Data was extracted from:https://www.infomed.co.il/drugs/oxycodone/

המומחים של
Info
med
מסבירים:
אוקסיקודון הוא משכך כאבים נארקוטי ממשפחת האופיאטים ודומה ביעילותו ל
מורפין
. אוקסיקודון משמש לטיפול בכאבים ממושכים בינוניים עד חזקים, כמו כאבים לאחר ניתוח, פציעה או במחלות כרוניות כגון סרטן.
קיימות גם תרופות שמכילות אוקסיקודון בשילוב עם
משככי כאב
אחרים, שאינם נארקוטיים כמו אספירין ופאראצטאמול.
תרופות ממשפחת האופיואידים עלולות לגרום להתמכרות, בעיקר בשימוש ממושך, והינן בעלות פוטנציאל לשימוש לרעה ולמינון יתר. אופיואידים עלולים לגרום להתמכרות וניתן לחוות תסמיני גמילה בהפסקת השימוש בתרופה בפתאומיות. תגובה למינון יתר יכולה להתבטא בנשימה איטית ואף לגרום למוות.  וודא כי הנך מכיר את שם התרופה, המינון שהנך לוקח, תדירות המתן, משך הטיפול, תופעות הלוואי  והסיכונים הפוטנציאלים.
נטילת תרופה זו עם תרופות ממשפחת הבנזודיאזפינים, תרופות אחרות המדכאות את מערכת העצבים המרכזית (כולל סמים) או אלכוהול עלולה לגרום לתחושת ישנוניות עמוקה, קשיי נשימה (דיכוי נשימתי), תרדמת ומוות.
אין להשתמש באוקסיקודון במקרים הבאים:
רגישות (אלרגיה) לחומר הפעיל, או למרכיבים הנוספים שבתכשיר.
בעיות חמורות בדרכי הנשימה כגון: דיכוי נשימתי חמור, אסתמה ברונכיאלית חמורה, עודף פחמן דו חמצני בדם (סימנים אפשריים לכך: סחרחורת, נמנום, עייפות, קוצר נשימה, כאב ראש) או מליקויים חמורים בתפקוד הריאות, כגון
COPD
באופן כרוני חמור.
כשל בצידו הימני של הלב, המתבטא ביתר לחץ דם ריאתי והגדלת החדר הימני.
ליקוי בינוני עד חמור בתפקוד הכבד. בעיות ממושכות בכבד- יש להתייעץ.
חסימה או חשד לחסימת מעיים, כאב בטן חמור, ריקון קיבה איטי,
עצירות
כרונית.
אין להשתמש במינון של 80 מ"ג מבלי להשתמש בתרופות אופיואידיות במינון נמוך יותר קודם.
הריון או הנקה.
חשוב לשים לב:
אין ללעוס, לכתוש או ללעוס את הטבליות לשחרור מבוקר מחשש למינון יתר מיידי
.
אוקסיקודון הוא חומר אופיואידי ויש לו פוטנציאל לשימוש לרעה והתמכרות, לכן אין לתת תכשירים המכילים אותו לאחרים. יש לנקוט כל אמצעי זהירות על מנת למנוע הגעת התרופה לאדם שאינו המטופל בין אם בטעות ובין אם בכוונה
.
שימוש ממושך עלול לגרום לתלות
!
נטילת מנות גבוהות או תכופות של אופיואידים מעלות את הסיכון לפתח התמכרות. שימוש יתר ושימוש לרעה עלולים להוביל למנת יתר ואף למוות
.
במהלך טיפול ארוך טווח, על המטופל לעבור הערכות תקופתיות על מנת להעריך את הצורך המתמשך בתרופה
.
התמכרות עלולה לגרום למינון יתר שהוא מסכן חיים. בחשש של פיתוח תלות בתרופה, חשוב להתייעץ עם הרופא
.
התרופה יכולה לגרום או להחמיר בעיות נשימה הקשורות בשינה כמו דום נשימה בשינה, הפסקות נשימה במהלך שינה, רמת חמצן נמוכה בדם- הקשורה בשינה. יש לעדכן בכך את הרופא. סימנים אפשריים: הפסקות נשימה במהלך שינה, יקיצות מקוצר נשימה, קושי להישאר ישן, ישנוניות מוגברת במהלך היום
.
יש להימנע ממעבר פתאומי ממצב שכיבה/ישיבה לעמידה, כדי למנוע סחרחורות ובמקרים קיצוניים עילפון
.
נדרשת זהירות רבה במטופלים קשישים, עקב רגישות מוגברת לתרופה
.
אוקסיקודון עלולה לערפל את ההכרה ולפגוע במחשבה הצלולה במיוחד בתחילת הטיפול, או כאשר נעשה שינוי במינון
.
