Аз често представям филма пред публика и зрителите идват при мен и ми казват: "Аз съм от Кашмир или от Израел или от бившия Съветски съюз или даже от САЩ и историята във филма е такава, че би могла да се случи в моята страна." Къде са сега Балканите по отношение на надеждата?
Mi se întâmplă des să prezint filmul publicului, iar oamenii vin la mine şi îmi spun "Sunt din Kashmir, sau Israel, sau fosta Uniune Sovietică sau chiar din Statele Unite iar povestea acestui film este ceva ce s-ar fi putut întâmpla chiar în ţara mea." Care este situaţia Balcanilor în ceea ce priveşte speranţa?