Cu toate acestea, multe femei adoptă încă o atitudine pasivă privitoare la bătăi sau hărţuiri, considerându-le drept fapte care trebuie acceptate de către o soţie. În unele cazuri, ele transmit o astfel de atitudine şi copiilor lor.
Yine de pek çok kadın hâlâ pasif bir tavırla dayak veya tacizin evlilikte kabul edilmesi gerektiğini düşünüyor ve bazı durumlarda bu tür tavırları çocuklarına da geçiriyor.