system
Răspunde în limba română, în stilul Wikipedia, cat mai corect gramatical.
user
Ce informații relevante poți oferi despre Gheorghe Dima?
assistant
Gheorghe Dima (cunoscut și ca George Dima, ) a fost un compozitor, dirijor și pedagog român, membru de onoare (din 1919) al Academiei Române.

Copilăria. Studii

Gheorghe Dima s-a născut ultimul dintre cei patru copii ai lui Nicolae și al Zoei Dima. Va rămâne în scurt timp orfan de tată. Cu ajutorul fratelui său mai mare, Pandeli, tânărul Gheorghe urmează școala de profil tehnic, mai întâi în Liceul real din Viena și apoi la Politehnica din Karlsruhe (Germania).

În această perioadă se arată pentru prima oară interesat de muzică. Va lua mai întâi lecții de canto cu profesorul Heinrich Giehna, iar apoi la Viena, cu Otto Uffmann. Hotărât să se dedice muzicii, Dima va trece la Graz, sub îndrumarea lui Ferdinand Thieriot.

Activitate

În tinerețe a cântat la operele din Klagenfurt și Zürich. După întoarcerea în orașul natal, a practicat ca profesor de muzică și dirijor, fiind director al Școlii de Gimnastică și Cântări din Brașov (1875 - 1879; 1899 - 1914) și cel dintâi director al Conservatorului din Cluj. Din compozițiile sale, amintim: „Cucule cu peana sură” (f.a.), „Muma lui Ștefan cel Mare” (1884?) și „Ștefan Vodă și codrul” (1904).

Compoziții
De vreme ce doar câteva dintre lucrările menționate au putut fi datate, pentru ordonarea lor s-a respectat criteriul alfabetic. Data exactă sau perioada realizării lucrărilor va fi notată alături, acolo unde se cunoaște.

Cântece pentru voce și pian (lieduri)
 A venit un lup din crâng (versuri de George Coșbuc) Compus în 16 octombrie 1904.
 De ce nu-mi vii? (tradus în limba germană ca «O, komm zu mir!»; versuri de Mihai Eminescu)
 Peste vârfuri (trad. lb. germ. «Wehmuth»; versuri de Mihai Eminescu) Traducere întocmit de Mite Kremnitz. Cântat prima oară la Sibiu, în 1897. Dedicat „domnului Titu Maiorescu”.
 Somnoroase păsărele (trad. lb. germ. «Müde Vöglein»; versuri de Mihai Eminescu) Compus la 31 octombrie 1896. Traducerea a fost făcută de soția compozitorului, Maria. Dedicat „domnului Titu Maiorescu”.

Coruri

Bărbătești
 Hai în horă... (versuri de Vasile Alecsandri) Cântat prima oară la Sibiu, în 1884, sub formă de cor mixt.

Mixte
 Două inimi nu-mi dau pace (versuri populare)
 Hora (cu acompaniament de pian; versuri de Vasile Alecsandri)
 Primăvara (versuri de Vasile Alecsandri)
 Ziua ninge (versuri de Vasile Alecsandri – poezia „Iarna”)

Cantate
 Muma lui Ștefan cel Mare, baladă pentru soliști și cor, cu acompaniament de pian (versuri de Dimitrie Bolintineanu)

Adaptări după cântece populare
Există un număr de piese scrise pornind de la melodi populare, cel mai adesea românești (cunoscute publicului la momentul întocmirii acestora, preluări sau în câteva cazuri, melodii vechi), dar și ale altor popoare.

Pentru voce și pian
 Hop, țurcă, furcă! Dedicat „fratelui meu Pandeli”.
 Jelui-m-aș și n-am cui... (trad. lb. germ. «Trauter Wald dir möcht' ich klagen») Traducerea în limba germană a fost făcută de autor. Dedicat „doamnei Veturia Triteanu”.
 Mândruliță de demult (trad. lb. germ. «Liebchen mein, seit manchem Jahr») Cântat prima oară la Sibiu, în 1895, aranjat pentru cor mixt. Dedicat „iubitei mele soții”.
 Sub fereastra mândrei mele (trad. lb. germ. «Vordem Fenster meiner Süssen») Dedicat „iubitei mele soții”, care a realizat traducerea în limba germană a versurilor.
 Știi tu, mândro? (trad. lb. germ. «Hör' mich an und folge gut...»)

Coruri bărbătești
 Cucule pasăre sură 
 În zadar alerg pământul
 Scumpă, dragă copiliță
 Toată iarna ger și frig

Coruri mixte 
 Ce faci Ioană? Cântat prima dată la Sibiu, în 1894.
 Cucuruz cu frunza-n sus
 Hei, leliță din cel sat...
 Anika de la moară (cântec popular slovac; strofele 3 și 4 adăugate de Ecaterina Pitiș)
 Cărăușul (cântec popular slovac; strofele 2 și 3 adăugate de Ecaterina Pitiș)
 Nu m-ar arde dorul (cântec popular slovac)
 O, ce veste minunată! (1888)

Omagii
În semn de prețuire, mai multe edificii din România poartă numele compozitorului. Este cazul Academiei de muzică din Cluj, unde Gheorghe Dima a fost primul în funcția de director. De asemenea, Filarmonica din Brașov îi poartă numele, începând din 1946.

Referințe

Bibliografie

Cărți

Albume de piese și partituri
 Dima, Gheorghe (1958). Opere alese, Editura de Stat Didactică și Pedagogică, BucureștiNotă. Albumul a fost tipărit cu ocazia aniversării a 110 ani de la nașterea compozitorului. Ediție critică de Viorel Cosma.

Legături externe
 Membrii Academiei Române din 1866 până în prezent – D
 Gheorghe Dima  pe site-ul Muzeul Mureșenilor
  Maestrul Gheorghe Dima, fiul uitat al Brasovului - Monitorul Expres - Autor: Camelia Onciu, publicat la 28 septembrie 2012

Nașteri în 1847
Decese în 1925
Compozitori români
Dirijori români
Membri de onoare ai Academiei Române
Rectori ai Academiei de Muzică Gheorghe Dima
Brașoveni