system
Răspunde în limba română, în stilul Wikipedia, cat mai corect gramatical.
user
Care sunt informațiile importante despre Constantin Noica?
assistant
Constantin Noica () a fost un filosof, poet, eseist, publicist și scriitor român. Este membru post-mortem al Academiei Române (din 1990). Fostul ministru țărănist Nicolae Noica este nepotul filozofului Constantin Noica (nepot de frate).

Biografie

Viață timpurie, educație 

Constantin Noica s-a născut la 12 iulie (stil vechi) 1909 în comuna Vitănești, județul Vlașca (în prezent în județul Teleorman).

Începe gimnaziul în București; în perioada 1924-1928 urmează Liceul „Spiru Haret”, unde îl are ca profesor de matematică pe poetul Uvedenrodelor, Ion Barbu (Dan Barbilian). Obține bacalaureatul în 1928.

Ca licean, debutează în revista liceului, Vlăstarul, în 1927 cu eseuri care au fost publicate în anul 1934 în volumul „Mathesis sau bucuriile simple”.

Se înscrie la Facultatea de Filosofie și Litere din București, pe care o va absolvi în 1931 cu teza de licență Problema lucrului în sine la Kant. Timp de trei ani îl are ca profesor pe filosoful Nae Ionescu.

Anii interbelici și ulteriori (1930 - 1949) 

În perioada 1932 - 1934 frecventează societatea culturală  "Criterion". Sub influența lui Nae Ionescu, prietenii lui Noica de la „Criterion” - Mihail Polihroniade, Haig Acterian, Mircea Eliade - vor deveni, mai devreme sau mai târziu, simpatizanți legionari dar Noica, fidel ideii că lupta culturală și nu cea politică este calea pentru reînvierea culturală a României, refuză uniforma și încadrarea în mișcarea legionară.

În 1933, timp de un an, urmează cursurile Facultății de Matematică iar în primăvara anului 1938 pleacă la Paris cu o bursă a statului francez, unde va sta până în primăvara anului 1939. În mai 1940 își susține la București doctoratul în filosofie, cu teza Schiță pentru istoria lui „Cum e cu putință ceva nou?”. În luna august 1940, publică într-un număr unic revista Adsum (adică „Sunt aici, sunt de față”), pe care o scrie singur și o publică din bani proprii. În  această publicație, Noica se vrea un martor imparțial, dar de fapt nu fără simpatie, al „martiriului mișcării legionare” prigonită de regimul Frontului renașterii naționale condus de regele Carol al II-lea.

În octombrie 1940 pleacă la Berlin în calitate de referent de filosofie la Institutul Româno-German. Va rămâne la Berlin până în 1944, participând de mai multe ori la seminarul de filosofie a profesorului Martin Heidegger, unde a mai participat și un alt filosof român cu operă de sertar, Alexandru Dragomir. În paralel, împreună cu Constantin Floru și Mircea Vulcănescu editează patru din cursurile universitare ale lui Nae Ionescu și anuarul Isvoare de Filosofie.

Conform Deutsche Welle, el a fost „rinocerizat de legionarism și pronazism”.

Anii domiciliului forțat, deținut politic (1949 - 1964) 

În perioada 1949 - 1958 are domiciliu obligatoriu la Câmpulung-Muscel. Aici, Noica și-a căpătat ideea filosofică și totodată și-a trasat principalele coordonate ale filosofiei sale de mai târziu. În 1958 Noica este arestat, anchetat și condamnat la 25 de ani de muncă silnică cu confiscarea întregii averi. Alături de el vor fi arestați toți participanții la seminariile private organizate de Noica la Câmpulung, iar lotul lor va purta la proces numele de „grupul Noica”.

Execută la Jilava 6 din cei 25 de ani de închisoare, fiind eliberat în august 1964. Într-una din cărțile apărute postum, Jurnal de Idei, filozoful scrie cum după ani în care nu a mai văzut nimic tipărit, într-o zi gardianul îi aduce în celulă primul volum din operele complete nou apărute ale lui Karl Marx, pe care l-a citit cu mult interes, urmând să le citească apoi pe toate în închisoare, cu aceeași dedicare.

Anii libertății, Păltiniș (1964 - 1987) 

Din 1965 se stabilește în București, unde va lucra ca cercetător la Centrul de Logică al Academiei Române, având drept domiciliu un apartament cu două camere unde Noica va ține seminarii private pe marginea filosofiei hegeliene, platonice sau kantiene. Printre participanți se numără mai tinerii săi colegi de la Centrul de Logică (Sorin Vieru) sau de la Institutul de Istoria Artei (Gabriel Liiceanu și Andrei Pleșu).

