Data was extracted from:https://www.infomed.co.il/drugs/percocet-oxycodone-paracetamol/

המומחים של
Info
med
מסבירים:
יעיל לטיפול ב:
הקלה על כאבים בינוניים או חריפים.
פארצטמול פועל פריפריאלית לשיכוך כאב בעוד אוקסיקודון הוא חומר אופיואידי, דומה בפעולתו ל
מורפין
, פועל במערכת העצבים המרכזית, ובעל אפקט מרגיע על שרירים חלקים. השילוב ביניהם מביא לאפקט שיכוך כאב וסדציה.
תרופות ממשפחת האופיואידים (כדוגמת אוקסיקודון) עלולות לגרום להתמכרות, בעיקר בשימוש ממושך. כמו כן קיים פוטנציאל של שימוש יתר בתרופה ושימוש לרעה. ביטוי אפשרי למינון יתר הוא נשימה איטית ואף מוות.
הנחיות חשובות:
ייתכן שימוש לרעה בתרופה זו ועל כן יש לוודא כי היא ניתנת אך ורק למי שנרשמה עבורו. יש לוודא את המינון הנדרש, תדירות השימוש, משך הטיפול, וכן תופעות הלוואי האפשריות והסיכונים.
מתי אסור להשתמש בתרופה:
• במקרה רגישות, אלרגיה לחומרים הפעילים או למרכיבי התרופה האחרים.
• בכל מקרה בו אין להשתמש בתרופות ממשפחת האופיאטים.
• במצב דיכוי נשימתי חריף, או
אסטמה
ברונכיאלית חמורה, אם הסביבה אינה מבוקרת.
• במצב
חסימת מעיים
, היצרות של הקיבה או המעיים, או חשד לכך.
• בהריון ובהנקה- אלא אם קיימת הוראה אחרת מהרופא.
פרמקוקינטיקה:
פארצטמול נקשר לחלבונים ב-20%, בעוד אוקסיקודון נקשר ב-45%.
המטבוליזם הינו כבדי, לאוקסיקודון מטבוליטים פעילים. מופרשים כלייתית בעיקר ע"י צימוד, ולא באופן חופשי.
דגשים למשתמש:
•  עם תחילה או חידוש טיפול בפרקוסט, יש לשוחח עם הרופא המטפל לגבי נלוקסון – תרופה לטיפול חירום במנת יתר של אופיואידים. הרופא יחליט על כך בהתחשב בגורמי הסיכון למנת יתר.
• אין להשתמש בתרופה לעיתים קרובות או למשך זמן העולה על 10 ימים, אלא לאחר התייעצות עם הרופא. התרופה עלולה לגרום לתלות.
• יש להיזהר בקימה ממצב שכיבה לישיבה ולעמידה.
• יש להימנע ממשככי כאבים נוספים, ללא מרשם, בייחוד כאלה המכילים פרצטמול.
• נדרשת הימנעות וזהירות יתר בפעולות הדורשות ערנות וקואורדינציה.
• בטיפול של מספר ימים ומעלה, הפסקת הטיפול, במקרה הצורך, תיעשה באופן הדרגתי. הפסקה פתאומית עלולה לגרום לתסמיני גמילה.
• אופיואידים יכולים לגרום לבעיות נשימה בשינה כגון דום נשימה בשינה (תלוי מינון) וחוסר חמצן בדם בזמן שינה.
צילום: shutterstock
מידע על התרופה
אופן נטילת התרופה
טבליות, לבליעה עם הרבה מים.
תדירות וזמן נטילה
כל 6 שעות, לפי הצורך. אין לעבור על מינון יומי של 4 גרם פארצטמול.
טווח המינון
טבליות 5 מ"ג, 10 מ"ג.
בהתאם להוראת רופא. המינון יותאם על פי חומרת הכאב והתגובה לתרופה. אין לשנות את המינון מבלי להיוועץ ברופא.
מינון מקובל:  טבליה אחת כל 6 שעות לפי הצורך. אין לעבור על מינון של 4 גרם פרצטמול סך הכל ביום.
תחילת ההשפעה
.
