system
Răspunde în limba română, în stilul Wikipedia, cat mai corect gramatical.
user
Povestește-mi pe scurt despre László Székely.
assistant
László Székely () a fost un arhitect maghiar, care, în calitate de arhitect șef a proiectat în primele trei decenii ale secolului al XX-lea numeroase clădiri din Timișoara. Majoritatea acestor clădiri sunt realizate în stil Secession, multe din ele fiind catalogate drept monumente istorice.

Biografie 
Fiu al lui Mihály Székely (1849–1905), antreprenor și maistru constructor și al Zsuzsannei Mados (1858–1930), a deprins de tânăr pasiunea pentru construcții. A absolvit gimnaziul la Salonta, apoi a urmat primul an de liceu la Igló, iar următorii trei la Liceul Reformat (actual Liceul pedagogic „Regele Ferdinand”) din Sighetu Marmației. După examenul de bacalaureat s-a înscris la Facultatea de Arhitectură a Universității Politehnice Regale „József Nádor” (actual Universitatea de Tehnologie și Economie din Budapesta), pe care a absolvit-o în 1900. Acolo i-a avut profesori pe arhitecții , , Frigyes Schulek și . Ultimul, cel care a proiectat Castelul Buda, a fost și mentorul său. După absolvire a beneficiat de o bursă de studii în Italia, unde și-a rafinat stilul.

La 5 aprilie 1902 s-a căsătorit la Budapesta cu Erzsébet Mária Bányász (n. 1881). Mariajul a durat opt ani, până la 14 noiembrie 1910, când a divorțat. La 16 iulie 1912 s-a recăsătorit cu Viola Lichtscheindl, fiica doctorului Géza Lichtscheindl, medicul-șef și directorul spitalului comunal. Cu prima soție a avut două fiice, Klára și Olga, și un băiat, Bandi.

Spre sfârșitul anului 1933 a fost diagnosticat cu o boală incurabilă la stomac. A decedat în ianuarie 1934 și este înmormântat în cimitirul din Iosefin, Calea Șagului. Alături de el sunt îngropate fiicele sale, Olga Friedenwanger (1903–1984) și Klára Fogarassy (23 iun 1907–9 mai 1997), precum și Bandi Székely (9 mai 1910–10 mai 1924).

Activitate 
Întors din Italia a lucrat la Budapesta în atelierul lui Győző Czigler.

După demolarea zidurilor cetății Timișoara se prevedea o dezvoltare rapidă a orașului în zonele astfel eliberate. În 1902 șeful biroului tehnic al primăriei Timișoarei, inginerul Emil Szilárd, a propus înființarea în schema primăriei a poziției de arhitect al orașului, deoarece dezvoltarea Timișoarei avea nevoie de clădiri moderne și estetice. Primarul Karoly Telbisz l-a consultat pe Győző Czigler, care mai vizitase Timișoara în calitate de expert pentru fortificații. Acesta l-a recomandat pentru postul de arhitect pe László Székely, care și-a luat postul în primire la 8 aprilie 1903, devenind la numai 25 de ani arhitectul șef al Timișoarei, post pe care l-a deținut până în 1918. A lucrat timp de aproape două decenii în serviciul Primăriei, proiectând un mare număr din cele mai importante clădiri din centrul orașului, până în 1922, când a cerut să fie pensionat. În paralel a condus propriul atelier de proiectare, de unde lucra pentru persoane particulare și comunități religioase, atât din Timișoara cât și din alte părți ale Austro-Ungariei. După pensionare activitatea sa a fost redusă și exclusiv în atelierul de proiectare personal.

Stilurile principale ale lucrărilor lui Székely sunt Art Nouveau (cu varietatea sa secesiunea vieneză sau Jugendstil) și cel eclectic.

Onoruri 

 Cetățean de Onoare al Timișoarei (2002).
 Un bust din bronz, realizat în 2003 de  și amplasat în 2005 în Parcul Carmen Sylva (fost Parcul Doina). Inscripția de pe soclu este: „Arhitect / Székely László / Müépitész”. Inscripțiile de pe baza soclului sunt, în față: „Székely László 1877–1934 // Városi főépitész, a modern / Temesvár megteremtője // Arhitect șef, făuritorul Timișoarei moderne // Chief Arhitect, creator / of contemporary Temeswar”, iar în spate: „2005 // Állíta a Temesvár Nőszövetség // Ridicată de Asociația Femeilor Maghiare // Raised by Association of the // Hungarian Women of Temeswar”.
 O plachetă instalată la 28 decembrie 2002 la intrarea principală a clădirii Liceului Piarist. Placheta este formată dintr-un relief realizat de  din Seghedin, plasat pe o placa de marmură realizată de Sándor Andrásy din Timișoara, având un text limbile maghiară, română și engleză: „SZÉKELY LÁSZLÓ / 1877–1934 / Temesvár első főépítésze, / a kegyesrendi főgimnázium / épületegyüttesének tervezője // Primul architect șef al Timișoarei, / creatorul ansamblului / arhitectural al Liceului Piarist // The first chief architect / of Temeswar, creator of the Piarist High School ensemble // 2002”.
 O stradă în Timișoara îi poartă numele.

