system
Răspunde în limba română, în stilul Wikipedia, cat mai corect gramatical.
user
Ce poți relata despre Lista statelor lumii?
assistant
La ora actuală în lume există 195 de state suverane și independente – 193 de state membre ale Organizației Națiunilor Unite plus Vatican și Palestina care sunt observatori permanenți la Națiunile Unite.

De asemenea, alte două entități de facto – Kosovo și Taiwan – sunt recunoscute ca state suverane și independente fiecare de circa ¼ din statele lumii.

Nu sunt state suverane și independente 

 componente ale statelor suverane și independente, chiar dacă legal sunt la rândul lor state suverane (de exemplu Bavaria, California) sau entități suverane (de exemplu Muntele Atos). Vezi și Federație.
 componente ale statelor suverane și independente, chiar dacă legal și/sau tradițional sunt țări (de exemplu Scoția, Țara Galilor).
 regiuni componente ale statelor suverane și independente care se bucură de autonomie legislativă (de exemplu Alsacia, Catalonia) sau locală (de exemplu Găgăuzia).
 entități care au statut de teritorii dependente (legal nu sunt componente) ale statelor suverane și independente (de exemplu Groenlanda, Gibraltar, Insula Man, Polinezia franceză). În general, acestea se bucură de o largă autonomie internă și externă (de exemplu cele patru entități menționate mai sus nu fac parte din Uniunea Europeană, chiar dacă statele de care ele depind – Danemarca, Marea Britanie, respectiv Franța – fac parte). Vezi Lista teritoriilor dependente.
 teritorii, regiuni sau state care și-au declarat unilateral independența fără a fi recunoscute (de exemplu Transnistria, Somaliland, Cecenia), sau recunoscute de un stat implicat în conflict (de exemplu Ciprul de Nord, Abhazia, Osetia de Sud, recunoscute respectiv doar de Turcia sau Rusia). Vezi Lista mișcărilor separatiste.
 teritorii pretinse independente de mișcări separatiste (de exemplu Țara Bascilor, Tamil Ilam, Ținutul Secuiesc). Vezi Lista mișcărilor separatiste.
 entități tolerate drept amuzament (de exemplu Sealand). Vezi și Entități stranii. 
 Kosovo, regiune autonomă a Serbiei, condusă de un guvern propriu, recunoscută drept independentă de unele (50 de) state.
 Taiwan, provincie a Chinei condusă sub numele Republica China de guvernul care a pierdut războiul civil soldat cu proclamarea în 1949 a Republicii Populare Chineze. Deși majoritatea statelor lumii recunosc guvernul R. P. Chineze drept guvern al Chinei, unele (23 de) state recunosc guvernul R. China. 
 Sahara de Vest, teritoriu controlat de Maroc, dar recunoscut ca independent de unele (49 de) state.
 Statul Palestina, proclamat de Organizația de Eliberare a Palestinei, practic inoperant, al cărui teritoriu revendicat se află în prezent sub control divizat între armata Israelului și Autoritatea Națională Palestineană proclamată la rândul ei Statul Palestina, (acțiune nerecunoscută de Israel), dar recunoscut ca independent de unele (135 de) state.

Recunoașterea reciprocă 

Statele lumii, cu foarte puține excepții, se recunosc între ele drept state suverane și independente și întrețin relații diplomatice. Printre excepțiile notorii se numără:

 Armenia nu este recunoscută de Pakistan din cauza suportului pentru Azerbaidjan în conflictul din Nagorno-Karabah
 Republica Populară Chineză nu este recunoscută ca guvern legal al Chinei de cele 22 state membre ale Națiunilor Unite care recunosc Republica China drept guvern legal și de Vatican
 Ciprul nu este recunoscut de Turcia și Ciprul de Nord
 Coreea de Nord nu este recunoscută de Coreea de Sud și Japonia
 Coreea de Sud nu este recunoscută de Coreea de Nord
 Israelul nu este recunoscut de 21 de state membre ale Națiunilor Unite și de Republica Arabă Democrată Saharawi
 Macedonia participă în comunitatea internațională sub numele Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei sau FRIAM (FYROM în limba engleză), impus de Grecia

