Първата, по-оптимистичната теория, подчертава институционалната слабост на пост-комунистическите общества, несигурното фунциониране на трите власти и корумпираната съдебна система, в съчетание със слаб капацитет за налагане изпълнението на законите.
Η πρώτη, η πλέον αισιόδοξη, τονίζει τις θεσμικές αδυναμίες των πρώην κομμουνιστικών κοινωνιών, την λανθάνουσα λειτουργία ελέγχου και ισορροπιών και ένα διεφθαρμένο δικαστικό σώμα, σε συνδυασμό με μια εξασθενισμένη δυνατότητα εφαρμογής του νόμου.