system
Răspunde în limba română, în stilul Wikipedia, cat mai corect gramatical.
user
Ce poți să îmi spui despre acest subiect: Ion Ianoși?
assistant
Ion Ianoși (n. Ioan-Maximilian Steinberger; ) a fost un scriitor și eseist de origine evreiască din România, profesor de filosofie și estetică, teoretician, monograf, traducător și specialist în filosofia și literatura rusă.

Biografie 

Provine dintr-o familie evreiască înstărită din Brașov, în care se vorbea maghiară și germană, bunicul său fiind un burghez de proveniență austro-ungară. Între anii 1940 și 1944, după intrarea în vigoare a legislației antisemite, Ion Ianoși a fost dat afară din școlile de stat din cauza originii sale evreiești. În această perioadă a urmat o școală evreiască de meserii, în urma căreia a primit calificarea de lăcătuș. Între anii 1944-1946 recuperează clasele pierdute, iar în 1947 susține examenul de bacalaureat.

Îmbrățișează doctrina comunistă, intrând în contact cu aceasta între anii 1945-1947, când a frecventat anumite grupări ale UTC-ului, iar mai apoi pe cele ale Tineretului Progresist. După intrarea în Partidul Comunist, se înscrie la cursurile Universității din Cluj, unde întâlnește mulți studenți cu convingeri asemănătoare. Între anii 1949-1953 este trimis la studii la Sankt Petersburg (Leningrad), în cadrul Universității Jdanov, unde a urmat cursurile Facultății de Filosofie, fiind declarat șef de promoție pe întreaga universitate. Datorită acestui fapt a primit acceptul de a se înscrie la doctorat, specialitatea estetică. La studii a cunoscut-o pe viitoarea lui soție, Jeanina-Maria Caffé (pseudonim literar: Janina Ianoși), care îi va fi alături timp de 66 de ani.

Se întoarce în România în 1955 și, datorită unui articol publicat în presa rusească și preluat de presa din România, i se permite să-și continue studiile. Se înscrie la doctorat, o formă de doctorat cu durata de studii de 3 ani, numită Aspirantură, stadiu pe care îl parcurge într-un singur an și la sfârșitul căruia prezintă o lucrare de estetică cu o temă despre imaginea artistică.

Gânditor de stânga, membru al Partidului Comunist Român și activist al Comitetului Central la cumpăna anilor '50-'60, a fost unul dintre puținii teoreticieni „luminați" ai stângii, care au jucat un rol important în modelarea câmpului intelectual românesc. În 1956 devine instructor al CC, la Sectorul de Artă la Secția de Știință și Cultură, iar în anii '70 și '80 începe o prodigioasă activitate de scriitor și profesor, ajutând ca referent de editură la apariția unui număr de lucrări considerate „dificile” în epocă (Jurnalul de la Păltiniș, Epistolar etc.).

După o perioadă în care folosise în activitatea didactică și publicistică pseudonimul Jánosi și varianta românizată Ianoși, în anul 1958 își schimbă oficial numele în Ioan-Maximilian Jánosi.

Ion Ianoși a reprezentat cu cinste cultura română prin organizarea în 1972 a Congresului mondial de estetică la București. A purtat corespondență și a păstrat legături de prietenie și colaborare, de-a lungul timpului, cu numeroși scriitori sau teoreticieni români de marcă, printre care Belu Zilber, Constantin Noica, Henri Wald, Alexandru Dragomir, Radu Cosașu, Gabriel Liiceanu sau Zigu Ornea. Este autor a numeroase lucrări de filosofie, estetică, istorie literară, monografie și memorialistică, în care sobrietatea speculației se împletește cu generozitatea tolerantă a interpretării. Studiind istoria ideilor și mentalităților, eseurile lui Ianoși pledează în general pentru nuanțare și analiză, împotrivindu-se maniheismelor în gândire care au avut, pentru istoria secolului XX în special, consecințe ideologice și practice devastatoare. Vreme de peste patru decenii, Ion Ianoși a fost profesor de filosofie și estetică la Facultatea de Filosofie a Universității din București. În anul 2001, a devenit membru de onoare al Academiei Române.

Anul 2008 a fost declarat de Grupul Ideea Europeană & EuroPress „Anul Ion Ianoși” – prilej cu care eruditul cărturar este sărbătorit printr-o serie de conferințe și dezbateri.

Academicianul Ion Ianoși a murit la vârsta de 88 ani, fiind incinerat la Crematoriul Vitan-Bârzești.

