Позовавайки се на Споразумението за асоцииране от 1963 г. между Турция и Европейската икономическа общност (ЕИО) и Допълнителния протокол от 1970 г., съдът посочва в решението си, че то представлява "тълкувателно решение" за другите държави, членки на ЕС.
Citând Acordul de Asociere dintre Comunitatea Economică Europeană (CEC) şi Turcia, semnat în 1963, şi Protocolul Adiţional din 1970, instanţa a declarat că este „o decizie de referinţă” pentru orice stat membru al UE.