משך ההשפעה
.
מנה שנשכחה
יש ליטול מיד כשנזכרים. אין ליטול מנה כפולה.
הפסקת התרופה
הפסקת טיפול ממושך במינון גבוה, דורשת הדרגתיות. הפסקה פתאומית עלולה לגרום לתסמיני גמילה הכוללים: חוסר מנוחה, דמיעה, נזלת, פיהוקים, הזעת יתר, צמרמורות המתחלפות לעיתים בגלי חום, כאבי שרירים והתרחבות האישונים, עצבנות, חרדה, כאבי גב, כאבי פרקים, חולשה ניכרת, התכווצויות בטן, נדודי שינה, בחילה, אנורקסיה, הקאות, שלשולים, עלייה בלחץ הדם, בקצב הנשימה או בקצב הלב. הפסקה פתאומית או הורדת מינון משמעותית יכולים לגרום גם לכאב בלתי נשלט ולהתאבדות.
מינון עודף
יש לפנות לרופא/ חדר מיון בצירוף האריזה.  גם אם נלקח נלוקסון שהשפעתו זמנית.
סימנים למינון יתר: היצרות של האישונים, דיכוי הנשימה, אובדן הכרה, ישנוניות קיצונית המתקדמת לערפול הכרה או תרדמת, רפיון שרירי השלד, עור קר ולח, ולעיתים דופק איטי (
ברדיקרדיה
) ולחץ דם נמוך, חסימה חלקית או מלאה של דרכי הנשימה, נחירות לא אופייניות ומוות. כמו כן, במינון יתר של פרצטמול, יכולים להתרחש נמק כבדי העשוי להיות מסכן חיים, נמק כלייתי, תרדמת כתוצאה מרמה נמוכה של סוכר בדם ובעיות קרישה. סימנים מוקדמים לפגיעה טוקסית בכבד הם: בחילה, הקאות, הזעת יתר ותחושת חולי כללית.
אחסון
מתחת ל-25 מעלות צלזיוס.
אזהרות
תזונה
אין השפעה משמעותית.
אלכוהול
אין לצרוך אלכוהול - שתיית אלכוהול בזמן השימוש בתרופה עלולה להגביר את הסיכון לפגיעה בכבד. בנוסף, תיתכן הגברת ההשפעה של דיכוי מערכת העצבים המרכזית, סדציה, דיכוי נשימתי וסיכון למוות.
נהיגה
השימוש בתרופה זו עלול לפגום בערנות וביכולות הפיזית והמנטלית. מחייב זהירות בנהיגה.
הריון
בהריון או בתכנונו, יש להיוועץ ברופא לפני השימוש בתרופה. אופיאטים יכולים לעבור לעובר ועלולים לגרום לדיכוי נשימתי בעובר. כמו כן, אופיאטים עלולים לגרום לתלות בעובר. לאחר הלידה, היילוד עלול לסבול מתסמיני גמילה חמורים. אינו מומלץ לשימוש בסמיכות ללידה משום הסיכון לדיכוי נשימתי של היילוד.
הנקה
בדרך כלל, אין להניק בזמן טיפול בתרופה זו. הרופא ישקול את יתרונות ההנקה כמו התפתחות ובריאות התינוק אל מול הצורך הרפואי של האם, וחסרונות תופעות הלוואי בתינוק היונק.
תינוקות וילדים
יעילות ובטיחות התרופה לא נבדקו בילדים.
קשישים
יש להשתמש בזהירות באוכלוסייה זו. סיכון גבוה לדיכוי נשימתי מסכן חיים. ייתכן שיהיה צורך בהפחתת מינון.
ניתוח והרדמה כללית
יש להודיע לרופא המטפל בדבר נטילת תרופה זו, כולל לפני טיפול שיניים.
דווח לרופא במקרה של
ליקוי בתפקוד מערכת הנשימה או הריאות.
ליקוי בתפקוד כבד או כליות
ליקוי בתפקוד מערכת השתן
ליקוי בתפקוד בלוטת התריס
ליקוי בתפקוד בלוטת הערמונית.
