system
Răspunde în limba română, în stilul Wikipedia, cat mai corect gramatical.
user
Care sunt cele mai importante informații despre Râul Prut?
assistant
Prutul (în ) este un râu având lungimea de 953 km, ce izvorăște în apropiere de muntele Hoverla din Carpații Păduroși din Ucraina, de unde curge spre est, mare parte din curs fiind apoi pe direcția sud-est. Se varsă în Dunăre, unde este insula Ostrovul Prut, lângă Reni, la est de orașul Galați. Formează granița României cu Republica Moldova și parțial cu Ucraina. În perioada interbelică, râul era navigabil până la Ungheni, însă în perioada comunistă navigația pe râu a fost treptat abandonată, cursul nemaifiind întreținut. Principalii afluenți pe partea dreaptă sunt Ceremuș, Bașeu și Jijia (cu afluentul principal Bahlui). Pe râul Prut există o amenajare hidroenergetică (barajul de la Stânca-Costești) realizată împreună cu Uniunea Sovietică (actualmente Republica Moldova).

Etimologie 
Documentar hidronimul apare menționat cu forme diferite: Pyretos (Herodot, 484–425 î.Hr.), Porat (Constantin Porphyrogenetul, 905–959 d.Hr.). Versiunile etimologice cunoscute până acum rămân, deocamdată, controversate. La baza acestui hidronim ar putea sta un radical geto-dacic *proth – „pârâu”, „râu” sau preindo-european – *p(r)t- (*p(l)t-) „(râu) plin, larg”. Rămân controversate alte versiuni ale provenienței denumirii: scitică port – „vad”, greacă pyretos  – „zbuciumat”, iraniană prtu – „loc de trecere”. Primele mențiuni documentare ale Prutului în actele moldave datează de la începutul sec. al XV-lea (1409, 1424, etc.).

Afluenți 
Afluenți de stânga:
În Ucraina: Foreșaika, Parodcik, Pruteț, Iablonițki, Janka, Kamenka, Peremîska, Liubijnia, Krasnîi, Тlumacik (Tolmacik), Kolamîika (Kosacev), Тurka, Ciorniava, Oreleț, Okno, Sovița, Sovița II, Șubraneț, Gukis, Rekitneanka (Răchitna) (Staraia Granița), Rîngaci, Dinauțî, Cerlena, 
 
În Republica Moldova: Râul Lopatinca, Racovăț, Medvenka (Medvedca), Larga, Vilia, Dradiște, Ciuhur, Camenca, Gârlișoara, Gârla Mare, Delia, Bratulianca, Nârnova, Lăpușna, Sârma, Sărata, Tigheci, Larga, Valea Halmagei, 

Afluenți de dreapta:
În Ucraina: Ovirnî, Pihî, Pruteț Cemegovski, Oslava, Kobîlița, Șibeika Velikaia, Sopovka, Pistînka, Rîbnîția, Ceremuș, Brusnița, Derelui, Vița, Molnița, Herța; 

În România: Poiana, Cornești, Isnovăț, Rădăuți, Ghireni, Volovăț, Badu, Bașeu, Corogea, Berza Veche, Râioasa, Soloneț, Cerchezoaia, Jijia, Cozmești, Bohotin, Moșna, Pruteț, Sărata, Râul Ruginos, Gârla Boul Bătrân, Elan, Horincea, Oancea, Stoeneasa, Chineja.

Localități 

Cel mai mare oraș din calea sa este Cernăuți, în Ucraina. Alte orașe apropiate de cursul său sunt: Darabani și Huși, în România, și Ungheni și Cahul, în Republica Moldova.

Pe teritoriul României râul are o lungime de 742 km, un bazin hidrografic de 10.990 km² și un debit mediu multianual de 450 m³/sec. Pe o porțiune de 39,4 km marchează frontiera româno-ucraineană, pe o porțiune de 681,3 km (din care 73,9 km sunt alcătuiți din lacul Stânca-Costești) marchează frontiera dintre România și Republica Moldova.