צילום: shutterstock
מידע על התרופה
אופן נטילת התרופה
טבליות, טבליות בשחרור מבוקר, סירופ וזריקות
.
אין ללעוס, לכתוש, להמיס, לחצות או לשבור את הטבליות. אין להשתמש אם מטופל לא יכול לבלוע את הטבליה בשלמותה. אם קיים קושי בבליעה, יש ליידע על כך את הרופא המטפל לפני תחילת הטיפול בטבליות או בטבליות בשחרור מבוקר
.
אין ליטול טבליות שבורות או מעוכות.
תדירות וזמן נטילה
כל 6 עד 12 שעות, תלוי בתכשיר.
יש להקפיד על נטילת אוקסיקודון על פי הנחיות
הרופא המטפל
.
טווח המינון
המינון ייקבע על ידי הרופא בלבד, בהתאם למצב, למשקל הגוף ולעוצמת הכאב.
2.5-20 מ"ג למנה.
יש חולים הזקוקים למנות גבוהות יותר של 40 מ"ג או יותר, בהתאם לעוצמת הכאב.
המינון ההתחלתי הינו בדרך כלל: 10 מ"ג בטבליות לשחרור מושהה, פעמיים ביום. ניתן להעלות בהדרגה במינון ל- 20,30 או 40 מ"ג פעמיים ביום, בהתאם לעוצמת הכאב.
במתן בסירופ, המינון למבוגר הוא: 5-30 מ"ג (2.5-15 מ"ל), כל 4 שעות.
מגוון מצבים רפואיים מחייבים הפחתה במינון התרופה ועל כן יש לעדכן רופא.
תחילת ההשפעה
10-15 דקות.
משך ההשפעה
10-15 דקות.
מנה שנשכחה
במידה ולא עברו 4 שעות ממועד הנטילה המקורי
, יש לקחת את התרופה מיד ואת המנה הבאה - בזמן הרגיל.
אם עברו יותר מ-4 שעות -
יש להיוועץ ברופא. בכל מקרה,
אין ליטול מנה כפולה כדי לפצות על המנה שנשכחה!
הפסקת התרופה
אין להפסיק ליטול תרופה זו באופן פתאומי מבלי להיוועץ ברופא. בהפסקת הטיפול יש להפחית את המינון באופן הדרגתי על מנת להימנע מהופעת סימני גמילה, כגון: אי שקט, חרדה, דפיקות לב חזקות, שינויים בקצב הלב, לחץ הדם ו/או הנשימה, רעד, צמרמורות, הזעה, דמעות, נזלת, פיהוקים, כאבי שרירים , הרחבת אישונים, תנועתיות יתר, התכווצויות בבטן, חולשה, נדודי שינה, עצבנות, דפיקות לב חזקות, בחילה, הקאה, אובדן תאבון, אנורקסיה, שלשול.
מינון עודף
יש לפנות לחדר מיון מייד. דרושה פעולת חירום אם מופיעים תסמינים כגון נשימה איטית או לא סדירה, תרדמה עמוקה או איבוד הכרה. סימנים למינון יתר עלולים ל גרום למשל לישנוניות, בחילות/הקאות, סחרחורות, ירידה במתח השרירים, הזיות, אישונים מכווצים, קצב לב איטי, ירידה בלחץ הדם
.
אבדן הכרה, תרדמת ואף מוות.
אחסון
יש לשמור במקום קריר ויבש ולהגן מאור. יש להרחיק מהישג ידם של ילדים.
אוקסיקודון הוא חומר אופיואידי ויש לו פוטנציאל לשימוש לרעה והתמכרות, לכן אין לתת תכשירים המכילים אותו לאחרים. יש לנקוט כל אמצעי זהירות על מנת למנוע הגעת התרופה לאדם שאינו המטופל בין אם בטעות ובין אם בכוונה.
נמצא כמרכיב בתרופות הבאות
טרגין | Targin
פרקוסט | Percocet
אוקסין-אבניר | OXYN-AVENIR
אזהרות
תזונה
ניתן לקחת אוקסיקודון ללא קשר לארוחות
.
יש להימנע מצריכת  אשכוליות מחשש להחמרת תופעות לוואי ופגיעה בעירנות.
אלכוהול
יש להימנע משתיית אלכוהול בזמן נטילת תרופה זו. השימוש באלכוהול עלול להגביר את הסיכון לתופעות לוואי חמורות.
נהיגה
מומלץ להימנע מנהיגה, עד בחינת השפעת התרופה, כיוון שהשימוש בה עלול לגרום לסחרחורת, לנמנום. אלה תופעות המורגשות יותר בתחילת הטיפול ובהעלאת המינון.
הריון
אין להשתמש בהריון. שימוש ארוך טווח במהלך הריון, עלול לגרום לתסמיני גמילה מסכני חיים ביילוד.