În 1976, Constantin Noica îl întâlnește, la o lansare de carte care a avut loc la Cluj-Napoca, pe Iustinian Chira, bun prieten al lui Ioan Alexandru și al scriitorilor în general. Invitat de acesta, Noica ajunge în scurt timp la Mănăstirea Rohia unde zăbovește 3 zile. Cadrul natural și biblioteca vastă îl impresionează deopotrivă pe marele filosof care nu ezită să îi povestească lui Nicolae Steinhardt despre cele văzute la Rohia, știind gândul acestuia de a se retrage într-o mănăstire.

Ultimii ani din viață începând cu anul 1975, Constantin Noica și i-a petrecut la Păltiniș lângă Sibiu, locuința lui devenind loc de pelerinaj și de dialog de tip socratic pentru admiratorii și discipolii săi (vezi Jurnalul de la Păltiniș de Gabriel Liiceanu). Între 1974 și 1987 a deținut un apartament în blocul OS6, la Romancierilor în Drumul Taberei. Se stinge din viață la 4 decembrie 1987. A fost înmormântat pe 6 decembrie 1987, la Schitul Păltiniș, după dorința sa, slujba fiind oficiată de un sobor de preoți în frunte cu ÎPS Mitropolit Antonie al Ardealului, Crișanei și Maramureșului.
După 1989, Gabriel Liiceanu s-a ocupat de reeditarea integrală a cărților lui Noica.

Operă

Opere antume 

 1934 - Mathesis sau bucuriile simple
 1936 - Concepte deschise în istoria filozofiei la Descartes, Leibniz și Kant
 1937 - De caelo
 1940 - Schiță pentru istoria lui cum e cu putință ceva nou
 1943 - Două introduceri și o trecere spre idealism. Cu traducerea primei introduceri kantiene a Criticei Judecării
 1944 - Pagini despre sufletul românesc
 1944 - Jurnal filosofic
 1962 - Fenomenologia spiritului de GWF Hegel istorisită de Constantin Noica
 1969 - Douăzeci și șapte de trepte ale realului
 1969 - Platon: Lysis (cu un eseu despre înțelesul grec al dragostei de oameni si lucruri)
 1970 - Rostirea filozofică românească
 1973 - Creație și frumos în rostirea românească
 1975 - Eminescu sau gânduri despre omul deplin al culturii românești
 1975 – Despărțirea de Goethe
 1978 - Sentimentul românesc al ființei 
 1978 - Spiritul românesc la cumpătul vremii. Șase maladii ale spiritului contemporan.
 1980 - Povestiri despre om, după o carte a lui Hegel: Fenomenologia spiritului 1981 - Devenirea întru ființă, vol. I: Încercarea asupra filozofiei tradiționale; vol. II: Tratat de ontologie
 1984 - Trei introduceri la devenirea întru ființă 1986 - Scrisori despre logica lui Hermes Opere postume 

 1988 - De Dignitate Europae 1990 - Jurnal de idei 1990 - Rugați-vă pentru fratele Alexandru 1992 - Simple introduceri la bunătatea timpului nostru 1992 - Eseuri de duminică 1992 - Introducere la miracolul eminescian 1997 - Manuscrisele de la Cîmpulung 1998 - Echilibrul spiritual. Studii și eseuri (1929-1947))

 Publicistică 

 1994 - Semnele Minervei, publicistică, volumul I, ediție de Marin Bucur
 1996 - Între suflet și spirit, publicistică, volumul II, ediție de Marin Bucur
 2003 -  Moartea omului de mâine. Publicistică volumul III, ediție de Marin Bucur
 2007 -  Despre lăutărism Note 

 Bibliografie 

 Andrei Cornea, De la Școala din Atena la școala de la Păltiniș, Humanitas,  2004
Ion Dur, Noica între dandysm și mitul școlii, Editura Eminescu, București, 1994
Ion Dur, Portretul gazetarului la tinerețe, Editura Saeculum, Sibiu, 1999
 Sorin Lavric, Ontologia lui Noica. O exegeză, Humanitas, 2005
 Sorin Lavric, Noica și mișcarea legionară, Humanitas, 2007
Ion Dur, Noica. Vămile gazetăriei, Editura Institutul European, Iași, 2009
Ion Dur, Constantin Noica. De la gazetărie la gîndirea speculativă, Editura Pro Universitaria, București, 2020
Gabriel Liiceanu, Jurnalul de la Păltiniș, Humanitas,  1996
 Laura Pamfil, Noica necunoscut. De la uitarea ființei la reamintirea ei, Cluj, Biblioteca „Apostrof” & Casa Cărții de Știință, 2007 
 Constantin Aslam, Constantin Noica-Spre un model neoclasic de gândire ,Editura Academiei Române,  2011 - 
 C. George Săndulescu, „Controversatul Noica răsare din nou! (Counterfeiting Noica!)”, Contemporary Literature Press, 2013 -  

