system
Răspunde în limba română, în stilul Wikipedia, cat mai corect gramatical.
user
Ce poți spune pe larg despre Valter Roman?
assistant
Valter Roman, ortografiat uneori Walter Roman, născut Ernő Neuländer, () a fost un militant și politician comunist român, de origine evreiască, veteran al brigăzilor internaționale comuniste din Războiul Civil din Spania. A fost tatăl fostului prim-ministru român Petre Roman.

Familia și studiile
Numele său la naștere era Ernő (Ernest) Neuländer. S-a născut într-o familie de evrei de proveniență hasidică stabilită la Oradea. Tatăl său era funcționar la o bancă. Valter Roman a devenit inginer, în urma studiilor la Universitatea tehnică germană din Brno, în Cehoslovacia.

Cariera politică

Potrivit unor relatări, recrutarea sa în mișcarea comunistă ar fi fost făcută în 1931 de Nicolae Goldberger, care l-a ajutat să plece în URSS, tranzitând Cehoslovacia.

După 1936 s-a înrolat voluntar în Brigăzile Internaționale de partea forțelor republicane din Spania sub numele Walter Roman. Anii petrecuți în Spania au fost evocați în volumul autobiografic Sub cerul Spaniei. Cavalerii speranței. În războiul civil din Spania a avut gradul de maior și a fost comandantul unui batalion de artilerie din brigada a 11-a „Venceremos”.

În Spania, Walter Roman s-a căsătorit cu Hortensia Vallejo, o comunistă spaniolă. În cursul războiului a fost rănit la plămâni. După ce Republica Spaniolă a fost înfrântă în 1939, Valter Roman s-a refugiat în Franța, apoi s-a reîntors în URSS. Acolo a condus, pentru o perioadă, departamentul emisiunilor în limba română la Radio Moscova, unde i-a avut în subordine pe Ana Pauker, Leonte Răutu și Iosif Chișinevschi. În timp ce Ana Pauker s-a reîntors în România îmbrăcată în uniforma sovietică, Valter Roman s-a reîntors pe un tanc sovietic, ca locotenent-colonel în cadrul Diviziei „Horia, Cloșca și Crișan”, constituită din prizonieri de război români aflați în URSS, care au ales să treacă de partea inamicului (crimă de înaltă trădare pe timp de război) sub comanda generalului Mihail Lascăr. A fost decorat în 1945 în Uniunea Sovietică cu Ordinul Steaua Roșie. În același an, sub ocupație sovietică și sub noul regim dominat de comuniști, a fost în gradul de general-maior în armata română.

Un an mai târziu, în 1946, Valter Roman a fost numit șef al Direcției de Educație, Cultură și Propagandă a Armatei, iar între 1947-1951 ocupă postul de șef al Direcției Superioare Politice a Armatei. În 1951 devine membru al CC al PCR și ministru al Poștelor și Telecomunicațiilor (până în ianuarie 1953, când a fost înlăturat din funcții odată cu îndepărtarea "grupului Luca-Pauker-Georgescu"). Din 1954 până la moarte a fost director al Editurii Politice, el susținând că astfel ar fi fost marginalizat de regim.

Istoricul sovietic T. M. Islamov, a publicat documente care arată că Valter Roman „ar fi pledat în fața membrilor Comisiei Litvinov în favoarea înființării statului independent Transilvania, girat de marile puteri Uniunea Sovietică, Statele Unite ale Americii și Marea Britanie”. Fiul lui Valter, Petre Roman, contestă cele spuse de istoricul sovietic spunând că tatăl său ar fi susținut rămânerea Transilvaniei ca provincie a României.

Documente recente demonstrează că Valter Roman a fost amestecat în complotul K.G.B. și al P.M.R. care avea drept scop arestarea guvernului Imre Nagy, după Revoluția ungară din 1956 de la Budapesta. După ce membrii guvernului Nagy au fost reținuți ilegal pe teritoriul României, într-un complex de vile de la Călimănești în județul Vîlcea, aceștia au fost aduși la București și instalați în complexul de vile ce a aparținut Misiunii Militare Germane în România între 1940-1944 de lângă lacul Snagov, vile aflate azi în posesia ambasadei ruse de la București. Imre Nagy a fost transferat după doi ani în Ungaria și judecat în 1958, condamnat la moarte și executat la Budapesta de noua conducere prosovietică a Ungariei.

Opera
 URSS în război. Direcțiunea efortului principal, 1946
 Despre teoria războiului, 1948
 Despre războiul contemporan, 1948
 Probleme militare contemporane, 1949
 Despre fizica modernă și perspectivele utilizării energiei atomice, 1954
 Știința și socialismul, 1958
 Știința și tehnica în epoca trecerii societății de la capitalism la comunism, 1962
 Revoluția industrială în dezvoltarea societății, 1965
 Revoluția științifică și tehnică și implicațiile ei asupra desvoltării social-politice contemporane, 1968
 Eseuri despre revoluția științifică și tehnică: concepte, ipoteze, controverse, tendințe și opțiuni, 1970
 Secolul XX: Secolul Marilor Revoluții, în care elogiază revoluția comunistă din URSS, 1970
 File din trecut, evocări, 1971
 Sub cerul Spaniei. Cavalerii speranței, Amintiri, memorii de front, 1972
 Știința și marxismul: eseuri, 1972
 Secolul XX, secolul marilor revoluții. Sinteze și perspective, 1976
 Echilibru și dezechilibru, 1978
 Evocări, 1980
 Fenomenul militar în istoria societății, 1980
 Limite sau cotitură, 1981
 Revoluții și globalitate, 1983
 Noile tehnologii de vîrf și societatea, 1983

Decorații
 Ordinul Muncii cl. I (1963)
 titlul de Erou al Muncii Socialiste (4 mai 1971) „cu prilejul aniversării a 50 de ani de la constituirea Partidului Comunist Român, pentru activitate îndelungată în mișcarea muncitorească și merite deosebite în opera de construire a socialismului în patria noastră”
 medalia de aur „Secera și ciocanul” (4 mai 1971) „cu prilejul aniversării a 50 de ani de la constituirea Partidului Comunist Român, pentru activitate îndelungată în mișcarea muncitorească și merite deosebite în opera de construire a socialismului în patria noastră”

 Note 

Bibliografie
 Ziarul Ziua, Nr. 3723 de vineri, 8 septembrie 2006
 Jurnalul Național, Marti, 5 decembrie 2006

Legături externe

 Walter Roman - dedicat bolsevismului international
 Sfera Politicii 
 Tatăl meu, Valter Roman, 1 mai 2008, Petre Roman, Jurnalul Național FOTO Apostolii lui Stalin. Politrucul regimentului: Biografia completă a lui Valter Roman și interviu cu fiul său, Petre Roman, 6 decembrie 2014, Laurențiu Ungureanu, Radu Eremia, Adevărul''

Nașteri în 1913
Decese în 1983
Decorați cu Ordinul Muncii
Membri ai Comitetului Central al Partidului Comunist Român
Propagandiști români
Români ai Războiului civil spaniol
Români cunoscuți sub pseudonimele folosite
Membri ai Partidului Muncitoresc Român
Decorați cu Medalia de aur Secera și Ciocanul