system
Răspunde în limba română, în stilul Wikipedia, cat mai corect gramatical.
user
Care sunt informațiile principale despre Antonie cel Mare?
assistant
Antonie cel Mare (n. 251, Kome, Egipt - d. 356), a fost călugăr, ascet și eremit egiptean, întemeietor al monahismului, alături de Pahomie cel Mare. Este considerat părintele călugărilor. Canonizat, este prăznuit de toate bisericile creștine pe data de 17 ianuarie.

Nume
în limba română mai este numit Marele Antonie sau Antonie Egipteanul. În tradiția catolică este numit Anton cel Mare, pentru a-l deosebi de celălalt sfânt Anton, anume Anton de Padova.

în limba greacă este numit Ο άγιος Αντώνιος ο Μέγας

în limba latină este numit Antonius Abbas, Antonius Eremita sau Antonius Magnus Eremita

Iconografie

Atributul iconografic cu care este reprezentat Antonius Abbas în tradiția occidentală este porcul, ca evocare a faptului că diavolul l-a ispitit luând chipul unuia sau al mai multor porci.

Viața
Viața lui a fost scrisă de Atanasie din Alexandria (298-373), arhiepiscop de Alexandria, Egipt, într-o carte rămasă clasică în genul ei (biografia unui călugăr), Vita Antonii - Viața lui Antonie, scrisă la puțină vreme după moartea lui Antonie (+356), între anii 357 și 359.

Vestitul părinte al monahismului s-a născut în satul Coma din Egiptul de Sus în anul 251 ca fiul unor țărani creștini înstăriți. După moartea părinților săi - Antonie avea pe atunci vârsta de 20 de ani -, întrebându-se care este calea lui în viață, a auzit în biserică cuvântul Evangheliei: „Dacă vrei să fii desăvârșit, du-te de vinde ce ai, dă la săraci și vei avea o comoară în cer! Apoi vino și urmează-mă”, (Matei 19: 21). Antonie a primit acest cuvânt ca și cum îi era adresat lui direct și după ce și-a împărțit averea la săraci, s-a retras în singurătate. A viețuit la început într-o colibă la marginea satului natal, sub ascultarea unui alt ascet din regiune, mai vârstnic și mai experimentat, apoi succesiv într-un mormânt idolesc părăsit, o fortăreață părăsită la marginea deșertului, în locul numit Pispir, unde a și rămas timp de 20 de ani, până în 306, când ucenicii lui îl conving să părăsească acest loc de asceză. În acest moment devine părintele spiritual al multor călugări din diferitele „colonii monastice” din deșerturile Egiptului.

Către anul 310 întreprinde o călătorie la Alexandria, căutând să-i îmbărbăteze pe martirii creștini prigoniți de stăpânirea romană în timpul persecuției lui Maximin.

În anul 312 se instalează în deșertul adânc, pe muntele Kolzim (sau Kolzum / Qolzum, nu departe de malul Mării Roșii, unde se găsește azi mănăstirea care-i poartă numele). Aici trăiește până la moartea sa (356) împreună cu doi ucenici, nepărăsind locul decât pentru a-și vizita discipolii sau pentru a face o a doua călătorie la Alexandria, spre a-l susține pe Atanasie, persecutat de partidul pro-arian.

Note

Bibliografie
Athanase d'Alexandrie, Vie d'Antoine, Editions du Cerf, Paris, 2004 - în colecția "Sources Chrétiennes", nr. 400 ; introducere, text critic, traducere, note și index de G.J.M. Bartelink. 
Noëlle Devilliers, Antoine le Grand, Père des moines, Abbaye de Bellefontaine (collection "Spiritualité Orientale", 8), 1971.
F. W. Bautz, "Antonius der Große", Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon I (1990) 192-193.

Referințe

Legături externe

Viețile sfinților (profamilia.ro) 
Enciclopedia catolică (newadvent.org)
Sfinți și fericiți (santiebeati.it)
Viețile sfinților (enrosadira.it)
Viețile sfinților (corazones.org)
 Sfântul Antonie cel Mare, părintele monahilor, 17 ianuarie 2013, Luminita Ciobanu, Jurnalul Național
 Povestea primului monah creștin, 13 ianuarie 2008, Bogdan Dedu, Ziarul Lumina
 Părintele monahilor, 17 ianuarie 2010, Pr. Ciprian Apetrei, Ziarul Lumina
 Sfântul Antonie cel Mare, părintele monahismului creștin, 17 ianuarie 2009, Diac. Ioniță Apostolache, Ziarul Lumina
 Credincioșii merg azi la biserică să-l cinstească pe întemeietorul monahismului, 17 ianuarie 2008, Ziarul Lumina
 Viața ca evanghelie vie, prin ascultare , 17 ianuarie 2012, Augustin Păunoiu, Ziarul Lumina

Nașteri în 251
Decese în 356
Sfinți în Biserica Catolică
Sfinți în Biserica Ortodoxă
Teologi creștini din secolul al IV-lea
Patrologie
Egipteni