Sostenella i no enmendalla!    Jo sí soc soci, i de fa 3o anys, i des de la derrota del Feran Ariño, no havien guanyat les meves opcions fins el 2003 i fins el 2010.    Presenteu una imatge den Sandro totalment falsa, capciosa i interesada. El soci 12556 és culé com ningu, igual que alguns, però no menhys qjue ningú. Catalanista el mateix. Preparat per a dirigir, mes que la resta de candidats i de directius del 2003. Fets canten.  I els socis saben, perfectament, qui és i com és, en SR. Dací ve el 61%, que no es  poc.    I els socis culers, com a futboleros o espectadors esportius que són, tenen algunes creences compartides i alguns rebutjos també compartits, molt més enllà de matissos.    ALgú sap qui era el directiu del basquet qan es va guanyar la Champions? La primera. No la dara.  Qui sap qui es el president dels Boston Celtcs o dels Lakers?    Però els jugadors determinants, els entrenadors bons quen tenen o tenien,ho sabem tots els aficionats, perque lespectacle esportiu el  posen jugadors i entrenador, no vé de la llotja.    I el messianisme, la creació didols, sempre de jugadors, mai de directius, mai. Ni ací, ni a UK, ni a ALemanya, ni a França ni en lloc.    Els aficionats a lesport no tenim cap directiu ni cap president com a idol. Mai. Tenim els jugadors o jugadores i/o els tècnics. I Prou.    I els únics gestors que han pretés fer-se uns mites vivents aprofitant que eren presidents dun club han estat Gil i Gil o Berlusconi o Tapie, amb  el Marsella. Però els dos primers, almenys, eren els propietaris del club. I no ha servit de res.  Però en un club propietat de 180.000 persones, plural, transversal com cap, pretendre ser el lider  oel messies de la massa social és descnoneixer la realitat.    61,4% per a Sandro Rosell, un líder i un molt bon gestor esportiu que coneix, com ningú, el Barça i la gestió esportiva, i que mai caurà en la tonteria de voler-se mitificar.    El que ens agrada és en Messi, aquest sí que  es un mite.    Els directius a gestionar bé i no surtir gaire pels papers. QUe estan per als actos principals del joc. Jugadors i/o tècnics.  I ningu més.    Cordialment,  Andreu    PS- Jo no he emprat el terme borreguisme ni el bèèè,bèèè, bèèè, com un ramat. Que està 100% fora de lloc, of course.