system
Răspunde în limba română, în stilul Wikipedia, cat mai corect gramatical.
user
Care sunt informațiile principale despre Aiud?
assistant
Aiud (în , în dialectul săsesc Änjet, Angetn, Stroßbrich, în , în ) este un municipiu în județul Alba, Transilvania, România, format din localitățile componente Aiud (reședința), Aiudul de Sus, Gâmbaș, Măgina și Păgida, și din satele Ciumbrud, Gârbova de Jos, Gârbova de Sus, Gârbovița, Sâncrai și Țifra.

Între 1918 și 1950, orașul Aiud, pe atunci comună, a fost reședință de unitate administrativă sub-divizionară de ordin doi (plasă) în cadrul județului interbelic Alba, sub numele omonim de plasa Aiud.

Toponimie 
Toponimul maghiar, cel vechi german, precum și cel român al orașului provin de la numele sfântului Egidiu.

Stemă 
Stema municipiului Aiud se compune dintr-un scut tăiat, având partea superioară despicată. În primul cartier, pe câmp roșu, se află o poartă de aur dotată cu o cruce și cu două medalioane cuprinzând motive populare, de aur. În spațiul deschis al porții se zăresc un ciorchine de strugure și o frunză de viță de vie, de asemenea, de aur. În cartierul secund, pe câmp azuriu, un grifon de argint, limbat roșu, ținând cu ghiara dreaptă o spadă, iar cu cea stângă, o balanță, ambele din același metal. În partea inferioară, pe fond auriu, o carte deschisă, naturală. Scutul este timbrat de o coroană murală, de argint, formată din cinci turnuri crenelate.
Semnificația elementelor însumate:
Poarta relevă valoarea creației folclorice. Strugurii, ponderea pe care a avut-o în trecut viticultura. Sabia, participarea locuitorilor la lupta de apărare. Balanța, atributul organului administrativ orășenesc. Cartea deschisă amintește importantele instituții culturale existente în această urbe: Biblioteca Bethlen (construită în anul 1662) și Muzeul de Științe Naturale (1796).

Istoric 
Pe teritoriul orașului s-a aflat în antichitate așezarea romană Brucla.

Prima menționare documentară datează din 1293, când populația era alcătuita în majoritate de sași. În documentele medievale localitatea Aiud apare sub denumirile Enietten sau Engeten (în dialectul săsesc Angeten sau Anjet) și, uneori, ca Strassburg. Paronimul așezării este Sângătinul (în , în traducere „Aiudul Mic” sau „Aiudul Săsesc”).

În anul 1437, în cursul răscoalei de la Bobâlna, Aiudul fost ocupat de răsculați.

În secolul al XVI-lea populația a adoptat reforma protestantă, iar Biserica Cetății a fost folosită în comun de sașii luterani și de maghiarii calvini. Biserica a fost incendiată în anul 1600 de trupele lui Mihai Viteazu și refăcută de Gabriel Bethlen. Din anul 1704 biserica a fost folosită exclusiv de comunitatea calvină, iar comunitatea luterană a sașilor din Aiud și-a construit o biserică nouă în interiorul cetății, pe locul unei capele mai vechi. Aiudul a devenit unul din principalele centre reformate din Transilvania. Aiudul a fost cel mai important centru cultural și de învățământ al calvinismului ardelean. Colegiul, fondat în anul 1622 de principele Gabriel Bethlen la Alba Iulia, a fost mutat în 1662 la Aiud de principele Mihai Apafi I. Colegiul Bethlen poartă astăzi numele fondatorului.

În timpul războiului antiaustriac, condus de principele Francisc Rákóczi al II-lea, comandantul militar imperial Jean Rabutin a dispus incendierea Aiudului la 13 martie 1704. În lupta de apărare a cetății și-au pierdut viața 30 de studenți ai colegiului.

Pe Harta Iosefină a Transilvaniei din 1769-1773 (Sectio 139), localitatea apare sub numele de „N. (Nagy) Enyed” (Aiudul Mare).

