Повечето от сградите датират от годините непосредствено след Втората световна война, в резултат на което учениците и учителите са принудени да се борят с плоски течащи покриви, стари бойлери, разпадащи се прозорци и врати, неизправни електрически системи и корозирали тръби.
Çoğu İkinci Dünya Savaşı sonrasından kalma binalarda öğretmen ve öğrenciler basık ve akan tavanlar, antika denecek düzeyde eski kalorifer kazanları, çürük pencere ve kapılar, yetersiz elektrik sistemleri ve işe yaramaz hale gelmiş tesisatlar ile eğitime devam etmeye çalışıyor.