Clădiri și monumente proiectate 

Prima sa sarcină în calitate de arhitect al Timișoarei a fost conceperea Abatorului Comunal. La inaugurarea sa a fost considerat cel mai modern, mai funcțional și mai frumos abator din întreaga zonă.

Între 1910–1913 a proiectat aproape toate clădirile de pe „Corso”', în piața Ferenc József, astăzi Piața Victoriei. Tot în această perioadă a proiectat mai multe locuințe particulare, în special pe Püspök út (), actual Bd. Mihai Viteazul și lângă Parcul Rozelor. Ultimele sale lucrări au fost Casa Maghiară și Școala romano-catolică din Iosefin (v. în continuare).

Clădiri din Timișoara

Clădiri din alte localități

Monumente

Proiecte nerealizate 
În 1909 s-a pus problema realizării unui spital orășenesc modern și a unei băi publice. În acest scop László Székely a efectuat o călătorie de studii în Europa. La întoarcere, a proiectat un așezământ cu băi de aburi separate pentru bărbați și femei, bazin de înot și secție de fizioterapie pentru persoanele cu handicap lcomotor. Clădirea urma să fie amplasată pe malul drept al Begăi, în actualul parc al catedralei, imediat înainte de podul Hunyadi (actualul pod Maria), costul ei fiind estimat la 500 000 de coroane. Începerea lucrărilor s-a tot amânat, ca urmare Székely a construit în 1912 propria sa baie publică, Hungária fürdő (actual Baia Publică Neptun). Ulterior, evenimentele din Primul Război Mondial au anulat acest proiect.

Spitalul, al cărui proiect era precizat încă din 1910, urma să fie cel mai mare proiect al lui László Székely. Urma să fie format dintr-un complex de 15 pavilioane, amplasat la capătul liniei de tramvai spre Pădurea Verde, între actualele străzi Avram Imbroane, Gheorghe Adam, Lorena și Renașterii, într-un spațiu cu o suprafață de 27 de hectare. Capacitatea prevăzută a spitalului era de 600 de paturi, cu posibilitatea extinderii până la 1000 și loc pentru încă 4 pavilioane. Complexul mai cuprindea locuințe pentru conducerea spitalului și portar, diferite clădiri anexe. Costul complexului a fost estimat la 4 000 000 de coroane. Deși Ministerul de Interne a aprobat planul la 11 iunie 1914, izbucnirea în 28 iulie a războiului a oprit proiectul, care n-a mai fost reluat.

Tot din cauza războiului nu au mai fost realizate nici alte proiecte, cum au fost cele ale abatoarelor din Panciova, Jimbolia, Kiskunhalas și Arad.

Note

Bibliografie 
  , Székely László, Cluj-Napoca: Ed. Erdélyi Híradó, 2002, 
  Gyula Delesega, Temesvári kalauz téridőben, Timișoara: Editura Marineasa, 2003, 
 Doina Antoniuc ș.a., Județul Timiș: Monumente de For Public, Timișoara, Ed. Graphite, 2010, 
 , Mihai Botescu, Arhitectura istorică din Timișoara, Timișoara: Ed. Tempus, 2014, 
 Gabriel Székely, Enciclopedia arhitecților din Banat, Timișoara: Ed. Eurostampa, 2018, 
 Getta Neumann, Pe urmele Timișoarei evreiești, Timișoara: Ed. BrumaR, 2019,

Vezi și 
 Piața Victoriei din Timișoara
 Ansamblul urban interbelic „Corso” din Timișoara

Legături externe 
 
  Stilul László Székely în Timișoara
  László Székely, făuritorul orașului. (Subtitrat în limbile maghiară și română, selectabil din configurare)

Nașteri în 1877
Nașteri pe 3 august
Decese în 1934
Decese pe 23 ianuarie
Arhitecți din secolul al XX-lea
Arhitecți maghiari
Arhitecți români
Arhitecți Art Nouveau
Art Nouveau în România
Istoria Timișoarei
Timișoreni