: תסמונת נפרוטית אצל מבוגרים היא מצב רפואי בו הכליות סובלות מבעיות
סינון פסולת ונוזלים עודפים מהדם. התוצאה היא כמויות גבוהות של חלבון,
שומן ומלח מופרשים בשתן, מה שמוביל לנפיחות, עלייה במשקל ועוד
סיבוכים.

ממצאי בדיקה גופנית:
1. בצקת (נפיחות) ברגליים ובידיו של המטופל
2. עלייה במשקל עקב החזקת נוזלים
3. לחץ דם גבוה
۴. עייפות או חולשה
5. שתן מוקצף (עקב הצטברות שומנים במחלת כליות)
6. ירידה בקצב הסינון הגלומרולרי (GFR)
7. בלוטות לימפה מוגדלות או כבד
۸. קולות לב לא תקינים או מלמולים
۹. סימנים לבזבוז שרירים (אם המצב כרוני)

בדיקות ונהלי אבחון:
1. ניתוח שתן: לבדיקת פרוטאינוריה, המטוריה ויציקות בשתן
2. בדיקות דם: להערכת רמות אלקטרוליטים, תפקוד כליות וכימיה בדם
3. בדיקות סרולוגיות: כדי לזהות כל גורם בסיסי פוטנציאלי, כגון אוטואימוניות או
מחלות זיהומיות
۴. מחקרי הדמיה: אולטרסאונד, סריקת CT או MRI להערכת גודל הכליות, מבנה ו
תפקוד
5. ביופסיה: ביופסיה בכליות עשויה להתבצע כדי לאשר תסמונת נפרוטית ולקבוע
הסיבה הבסיסית
6. אלקטרוקרדיוגרמה (EKG): להערכת תפקוד הלב ולזהות הפרעות קצב או לב
כישלון
7. צילום רנטגן בחזה: כדי להעריך את הריאות לאיתור סימני זיהום או חריגות אחרות
۸. ספירת דם מלאה (CBC): להערכת אנמיה או הפרעות בדם אחרות

טיפול וניהול:
הטיפול בתסמונת נפרוטית תלוי בסיבה הבסיסית ובחומרת
התסמינים. טיפולים נפוצים כוללים:

1. משתנים: כדי לסייע בהפחתת נפיחות על ידי הסרת עודפי נוזלים מהגוף
2. מעכבי אנזים הממירים אנגיוטנסין (מעכבי ACE) או קולטן אנגיוטנסין II
חוסמים (ARB): להורדת לחץ הדם ולהפחתת פרוטאינוריה
3. אנטיביוטיקה: אם יש חשד לזיהום או מאושר
۴. סטרואידים: לתסמונת נפרוטית אידיופטית או כאשר יש חשד לסיבה אוטואימונית
5. טיפול מדכא חיסון: לחולים עם מחלות גלומרולריות ראשוניות או לאלה
אל תגיב לסטרואידים
6. הגבלות תזונתיות: כדי לשלוט בלחץ הדם, הכולסטרול וצריכת הנתרן

הקשר לשימוש בסמים:
הרופא רשאי לרשום תרופות כגון משתנים, מעכבי ACE, ARB, אנטיביוטיקה,
סטרואידים, או חומרים מדכאי חיסון בהתאם לסיבה הבסיסית וחומרתם של
תסמונת נפרוטית בחולה הבוגר. חשוב לעקוב בקפידה אחר
תגובת המטופל לתרופות אלה ולהתאים את המינון או לשנות את תוכנית הטיפול
במידת הצורך.