Она што Хејл го нарекува „најважен дел од блискоисточната соседна политика“, турскиот однос со Сирија -- од преговорите со кои посредуваше меѓу Сирија и Израел во врска со Голанската висорамнина во 2008 година, до обидот за еднаква поделба на водните ресурси -- е симболичен вид однос што државата се обидува да го води со остатокот од Блискиот Исток.
Ceea ce Hale defineşte ca fiind "piesa centrală a politicii de vecinătate în Orientul Mijlociu", relaţia Turciei cu Siria -- de la negocierile mediate de aceasta dintre Siria şi Israel legate de Platoul Golan în 2008 până la tentativa de a împărţi resursele de apă în mod echitabil -- este simbolică pentru tipul de relaţie pe care statul încearcă să îl stabilească cu restul Orientului Mijlociu.