Но ограниченията по маахстрихските критерии, които касаят нивото на инфлацията и процентните ставки, размера на бюджетния дефицит и брутния държавен дълг, може би, са прекалено тесни, когато говорим за постигане на по-високи темпове за растеж като средство за наваксване на икономическото изоставане.
Însă restricţiile criteriilor Maastricht (care se referă la nivelul ratei inflaţiei şi a dobânzilor, valoare deficitelor bugetare şi datoria publică generală) ar putea fi prea severe atunci când este vorba despre obţinerea de rate de dezvoltare mai mari ca mijloc de a ajunge din urmă din punct de vedere economic celelalte ţări; stabilirea unor rate-ţintă prea scăzute ale inflaţiei ar împiedica probabil dezvoltarea în cadrul unor economii în care profiturile semnificative din sectoarele comerciale ar ridica prea mult preţurile bunurilor non-comerciale.