system
Răspunde în limba română, în stilul Wikipedia, cat mai corect gramatical.
user
Spune-mi informații despre Acatist.
assistant
Acatistul este un imn de laudă, închinat lui Dumnezeu, Maicii Domnului sau unuia dintre sfinți.

Denumire 

Denumirea din limba aramaica (ακαθιστος în limba greacă) vine prin adăugarea unui a privativ la verbul καθιξω, a sta jos, a ședea, pentru a se arăta că în timpul acestei cântări nu se stă jos, pe scaun, ci în picioare.

Istoric 

Primul acatist este «Acatistul Maicii Domnului», închinat întrupării, ca laudă și mulțumire pentru eliberarea miraculoasă a Constantinopolului în urma unei invazii a perșilor și avarilor, în anul 626. A fost compus cel mai probabil între 677 și 718. El se cânta în noaptea de sâmbătă a celei de cincea săptămâni a Postului Mare. Astăzi este cântat sau citit la utrenia (sau denia) acestei sâmbete, care se și numește Sâmbăta Acatistului. Este compus din 24 de strofe (icoase), formând un acrostih, procedeu poetic întâlnit în literatura bizantină. Acatistele acestea sunt o cântare aparte ce aduce slavă lui Dumnezeu și evocă momente din viața sfântului în cinstea căruia este compus (dacă nu este chiar închinat lui Dumnezeu direct).

La slavi și la români, succesul și aprecierea credincioșilor a făcut ca mai târziu multe alte acatiste să fie compuse, în cinstea unor sfinți, a Maicii Domnului sau a lui Hristos, după modelul acestui prim acatist, și se citesc la sărbătorile respective. Din contră, la greci, unicul acatist se cântă la dupăcinarul fiecărei vineri din păresimi.

De regulă, «Acatistul Maicii Domnului» se află în triod și în partea a treia a orologiului (ceaslovului). Cartea în care sunt adunate mai multe acatiste se numește acatistier. De asemenea câteva acatiste se găsesc și în unele cărți de rugăciuni și broșuri speciale. Anumiți imnografi contemporani, precum Ilie Cleopa, au alcătuit și acatistiere tematice.

Vezi și 
 Acatistier

Bibliografie 
 Preot Prof. Dr. Ene Braniște, Liturgica generală, București, 1993, p. 719 - 720
 RPE Mercenier (ed.), La Prière des Églises de rite byzantin, Tom II: Les fêtes, Monastère de Chevetogne (Belgique), 1939
 Ene Braniște, art. « Acatistier », în: Dicționar enciclopedic de cunoștințe religioase, Caransebeș, 2001, p. 19
 E. Peretto, art. « Acathiste », DECA, t. 1, Paris (1990), pp. 16-17
 Pr. D. Buzatu, « Imnele-acatist întîlnite la români », în : Mitropolia Olteniei, 1967, nr.11-12
 Léon Clugnet, Dictionnaire grec-français des noms liturgiques en usage dans l'Eglise grecque, Paris, 1895.
 Martine Roty, Dictionnaire russe-français des termes en usage dans l'Eglise russe (troisième édition revue et augmentée), Institut d'Etudes Slaves, Paris, 1992.

Legături externe 
 Acatiste - Rugăciuni - Sfânta Mănăstire Dervent
 Acatiste 
 Muzica în spiritualitatea bizantină: Imnul Acatist - un studiu teologic de Ionuț Mavrichi
 Dicționar de teologie: Acatist: imn de mulțumire, 25 august 2011, Ziarul Lumina
 La citirea acatistelor trebuie să ținem seama de calendar, 22 decembrie 2010, Pr. Prof. Univ. Vasile Gordon, Ziarul Lumina
 Slujba Imnului Acatist - Imn pentru Apărătoarea Doamnă, 19 martie 2010, Gheorghe-Cristian Popa, Ziarul Lumina
 Сборник акафистов
 Ο ΑΚΑΘΙΣΤΟΣ ΥΜΝΟΣ
 Русский акафист середины XIX — начала ХХ века, как жанр массовой литературы, Чуркин Александр Александрович
 Акатист као жанр црквене химнографије, Јовић Александра

Imnuri creștine
Triod
Ritul bizantin