Data was extracted from:https://www.infomed.co.il/diseases/seborrhea/

המומחים של
Info
med
מסבירים:
סבוריאה היא סוג של דלקת של העור (
אקזמה
), שמופיעה באזורים בהם ישנן בלוטות חלב .
בלוטות החלב בעור מגורות על-ידי הורמונים, דבר המוביל לשמנוניות ולהתקלפות של הקרקפת.
הדבר קורה אצל פעוטות בגלל החשיפה להורמונים של האם, ואצל ילדים מבוגרים יותר כשהם מתחילים לייצר הורמונים בעצמם. הבעיה יכולה גם להופיע בין גיל שנה לגיל ההתבגרות. ברגע שהיא מתגלה אצל ילד היא נוטה לחזור שוב.
כשיש סבוריאה, המראה אינו נעים אך המצב עצמו אינו בהכרח מזיק. עם זאת, הבעיה עלולה לגרום לעור להיות רגיש יותר לזיהומים של פטריות או חיידקים. ילדים עם סבוריאה סובלים לעיתים קרובות יותר מאדמומיות וקשקשת בקרקפת, כמו גם בגבות ומאחורי האוזניים.
בעיות שנראות כמו סבוריאה: לעיתים מזהים בטעות את המצב כגזזת של הקרקפת, אך ש
גזזת
היא מצב יוצא דופן אצל פעוטות וילדים צעירים מאוד.
בעיה אחרת שעשויה ליצור בלבול היא פסוריאזיס. זהו מצב שמזכיר במידה מסוימת סבוריאה, אך לרוב אינו חורג מקו השיער. הקשקשים בפסוריאזיס מופיעים על נגעים בולטים שקרויים פלאקים, דבר שלא קיים בסבוריאה. טיפול ביתי אינו מועיל בדרך כלל במקרה של פסוריאזיס, כך שיש צורך ביעוץ רפואי .
ב"גרסה הקלה" של המחלה, קשקשים, הם דבר נפוץ מאוד ומופיעים אצל כ-15-20% מהחולים. את המחלה עצמה מאבחנים בכ-2-3% מהאוכלוסייה. אנשים בני 40 סובלים מהבעיה בצורה השכיחה ביותר, למרות שברוב המקרים הבעיה עצמה מופיעה לראשונה כבר בגיל ההתבגרות. קשישים נוטים לסבול מתסמינים קלים יותר מאשר אנשים צעירים, וכך גם נשים לעומת גברים.
סימפטומים
הביטוי של המחלה הוא בעיקר אודם וקשקשים באזור הקרקפת והפנים, היכן שיש את ריכוז בלוטות החלב הגבוה ביותר. לעיתים הסובלים מהבעיה יתלוננו על גרד קל. כמו כן, הבעיה יכולה לבוא לידי ביטוי בכל האזורים בהם ישנן בלוטות חלב (וזקיקי שיער), בין היתר באוזניים, בגבות, על האף, מעל הפה, בחזה, בגב עליון, בבית השחי ובמפשעת.
הסימפטומים של סבוראה הם לרוב תקופתיים, ולעיתים מחמירים בעונות מסוימות, בעקבות שינויים הורמונליים או מתח נפשי. המחלה היא מחלה כרונית שאפשר לסבול ממנה במשך עשורים ארוכים.
סבוריאה בתינוקות היא מחלה שחולפת מעצמה בסביבות גיל 8-12 חודשים.
סיבות וגורמי סיכון
הגורם לסבוריאה עשוי להיות תגובה של העור לסוג מסוים של פטרייה הקרויה Malassezia furur או Pityrosporum ovale, אך אין מדובר במחלה פטרייתי כשלעצמה.
סבוריאה בתינוקות עשויה להיגרם כתוצאה ממעבר של
הורמונים
של האם לתינוק, לפני הלידה.
מחלת הפרקינסון היא גורם סיכון להופעת סבוריאה, כמו גם חלות נוירולוגיות אחרות.
אבחון ובדיקות
האבחון של הבעיה נעשה באופן קליני ברוב המקרים, בהתבסס על בדיקת העור. במקרים מאוד לא שגרתיים, כאשר יש צורך באימות האבחנה או על מנת לשלול מחלות אחרות, יש צורך בדגימה של העור הנגוע. כמו כן ביצוע של תרבית חיידקית או פטרייתית באזור הנגוע עשויים לעזור במקרה שהאבחנה אינה חד משמעית.
סיבוכים אפשריים
סבוריאה היא לא מחלה מסוכנת, אך היא עשויה להידמות למחלות אחרות ומסוכנות יותר ומסוכנות פחות כמו פסוריאזיס, פטרת של הפנים או הקרקפת (גזזת),
זאבת
, ורוזצאה. ועל כן יש לפנות ליעוץ רפואי לקבלת אבחון.
במקרים לא שגרתיים, הופעת סבוריאה יכולה להעיד על
איידס
, במיוחד בקרב אנשים בעלי גורמי סיכון למחלה.
טיפולים ותרופות
טיפול ביתי
מגוון סוגי שמפו נגד קשקשים קיימים בשוק והם עוזרים במקרים של קשקשת ברמה קלה עד בינונית. עבור מקרים קשים ועיקשים ישנם סוגי שמפו אחרים, פחות מוכרים אך יעילים, שאינם דורשים מרשם רופא ונמצאים בבתי המרקחת. הם מכילים סלניום סולפיד, תכשירי זפת, או תכשירים נגד פטריות.
תכשירים ללא מרשם הם חלשים יותר, אך עשויים להיות טובים לא פחות אם משתמשים בהם בתדירות גבוהה. כאשר משתמשים בסוגים אלו של שמפו חשוב לפעול על-פי ההנחיות, כיוון שעלולה להיווצר שמנוניות של השיער. כמו כן קיימת אפשרות שצבעו ישתנה ושתופענה תופעות נוספות.
במקרה של קליפה אצל תינוקות, דרך הטיפול הטובה ביותר היא מברשת לשפשוף עדין. אם הקליפה עבה, יש לשפשף לתוכה שמן תינוקות חמים, לכסות במגבת חמימה ולהשאיר כך למשך רבע שעה. יש להשתמש במסרק עם שיניים צפופות או במברשת כדי להסיר את הקשקשים. לאחר מכן יש לחפוף עם שמפו מתאים. יש למנוע כניסת שמפו לעיניים.
הבעיה לרוב חוזרת וייתכן שתיאלצו לחזור שוב על הטיפול. אם הבעיה מחמירה למרות הטיפול הביתי במשך מספר שבועות, יש לפנות לקבלת ייעוץ רפואי.
* אין בטיפול הביתי המלצה רפואית כלשהי.
מה צפוי אצל הרופא/ה
במקרים קשים של סבוריאה יש צורך לעיתים בטיפול מעבר לתרופות שהוזכרו לעיל. לרוב, יינתן מרשם למשחת  קורטיזון. ביקור אצל הרופא/ה יאשר את האבחנה, שתיקבע בדרך כלל בהסתמך על מראה הפריחה.
לעיתים נלקח משטח מאזור הקשקשים והוא נבחן תחת מיקרוסקופ. תרופות דרך הפה או זריקות אינן ניתנות במקרה של סבוריאה, אלא אם נוצר סיבוך בשל זיהום חיידקי או פטרייתי.
מניעה
אי אפשר למנוע את המחלה לחלוטין, אך מאחר שמדובר במחלה התקפית, ניתן לנסות ולמנוע התקף שלה על ידי שימוש שבועי בתכשיר המכיל קטוקונזול (כקרם או שמפו).