La 8 ianuarie 1849 țăranii români răsculați, conduși de Axente Sever și preotul Simion Prodan, au incendiat orașul.  În seara de 8 ianuarie, Crăciunul după calendarul iulian, a început măcelul ce a durat până la 17 ianuarie. Au fost uciși circa 600 de etnici maghiari. Morții au fost aruncați în șanțurile cetății și în varnița de lângă cetate, unde se află un monument construit în memoria victimelor. Axente Sever a fost arestat în februarie 1849, acuzat că ar fi participat la masacru, dar, în procesul penal, instanța i-a stabilit inocența.

Până în 1950 orașul a fost reședința plășii Aiud.

În timpul regimului comunist din România în închisoarea Aiud au fost întemnițați numeroși deținuți politici.

Demografie 

Conform recensământului efectuat în 2021, populația municipiului Aiud se ridică la 21.307 locuitori, în scădere față de recensământul anterior din 2011, când fuseseră înregistrați 22.876 de locuitori. Majoritatea locuitorilor sunt români (72,07%), cu minorități de maghiari (12,98%) și romi (3,96%), iar pentru 10,87% nu se cunoaște apartenența etnică. Din punct de vedere confesional, majoritatea locuitorilor sunt ortodocși (68,3%), cu minorități de reformați (11,3%), greco-catolici (2,47%), baptiști (1,81%) și romano-catolici (1,23%), iar pentru 11,84% nu se cunoaște apartenența confesională.

Politică și administrație 
Municipiul Aiud este administrat de un primar și un consiliu local compus din 19 consilieri. Primarul, , de la , este în funcție din . Începând cu alegerile locale din 2020, consiliul local are următoarea componență pe partide politice:

Lăcașuri de cult 

 Biserica reformată-calvină (în incinta cetății Aiudului), cu un masiv turn romanic din sec. al XIII-lea. Biserica propriu-zisă a fost edificată în stil gotic (sec. XV-XVI), ca biserică de tip hală cu trei nave, cu absida poligonală, cu interiorul modificat baroc.
 Biserica romano-catolică, fostă mănăstire minorită, cu hramul Sf. Elisabeta de Turingia
 Biserica unitariană (1929)
 Biserica ortodoxă cu hramul „Sfinții Trei Ierarhi”
 Biserica ortodoxă, cu hramul Înălțarea Sfintei Cruci (strada Ostașilor)
 Biserica greco-catolică veche, cu hramul Sfântul Nicolae, edificiu construit în anul 1912 (strada Simion Bărnuțiu)
 Schitul Eroilor
 Biserica greco-catolică nouă (1998)
 Biserica baptistă (strada Liviu Rebreanu)

Obiective turistice 

 Cetatea Aiudului, una din cele mai vechi cetăți urbane din Transilvania (sec. XIII-XVI). De plan poligonal neregulat, construită din piatră brută (grosimea zidurilor: 1,20 m), cetatea a fost întărită cu turnuri (al blănarilor, al măcelarilor, al croitorilor etc.), aparținând breslelor meșteșugărești.
 Castelul Bethlen (palatul voievodal, sec. XVI-XVII), a aparținut principelul ardelean Gabriel Bethlen (în anii 1612-1629). În palat ființează în prezent un muzeu de științe naturale.
 Muzeul de istorie (în incinta cetății Aiudului)
 Rezervația naturală Pădurea Sloboda (20 de hectare).
 Băgău și Trascău (situri de importanță comunitară incluse în rețeaua ecologică europeană Natura 2000 în România)
 Cheile Aiudului

Orașe înfrățite 
Municipiul Aiud este înfrățit cu următoarele localități:
  Dingelstädt, Germania (1993)
  Gyomaendrőd, Ungaria (1993)
  Cusset, Franța (2001)

