Ходът на Първанов бе не само "безпрецедентен" акт на неуважение към законните права на Дянков, но е и изключително лош знак за обществото, че неговите гарантирани от конституцията права могат да бъдат нарушавани дори от държавния глава.
Gestul lui Parvanov nu a fost doar un act de lipsă de respect "fără precedent" faţă de drepturile legale ale lui Djankov, ci a transmis totodată un semnal extrem de negativ populaţiei, acela că drepturile sale garantate prin constituţie pot fi încălcate, chiar şi de şeful statului.