Когато се описва ЕС често се използват клишета като единни пазари, свободен поток на капитали и работна ръка, все по-единно национално законодателство, строги антитръстови закони, прехвърляне на прерогативите на публичната политика към наднационалните органи и т.н.
Well-entrenched cliches are often brought into play when the EU is being described: single markets, the free flow of capital and labour, increasingly more uniform pieces of national legislation, strict anti-trust laws, devolution of public policy prerogatives to supranational bodies, and so on.