За да се избегне най-лошият сценарий, трябва да се повдигне въпросът за външната ликвидност на страната, т.е. способността й да продължава да плаща задълженията си от 2013 г. нататък, което може да се случи, ако правителството продължи да заема средства. Затова е необходимо да се завърши преходът и реформите на компаниите, пенсионните фондове, данъчната политика и държавната администрация, а също и да се рационализира разходването.
Για να αποφευχθεί το χειρότερο πιθανό σενάριο, δηλαδή να αμφισβητηθεί η εξωτερική ρευστότητα της χώρας -- που σημαίνει την ικανότητά της να πληρώνει τις υποχρεώσεις της από το 2013 και μετά -- το οποίο μπορεί να συμβεί εάν συνεχίσει η κυβέρνηση να δανείζεται, είναι απαραίτητο να ολοκληρωθεί η μετάβαση και ο ανασχηματισμός επιχειρήσεων, συνταξιοδοτικών ταμείων, φορολογικής πολιτικής και δημόσιας διοίκησης, αλλά επίσης να εξυγιανθούν οι δαπάνες.