Отношенията между Турция и Сирия, които Хейл определя като „централен елемент от близкоизточната политика на добросъседство” – от водените с турско посредничество преговори между Сирия и Израел за Голанските възвишения през 2008 г. до опита за справедливо разделяне на водните ресурси – са символ на отношенията, които страната се опитва да поддържа с останалата част от Близкия изток.
Ceea ce Hale defineşte ca fiind "piesa centrală a politicii de vecinătate în Orientul Mijlociu", relaţia Turciei cu Siria -- de la negocierile mediate de aceasta dintre Siria şi Israel legate de Platoul Golan în 2008 până la tentativa de a împărţi resursele de apă în mod echitabil -- este simbolică pentru tipul de relaţie pe care statul încearcă să îl stabilească cu restul Orientului Mijlociu.