Njime se utvrđuje imovina podobna za konfiskaciju i kaže se da je to ona čije se legitimno porijeklo ne može dokazati, čime se pravni teret pravično stavlja na osumnjičene, a ne na tužioce.
Njime se potencijalna imovina za zapljenu definira kao ona čije legalno podrijetlo ne može biti dokazano, nedvosmisleno stavljajući pravni pritisak na osumnjičenike umjesto na tužitelje.