Lista statelor lumii

Note 
 <sup>1</sub>: Unele state suverane conțin entități autonome care fac parte din teritoriul acestora. Mai multe informații pot fi găsite într-o listă de entități autonome.
 <sup>2</sub>: Unele state suverane au o structură mai mult sau mai puțin federală. Mai multe informații pot fi găsite în lista de federații.
 <sup>3</sub>: Cunoscută și sub numele de Dahomey (fostul nume oficial)
 <sup>4</sub>: Nume oficial prescurtat recomandat și folosit la Organizația Națiunilor Unite Myanmar
 <sup>5</sub>: Cunoscută și sub numele de Volta Superioară (fostul nume oficial)
 <sup>6</sub>: Nume oficial recomandat și folosit la Organizația Națiunilor Unite Cabo Verde
 <sup>7</sub>:  Cunoscut și sub numele de PRC
 <sup>8</sub>: Nume oficial recomandat și folosit la Organizația Națiunilor Unite  Côte d'Ivoire
 <sup>9</sub>: Cunoscut și sub numele de DR Congo, DROC, RDC, Congo, Congo-Kinshasa și Zair (ultimele 2, foste nume oficiale)
 <sup>10</sub>: Cunoscut și sub numele de Congo Republic și Congo-Brazzaville (fost nume oficial)
 <sup>11</sub>: Cunoscută și sub numele de Coreea Phenian și PDRK
 <sup>12</sub>: Cunoscută și sub numele de Coreea Seul și ROK
 <sup>13</sub>: Unele state suverane dețin teritorii dependente care în general nu fac parte din teritoriul respectivului stat. Mai multe informații pot fi găsite într-o listă de teritorii dependente.
 <sup>14</sub>: Cunoscută și sub numele de Gruzia
 <sup>15</sub>: Cunoscută și sub numele de Guineea Conakry
 <sup>16</sub>: Palestina: "Statul palestinian" a fost proclamat în 1988 în exil la Alger și este recunoscut de unele state arabe și musulmane. Autoritatea Națională Palestiniană,  enttitate statalâ autonomă care se exercită de iure pe majoritatea teritoriului Cisiordaniei și în Fâșia Gaza constituiă În urma acordurilor de la Oslo dintre Organizația de Eliberarea Palestinei și Israel, care s-au recunoscut reciproc, s-a transformat, la 29 noiembrie 2012, în urma unui vot al Adunării Generale a ONU, din "entitatea" palestiniană în "stat observator nemembru al ONU". S-a autodenumit din 6 ianuarie 2013 Statul Palestina, acțiune nerecunoscută de Israel. A nu se confunda cu Statul Palestina proclamat de Organizația de Eliberare a Palestinei, practic inoperant.
 <sup>17</sub>: Republica Macedonia mai este cunoscută și sub numele de "Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei", a se vedea și Relațiile externe ale Republicii Macedonia.
 <sup>18</sub>: Cunoscută și sub numele de Republica Malgașă (fostul nume oficial)
 <sup>19</sub>: Sahara Occidentală: la 27 februarie 1976, Frontul Polisario a proclamat Republica Arabă Democratică Sahariană; conducerea ei se află în exil în Algeria vecină; a fost recunoscută inițial de circa 80 state, în prezent numai de 45, în 12 din ele ea având ambasade.
 <sup>20</sub>: Cunoscută și sub numele de Marea Britanie
 <sup>21</sub>: Cunoscută și sub numele de Samoa de Vest (fostul nume oficial)
 <sup>22</sub>: Kosovo (Kosova - Kosovo și Metohia / Косово и Метохија), o provincie autonomă sârbă, se află sub administrație ONU. Parlamentul din Priština a proclamat unilateral independența de stat sub numele de Republica Kosova la 17 februarie 2008, fapt care este recunoscut de 51 de state.
 23: Cunoscut și sub numele de Ceylon (fostul nume oficial).
 24: Nume oficial recomandat și folosit la Organizația Națiunilor Unite Timor-Leste.

