system
Răspunde în limba română, în stilul Wikipedia, cat mai corect gramatical.
user
Îmi poți explica despre Haig Acterian?
assistant
Haig Garabet Acterian () a fost un poet, scriitor, regizor și om de teatru român de origine armeană.

Biografie 
Este primul născut dintre frații Acterian, un faimos regizor din perioada interbelică, fiind fratele lui Arșavir Acterian și al lui Jeni Acterian. A fost coleg cu Mircea Eliade la Liceul Spiru Haret din București și este unul dintre personajele din „Romanul adolescentului miop”.

A debutat cu versuri, semnate cu pseudonimul Mihail, în revista Vlăstarul a Liceului Spiru Haret, editată chiar de viitorul istoric al religiilor, Mircea Eliade. S-a căsătorit cu actrița de dramă Marietta Sadova, de la Teatrului Național din București. Deși era tentat inițial să dea examen de admitere la Conservator și să studieze muzica, se înscrie la Conservatorul de Artă Dramatică la clasa Luciei Sturdza Bulandra, pe care îl absolvă cu brio. Examenul de absolvire l-a reprezentat un rol în piesa lui Adrian Maniu „Meșterul Manole”.

Teatrul și filmul. Regizor, cronicar dramatic, monograf 
Haig Acterian va deveni ulterior primul regizor diplomat de film din România, după ce a urmat un curs de specializare la Roma, în studiourile Cinecittà. A corespondat cu Edward Gordon Craig, un regizor și teoretician al teatrului modernist englez, considerat unul din părinții teatrului modernist european. A scris mai multe cărți de teatru, precum: „Pretexte pentru o dramaturgie românească” cu o prefață de Edward Gordon Craig (Vremea, 1936), „Gordon Craig și ideea în teatru” (Vremea, 1936), „După un veac de teatru românesc”, (Bucovina, 1937), „Organizarea teatrului” (Bucovina, 1938), „Limitele artei”, (Atelierele Grafice Luceafărul, 1939).

Alături de colegii săi de generație, Mihail Sebastian și Camil Petrescu, cu care împărtășea interesul pentru Craig și teatrul experimental sau de avangardă, a fost unul dintre cei mai prestigioși cronicari teatrali interbelici. Este autorul primei monografii  „Shakespeare” (Ed. Fundațiilor Regale, 1938), scrisă și publicată în limba română.

Afilieri politice 
Potrivit scriitorului Mihail Sebastian (Jurnal), „în 1932, Haig era comunist”, calitate în care a colaborat la revista Bluze albastre, principalul săptămânal al Partidului comunist. Însă în 1936 a trecut la extrema opusă, probabil sub influența lui Mihail Polihroniade, devenind membru al Mișcării Legionare.

A deținut funcția de director al Teatrului Național din București în timpul participării la guvernare a legionarilor. După ce armata, la ordinele generalului Antonescu, a zdrobit rebeliunea legionară, Acterian a fost întemnițat în penitenciarul de la Lugoj, unde a reușit să finalizeze în anii 1941-1943 cea de-a doua monografie despre Molière, publicată însă abia după 1989.

La intervenția soției sale - actrița Marietta Sadova, fostă soție a scriitorului Ion Marin Sadoveanu și membră a mișcării legionare  - pe lângă regele Mihai I, Acterian a fost eliberat din detenție și trimis pe frontul de est, unde a căzut la Kuban, la 8 august 1943. După moartea lui, Marietta Sadova nu s-a recăsătorit.

Opera

Sub pseudonim 
 Mihail, Agonia, 1929, versuri
 Mihail, Urmare, 1936, versuri

Sub nume propriu 
 Haig Acterian, Dragoste și viață în lumea teatrului, Buc., Arta Grafică, 1994
 Haig Acterian, Gordon Craig și ideea în teatru, Ed. Vremea 1936
 Haig Acterian, Pretexte pentru o dramaturgie românească, cu un cuvânt înainte de Gordon E. Craig, București, Ed. Vremea, 1936
 Mihail, Urmare, versuri, București, Institutul de arte grafice, 1936
 Haig Acterian, După un veac de teatru românesc, Ed. Bucovina, 1937
 Haig Acterian, Shakespeare, București, Ed. Fundațiilor Regale, 1938
 Haig Acterian, Organizarea teatrului, Ed. Bucovina, 1938, 
 Haig Acterian, Limitele artei
 Haig Acterian, Cealaltă parte a vieții noastre, Iași, Institutul european, 1991
 Haig Acterian, Moliere
 Haig Acterian, Scrieri despre teatru - publicistica

Note

Bibliografie
 Zigu Ornea, Anii treizeci. Extrema dreaptă românească, Ed. Fundației Culturale Române, București, 1995
 Mircea Eliade, Corespondență. Asia, Europa, America, vol. 1, scrisoarea către Emil Botta, Editura Humanitas, 1999
 Mircea Eliade, Memorii, două volume, 1991 (autobiografia sa)
 Florin Faifer, "Un destin fără șansă" în volumul Pluta de naufragiu, Editura Cronica, Iași, 2002

Legături externe 
 Petre Țuțea - O întâlnire cu Brâncuși (integral). O întâlnire între Țuțea, Haig Acterian și Constantin Brâncuși
 Dedicație cu autograful lui Acterian  (facsimil). Dedicația lui Haig Acterian către Petre Țuțea pe un exemplar al volumului de poezii Urmare.
 [http://autori.humanitas.ro/eliade/despre.php Mircea Handoca, Convorbiri cu și despre Mircea Eliade]  
 Biografia lui Haig Acterian  la Prodigy.net
 "Haig Acterian în prag de centenar" ("Haig Acterian Approaching His Centennial") at Ararat online, nr. 284-285 
 Marta Petreu, "Generația '27 între Holocaust și Gulag" (I) , in Revista 22'', February 2003

Nașteri în 1904
Decese în 1943
Actori români din secolul al XX-lea
Armeni din România
Legionari
Comuniști români
Critici de teatru români
Directori ai Teatrului Național din București
Directori de teatre români
Poeți români din secolul al XX-lea
Regizori de teatru români
Constănțeni
Oameni uciși în Al Doilea Război Mondial