system
Răspunde în limba română, în stilul Wikipedia, cat mai corect gramatical.
user
Descrie în detaliu Eugen Barbu.
assistant
Eugen Barbu (n. 20 februarie 1924, București – d. 7 septembrie 1993, București) a fost un scriitor, jurnalist, scenarist, pamfletar, polemist și politician român, director de reviste, membru corespondent al Academiei Române și laureat al premiului Herder. A devenit un personaj controversat datorită legăturilor sale cu regimul comunist, acuzațiilor de plagiat în unele opere literare și implicării în campaniile de propagandă naționalistă, xenofobă și antisemită.

Biografie 
Fiul scriitorului și jurnalistului Nicolae Crevedia, Eugen Barbu a terminat Facultatea de Litere a Universității București în 1947, după ce o perioadă de timp studiase dreptul la aceeași Universitate. Unii cercetători afirmăcă, anterior, ar fi absolvit și școala de jandarmi. După perioada studiilor a lucrat ca jurnalist pentru presa de stânga, fiind parte a aparatului de cenzură comunist.

În 1963, Eugen Barbu a fost numit la conducerea revistei Luceafărul, timp în care au fost atacați în revistă mai toți scriitorii buni de atunci. Acționând oarecum în contrasens cu spiritul momentului, care era acela al unei relative liberalizări, Barbu a fost înlocuit la conducerea revistei, în 1968, cu Ștefan Bănulescu.

În 1969, Eugen Barbu a fost ales membru supleant al CC al PCR. În anul 1974, după obținerea premiului Herder, l- a desemnat bursier pe Corneliu Vadim Tudor. În 1975, Eugen Barbu a devenit deputat în Marea Adunare Națională. Din 1970 până în 1989, Eugen Barbu a condus revista Săptămîna.

Se implică în atacuri verbale, deseori având un ton „obscen”, împotriva intelectualilor ce au fugit din România comunistă și a scriitorilor ce erau critici față de regimul comunist.

A fondat și condus revistele Săptămâna și România Mare.

A înființat, alături de Corneliu Vadim Tudor, partidul cu doctrină naționalistă România Mare, pe care l-a reprezentat în Parlamentul României în legislatura 1992-1996. După decesul său din 1993, Eugen Barbu a fost înlocuit de către deputatul Ion Duțu.

A fost căsătorit cu actrița Marga Barbu.

Opera literară 

A debutat cu volumul de nuvele „Munca de jos” (publicată mai întâi în Viața Românească, și apoi republicată la Editura Tineretului sub titlul Gloaba). A scris apoi romanele Groapa, Șoseaua Nordului, Săptămâna nebunilor, Princepele (foarte disputat, ca fiind plagiat, volum ce a fost însoțit de mai multe volume intitulate Caietele principelui, un soi de șantier al creației), Ianus (publicat postum). A fost laureat al premiului Herder.

A lăsat și un Jurnal.

A fost căsătorit cu actrița Marga Barbu pentru care a creat, în calitate de scenarist, seria filmelor cu haiducii lui Mărgelatu, în care aceasta juca alături de Florin Piersic.

A fost implicat în două scandaluri de plagiat: Principele (1969) și Incognito III (1978).

Distincții
 Ordinul Steaua Republicii Populare Romîne clasa a IV-a (1964) „pentru merite deosebite în opera de construire a socialismului, cu prilejul celei de a XX-a aniversări a eliberării patriei”

Opere publicate

Nuvele și povestiri 
 Gloaba, 1955; 
 Tripleta de aur, 1956; 
 Oaie și ai săi, 1958; 
 Patru condamnați la moarte, 1959; 
 Tereza, 1961; 
 Prânzul de duminică, 1962; 
 Vânzarea de frate, 1968;
 Martiriul Sfântului Sebastian, 1969; 
 Miresele, 1975;

Romane 
 Balonul e rotund, 1956; 
 Unsprezece, 1956; 
 Groapa, 1957; 
 Șoseaua Nordului, 1959; 
 Facerea lumii, 1964; 
 Princepele, 1969; 
 Incognito I-IV, 1975 -1980; (incognito)
 Săptămâna nebunilor, 1981;
 Ianus, 1993;

