Data was extracted from:https://www.infomed.co.il/diseases/ulcerative-colitis/

המומחים של
Info
med
מסבירים:
קוליטיס כיבית היא מחלת מעי דלקתית כרונית, הגורמת להתפתחותה של דלקת והופעתם של פצעים (כיבים) בדופן הפנימית של המעי הגס. המחלה משפיעה על פי רוב על רירית החלק התחתון של המעי הגס ועל החלחולת (רקטום), אך תיתכן התפשטות על פני המעי הגס כולו. באופן כללי, ככל שמשטח הדלקת במעי הגס גדול יותר, כך חמורים גם התסמינים המלווים את המחלה.
קוליטיס כיבית יכולה להתפרץ אצל בני אדם בכל קבוצת גיל, אולם מרבית בני אדם הלוקים במחלה נמצאים מתחת לגיל 30.
סימפטומים
•
כאבי בטן
עוויתיים.
•
שלשול
בדחיפות גבוהה, עלול להיות מלווה בדם או במוגלה.
• דימום או כאב מפי הטבעת.
• ירידה במשקל ועייפות עקב בעיות בספיגת המזון.
• דחיפות לעשות צרכים.
• ירידה במשקל.
•
חום
.
• בילדים – בעיות גדילה.
אצל מרבית בני האדם, התסמינים באים וחולפים. חלק מן החולים יכולים לא לחוות תסמינים כלשהם במשך שנים (נסיגה – רמיסייה), ואז תתרחש התפרצות מחודשת של המחלה. מבין החולים בקוליטיס כיבית, 5-10% יסבלו מהתסמינים על בסיס קבוע.
חלק מבני האדם החולים במחלת קוליטיס כיבית יסבלו מחום ומחוסר תיאבון, ויאבדו ממשקל גופם. במקרים חמורים במיוחד, חלק מן החולים עלולים לסבול משלשולים בין 10 ל-20 פעמים ביום על בסיס יום יומי.
סיבות וגורמי סיכון
המומחים עדיין לא מצאו את הגורם המדויק להתפרצות מחלת קוליטיס כיבית. יש הגורסים כי המחלה היא
מחלה אוטואימונית
הנגרמת כתוצאה מתגובת יתר של המערכת החיסונית לחיידקים בריאים הנמצאים במעיים, ויש הגורסים כי האחראי להתפרצות המחלה הוא חיידק או
נגיף
כלשהו.
קוליטיס כיבית אינה נגרמת כתוצאה מלחץ או מתח נפשי, אולם,
סטרס
ומתח נפשי יכולים להחמיר את תסמיני המחלה ואף להעלות את הסיכון להתלקחויות המחלה.
ישנה סבירות גבוהה יותר לחלות במחלת קוליטיס כיבית במידה ואחד מבני המשפחה הקרובה שלך חולה במחלה. כמו כן, יהודים ממוצא אשכנזי נמצאים בקבוצת הסיכון, בפרט מתחת לגיל 30.
אבחון ובדיקות
על מנת לקבוע אבחנה חד משמעית של מחלת קוליטיס כיבית הרופא המטפל בך ישאל אותך לגבי התסמינים אשר הופיעו אצלך, הוא יבצע בדיקה גופנית מדוקדקת, וישלח אותך לבצע מספר בדיקות נוספות.
בין הבדיקות המקובלות:
•
קולונסקופיה
– לצורך צפייה במעי הגס ונטילת דגימה מהדופן, במידת הצורך.
•
חוקן
בריום – לצורך שיקוף דרכי העיכול.
•
רנטגן
– לצורך צילום של המעי הגס.
•
בדיקות דם
– לצורך ספירת כדוריות דם לבנות ושלילת אנמיה.
•
בדיקת צואה
– לצורך שלילת זיהום.
הבדיקות יסייעו לרופא לשלול את קיומן של מחלות אחרות, הנושאות בצדם תסמינים דומים, כגון קרוהן, תסמונת המעי הרגיז או דלקת הסעיף.
סיבוכים אפשריים
לעיתים קוליטיס כיבית מובילה להתפתחותם של מחלות נלוות, כמו פגיעה במפרקים, בעיות עיניים, מחלות כבד, אנמיה, התייבשות ופריחות עוריות. המחלה יכולה לגרום להצטלקות צינור המרה, דבר אשר יכול להוביל להתפתחותה של מחלת כבד.
במקרים נדירים במיוחד, קוליטיס כיבית בדרגה חמורה יכולה לגרום להתנפחות המעי הגס לרמת של פי כמה מגודלו הרגיל (התרחבות רעילה של מעי). זוהי תופעה קטלנית, אשר זקוקה לטיפול חירום באופן מידי.
בני אדם אשר חולים במחלת קוליטיס כיבית על פני פרק זמן של 8 שנים יותר, נמצאים בקבוצת סיכון מוגברת לחלות בסרטן המעי הגס, ולכן חשוב להיות במעקב תקופתי לגילוי סרטן המעי הגס. חשוב לזכור כי אבחון מוקדם יכול לסייע בטיפול ואף להציל חיים.
טיפולים ותרופות
השפעתה של קוליטיס כיבית שונה מאדם לאדם. הרופא המטפל יכול לסייע לך למצוא את הטיפולים שיוכלו לצמצם את התסמינים ולסייע לך למנוע את התלקחויות מחודשות של המחלה.
תזונה
- חלק מבני האדם מגיעים למסקנה כי מזונות מסוימים גורמים להחרפת התסמינים שלהם, ולכן דיאטה מותאמת אישית, הכוללת הקפדה על משטר תזונה מגוון, מאוזן ובריא, עשויה לעזור.
תרופות
- מקובל לתת טיפול תרופתי על מנת להגביל את פעילות מערכת החיסון, בהתאם לאופי המחלה. עבור חולים מסוימים, תרופות יכולות להביא לריפוי מלא של המחלה.
ניתוח
- במצבים בהם התרופות אינן עוזרות בהקלה על תסמינים חריפים, יש לשקול ניתוח להסרת החלק הנגוע במחלה, ולעיתים אף הסרה של המעי הגס כולו. לצד הסיכונים בניתוח כזה, הסרת המעי הגס לחלוטין מביאה לריפוי מלא של קוליטיס כיבית, ומונעת את התפתחותו של סרטן המעי הגס.
מניעה
מאחר שעדיין לא ידוע מהו הגורם למחלה, לא ניתן למנוע את הופעתה או את הופעת ההתקפים של קוליטיס כיבית באופן מלא. עם זאת, שמירה על תזונה ותגובה מאוזנת לסטרס עשויים להפחית את ההתקפים עבור חלק מהחולים.
הסבירות לקוליטיס כיבית יורדת בחולים שעברו כריתה של התוספתן.
למידע נוסף על הטיפול המשלים בקוליטיס כיבית היכנסו ל
ערוץ רפואה משלימה לטיפול בבעיות מערכת העיכול