הנקה
אין להניק בזמן טיפול בתרופה זו: החומר הפעיל עובר לחלב אם ועלול להשפיע על התינוק.
תינוקות וילדים
תרופה זו אינה מיועדת לתינוקות ולילדים מתחת לגיל 6 שנים. היעילות והבטיחות של התרופה לא נבדקה בילדים מתחת לגיל 18.
קשישים
סבירות גבוהה יותר לתופעות לוואי. ייתכן שיהיה צורך בהפחתת המינון.
ניתוח והרדמה כללית
יש לדווח למנתח או למרדים על נטילת תרופה זו. כולל הליך דנטלי. השימוש אינו מומלץ לפני ניתוח. יש להשתמש בזהירות רבה עד ל-24 שעות לאחר הניתוח ועל פי הוראות הרופא.
דווח לרופא במקרה של
פציעת ראש
לחץ דם נמוך או נפח דם נמוך
מחלה בדרכי העיכול, מחלת מעי דלקתית, היצרות, סרטן ושט או מעי
בעיות נפשיות כתוצאה מזיהום
דלקת בלבלב
בעיות בכיס המרה או בדרכי המרה
תפקוד לקוי של בלוטת האדרנל
מחלת כליה
מחלת כבד
מחלת ריאות, ליקוי חמור
תגובה אלרגית לתרופה זו בעבר
הריון
הנקה
בעיות במצב הרוח, בעיות נפשיות, גם בעבר (דיכאון, חרדה, הפרעת אישיות)
מחלה פסיכיאטרית
התמכרות לאלכוהול, גם במשפחה
התמכרות לתרופות או סמים, גם במשפחה
רגישות מוגברת לכאב
כאב חמור שלא קשור לסרטן
בעיות נשימה
עישון
מחלות בלוטת התריס
סיכון ממנת יתר
גבוה
סיכון מפיתוח תלות
גבוה
תופעות לוואי
תופעות הלוואי הנפוצות של אוקסיקודון כוללות:
עצירות, יובש בפה, בעיות בעיכול, כאבי בטן או חוסר נוחות בבטן, שלשול, בחילות, הקאות. תופעות אלה בדרך כלל חולפות לאחר מספר ימים. אם הבעיה ממשיכה, ניתן לפנות לרופא לקבלת טיפול המקל על בעיות אלה.
אובדן תיאבון,
אנורקסיה
, נמנום, עצבנות,
דיכאון
,
חרדה
, רעד, כאב ראש, קשיי נשימה, קוצר נשימה, צפצופים, ירידה ברפלקס השיעול, סחרחורת, עייפות או חולשה, קשיי שינה, בלבול, הזעה, מחשבות וחלומות לא רגילים, גירוד ו/או תופעות של רגישות יתר כגון פריחה או גירוי.
תופעות לוואי המופיעות לעיתים רחוקות יותר: שינויים במצב רוח, הרגשת עלפון, צמרמורת, פירכוסים, שינויים בטעם, או טעם לא נעים. אי-שקט, רגישות יתר לכאב, ירידה בלחץ הדם, הזיות, דפיקות לב מהירות או לא סדירות, התייבשות, תחושת שמחה מוגזמת, ירידה בחשק המיני, אין אונות, העדר מחזור בנשים, אדמומיות העור, הסמקה, צמא, בצקות, התנפחות הידיים
הקרסוליים או כפות הרגליים, ורטיגו, חוסר מנוחה, חוסר התמצאות, ירידה בתחושתיות לכאב או מגע, דקרור או חוסר תחושה, חום, , אובדן זיכרון, התכווצויות, גזים, קשיי בליעה, שיהוקים, קושי בדיבור, הפרעות בדרכי המרה, דלקת בקיבה, כאב או קושי בהטלת שתן, אצירת שתן, עששת, ירידה בגודל האישונים, עליה באנזימי כבד, יובש בעור, קילוף חריף של העור, אורטיקריה, פיתוח סבילות ותלות בתרופה, תחושה כללית רעה.
ייתכן ותחווה שינויים הורמונליים במהלך הטיפול בתרופה, יש לעקוב אחריהם
.
השימוש בתרופה יכול לגרום לבעיות נשימה הקשורות בשינה, כמו דום נשימה בשינה (הפסקות נשימה במהלך שינה), והיפוקסמיה (רמת חמצן נמוכה בדם, הקשורה בשינה). יש לעדכן רופא אם מופיעים סימנים כמו הפסקות נשימה במהלך שינה, יקיצות מקוצר נשימה, קושי להישאר ישן, ישנוניות מוגברת במהלך היום. במקרה זה יתכן והרופא ימליץ על הורדת המינון.
