Първият е отказът от сътрудничество с Трибунала на ООН за военни престъпления и фактът, че обвинени лица, особено босненско-сръбският военновременен командир Ратко Младич, остават на свобода.
Una este lipsa cooperării depline cu tribunalul ONU pentru crime de război şi faptul că inculpaţii -- în special comandantul sârbo-bosniac din timpul războiului Ratko Mladic -- rămân în libertate. Cea de-a doua este procesul intentat de ţară unui număr de zece ţări NATO pentru campania din 1999.