Референдумът се разглеждаше от мнозина като вот на доверие в премиера, който бе подложен на критики за деспотичния си стил на ръководство, както и като ново предизвикателство от основната опозиционна партия в парламента, Републиканската народна партия (НРП).
Referandum, pek çok kimse tarafından, otoriter tavrı nedeniyle eleştirilen başbakana güven oyu ve ayrıca parlamentodaki ana muhalefet partisi olan Cumhuriyet Halk Partisi (CHP) için bir sınav olarak görülüyordu.