Data was extracted from:https://www.infomed.co.il/treatments/mental-health-supported-housing/

2 דקות קריאה
בשנות השבעים החלה בעולם המערבי מהפכת האל-מיסוד הקוראת לשילובם של נפגעי הנפש בקהילה, לשחרורם של נפגעי הנפש מאשפוזים ארוכי טווח תוך מתן תמיכה, טיפול וליווי לאורך זמן, במסגרות חוץ-אשפוזיות. למגמה זו פנים רבות וסגנונות מענה שונים ומגוונים. אחד התחומים שבהם ניתן המענה הוא תחום הדיור.
במדינת ישראל, בעקבות חוק
שיקום נפגעי נפש
בקהילה שחוקק בשנת 2000, הוקמה תשתית רחבה ומקיפה של פתרונות דיור הניתנים על ידי המדינה לנפגעי הנפש.
פתרונות הדיור מודרגים ומותאמים לרמות תפקוד שונות, ממשתקמים הנזקקים לליווי אינטנסיבי עד לכאלה המתפקדים באופן עצמאי כמעט לגמרי: בית כוללני, הוסטל מתוגבר, דירה מוגנת ותמיכה לוויינית.
בית כוללני: במסגרתו ניתן ליווי המספק שירות לעשרים דיירים לערך, לאורך כל שעות היממה. השירות כולל ליווי רפואי וסוציאלי בתוך הבית וסיוע מרבי במיומנויות החיים השונות.
הוסטל מתוגבר: מסגרת אינטנסיבית פחות, עם כמות דיירים דומה ואף בו תשתית טיפולית לאורך כל היממה. בהוסטל מסוג זה הטיפול הרפואי ניתן מחוץ לבית, הדיירים/המשתקמים צורכים את כל השירותים הרפואיים בקהילה, ואף נדרשים לצאת למסגרת תעסוקתית כלשהי בשעות הבוקר מחוץ לבית, שכן מענה מסוג זה לא ניתן בתוך הבית.
בית קבוצתי: מודל מורכב פחות, דייריו עצמאיים יותר ואינם נזקקים לליווי בלילות. הם נעזרים בצוות המלווה אותם במשך שעות הבוקר ואחה"צ.
דירה מוגנת: דיור המיועד לקבוצה קטנה, שלושה עד חמישה דיירים המתגוררים כשותפים בדירה בבנין דירות המאוכלס במשפחות ובדיירים שאינם קשורים לפרויקט שיקומי. דיירים אלה נדרשים לרמת עצמאות תפקודית גבוהה יחסית, ומיומנויות החיים וכן
המיומנויות החברתיות
שלהם מופנמות בצורה טובה יותר. הם זקוקים פחות לאחזקה חיצונית ומקבלים תמיכה וליווי במידה מועטה ביותר.
תמיכה לוויינית: שירות נוסף הניתן במסגרת דיור בעקבות חוק השיקום הוא שירות סיוע בשעת הצורך לבעלי דירה שמתגורר בה פגוע נפש, או לזוגות או משפחות שחי ביניהם פגוע נפש. הסיוע מתקבל מעמותה קבועה אשר נותנת מענה חברתי ואף סיוע באחזקה השוטפת של הדירה.
בדיור המוגן לסוגיו, משקיעים אנשי הצוות מאמצים על מנת לקדם את המשתקמים לקראת חיים עצמאיים ואיכותיים, מקנים להם מיומנויות כדי שיוכלו לדאוג לעצמם ולחיות חיים משביעי רצון. לרוב מהווים ההוסטלים תחנות מעבר לדיור מוגן, אם כי בעבור אנשים רבים הם "הבית החם" אשר שנים לא היה להם.