În cursul său superior este un râu tipic montan, valea lui e îngustă cu versanți înalți și abrupți, curgerea rapidă, iar în albie se întâlnesc multe praguri. În cursul de mijloc Prutul formează meandre. În lunca sa, are viteza 1,5 m/s iar pe un sector mic, unde întretaie șirul de recife, valea Prutului se îngustează până la câteva sute de metri căpătând formă de chei. 

Mai spre sud valea râului se lărgește până la 5-6 km, cursul devine liniștit, malurile nu sunt înalte, capătă formă simetrică pe versanți și sunt bine exprimate terasele. În cursul său inferior valea râului Prut se lărgește considerabil până la 8-10 km, râul formează meandre, se ramifică în brațe, versanții devin mai domoli, pe alocuri fragmentați de ravene, lățimea albiei variază între 100 și 440 m, adâncimea maximă e de 6-8 m, iar viteza se micșorează până la 0,7 m/s.

Odată cu creșterea nivelului apelor Dunării, Prutul își încetează scurgerea, se revarsă, inundând suprafața vastă a luncii sale. Lunca râului este parțial înmlăștinită. Încă în prima jumătate a secolului XX, o parte a luncii Prutului era ocupată de bălți, mlaștini, lacuri în care viețuia o lume animală acvatică foarte bogată (pești, păsări, mamifere). Acest sector al luncii Prutului reprezenta un minunat și miraculos paradis al naturii. 

Mihail Sadoveanu, vizitând Basarabia, a lăsat următoarea descriere: „Apele acelea nesfârșite care domneau pretutindeni într-un ținut întreg alcătuiau o stăpânire a necunoscutului și a tainei. De la mistrețul ce dormitează pe plavii, de la lebedele și pelicanii care înspumează noaptea înegrul ghiolurilor până la popoarele de păsărele, până la puzderia de pești, până la nesfârșitele miliarde de gângănii – toate trăiesc din apele acestea care au întins o bogată împărăție, care aduc nămolul plin de hrană din munții și câmpiile depărtării…”

În ultimele decenii cea mai mare parte din bălțile, lacurile și mlaștinile Prutului au fost desecate. Fostele mlaștini au devenit terenuri agricole. În 1976 lângă localitățile Stânca și Costești, URSS împreună cu România au construit un baraj, un lac de acumulare și o hidrocentrală. Odată cu acestea au încetat viiturile și inundațiile periodice ale luncii Prutului. Dacă anterior terenurile de luncă erau alimentate de mâlul mănos adus de apele râului în timpul inundațiilor și viiturilor, fostele soluri fertile ale luncii s-au degradat și au devenit salinizate. Nivelul apei în Prut a scăzut considerabil în scopuri economice. Acesta a limitat aprovizionarea cu apă a lacurilor, bălților, mlaștinilor care au rămas, dar a căror suprafață continuă să se micșoreze. Scurgerea anuală a Prutului de la izvor până la vărsare este de 2,9 km cubi de apă.

Iată ce scria despre apa Prutului Dimitrie Cantemir: „Apa Prutului, dintre cele cunoscute nouă este cea mai sprintenă și cea mai sănătoasă, deși apare tulbure din cauza nisipului pe care îl târâie cu sine. Observată totuși într-un vas de sticlă se precipită, rămânând lichid foarte limpede…”.

În prezent calitatea apei Prutului nu se mai aseamănă cu cea a râului de pe timpul lui Dimitrie Cantemir. Ea este poluată de diferite substanțe chimice și organice. Însă după epurare apa Prutului se folosește ca apă potabilă în localitățile riverane. Ea se întrebuințează de asemenea pentru irigare în industrie și în alte domenii ale economiei naționale. Prutul este navigabil numai în cursul său inferior. Apa râurilor mici este foarte poluată din cauza evacuării în ele a apelor reziduale, deșeurile de la diferite întreprinderi industriale și a apelor murdare din canalizările localităților urbane și rurale. Unele dintre aceste râuri s-au transformat în simple canale de scurgere.