  Ponte de Sor, Portugalia (2003)
  Siklós, Ungaria (2003)
  Megara, Grecia (2003)

Personalități 
 Péter Alvinczi (1570 - 1634), scriitor, autor de scrieri bisericești și politice;
 Florence Baker (1841 - 1916), exploratoare;
 Zsigmond Vita (1906 - 1998), istoric cultural;
 Zoltán Jékely (1913 - 1982), scriitor și traducător;
 Arpad Bako (1914 - 1990), atlet de performanță, profesor de educație fizică și sport;
 Gyula Strommer (1920 - 1995), matematician, astronom;
 Arcadie Sarcadi (1925 - 2002), jucător de polo pe apă;
 Albert Winkler (1930 - 1992), compozitor;
 Adela Mărculescu (n. 1938), actriță;
 Anton Șuteu (1947 - 2010), compozitor;
 Romeo Pop (1952 - 2022), actor;
 Bogdan Andone (n. 1975), fotbalist;
 Răzvan Dâlbea (n. 1981), fotbalist;
 Szabolcs Székely (n. 1985), fotbalist;
 Andrei Cordea (n. 1999), fotbalist.

Note

Bibliografie 
 Buza M., Mărculeț I., Pretabilitatea reliefului din Culoarul Mureșului în amenajarea drumului roman în sectorul Aiud – Războieni-Cetate, Comunicări științifice, Vol. VII, Mediaș, 2008
 Stoica L., Stoica Gh., Popa Gabriela, Castele și cetăți din Transilvania: Județul Alba, Cluj-Napoca, 2009. ISBN 978-973-0-06143-3
 Mărculeț I., Mărculeț Cătălina, Structura etnică a populației orașului Aiud în secolul XX, Comunicări științifice, Vol. I, Mediaș, 2003
 Mărculeț I., Mărculeț Cătălina, Districtul protopopesc greco-catolic Aiud (1879-1940). Studiu demografic, Deșteptarea Credinței, nr. 8 (173), Dej, 2004
 Mărculeț I., Mărculeț Cătălina, Riscul geomorfologic și riscul climatic în Culoarul Aiud – Sebeș, Analele Asociației Profesionale a Geografilor din România, vol. I, nr. 1., 2010 
 Ștefănescu, Iulia; Mărginean, Ramona; Codrea, Vl., Muzeul de științele naturii, Aiud - cel mai vechi din România, Terra magazin, Nr. 5 (125), București, 2008

Vezi și 
 Lista monumentelor istorice din județul Alba
 Listă de castele în România
 Listă de localități din județul Alba
 Listă de comune din județul Alba
 Biserica reformată din Ciumbrud
 Biserica de lemn din Sâncrai 
 Biserica reformată din Sâncrai
 Castelul Bánffy din Sâncrai
 Mănăstirea Măgina
 Biserica Nașterea Maicii Domnului din Gârbovița

Legături externe 

 Municipiul Aiud
 Pagina primăriei din Aiud
 Statutul municipiului Aiud 
 Repertoriul așezărilor rurale din Dacia romană
 Imagine din satelit a zonei Aiud
 AiudOnline (pagina aiudenilor de pretutindeni)
 Centrul Cultural "Liviu Rebreanu" din Aiud
 Fundația Inter-Art Aiud
 Festivalul de film și foto ArtAIUD 
 Imagini din Aiud 
   Árpád E. Varga, Evoluția demografică a populației din județul Alba între anii 1850-2002
 Dicționar de localități din Transilvania 
 Cheile Aiudului
  Adrian Îndrei, Descrierea zonei Cheile Aiudului
 Galerie foto "Dus de-acasa" 
 Muzeul de Științe Naturale din Aiud - Vitrina veacurilor, 16 august 2008, Vasile Surcel, Jurnalul Național
 Lecția de supraviețuire a bibliotecii „Bethlen”, 4 ianuarie 2006, Evenimentul zilei

 
Aiud
Aiud
Aiud
Aiud