system
Răspunde în limba română, în stilul Wikipedia, cat mai corect gramatical.
user
Ce ai despre Perpessicius?
assistant
Perpessicius - Dumitru S. Panaitescu () a fost un istoric și critic literar, folclorist, eseist și poet român, cercetător și editor al operei eminesciene, membru titular al Academiei Române.

Biografie

Primii ani 
S-a născut la Brăila, la 21 octombrie 1891, ca al doilea fiu al lui Ștefan Panaiot, muncitor, originar din Iannina, și al Elisabetei Panait, născută Daraban, originară din Cucora (Putna). În 1898 a fost înscris în clasa întâi la școala primară numărul 4 din Brăila, pe care a absolvit-o în 1902. Din anul 1907 a studiat la Liceul „Nicolae Bălcescu” din Brăila. Până la terminarea liceului a fost secretar general al societății culturale „Avântul”, a elevilor de la liceul Nicolae Bălcescu.

În vara anului 1909, petrecându-și vacanța la mănăstirea Agapia, l-a cunoscut și s-a împrietenit cu Titu Dinu, elev al lui Ovid Densusianu, la Facultatea de Litere din București. În 1910 absolvă liceul și devine student al Facultății de litere, la secția de filologie modernă. În primul an de facultate a lucrat ca pedagog la pensionul Schewitz-Thieren, având sarcina de a împărți elevilor mâncarea. A luat parte la cursurile ținute de Ovid Densusianu, Nicolae Iorga, Ion Bianu, Ion Bogdan, Mihail Dragomirescu.

În anul al treilea de facultate a primit o bursă lunară în urma unui concurs, iar cu sprijinul și recomandarea lui Ion Bianu, devine meditatorul nepoților lui Ion Ghica. În 1914 s-a căsătorit cu Alice Paleologu, o colegă de facultate.

În 1914 obține licența în filologie romanică la Universității din București.

Debutul 
A debutat cu schița „Omida - Din lumea celor care se târăsc”, o replică la volumul Din lumea celor cari nu cuvântă a lui Emil Gârleanu. Schița a fost semnată cu pseudonimul Victor Pribeagu și a apărut în revista brăileană Flori de câmp, nr. 5 din 20 iulie 1911.

A debutat ca poet cu poezia Reminiscență în revista „Versuri și proză” a lui I.M. Rașcu în nr.7-8 din aprilie 1913, semnată cu pseudonimul D. Pandara, un fel de anagramă compusă din inițiala prenumelui său și din începutul numelui de familie al tatălui, Pan(ait) și al mamei sale Dara(ban).

Activitatea literară 

Semnează cu pseudonimul Perpessicius în Cronica (1915), revistă condusă de Gala Galaction și Tudor Arghezi. Mobilizat pe front, este rănit în 1916 și rămâne invalid de mâna dreaptă. Profesor în mai multe localități ale țării, autor al unor apreciate manuale de literatură pentru liceu, elaborate împreună cu Al. Rosetti și Jacques Byck.

Colaborează la Cuvântul, Lumea, Universul literar, România, Revista Fundațiilor Regale, Letopiseți, Neamul românesc, Cartea vremii, Flacăra, Gândirea, Cugetul românesc, Ideea europeană, Gazeta literară, Contemporanul, Viața românească, România literară, Steaua, Luceafărul; a ținut cronica literară la Radio între 1934-1938. A fost director general al Bibliotecii Academiei, al Muzeului Literaturii Române (1957) și al revistei Manuscriptum.

Opera

Volume 
Culegerea de note intitulată Repertoriu critic (1925) a fost publicată într-o revistă de bibliografie. Notele completau imaginea poetului cu aceea a iubitorului de cărți și a criticului.
Volumul Scut și targă apărut în 1926, dezvoltă teme inspirate din experiența războiului și de vremurile care au urmat.

 Mențiuni critice, vol. I-V (1928 - 1946)
 Itinerar sentimental (1932)
 Dictando divers (1940)
 Jurnalul de lector (1944), completat cu Eminesciana
 Mențiuni de istoriografie literară și folclor (1948 - 1956)
 Alte mențiuni de istoriografie literară și folclor (1957 - 1967)
 Opere, vol. I-XII (1966 - 1983)
 Lecturi intermitente (1971)
 Eminesciana (1971)
 Patru clasici (1974)
 12 prozatori interbelici (1980)
 Scriitori români, vol. I-II (1989)

Ediții 
 Editează primele trei volume din Opere de M. Eminescu

Afilieri 
 Membru titular al Academiei Române

In memoriam 
 Casa Memorială „D. P. Perpessicius” din Brăila

Legături externe 

 Membrii Academiei Române din 1866 până în prezent – P
 Biografie

Nașteri în 1891
Nașteri pe 21 octombrie
Decese în 1971
Decese pe 29 martie
Membri titulari ai Academiei Române
Absolvenți ai Universității din București
Amputați români
Antologiști români
Brăileni
Critici literari români
Decese în București
Editori români
Eminescologi români
Eseiști români
Folcloriști români
Istorici literari români
Înmormântări în Cimitirul Bellu
Modernism
Modernism în România
Poeți români din secolul al XX-lea
Români pe mărci poștale românești
Români cunoscuți sub pseudonimele folosite
Sburătorul
Scriitori cunoscuți sub pseudonimele folosite
Scriitori români din secolul al XX-lea
Sincronism