Se poate argumenta că rezervele de eficienţă din economiile aflate în tranziţie şi capacitatea lor de a restructura şi absorbi noi tehnologii, în ciuda fragilităţii instituţionale inerente, au sfidat unele puncte de vedere mai sceptice.
Mevcut kurumsal zayıflıklara rağmen geçiş ekonomilerindeki verimlilik potansiyelinin ve bu ekonomilerin yeniden yapılanarak yeni teknolojileri benimseme kapasitesinin, şüphelerin tersini kanıtladığı da söylenebilir.