Referințe și note

Bibliografie 
 Șerban Dragomirescu, Radu Săgeată. Statele lumii contemporane. Editura Corint, 2011. 
  Ioan Mărculeț. Statele Uniunii Europene. Mică enciclopedie. București, 2014
 Radu Săgeată. Modele de regionare politico-administrativă. Institutul de Geografie, Academia Română. Editura Top Form, București, 2004.
 Claudiu Giurcăneanu. Statele pe harta lumii. Editura Politică, București, 1983, 536 pag 
 Ioan Hârjoabă, Eugen Rusu. Geografia continentelor : Africa. Editura Didactică și Pedagogică, București, 1995, 179 pag.
 Nicolae Caloianu, Virgil Gărbacea, Ion Marin, Ion Rădulescu. Geografia continentelor : Asia, Australia, Oceania, Antarctica. Editura Didactică și Pedagogică, București, 1980, 436 pag.
 Nicolae Caloianu, Virgil Gărbacea, Ioan Hârjoabă, Silvia Iancu, Ion Marin. Geografia continentelor: Europa, Editura Didactică și Pedagogică, București, 1982, 312 pag.
 Petre V. Coteț. Europa și Asia. Geografie și fizică. Editura Didactică și Pedagogică, București, 1967, 332 pag.
 Marius Lungu. Statele lumii : antologie. Editura Steaua Nordului, Constanța, 2006
 736 p.
 I. Andrei, A. Erikos, S. Teslaru. Statele lumii de la A la Z. Editura Tess-M, Constanța, 1998, 672 pag.
 Horia C. Matei, Silviu Neguț, Ion Nicolae, Nicolae Șteflea. Statele lumii de la A la Z–mică enciclopedie. Editura Științifică și Enciclopedică, București, 1975, 468 pag.
 Horia C. Matei, Silviu Neguț, Ion Nicolae, Nicolae Șteflea. Statele lumii. Editura Științifică și Enciclopedică, Bucuresti, 1985, 814 pag.
 Horia C. Matei, Silviu Neguț, Ion Nicolae, Caterina Radu. Enciclopedia Europei. Editura Meronia, București, 2005, 384 pag.
 Horia C. Matei, Silviu Neguț, Ion Nicolae. Enciclopedia statelor lumii. Ediția a IX-a. Editura Meronia, București, 2003, 647 pag.
 Horia C. Matei, Silviu Neguț, Ion Nicolae. Enciclopedia statelor lumii. Ediția a XIII-a. Editura Meronia, București, 2014, 782 pag. 
 Horia C. Matei, Silviu Neguț, Ion Nicolae, Caterina Radu, Ioana Vintilă-Rădulescu. Enciclopedia Americilor. Editura Meronia, București, 2009, 400 pag.
 Horia C. Matei, Silviu Neguț, Ion Nicolae. Statele Uniunii Europene. Editura Meronia, București, 2007, 302 pag.
 Horia C. Matei, Silviu Neguț, Ion Nicolae, Caterina Radu. Enciclopedia Europei. Editura Meronia, București, 2005, 384 pag.
 Ion Nicolae, Horia C. Matei, Silviu Neguț, Caterina Radu. Enciclopedia Australiei și Oceaniei, Editura Meronia, București, 2002, 184 pag.
 Horia C. Matei, Silviu Neguț, Ion Nicolae, Caterina Radu, Ioana Vintilă-Rădulescu. Enciclopedia Africii. Editura Meronia, București, 2002, 268 pag.
 Silviu Neguț, Horia C. Matei, Ion Nicolae, Caterina Radu. Enciclopedia Asiei. Editura Meronia, București, 1999, 352 pag.
 Marea enciclopedie a Lumii. Volumul 1 – Europa de Nord și de Vest. Editura Litera, Ziarul Financiarul, București, 2009.
 Marea enciclopedie a Lumii. Volumul 2 – Europa Centrala și de Est. Editura Litera, Ziarul Financiarul, București, 2009.
 Marea enciclopedie a Lumii. Volumul 3 – Europa de Sud-Est și Europa de Sud-Vest. Editura Litera, Ziarul Financiarul, București, 2009.
 Marea enciclopedie a Lumii. Volumul 4 – Asia de Sud, Est și Sud-Est. Editura Litera, Ziarul Financiarul, București, 2009.
