„Мислех, че ще ми бъде по-лесно да гледам този филм, но много неща ми напомниха за собствената ми съдба по време на войната; напомни ми за града, който напуснах, и за насилието, което преживя моето семейство”, каза Селма Фейзич.
«Νόμιζα πως θα ήταν πιο εύκολο να δω την ταινία αυτή, ωστόσο ήταν πολλά αυτά που μου θύμισαν τη μοίρα μου στον πόλεμο. Μου θύμισε την πόλη που άφησα και τη βία που βίωσε η οικογένειά μου», ανέφερε η Σέλμα Φεϊζίτς.