Този резултат се усилва от синдрома на "Параграф 22": производството на частни блага се измества от публичния сектор, като самите разходи по осигуряване на обществени блага могат да претоварят с данъци частните фирми.
This legacy is reinforced by a Catch-22 syndrome: the production of private goods is crowded in by basic public goods, but the very expenditure assigned to the supply of public goods may overtax private firms.