Fauna ihtiologică 
În râul Prut au fost identificate 44 de specii de pești: 

 Abramis brama danubii (L) = Plătică
 Abramis sapa (Pallas) = Cosac cu bot turtit
 Acipenser ruthenus (L) = Cegă
 Alburnus alburnus (L) = Obleț
 Alosa caspia nordmanni (Ant.) = Rizeafcă
 Aristichthys nobilis (Rich.) = Novac
 Aspius aspius (L) = Avat
 Barbus barbus (L.) = Mreană
 Blicca bjoerkna (L) = Batcă
 Carassius auratus gibelio (Bloch) = Caras argintiu
 Carassius carassius (L) = Caracudă
 Chondrostoma nasus (L) = Scobar
 Cobitis taenia (L) = Zvârluga
 Ctenopharyngodon idella (Vall.) = Cosaș
 Cyprinus carpio (L) = Crap
 Esox lucius (L) = Știuca
 Gobio albipinnatus belingi (Fang) = Porcușor de șes
 Gobio gobio (L) = Porcușor
 Gobio kessleri (Dybow) = Porcușor de nisip
 Gymnocephalus cernuus (L) = Ghiborț
 Hypophthalmichthys molitrix (Vall.) = Sânger
 Lepomis gibbosus (L) = Biban-soare
 Leucaspius delineatus (Heck) = Fufă
 Leuciscus cephalus (L) = Clean
 Leuciscus idus (L) = Văduviță
 Leuciscus leuciscus (L) = Clean mic
 Misgurnus fossilis (L) = Țipar
 Neogobius fluviatilis (Pall) = Ciobănaș
 Neogobius kessleri (Guen) = Guvid de baltă
 Noemacheilus barbatulus (L) = Grindel
 Pelecus cultratus (L) = Sabiță
 Perca fluviatilis (L) = Biban
 Proterorhinus marmoratus (Pall) = Moacă de bradiș
 Pseudorasbora parva = Murgoi bălțat chinezesc
 Pungitius platygaster (L) = Osar
 Rhodeus sericeus amarus (Bloch) = Boarță
 Rutilus rutilus heckeli (Nord) = Ocheană, Tarancă
 Rutilus rutilus (L) = Babușcă
 Scardinius erythrophthalmus (L) = Roșioară
 Silurus glanis (L) = Somn
 Stizostedion lucioperca (L.) = Șalău
 Vimba vimba vimba (Lin) = Morunaș
 Zingel streber (Sieb) = Fusar
 Zingel zingel (L) = Pietrar

Mențiuni literare
În romanul Nicoară Potcoavă (1952) al lui Mihail Sadoveanu, grupul lui Nicoară Potcoavă trece apa Prutului în vara anului 1576 pe un pod din dubasuri la un vad din amonte de Ștefănești, înspre prutețul lui Axinte. Scriitorul descrie astfel acest râu: „Apa acelui râu mare și larg se umflase de ploile din sus și măturase ca pe nimic podul umblător. Podarii fugeau cu căruțele la vale, în lungul malului, ca să prindă șăicile oprite prin scruntare și grinzile risipite de pe unde le aruncaseră talazurile.”

Imagini

Vezi și 
 Listă de fluvii din Europa
 Localități de pe Prut

Note

Bibliografie 
 Administrația Națională "Apele Române" - Cadastrul Apelor - București
 Institutul de Meteorologie și Hidrologie - Rîurile României - București 1971
 Bazinul Prutului-Studiu de hidrologie, Florin Vartolomei, Teză de doctorat  Facultatea de Geografie-Universtatea București, 2008 accesat 2012.06.15

Legături externe 

 Parcursul râului
 Informații utile pentru pescuitul pe Prut
 Harta județului Botoșani
 Administrația Națională "Apele Române"
 Legendele istorice ale râului Prut, 13 aprilie 2013, Ionuț Balaban, Adevărul
 Chinul și farmecul vieții de pescar pe Prut, 4 ianuarie 2011, Adi Dobre, Evenimentul zilei
  Râul Prut în Enciclopedia Ucrainei

Prut
Râuri din România
Râuri din Ucraina
Râuri din Republica Moldova
Râuri din județul Botoșani
Râuri din județul Iași
Râuri din județul Vaslui
Râuri din județul Galați
Afluenți ai Dunării