Законът определя като подлежащо на конфискация всяко имущество, чийто законен произход не може да бъде доказан, поставяйки тежестта на закона изцяло върху заподозрените, а не върху прокуратурата.
It defines property eligible for confiscation as that whose legitimate origin cannot be proven, putting the legal burden squarely on the suspects rather than the prosecutors.