Последно, но не и по значение - парадигматичният фундаментализъм изглежда ще трябва да бъде изоставен; хората, участващи в разработването на политиката, а също и тези в академичните кръгове, разбират, че интелектуалният фанатизъм не е от голяма полза в реалния свят, че пазарните икономики се нуждаят от ефективно регулиране (факт, който финансовите и енергийни пазари и корпоративните скандали доказаха достатъчно добре), че правителствата трябва да участват в икономическия живот, щом трябва да се осигуряват обществени блага - включително ефективно регулиране.
Last but not least, paradigmatic fundamentalism seems to be on the retreat; people, both in policy-making circles and in academia, realise that intellectual bigotry is not of much help in the real world, that market economies need effective regulations (a fact which was amply proved by financial, energy markets and corporate scandals), that governments have a role to play in economic life when it comes to providing public goods -- including effective regulations.