פגיעת ראש כלשהי. גידולים במח
צהבת
בעיות חריפות בבטן
בעיות נפשיות (כולל דיכאון)
בעיית מנת יתר בעבר של אופיואידים
שימוש לרעה בחומרים כימיים (כולל התמכרות לסמים)
אלכוהוליזם.
סיכון ממנת יתר
גבוה
סיכון מפיתוח תלות
גבוה
תופעות לוואי
התגובות הנפוצות ביותר הן: סחרחורת, נמנום או תחושת רגיעה, בחילה והקאות, תחושת אופוריה או דיספוריה, עצירות וגרד.
בנוסף: תחושת חולי, תשישות, עייפות, כאבים בחזה, חום, חום גוף נמוך, צמא, כאב ראש, הזעה מוגברת.
תגובות במערכת האנדוקרינית: מחסור בהורמון המין הגברי (אנדרוגן) המתבטא בירידה בחשק המיני, באין אונות, היעדר וסת או אי פוריות.
תגובות במערכת כלי הדם: ירידה בכמויות טסיות הדם (
תרומבוציטופניה
), ירידה בו זמנית במספר תאי הדם הלבנים, האדומים והטסיות בדם (
פנציטופניה
), ירידה במספר הנויטרופילים (סוג של תאי דם לבנים) ואנמיה המוליטית. מקרים נדירים של אגרנולוציטוזיס (מחסור חמור בתאי דם לבנים).
תגובות של רגישות יתר: תגובה אלרגית חריפה (
אנפילקסיס
), התנפחות מהירה (בצקת) של העור (אנגיואדמה),
אסתמה
, עווית הסימפונות (ברונכוספזם), בצקת בגרון,
אורטיקריה
.
תגובות קרדיו-וסקולריות: לחץ דם נמוך, לחץ דם גבוה, דופק מהיר (
טכיקרדיה
), תת לחץ דם תנוחתי, דופק איטי (
ברדיקרדיה
), דפיקות לב (פלפיטציות), הפרעות קצב (דיסריתמיה).
תגובות במערכת העצבים: ערפול הכרה, רעד, תחושת עקצוץ, רגישות מופחתת למגע,
רדמת
(לתרגיה), פרכוסים, חרדה, ליקוי מנטלי, אי-שקט, בצקת מוחית, בלבול, סחרחורת.
תגובות הקשורות לנוזלים ואלקטרוליטים: התייבשות, יתר אשלגן בדם, חמצת מטבולית,  בססת נשימתית.
תגובות במערכת העיכול: קשיי עיכול, הפרעות בטעם, כאב בטן, התנפחות הבטן, הזעה מוגברת, שלשול, יובש בפה, נפיחנות (גזים), הפרעות במערכת העיכול, בחילה, הקאות, דלקת בלבלב, חסימת מעי.
תגובות בכבד: עלייה חולפת באנזימי הכבד, עלייה בבילירובין, דלקת בכבד, אי-ספיקת כבד, צהבת, רעילות כבדית, הפרעות בכבד.
תגובות הקשורות לשמיעה ושיווי משקל: אובדן שמיעה, צלצולים באוזניים.
תגובות מטבוליות: סוכר נמוך בדם, סוכר גבוה בדם,
חמצת
(אצידוזיס), בססת (אלקלוזיס).
תגובות בשלד ובשרירים: כאבי שרירים, הרס תאי שריר (רבדומיוליזיס).
תגובות בעיניים: התכווצות אישונים, הפרעות בראיה, אדמומיות בעין.
תגובות פסיכיאטריות: תלות בתרופה, שימוש לרעה בתרופה, נדודי שינה, בלבול, חרדה, אי-שקט, רמה מופחתת של הכרה, עצבנות, הזיות, ישנוניות, דיכאון, התאבדות. סבילות לתרופה.
תגובות במערכת הנשימה: עלייה בתדירות ועומק הנשימות, קוצר נשימה, נשימות מהירות, אספירציה -  שאיפה של חומרים זרים (מזון, רוק, חומצות) לדרכי הנשימה.
