Затова дипломатическата атака на Белград е насочена главно към членовете на Съвета за сигурност, които още не са взели решение – Словакия, Южна Африка и Индонезия – но и към държави, членки на ЕС, които биха имали проблеми със собствените си сепаратисти в резултат на отделянето на Косово.
Prin urmare, ofensiva diplomatică a Belgradului este în mare parte aţintită către membrii indecişi ai Consiliului de Securitate -- Slovacia, Africa de Sud şi Indonezia -- dar şi către membrii UE care ar putea avea probleme cu proprii separatişti în urma separării provinciei Kosovo.