 Lectură suplimentară 
 Carmen Emanuela Biru, Constantin Noica în context european, Editura Mușatinia, Roman, 2004
 Isabela Vasiliu-Scraba, Filosofia lui Noica între fantasmă și luciditate, Editura E&B (1992)
 Lucian Nastasa-Kovács, Doctoratul lui Constantin Noica, în „Anuarul Institutului de Cercetări Socio-umane Gheorghe Șincai”, Târgu Mureș, XIX, 2016, pp. 149–177
 Lucian Nastasa-Kovács', Un concurs universitar și trei personaje: Constantin Noica, Mircea Eliade și Ion Zamfirescu, Cluj, Editura Mega, 2019.
 Gabriel Petric, Jarul din zăpada sclipitoare. Revederi cu Noica, Cuvânt înainte de Marius Iosif, Editura LIMES, Cluj-Napoca, 2009.
 Gabriel Petric, Constantin Noica față în față cu filosofia analitică, „Familia”, nr.11-12, 2014.

 Vezi și 
 Școala de la Păltiniș

 Legături externe 

 Membrii Academiei Române din 1866 până în prezent – N
 Laszlo Alexandru, "Noica la a doua tinerețe" , în E-Leonardo, Nr.14/2009;
 An anthology of Noica's works  "for the benefit of the students that Noica was never allowed to have",  with the volume  Brother Alexander   translated into English by his wife, Katherine Muston, and an introductory essay (Atitudinea Noica) by C. George Sandulescu, is available for free downloading at the Contemporary Literature Press (Bucharest University) 
 Noica Anthology. Volume Two: General Philosophy,  edited by C. George Sandulescu, is available for free downloading at the Contemporary Literature Press (Bucharest University) 
 Noica Anthology. Volume Three: Rostirea româneascǎ de la Eminescu cetire,  edited by C. George Sandulescu, is available for free downloading at the Contemporary Literature Press (Bucharest University) 
 Counterfeited Noica!  Controversatul Noica rǎsare din nou!,  edited by C. George Sandulescu, is available for free downloading at the Contemporary Literature Press (Bucharest University) 
 Georgică Manole, Citind Lumină lină. Mircea Itu despre limbile străine și lecturile de filosofie recomandate de Noica, în Luceafărul, Botoșani, 2010, consultat la 28 iunie 2016. 
 Femeia care devine, 30 iunie 2006, Dan C. Mihailescu, Ziarul de Duminică GALERIE FOTO Mărturii impresionante despre ultimii ani de viață ai lui Constantin Noica, 25 aprilie 2013, Ramona Găină, Adevărul Valori ale culturii naționale: Constantin Noica: 22 de ani de la moarte, 4 decembrie 2009, Amos News Noica - un gânditor creștin? , 9 decembrie 2012, Sorin Lavric, Ziarul Lumina „Misterul needitării OPERELOR COMPLETE ale filosofului Noica”, 26/03/2018, Isabela Vasiliu-Scraba.
 „Scoala Păltiniș”, 18/03/2018, Isabela Vasiliu-Scraba.
 „Noica și paradigma creștină. De la Dumnezeul Întrupat la Dumnezeul culturii“ , 6 aprilie 2008, Tudorel Petecilă, Ziarul Lumina Fenomenul Păltiniș, filozofia la mare înălțime. Interviuri cu Andrei Pleșu și Gabriel Liiceanu despre mentorul lor, Constantin Noica, 23 noiembrie 2013, Laurențiu Ungureanu, Mihai Mincan, Adevărul Noica si Miscarea Legionara, 24 septembrie 2005, Sorin Lavric, HotNews.ro''

Nașteri în 1909
Nașteri pe 12 iulie
Decese în 1987
Decese pe 4 decembrie
Membri post-mortem ai Academiei Române
Autori români
Deținuți politici români
Eseiști români
Filozofi români
Laureați ai premiului Herder
Metafizică
Peripateticieni
Peripateticieni români
Persecutați de către organele de stat ale României comuniste
Poeți români din secolul al XX-lea
Publiciști români
Represiunea comunistă împotriva românilor
Scriitori români din secolul al XX-lea
Oameni din județul Teleorman
Traducători români
Grațieri și amnistii