system
Răspunde în limba română, în stilul Wikipedia, cat mai corect gramatical.
user
Ce poți împărtăși despre Marcel Iancu?
assistant
Marcel Iancu (cunoscut și ca Marcel Janco, în ebraică: מרסל ינקו, ) a fost un pictor, arhitect și eseist român-evreu-israelian. A absolvit în 1917 Academia de Arhitectură din Zürich. A studiat pictura cu Iosif Iser. A fost unul dintre inițiatorii mișcării artistice Dada.

Biografie 
Încă din anii liceului scoate împreună cu Tristan Tzara și Ion Vinea revista „Simbol” (1912). Sosit la Zürich în 1915, pentru a studia arhitectura la Institutul Politehnic, frecventează reuniunile artistice de la „Cabaretul Voltaire”, unde îl cunoaște pe Hans Arp și se reîntâlnește cu Tristan Tzara, participând la inițierea mișcării „Dada” și, considerat ca principal autor al numelui mișcării - Arp îi persifla pe amicii români pentru că repetau adesea între ei „da, da”. În această perioadă prezintă afișe, măști, ilustrații, realizează scenarii și ține conferințe pe temele avangardei artistice. Celebre sunt afișul conceput pentru prima expoziție „Dada” în galeria lui Han Corray din Zürich și cel care anunța expoziția dedicată cubismului și artei negre. În 1919, la Basel, înființează împreună cu Hans Arp și Alberto Giacometti grupul „Artiștii radicali”. După ce trece prin Paris (1921), se desparte de Dada și de tendințele suprarealiste.

În 1922 revine în România, devenind unul dintre promotorii artei de avangardă. Face parte din cercul condus de poetul Ion Vinea, care edita revista „Contimporanul” (1924-1936) și participă cu tablouri la expoziții organizate împreună cu sculptorița Milița Petrașcu și pictorița Margareta Sterian. În spiritul efervescent al vremii, Marcel Iancu se afiliază unor grupări avangardiste cu o componentă eterogenă, ca "Art Nouveau" (1929-1932), „Grupul de artă” și „Criterion” (1933-1937), în care îi regăsim pe M.H. Maxy, Victor Brauner, Hans Mattis-Teutsch, Corneliu Michăilescu. Publică împreună cu Horia Creangă și Octav Doicescu un manifest: „Către o arhitectură a Bucureștilor” (Ed. Tribuna edilitară), o pledoarie pentru o capitală modernă.

În 1941 se stabilește în Palestina aflată sub mandat britanic. După înființarea statului Israel, se afirmă ca profesor și animator al vieții culturale. Organizează grupul „Orizonturi noi” și o societate de creație artistică la Ein Hod, în 1953. Participă în 1952 la Bienala din Veneția.

În lucrările de început (în jurul anului 1920), se preocupă de relațiile dintre formă și culoare, cu aplicații la ambianță. În România și apoi la Ein Hod, continuă seria sa de reliefuri policrome și de picturi în ulei, în care sunt dominante problemele de construcție, rezolvate prin perspectiva unui spirit raționalist. Este și autor al unor lucrări de arhitectură, de exemplu Casa „Juster” (București, 1929).

Expoziții personale 

 București (între 1932 și 1939)
 New York (1950)
 Milano (1961)
 Paris (1963)

Expoziții colective 

 Expoziția „Dada”, New York (1954)

Expoziții retrospective 

 Tel Aviv (1959 și 1972)
 București (1996) cu un excelent catalog și aparat critic.

Distincții 

 Premiul Dizengoff (1951)
 Premiul de Stat Israelian (1967)

Note

Bibliografie 

 Centenar Marcel Iancu: Arhitect, artist plastic, teoretician. Muzeul Național de Artă, București, 1997
 W. Verksuf: Marcel Iancu, Dada, Teufen (Elveția), 1957 
 Harry Seiwert: Marcel Janco: Dadaist, Zeitgenosse, wohltemperierter morgenländischer Konstruktivist. Lang, Frankfurt am Main, 1993

Legături externe 
 Vă mai amintiți de... Marcel Iancu, 5 august 2009, Eliza Zdru, Adevărul
 O scurtă istorie despre arhitectura modernă în România interbelică 
 Marcel Iancu – între libertate și exil

Nașteri în 1895
Nașteri pe 24 mai
Decese în 1984
Decese pe 21 aprilie
Artiști plastici erotici israelieni
Artiști plastici erotici români
Artiști plastici israelieni
Artiști plastici români
Arhitecți români
Avangarda artistică românească
Bucureșteni
Dadaism
Eseiști români
Evrei români
Evrei israelieni
Israelieni de origine româno-evreiască
Pictori evrei
Pictori expresioniști
Pictori israelieni
Pictori români
Români din Israel
Români expatriați în Elveția
Români expatriați în Israel
Scriitori ai revistei Contimporanul
Tinerimea artistică