 Marea enciclopedie a Lumii. Volumul 5 – Asia Centrala și Orientul Mijlociu. Editura Litera, Ziarul Financiarul, București, 2009.
 Marea enciclopedie a Lumii. Volumul 6 – America de Sud și Nord. Editura Litera, Ziarul Financiarul, București, 2009.
 Marea enciclopedie a Lumii. Volumul 7 – America Centrala și Indiile de Vest. Editura Litera, Ziarul Financiarul, București, 2009.
 Marea enciclopedie a Lumii. Volumul 8 – Africa de Nord și Vest. Editura Litera, Ziarul Financiarul, București, 2009.
 Marea enciclopedie a Lumii. Volumul 9 – Africa Centrala și de Sud. Editura Litera, Ziarul Financiarul, București, 2009.
 Marea enciclopedie a Lumii. Volumul 10 – Australia, Oceania, Antarctica. Editura Litera, Ziarul Financiarul, București, 2009.
 Marin Ion. Asia, partea  I, Geografie fizică, privire de ansamblu, Editura Universității București, 1971, 120 pag.
 Marin Ion. Asia – Geografie fizică regională, partea a II- a, Asia Mijlocie, Tipograf. Universității București, 1975, 155 pag.
 Marin Ion. Australia și Oceania, partea I, Geografie fizică, Editura Universității București, 1977
 Marin Ion. Geografia Continentelor Asia, Australia, Oceania, Antarctica, Editura Didactică și Pedagogică, București, 1980, 436 p.
 Marin Ion. Geografia Continentelor. Europa, Editura Didactică și Pedagogică, București, 1982, 312 p.
 Marin Ion. Geografia continentelor. America de Nord, Partea I, Editura Universității București, 1989
 Marin Ion. Geografia continentelor – Europa și Asia, Universitatea Dimitrie Cantemir, Sibiu, 1992
 Marin Ion. Geografia lumii. Editura Universității din București, 1993, 300 pag.
 Marin Ion. Continentele. Geografia regională. Editura Universității din București, 1995, 435 pag.
 Marin Ion. Asia. Geografia țărilor, ed. a II-a, Editura Universității din București, 1996, 250 p.
 Marin Ion. Geografie regională. Europa, Asia, Editura Universității Spiru Haret, București, 1999, 200 p.
 Marin I., Ielenicz M., Marin M., Tișcovschi A. Enciclopedia geografică a Europei, Editura Corint, 2002, 540 pag.
 Marin I., Marin M. America de Nord. Geografie fizică, umană și economică, Edit. Universității din București, 2002, 350 pag.
 Marin I., Marin M. Europa. Geografie regională, Edit. Universitară, 2003, 400 pag.
 Marin I., Marin M., Manea Gabriela, Popa V., Irimia R., Tișcovschi A. America de Sud. Geografie regională, Editura Universitară, 2004, 230 pag.

Legături externe 
  Statele după suprafață 
  World-Gazetteer
  Lista țărilor, a teritoriilor și a monedelor, Ghid de redactare interinstituțional al Uniunii Europene, publications.europa.eu

Vezi și 
 Lista capitalelor lumii
 Lista țărilor după continent
 Lista țărilor după densitatea populației
 Lista țărilor după populație
 Lista țărilor după suprafață
 Lista țărilor insulare
 Listă de țări în funcție de PIB
 Listă de monede după țară
 Fus orar
 Lista țărilor și teritoriilor nesuverane africane
 Lista țărilor și teritoriilor nesuverane asiatice
 Lista țărilor și teritoriilor nesuverane europene
 Lista țărilor și teritoriilor nesuverane nord-americane
 Lista țărilor și teritoriilor nesuverane din Oceania
 Lista țărilor și teritoriilor nesuverane sud-americane