system
Răspunde în limba română, în stilul Wikipedia, cat mai corect gramatical.
user
Care sunt lucrurile esențiale despre Lucia Demetrius?
assistant
Lucia Demetrius (n. 16 februarie 1910 – d. 29 iulie 1992) a fost o prozatoare, poetă, traducătoare și autoare dramatică română.
 
A fost fiica scriitorului Vasile Demetrius (coleg de clasă la liceul Sfântul Sava cu Gala Galaction, care l-a convins să-și schimbe numele din Dumitrescu în Demetrius) și a Antigonei (născută Rabinovici). A luat parte la ședințele cenaclului Sburătorul, condus de Eugen Lovinescu. A fost favorita criticului, de care a fost legată chiar printr-o relație amoroasă.

Studii 
A urmat școala centrală Maria Brâncoveanu între 1921 și 1928, apoi și-a luat licența în litere în 1931 și filosofie în 1932, urmând apoi Conservatorul de Artă Dramatică din București, la clasa lui Ion Manolescu.

Carieră 
Debutează pe scenă în trupa dramaturgului George Mihail Zamfirescu, 13 plus 1, pentru a reveni ulterior ca dramaturg. Studiază Estetica la Paris, din 1934. În perioada 1936-1938 devine funcționară la Uzinele Malaxa. Este profesoară de artă dramatică la Conservatorul de artă dramatică în perioada 1944-1949 și regizor de teatru la Teatrele din Sibiu, Brașov și Bacău, între anii 1950-1952. A colaborat cu Mărgărita Miller-Verghy. Ca dramaturg, în perioada stalinistă după 1949, Lucia Demetrius a îmbrățișat cu deschidere maximă teatrul realist socialist, pentru ca după 1965 să revină la teatrul de idei sau de analiză sufletească.

Distincții
A fost distinsă cu Ordinul Meritul Cultural clasa a II-a (1971) „pentru merite deosebite în opera de construire a socialismului, cu prilejul aniversării a 50 de ani de la constituirea Partidului Comunist Român”.

Operă selectivă  
 Tinerețe, roman, 1936
 Marea fugă, roman, 1938
 Destine, nuvele, 1939
 Intermezzo, versuri, 1939
 Album de familie, nuvele, Editura Fundația Regală pentru Literatură și Artă, 1945
 Flori de hârtie, 1947
 Oglinda, nuvele, 216 pagini, ESPLA, 1957
 Nunta Ilonei, nuvele, 1960
 Primăvara pe Târnave, roman, 1960-1963, vol I-II
 Întâmplare de la târg, 1962
 Limpezire, 1962
 Făgăduielile, nuvele, 1964
 Colocviu sentimental, 1967
 Ce aduc zorile, nuvele, 1968
 După prăpăd, 1968
 Lumea începe cu mine, roman, 1968
 Anotimpuri, 1970
 La ora ceaiului, nuvele, 1970
 Acuarele, 1971
 Scrisoare către fetele tinere, 1971
 Tinerețe, 1971
 O femeie ca multe altele, 1972
 O poveste adevărată, 1973
 Sunt un pământean, nuvele, 1973
 Întoarcerea la un miracol, 1974
 Răspântiile, nuvele, 1976
 Întâlnire cu tinerețea, nuvele, 1977
 Fericita călătorie, 1979
 Triptic, (Oglinzi aburite, Portretele au coborât din rame, Ultimul vlăstar), 1981-1984
 Te iubesc, viață!, 1984

Operă postumă  
Lucia Demetrius: Memorii, 554 p., Ediție îngrijită de Ion Nistor, Editura Albatros, București, 2005, ISBN 973-24-1043-4

Dramaturgie 
 Turneu în provincie, piesă de teatru, 1946

Dramaturgie proletcultistă 
Cumpăna, piesă de teatru, 1949
 Vadul nou, 1951
 Premiera, piesă de teatru, 1952
 Oameni de azi, 1952
 O noapte grea, 1954
 Cei de mâine, 1956
 Oameni și jivine, 1956
 Trei generații, 1956
 Ultima Tauber, 1956
 Arborele genealogic, 1957
 Vlaicu și feciorii lui, 1959

În alte limbi 
 A boldog ember halála (Moartea fericitului), traducere în limba maghiară de Papp Ferenc, Irodalmi Könyvkiadó, București, 1965.

Traduceri
Nikolai Gogol, Căsătoria - O întâmplare absolut incredibilă în două acte (teatru), traducere de Lucia Demetrius, București, 1957;
Victor Hugo, Mizerabilii, (roman, 3 volume), traducere de Lucia Demetrius și Tudor Măinescu, note explicative de N. N. Condeescu, Editura Cartea Românească, București, 1981;
 Ivan Bunin, Nuvele, București, 1936;
 Louis Frederic Rouquette, Împărăția tăcerii albe, București, 1937;
 Al. Dumas, Acuzatul, București, 1938;
 Louis Bromfield, Vin ploile, I-II, București, 1941 (în colaborare cu Vasile Demetrius); 
 Thomas Raucat, Aventură în Japonia, București, 1942;
 B. Giambattista, Povestea poveștilor, București, 1943;
 Charles Perrault, Povești, București, 1943;
 J.H. Louwyck, Insula de ceață, București, 1946;
 Marcel Achard, Corsarul, București;
 Lev Tolstoi, Învierea, București, 1948, Povestiri din campanie, București, 1949 (în colaborare cu Elena Culacov);
 Ivan Turgheniev, Nuvele, București, 1948 (în colaborare cu Elena Culacov);
 Vera Bianki, Notărița, București, 1948 (în colaborare cu Elena Culacov);
 W. Shakespeare, Cum vă place, București, 1949;
 K.A. Treniov, Liubov Iarovaia, București, 1954 (în colaborare cu Sonia Filip);
 A. Ulianinski, Piese într-un act, București, 1954 (în colaborare cu Sonia Filip);
 K.S. Stanislavski, Munca actorului cu sine însuși, București, 1955 (în colaborare cu Sonia Filip);
 Guy de Maupassant, Nuvele și schițe, București, 1956, Bulgăre de seu, București, 1960, Mont-Oriol, București, 1971;
 A.S. Makarenko, Povestiri și schițe. Articole despre literatură. Corespondența cu Maxim Gorki,București, 1959 (în colaborare cu Radu Donici);
 H. de Balzac, Crinul din vale, București, 1967, O fiică a Evei, București, 1969;
 Julien Green, Miezul nopții, București, 1970, Manuel, prefață de Laurentiu Ulici, București, 1972;
 Rene Barjavel, Tarendol, București, 1974;
 G. Flaubert, Educația sentimentală, prefață de Irina Mavrodin, București, 1976.

Premii și distincții
Premiul de stat (1951)

Note

Bibliografie suplimentară
 
Elena Ruxandra Petre, Lucia Demetrius: ascensiunea și declinul unei scriitoare, 338 pagini, Editura Magic Print, 2009

Legături externe 
 Alături de brigadieri, prostituatele participau la "reconstrucție", 13 august 2009, Cristina Diac, Jurnalul Național

Nașteri în 1910
Nașteri pe 16 februarie
Decese în 1992
Decese pe 29 iulie
Poeți români din secolul al XX-lea
Prozatori români
Realism socialist
Traducători români
Traducători ai operelor lui William Shakespeare
Traducători din engleză în română