תגובות במערכת השתן והמין: דלקת של הרקמה האינטרסטיציאלית (הרקמה הבין-תאית), בכליה, נמק פפילרי, חלבון בשתן, אי-ספיקת כליות וכשל כלייתי,
אצירת שתן
.
תגובות עוריות: אדמומיות, פריחה, הסמקה.
כל אחד מהמרכיבים של פרקוסט (אוקסיקודון ופרצטמול) עלולים להשפיע על תוצאות בדיקות לגילוי מוקדם של קוקאין או מריחואנה בשתן. יש להשתמש בבדיקות ספציפיות יותר על מנת לוודא הימצאותם של חומרים אלו בגוף.
במקרה של תופעות לוואי הבאות יש להפסיק נטילת התרופה, בנוסף יש לפנות מיידית לרופא או לשרותי רפואה דחופה.
• סימני אלרגיה (כמו התנפחות הפנים, הפה והגרון, פריחה, גרד, הקאות).
• תופעות עוריות (נדיר) בשל השימוש בפארצטמול- גם אם בעבר לא נצפו בשימוש בתכשיר מכיל פארצטמול.
• סינדרום סרוטונין (מצב הנובע מעלייה מסוכנת ברמות הסרוטונין בגוף). סימנים אפשריים: עלייה בחום גוף, כאבים, שינוי מצב מנטלי, הזיות, רעד, קשיון שרירים.
• הופעת שינויים במערכת הדם. (כמו דימומים, חבורות, דלקות).
• דיכוי נשימתי. הפסקות נשימה זמניות, דום נשימה.
• ירידה בלחץ הדם.
• דיכוי במערכת הלב וכלי הדם, או שוק.
• נמק בכליה או בכבד או תרדמת סוכרתית.
פרטי תגובה עם תרופות אחרות
יש לעדכן רופא/רוקח בדבר נטילת תרופות אחרות, גם תרופות ללא מרשם, וכן תוספי תזונה. בייחוד עבור התרופות הבאות:
• תרופות המשפיעות על מערכת העצבים המרכזית (כגון: משככי כאבים אופיאטים אחרים, תרופות להרדמה כללית, פנותיאזינים, תרופות להרגעה, לשינה, לדיכאון, תרופות לטיפול בהפרעות פסיכיאטריות או נפשיות).
• תרופות נגד הקאות הפועלות באופן מרכזי, אלכוהול
• חוסמי בטא (פרופרנולול).
• משתנים.
• תרופות נגד שיעול והצטננות.
• נוגדי דלקת שאינם סטרואידים.
• תרופות להפרעות פסיכיאטריות או נפשיות.
• תרופות המשפיעות על רמת הסרוטונין (כמו נוגדי דיכאון מסוימים, מירטזפין, טראזודון, טראמדול)
• פנטזוצין, נלבופין, נלטרקסון (נלורקס) ובוטורפנול.
• משככי כאבים נוספים.
• מרפי שרירים. (כמו ציקלובנזאפרין, מטקסלון).
• תרופות אנטי-כולינרגיות.
• גלולות למניעת היריון.
• פחם פעיל.
• לאמוטריג'ין.
• פרובנציד.
• זידובודין.
• תרופות נגד קרישת דם במיוחד וורפרין.
• תכשירים הממריצים יצור אנזימים בכבד (לדוגמא ריפמפיצין, ברביטורטים).
• תרופות לאפילפסיה: פניטואין, קרבמזפין.
• מטוכלופרמיד או דומפרידון (לטיפול בבחילה, הקאה ובעיות עיכול נוספות).
• כלורמפניקול (אנטיביוטיקה).
• כוליסטראמין (להפחתת יתר שומני הדם).
השפעת שימוש ממושך
פרצטמול עלול לגרום לתוצאות שגויות של בדיקות ביתיות לגלוקוז (סוכר) בדם.
התרופה עלולה לגרום לתלות. יש להפסיקה באופן הדרגתי.
יש לרשום תרופות רק על פי ההתוויות של משרד הבריאות
המידע נלקח בין היתר מעלונים רפואיים ובכל מקרה אינו מחליף התייעצות עם רופא