המטפל במידה והם מופיעים. כמו כן, ישנם סיבוכים כמו זיהום ודימום פנימי במקום ההזרקה, וסיבוך נדיר מאוד של פגיעה במערכת העצבים.
טשטוש עשוי לגרום לסחרחורות וכאב ראש, בחילות והקאות, ובאופן נדיר ביותר לירידה בנשימה, לירידה בלחץ הדם ולירידה בקצב הלב.
שייך לתחום: ניתוחים בתחום
כירורגיה