system
Răspunde în limba română, în stilul Wikipedia, cat mai corect gramatical.
user
Dă-mi mai multe informații despre Constantin Țoiu.
assistant
Constantin Țoiu (n. 19 iulie 1923, Urziceni, jud. Ialomița – d. 4 octombrie 2012, București ) a fost un romancier, eseist și traducător român contemporan.

Biografie
Constantin Țoiu s-a născut la 19 iulie 1923 în localitatea Urziceni, județul Ialomița. Școala primară a absolvit-o în localitate, învățător fiindu-i domnul Haralambie Ionescu. A urmat la Brașov Liceul „Dr. Ioan Meșotă”, secția umanistă. Profesori excelenți au contribuit la formarea sa intelectuală încă din adolescență, printre care cel de limba latină, Spiru Hoidas, pomenit cu diverse ocazii.

Războiul îl prinde elev. Armata o face la școala militară de aviație Buzău, ca observator aerian. Nu participă la lupte. Este demobilizat cu gradul de sublocotenent în rezervă. În 1942 se înscrie la Facultatea de Litere și Filosofie din București, pe care o termină în vara anului 1946, cu o licență „Magna cum laude". Printre profesorii din acea perioadă se remarcă: Mircea Florian, Tudor Vianu, Mihai Ralea, Mircea Vulcănescu, scurt timp și Dimitrie Gusti la catedra de sociologie. A fost ultimul an în care se mai predase „filosofia idealistă".

Începând cu anul următor, 1947, în facultate avea să fie introdus marxism-leninismul, cu urmările lui nefaste. Autorul insista asupra acestei „rupturi" nefericite de tradiția românească strălucită, în gândire și literatură, din anii interbelici.

În scrisul său se simte stilul „vechii școli", ceea ce îi va conferi o anume particularitate față de confrații mai puțin vârstnici.

A lucrat ca redactor la Editura de Stat pentru Literatură și Artă, precum și la revistele Luceafărul, Gazeta literară, România literară și la Radioteleviziunea Română. Între anii 1981-1990 a fost secretar al Asociației Scriitorilor din București și vicepreședinte al Uniunii Scriitorilor din România. A debutat în presa culturală, în 1958, la „Gazeta literară”, iar editorial, în 1965, cu romanul Moartea în pădure.

La 23 mai 1995, Consiliul Local Urziceni i-a decernat titlul de „Cetățean de onoare al municipiului Urziceni".

A fost distins cu premii literare importante, acordate de Uniunea Scriitorilor din România și de Academia Română.

Faima cea mai mare i-a adus-o romanul Galeria cu viță sălbatică, roman simbolic, apropiat de poetica realismului magic din romanul latino-american.

A murit pe data de 4 octombrie 2012 și a fost înmormântat în Cimitirul Bellu din București.

Opera

Romane și nuvele

 Moartea în pădure (roman), Editura Pentru Literatură, 1965
 Duminica muților (nuvele), Editura Pentru Literatură, 1967
 Galeria cu viță sălbatică (roman), Editura Eminescu, 1976 (reeditări în 1979, 1984, 1999, 2011; în franceză, L’exclu, publicat de Editura Nagel; în maghiară, Vadszölölugas, Editura Europa Könyvkiado, Budapesta, 1980; romanul a mai fost tradus în limbile engleză, germană și polonă)
 Însoțitorul (roman), Editura Eminescu, 1981 (reeditări în 1989, 2004)
 Obligado (roman), Editura Eminescu, 1984 (reeditare în 1997)
 Căderea în lume (roman), Editura Cartea Românească, 1987 (reeditare în 1994, prefață de Nicolae Manolescu) și în 2007 (Editura Art, studiu introductiv, note și dosar de receptare critică de Marius Mihet)
 Barbarius (roman), Editura Allfa, 1999
 Istorisirile Signorei Sisi (roman), Editura Cartea Românească, 2006

Eseuri. Publicistică
 Destinul cuvintelor (publicistică), Editura Cartea Românească, 1971
 Pretexte (eseuri), Editura Albatros, 1973
 Alte pretexte (eseuri), Editura Eminescu, 1977
 Caftane și cafteli. Prepeleac doi, trei, Editura Cartea Românească, 1994
 Morbus diaboli, Editura Cartea Românească, 1998
 Răvașe din Kamceatka. Prepeleac cinci, Editura Allfa, 2000
 Memorii din când în când, vol. I-II, Editura Cartea Românească, 2003-2006
 Trompete dupa-amiaza, Editura Cartea Românească, 2004
 Vrăjeli (de buzunar) (note bio-bibliografice de Marius Mihet), Editura Art, 2007

Memorialistică
 Memorii din când în când, vol. I, II, III, Editura Cartea Românească, 2003-2006
 Memorii întârziate, Editura Cartea Românească, 2009
 Memorii vol. V: Vederi din Prepeleac, Editura Cartea Românească, 2010

Afilieri
 Membru al Uniunii Scriitorilor din România

Distincții
 Ordinul național „Pentru Merit” în grad de Cavaler (1 decembrie 2000) „pentru realizări artistice remarcabile și pentru promovarea culturii, de Ziua Națională a României”

Note

Legături externe 
 http://revistaramuri.ro/index.php?id=420&editie=22
 Constantin Țoiu , Alex. Ștefănescu, România literară - anul 2002, numărul 46
 http://cristea-enache.ro/constantin-toiu-cronica-de-familie
 Marius Mihet despre Constantin Toiu in „Romania literara”, nr. 49/2015 http://www.romlit.ro/structuri_n_miniatur 

Interviuri

 Un interviu al Eugeniei Vodă cu scriitorul Constantin Țoiu
 http://jurnalul.ro/calendar/astazi-e-ziua-ta-constantin-toiu-585096.html interviu în „Jurnalul național”, 18 iulie 2011
 Geografii literare - Constantin Toiu, Adriana Bittel, Formula AS - anul 2006, numărul 705

Nașteri în 1923
Decese în 2012
Scriitori români din secolul al XX-lea
Prozatori români
Romancieri români
Scriitori români din secolul al XXI-lea
Traducători români
Membri ai Uniunii Scriitorilor din România
Înmormântări în Cimitirul Bellu
Oameni din Urziceni