Reportaje 

 Pe-un picior de plai, 1957; 
 Cât în 7 zile, 1960; 
 Cu o torță alergând în fața nopții, 1972;

Memorialistică, eseuri, critică, proiecte literare 

 Jurnal, 1966; 
 Măștile lui Goethe, 1967; 
 Foamea de spațiu, 1969; 
 Jurnal în China, 1970; 
 Caietele Princepelui I-VI, (1972-1981); 
 O istorie polemică și antologică a literaturii române, 1976;

Teatru (listă incompletă) 
Piesele sunt adunate în volumul Teatru
 Să nu-ți faci prăvălie cu scară, 1959; 
 Labyrintul, 1967

Versuri 
 Osânda soarelui, 1968;

Scenarii de film 
Scrie scenarii de film din seria seria Haiducilor, dar și altele, bazate pe opere literare proprii, dar și ale altora. 
 Haiducii (1966) - împreună cu Nicolae Paul Mihail și Mihai Opriș
 Răpirea fecioarelor (1968) - împreună cu Mihai Opriș și Dinu Cocea
 Răzbunarea haiducilor (1968) - împreună cu Mihai Opriș și Dinu Cocea
 Haiducii lui Șaptecai (1971) - împreună cu Mihai Opriș
 Zestrea domniței Ralu (1971) - împreună cu Mihai Opriș
 Facerea lumii (1971)
 Săptămîna nebunilor (1971) - împreună cu Mihai Opriș și Dinu Cocea
 Tatăl risipitor (1974)
 Bietul Ioanide (1980)
 Drumul oaselor (1980) - împreună cu Nicolae Paul Mihail
 Trandafirul galben (1982) - împreună cu Nicolae Paul Mihail
 Misterele Bucureștilor (1983) - împreună cu Nicolae Paul Mihail
 Masca de argint (1985) - împreună cu Nicolae Paul Mihail
 Colierul de turcoaze (1986) - împreună cu Nicolae Paul Mihail
 Totul se plătește (1987) - împreună cu Nicolae Paul Mihail

Traduceri 
 Thomas Mann, Doctor Faustus, împreună cu Andrei Ion Deleanu
 William Faulkner, Orașul 
 William Faulkner, Casa cu coloane 
 J.B. Priestley, Fundătura îngerilor, împreună cu Andrei Ion Deleanu

Eugen Barbu, critic de artă

Panait Istrati 
Readuce în literatura română opera lui Panait Istrati.

Eugen Barbu despre Sabin Bălașa 
 Articolul Teatrul Național, în ziarul România Liberă, 1 octombrie 1970
 Articolul Un premiu, în ziarul România Liberă, 22 aprilie 1971 
 Articolul Culturale, în ziarul România Liberă, 3 februarie 1972 
 Articolul Tot ce pictează înseamnă Mit, în ziarul Scânteia tineretului, 28 noiembrie 1982

Citate 
 „... odată terminată o carte, ea devine un glonț scăpat din pușcă, nu-l mai poți întoarce.”

Note

Legături externe 

 Membrii Academiei Române din 1866 până în prezent – B
 Eugen Barbu de Alex. Ștefănescu , România literară, Numărul 33 / 2002
 Eugen Barbu (II), de Alex. Ștefănescu , România literară, Numărul 34 / 2002
 Eugen Barbu a fost exclus din Uniunea Scriitorilor , 29 septembrie 2010, Jurnalul Național

Nașteri în 1924
Nașteri pe 20 februarie
Decese în 1993
Decese pe 7 septembrie
Membri corespondenți ai Academiei Române
Bucureșteni
Comuniști români
Decese în București
Deputați români 1992-1996
Directori de reviste români
Editori de reviste români
Înmormântări în Cimitirul Bellu
Jurnaliști români
Laureați ai premiului Herder
Membri ai Comitetului Central al Partidului Comunist Român
Membri ai Partidului România Mare
Pamfletari români
Politicieni români
Prozatori români
Publiciști români
Romancieri români
Scenariști români
Scriitori din București
Suprarealiști români
Traducători din engleză în română
Traducători din germană în română
Traducători români
Realism socialist