По този начин балканските правителства могат да се почувстват с по-голямо "право на собственост" над реформистките политики и ще бъдат по-малко склонни да бягат от отговорност, когато са изправени пред вътрешната опозиция срещу реформите.
In this way, Balkan governments might feel more "ownership" of reformist policies, and would be less inclined to shirk their responsibilities when faced with domestic opposition to reform.