Може да се окаже, че сме в навечерието на нова епоха на икономическата наука на развитието, очертаваща се на фона на отчайващо лошите икономически резултати в по-голямата част от развиващия се свят (с изключение на Китай и на отделни части от Индия), както и на неуспешния преход в много посткомунистически страни и на критиките срещу "неуправляемия" глобализъм.
It may be that we are on the verge of a new age of development economics, seen against the backdrop of the very disappointing record of economic advancement in most of the developing world (excluding China and parts of India), transition failures in many post-communist countries, andthe backlash against "unmanaged" globalisation.