Data was extracted from:https://www.infomed.co.il/diseases/agoraphobia/

המומחים של
Info
med
מסבירים:
אגורפוביה היא אחת מהפרעות
החרדה
- הפוביות. הלוקה באגורפוביה פוחד מפני יציאה למקומות ציבוריים, אל תוך קהל גדול, והיא אולי הקשה והמגבילה מכל הפוביות. מקור המילה בשורש היווני Agora שפירושו "כיכר השוק".
המחלה מתחילה לרוב בשנות ה-20 לחיים, ובדרך כלל אחרי אירוע טראומטי. היא שכיחה יותר בנשים - המהוות שני שלישים מהלוקים בה. שכיחותה כ-6% באוכלוסייה. באופן מעניין המחלה נדירה מאוד בילדים.
לאורך החיים ייתכנו תנודות בעוצמת ההפרעה, תקופות משוחררות יחסית מפחד לעומת תקופות קשות יותר העלולות להביא גם לתסמינים של דיכאון, לצריכת אלכוהול או לחיכוכים עם בני משפחה. ואכן, לפעמים בעיות בחיי הזוגיות הן הסיבה לפנייה לטיפול. את האגורפוביה, הם בדרך כלל משתדלים להסתיר, או לתרץ בסיבות מציאותיות - לדוגמה, פחד מפני פיגועים. בינם לבין עצמם, רבים מהם חושבים שהם "משתגעים".
ד"ר ורד טל
סימפטומים
הפחד באגורפוביה עלול להיות מפני כל מקום ציבורי - קולנוע, תיאטרון, תחבורה ציבורית, מרכול, רחובות סואנים ועוד. לפעמים תחילתו באירוע בעת פאניקה, שהתרחש במצב מסוים, ולאחריו מנסה האדם להימנע מאותו מקום שבו התרחש ההתקף. התקפי בעתה במקומות שונים מביאים לניסיון להימנע מאותם מקומות, ואפילו מנסיבות שרק מזכירות אותם - ובהדרגה להימנעות גדלה עד כדי אי-יציאה מהבית. לכמחצית מהלוקים באגורפוביה יש גם התקפי בעתה. הם מתארים פחדים שונים - חשש להיחנק, ללקות בהתקף לב, להיות זקוקים לעזרת הזולת, למילוט, או פחד ללכת לאיבוד, ליפול, להשתגע ועוד. לפעמים, הם יוצאים מביתם למרות הפחד - ואז השהות בחוץ נסבלת תוך מצוקה, חרדה, דפיקות לב, תחושת חנק והרגשה שדבר נורא מתקרב ועומד להתרחש.
טיפולים ותרופות
הטיפול
באגורפוביה מבוסס על מתן תרופות נוגדות דיכאון (במיוחד כאשר יש גם התקפי בעתה), שיחות - ובמיוחד טיפול התנהגותי המבוסס על חשיפה ופיתוח היכולת לשאת את המצבים מעוררי החרדה תוך למידת שליטה במידתה. קיימים אמצעים פשוטים המקלים לפעמים על חיי המטופל - הליכה בעזרת חית מחמד, מקל הליכה או מטרייה, עגלת תינוק או קניות. יש הנעזרים במשקפי שמש או מעדיפים לצאת דווקא בשעות החשיכה, ולפעמים נשיאה של טבליות להרגעה מביאה להקלה בפחד. יש שהטיפול מביא לריפוי, אולם שכיח יותר שיביא להפוגות ממושכות. קיימת סברה שבטיפול פסיכותרפי ממושך יש סיכוי טוב יותר להביא להיעלמות מוחלטת של הסימנים.