יש לפנות מיד לרופא או לחדר מיון אם מופיעות תופעות הלוואי הבאות:
תגובה אלרגית או אנפילקטית; פירכוסים, דיכוי נשימתי, נשימה איטית וחלשה, בלבול, הפרעות בזיכרון, נמנום עמוק, הפרעות בתנועה, כאבי בטן חזקים, חסימת מעיים, ירידה בלחץ דם, איבוד הכרה, קצב לב מהיר, ירידה בהשתנה או קושי בהטלת שתן, התייבשות, זיעה מוגברת או צמרמורות, אישונים מוקטנים, הזיות, הפרעות חשיבה
.
מומלץ לבקש מהסובבים (חברים, משפחה, מטפלים) לשים לב להתפתחות סימנים אלה.
יש לפנות מיד לקבלת עזרה רפואית בהופיע קשיים בבליעת הטבליה, כולל מצבים בהם הטבליה נתקעת בגרון ו/או גורמת להשתנקות.
פרטי תגובה עם תרופות אחרות
יש לעדכן רופא/רוקח באשר לנטילת תרופות אחרות, כולל תרופות ללא מרשם וכן תוספי תזונה. בייחוד עבור
:
תרופות שעלולת להגיב עם אוקסיקודון הן
:
תרופות מקבוצת מעכבי מונואמין אוקסידאז
(MAO-I).
יש לעדכן רופא בנטילת תרופה כזו במהלך השבועיים האחרונים. טיפול משולב בתרופות אלה אינו מומלץ
.
תרופות המדכאות את מערכת העצבים המרכזית כגון: תרופות להרגעה ולשינה כולל בנזודיאזפינים, תרופות לטיפול בהפרעות נפשיות או פסיכיאטריות (כמו פנותיאזינים), , חומרי הרדמה
.
תרופות נגד דיכאון (כמו פרוקסטין, ציטלופרם, דולוקסטין, אסציטלופרם, פלואוקסטין, פלובוקסמין, סרטרלין, ונלפקסין)-מקבוצת
SNRI
,
SSRI
.
תיתכן הרעלת סרוטונין. סימנים אפשריים כוללים שינויים במצב הנפשי, אי שקט, ראייה או שמיעה של דברים שאינם קיימים במציאות, אובדן הכרה, דפיקות לב מהירות, שינויים בלחץ הדם, עליית חום הגוף, עוויתות שרירים, חוסר קואורדינציה, רפלקסים מוגברים, נוקשות. סימנים במערכת העיכול כמו בחילות, הקאות, שלשולים
.
יש לפנות לרופא במקרים אלה
.
תיתכן הפחתת מינון.
תרופות מסוימות נגד דיכאון מקבוצת נוגדי דיכאון טריציקלים כמו אמיטריפטילין, כלומיפרמין, אימיפרמין, לופפרמין, נורטריפטילין
.
תרופות המשמשות לטיפול באלרגיות (אנטיהיסטמינים) כמו צטיריזין, פקסופנדין, כלורפנאמין.
תרופות חזקות אחרות לשיכוך כאבים, כמו משככי כאבים אופיואידים אחרים
.
מורפין, קודאין.
תרופות להרפיית שרירים, תרופות לטיפול בלחץ דם גבוה. אוקסיקודון עלול להגביר את השפעתן של תרופות להורדת לחץ דם, להרפיית שרירים, משתנות ותרופות בעלות פעילות אנטיכולינרגית (המשמשות לטיפול בפרקינסון)
.
צמח ההיפריקום, הנקרא גם
St. John's Wort
תרופות נגד פטריות, חלק מתרופות נגד נגיף ה
- HIV,
כמו בוספרביר, ריטונאביר, אינדינאביר, נלפינביר, סקווינאביר, קווינידין (לבעיות לב), סימטידין (לבעיות עיכול), קרבמזפין ופניטואין לטיפול באפילפסיה, אנטיביוטיקה ממשפחת המקרולידים (כגון: אריתרומיצין, קלריתרומיצין), ריפאמפיצין (לטיפול בשחפת)
.
השפעת שימוש ממושך
בדרך כלל, השפעות אוקסיקודון פוחתות בשימוש ממושך עקב הסתגלות הגוף והוא אף עלול לגרום לתלות ולתופעות גמילה אם מפסיקים בפתאומיות את נטילתו!
ייתכן והרופא ייבצע מעקב אחר שינויים הורמונאליים אפשריים.
במהלך טיפול ארוך טווח, יש צורך בהערכות תקופתיות של הצורך המתמשך בתרופה.
יש לרשום תרופות רק על פי ההתוויות של משרד הבריאות
המידע נלקח בין היתר מעלונים רפואיים ובכל מקרה אינו מחליף התייעצות עם רופא