system
Răspunde în limba română, în stilul Wikipedia, cat mai corect gramatical.
user
Ce detalii ai despre Consoană vibrantă?
assistant
În fonetică, o consoană vibrantă este o consoană care se realizează printr-o succesiune rapidă de închideri și deschideri ale canalului fonator, determinată de vibrarea organului articulator. Acest organ articulator poate fi: partea superioară a glotei, uvula, vălul palatin sau vîrful limbii. Consoanele vibrante se clasifică în rîndul consoanelor lichide alături de alte grupe de sunete.

În limba română singura consoană vibrantă este , o consoană vibrantă alveolară (numită uneori dentală în loc de alveolară), ca de exemplu în cuvîntul mărar . Acest tip de vibrantă este comun limbilor romanice, cu excepția notabilă a limbii franceze care folosește o altă vibrantă, , o consoană vibrantă uvulară sau velară (r graseiat sau gutural). Totuși chiar și în limba franceză cei mai mulți vorbitori înlocuiesc vibranta uvulară cu o fricativă uvulară. Un bun exemplu de vibrantă uvulară se găsește în cîntecele lui Édith Piaf sau Yves Montand. Aceeași situație se întîlnește și în limba germană. În afara Europei vibranta uvulară este foarte rară.

Deși în mod standard consoana vibrantă din limbile română, italiană, rusă, poloneză etc. se pronunță alveolar, unii vorbitori se obișnuiesc încă din primii ani ai vieții să o pronunțe uvular (graseiat) și mulți dintre ei continuă acest mod de articulare toată viața. Exemple celebre în acest sens sînt Nicolae Ceaușescu și Vladimir Ilici Lenin.

O altă vibrantă este consoana vibranta bilabială , care se articulează făcînd să vibreze ambele buze. Acest sunet se găsește în relativ puține limbi. Vorbitorilor de limba română (printre alții) le este cunoscut din interjecția brrr, atunci cînd e pronunțată natural, din cauza frigului.

Alte vibrante sînt mult mai puțin frecvente.

Vibrantă, Consoană