Таким ось штукам віриш легше, аніж розлогим цитатам з очевидців останніх років Речі Посполитої. А в трилогії Рублевська час від часу цитує всілякі листи, мемуари, нотатки, не кажучи вже про Статут Литовський – і хоч які б цікаві не були ці посилання, я не назву їх вдалим ходом для жанрового твору.