Data was extracted from:https://www.infomed.co.il/diseases/syphilis/

המומחים של
Info
med
מסבירים:
עגבת, או בשמה הנוסף סיפליס, היא מחלה מין מדבקת מאוד, המועברת בעיקר דרך מגע מיני, כולל מין אוראלי ואנאלי. לעתים המחלה עלולה לעבור גם דרך נשיקה ממושכת או מגע גופני קרוב עם אדם נגוע. למרות העובדה שהמחלה מתחילה מפצעים, על פי רוב הם אינם מזוהים. אנשים שנדבקו בזיהום, לעתים קרובות אינם מודעים לעובדה שהם חולים ומעבירים את המחלה לאנשים איתם הם באים במגע מיני. עם זאת, המחלה אינה מועברת דרך מושבי האסלה, ידיות של דלתות, בריכות שחיה, אמבטיות חמות, אמבטיות, בגדים משותפים או כלי אוכל.
נשים הרות הלוקות במחלה עלולות להעביר אותה לעובר. במקרים אלו המחלה מכונה
עגבת מולדת
והיא עלולה לגרום למומים ואף למוות של הילד.
סימפטומים
עגבת נחשבת לאחת המחלות העתיקות ביותר, בעלת עדויות עוד מתקופתם של היפוקרטס, שחי במאה החמישית לפני הספירה ונחשב לאבי הרופאים. בתחילת הדרך היה קשה לאבחן את המחלה בשל תסמיניה, שמאוד דומים לתסמינים של הרבה מחלות אחרות .
לעגבת יש שלושה שלבים ברורים:
עגבת מוקדמת או ראשונית.
לאנשים הנמצאים בשלב זה של המחלה יש כיב עגבת אחד או יותר. הכיבים מזכירים במראה עקיצה גדולה ועגולה של חרק, לעתים קרובות הם קשים ואינם גורמים כאב. הם מופיעים על איברי המין, בתוך הפה או מסביב לו, כ-10 עד 90 יום (שלושה שבועות בממוצע) לאחר החשיפה לזיהום. גם כאשר אינם מטופלים, הכיבים מחלימים תוך 6 שבועות ואינם מותירים צלקת.
השלב השני
. שלב זה נמשך בין חודש לשלושה חודשים, הוא מתחיל שישה שבועות עד 6 חודשים לאחר החשיפה לזיהום. בשלב זה מתפתחת פריחה ורודה, בדרך כלל על כפות הידיים ובתחתית כף הרגל. לעתים מופיעות גם יבלות לחות במפשעה, כתמים לבנים בחלק הפנימי של הפה, נפיחות בבלוטות הלימפה, חום וירידה במשקל. כמו השלב הראשון של המחלה, גם השלב השני של המחלה חולף ללא טיפול .
עגבת רדומה – זהו שלב ביניים של המחלה בו הזיהום אינו פעיל ואינו מלווה בתסמינים כלשהם.
השלב השלישי של העגבת.
ברוב המקרים בהם הזיהום לא מטופל, שלב זה אינו מתפתח, אך במידה וכן, הוא משפיעה על רבים מהאיברים הפנימיים. שלב זה הוא חמור ביותר, ומתפתח 10-30 שנה מהזיהום הראשוני.  השלב מתאפיין בבעיות חמורות בלב, במוח ובעצבים שעלולות להוביל לשיתוק, עיוורון, שיטיון, חירשות, אין אונות ואפילו מוות .
סיבות וגורמי סיכון
עגבת נגרמת על ידי החיידק טרפומנה פאלידום.
במקרים מסוימים בהם נשים הרות לוקות במחלה הן עלולות ללדת תינוק מת, או תינוק שימות זמן קצר לאחר לידתו, תלוי כמה זמן חלף מאז שנחשפה לזיהום.
במידה ולא מטפלים במחלה באופן מידי, יתכן שהתינוק ייוולד ללא תסמינים, אך הם עלולים להתפתח אצלו תוך שבועות ספורים. סימנים ותסמינים אלו עלולים להיות חמורים ביותר. אצל תינוקות אלו יכולים להופיע עיכובים בהתפתחות, פרכוסים, וכמו כן הוא עלול למות.
אבחון ובדיקות
ניתן לאבחן עגבת בקלות, באמצעות
בדיקת עגבת
מהירה ולא יקרה אצל הרופא, או במרפאה ציבורית, שמתבצעת באמצעות בדיקת דם.
במידה וקיים כיב עגבת, הרופא ייקח דגימה ממנו באמצעות פד גאזה, או על ידי גרוד של הכיב. הדגימה נשלחת למעבדה, שם בודקים אותה תחת מיקרוסקופ לגילוי חיידקים אופייניים.
סיבוכים אפשריים
נוירו-סיפיליס ועגבת אוקולרית הם סיבוכים של עגבת המתרחשים כאשר לא מטפלים בזיהום. במצב זה הזיהום מתפשט למערכת העצבים והמוח (נוירו-סיפיליס) או לעיניים (עגבת אוקולרית). סיבוכים אלו יכולים להתרחש בכל אחד משלבי העגבת, והתסמינים כוללים:
כאבי ראש עזים.
קושי בתיאום תנועת השרירים.
שיתוק בחלקים של הגוף.
קהות של התחושה באזורים מסוימים.
שיטיון
.
תסמינים של עגבת אוקולרית כוללים שינויים בראייה ואף עיוורון .
טיפולים ותרופות
אצל חולים הלוקים בזיהום פחות משנה, מנה אחת של
פניצילין
בדרך כלל מספיקה כדי להשמיד את הזיהום.
אנשים שרגישים לפניצילין יכולים לקבל במקומו טטראציקלין או דוקסיציקלין. בשלבים מאוחרים יותר של המחלה יש צורך במנות נוספות של התרופה.
בתקופת הטיפול במחלה יש להימנע ממגע מיני, עד שהזיהום חולף לחלוטין. אנשים שקיימו מגע מיני עם חולי עגבת צריכים להיבדק ובמקרה הצורך לקבל טיפול.
עגבת שאינה מטופלת עלולה להוביל לסיבוכים קשים ובלתי הפיכים, כמו שיטיון, עיוורון או מוות.
מניעה
על מנת להקטין את הסיכון להידבקות:
יש להימנע ממגע אינטימי עם אדם הלוקה בזיהום.
במקרים בהם לא ידוע אם בן הזוג לוקה בזיהום, יש להשתמש בקונדום בכל מגע מיני.
יש לציין כי קונדומים אינם יעילים בהגנה מפני פצע שאינו מכוסה, כגון פצעים באזור שק האשכים, וכמובן בקיום יחסי מין אורליים ללא הגנה, שמהווים 14% מהנדבקים בעולם המערבי.