Operă 

 Romanul monumental și secolul XX, Editura pentru Literatură, București, 1963
 Thomas Mann, Editura pentru Literatură Universală, București, 1965
 Dostoievski – tragedia subteranei, Editura pentru Literatură Universală, București, 1968
 Dialectica și estetica, Editura Științifică, București, 1971
 Estetica filozofică și științele artei, Editura Științifică, București, 1972
 Romanul unui oraș. Petersburg – Petrograd – Leningrad, Editura Univers, București, 1972
 Alegerea lui Iona, Editura Cartea Românească, București, 1974
 Lecții de estetică, Editura Universității din București, București, 1974
 Schiță pentru o estetică posibilă, Editura Eminescu, București, 1975
 Manual de estetică, Editura Universității din București, București, 1976
 Poveste cu doi necunoscuți: Dostoievski și Tolstoi, Editura Cartea Românească, București, 1978
 Umanism: viziune și întruchipare, Editura Eminescu, București, 1978
 Secolul nostru cel de toate zilele, Editura Cartea Românească, București, 1980
 Hegel și arta, Editura Meridiane, București, 1980
 Estetică. Filosofie. Artă, în colaborare cu Vasile Morar, Editura Eminescu, București, 1981
 Cariatide ale esteticii românești, în colaborare cu Gheorghe Stroia, Cezar Radu, Vasile Morar, Editura Universității din București, București, 1982
 Nearta – artă, Editura Cartea Românească, București, vol. I, 1982; vol. II, 1985
 Rațiune și credință, în colaborare cu Gh. Al. Cazan, Gh. Vlăduțescu, Editura Științifică și Enciclopedică, București, 1983
 Sublimul în estetică, Editura Meridiane, București, 1983
 Sublimul în artă, Editura Meridiane, București, 1984
 Esteticul. Interferențe valorice, în colaborare cu Gheorghe Stroia, Editura Cartea Românească, București, 1985
 Sublimul în spiritualitatea românească, Editura Meridiane, București, 1987
 Literatură și filosofie. Interacțiuni în cultura română, Editura Minerva, București, 1986
 Materiale de studiu pentru cursul de teoria culturii, București, 1989
 Opțiuni, Editura Cartea Românească, București, 1989
 Romanul unei drame, Editura Univers, București, 1991
 Izvoare biblice. Alegerea lui Iona, Editura Minerva, B.P.T., București, 1994
 Idei inoportune, Editura Cartea Românească, București, 1995
 O istorie a filosofiei românești – în relația ei cu literatura, Biblioteca Apostrof, Cluj, 1996
 Dicționarul operelor filozofice românești: 111 lucrări fundamentale, Editura Humanitas, București, 1997
 Constantin Noica – între construcție și expresie, Editura Științifică, București, 1998
 Vârstele omului, Editura Trei, București, 1998
 Dostoievski (cuprinde: Dostoievski – tragedia subteranei și Dostoievski și Tolstoi – poveste cu doi necunoscuți), Editura Teora, București, 2000
 Thomas Mann – temă cu variațiuni, Editura Trei, București, 2002
 Prejudecăți și judecăți, Editura Hasefer, București, 2002
 Eu – și el. Însemnări subiective despre Ceaușescu, Editura Dacia, Cluj-Napoca, 2003
 Sankt Petersburg - Romanul și romanele unui oraș, Editura Institutului Cultural Român, București, 2004
 Dostoievski și Tolstoi. Poveste cu doi necunoscuți, ediția a III-a, Editura Ideea Europeană, București, 2004
 Dostoievski. Tragedia subteranei, ediția a III-a, Editura Ideea Europeană, București, 2004
 Karl Marx în 1234 de fragmente alese și adnotate, Editura Ideea Europeană, București, 2004
 Studii de filozofia artei, Editura Comunicare.ro, București, 2005
 Eu - și el. Însemnări subiective despre Ceaușescu, Editura Ideea Europeană, București, 2006
 Autori și opere. Culturi Occidentale, vol. I, Editura Ideea Europeană, București, 2007
 Autori și opere. Cultura rusă, vol. II, Editura Ideea Europeană, București, 2009
 Internaționala mea. Cronica unei vieți, Editura Polirom, Iași, 2012
 Ultimul cuvânt - în dialog cu Alexandru Ștefănescu, Editura Trei, București, 2018

Volume omagiale 
 Marin Diaconu, Estetică și moralitate, omagiu profesorului Ion Ianoși, Editura Crater, București, 1998
 Aura Christi, Alexandru Ștefănescu, Ion Ianosi 80, Editura Ideea Europeană, București, 2008
 Vasile Tonoiu, Mereu cu omul, mereu cu filosofia, dedicație pentru Ion Ianoși, Editura Academiei Române, București, 2013

Premii 
 1963 – Premiul pentru critică și istorie literară al Uniunii Scriitorilor
 1978 – Premiul „Simion Bărnuțiu” al Academiei Române
 1980 – Premiul pentru eseu, publicistică și reportaj al Uniunii Scriitorilor
 1985 – Premiul pentru critică, eseu, istorie literară al Asociației Scriitorilor din București

Note

Bibliografie 

 Ion Ianoși. O viață de cărturar, ediție îngrijită de Vasile Morar, Editura ALL, București, 1998
 Estetică și moralitate: Omagiu profesorului Ion Ianoși la 70 de ani de viață (culegere de studii și profil spiritual), Editura Crater, București, 1998
 Ion Ianoși - 80, ediție îngrijită de Aura Christi și Alexandru Ștefănescu, Editura EuroPress Group, București, 2008

Legături externe 

 Membrii Academiei Române din 1866 până în prezent – I
 „Am obsesia de a nu ascunde nimic din trecutul meu“. Interviu cu Ion IANOSI, Ovidiu Șimonca, Observator cultural - numărul 309, februarie 2006
 INTERVIU Ion Ianoși, membru de onoare al Academiei Române: „Analiza economică a lui Marx s-a adeverit în 2008“, 14 decembrie 2013, Laurențiu Ungureanu, Adevărul

Nașteri în 1928
Nașteri pe 1 mai
Decese în 2016
Decese pe 1 iulie
Membri de onoare ai Academiei Române
Autori români
Brașoveni
Cărturari români
Eseiști români
Esteticieni români
Evrei români membri ai Academiei Române
Filozofi români
Scriitori români
Scriitori români din secolul al XX-lea
Scriitori români din secolul al XXI-lea