Kubanci u SAD: Za i protiv "bliskih" veza galerista i kubanskih umjetnika
Veći broj radova kubanskih umjetnika izložen je u više malih privatnih galerija u Miami-ju, i ako uz određeno nezadovoljstvo nekih Amer
Amerikanci su u prilici da vide veći broj radova kubanskih umjetnika zahvaljujući entuzijastima, vlasnicima nekoliko malih privatnih galerija u distriktu Miami-ja nazvanom Mala Havana, koji su otkupili i izložili njihove radove. Nažalost, uz nezadovoljstvo nekih Amerikanaca kubanskog porijekla koji tvrde da veliki dio tih umjetničkih djela njihovu komunističku domovinu iz koje su pobjegli, prikazuje u dobrom svjetlu. Elena Freyre, jedan od vlasnica, vlasnica galerije Renee na Calle Ocho (Osma ulica) u srcu Male Havane u Miami-ju, kaže da to neće spriječiti da nastaviti odlaziti na Kubu i kupovati umjetnička djela. Galeriju je otvorila u junu, ističe da umjetnine koje može kupiti nisu skupe i dodaje da je umjetnicima sa Kube važno da se njihovi radovi prikažu u SAD. ”New York, Los Angeles, Chicago... su gradovi umjetnosti i kada ime nekog umjetnika dospije do tih gradova, to znači da je vrijedan ”prve lige...“ - pomalo sportskim rječnikom objašnjava gospođa Freyre. Ona, i sama Kubanka porijeklom, ima dozvolu američkog Ministarstva financija da putuje na Kubu kako bi kupovala umjetnine. To je izuzetak, u odnosu na 40-godišnji ekonomski embargo SAD prema Kubi. Kubanski umjetnik Jose Jama koji je došao na Floridu prije 6 godina, takođe ističe da kubanski umjetnici istinski žele da im se djela vide u inostranstvu i dodaje: ”Umjetnici nisu lokalci po opredjeljenju...Njihova uvjerenja i pogledi su univerzalni.... Za umjetnika je jako važno da njegovo djelo bude dio univerzuma, da ga vide, čuju, osjete, dožive ljudi ne samo u Americi, nego i u Evropi, Japanu...Kada bi mogli otvoriti galeriju na drugoj planeti, umjetnici bi i to bi učinili.“ Neki Amerikanci kubanskog porijekla ne odobravaju, međutim ”bliske” veze nekih galerista i umjetnika sa Kube. Luis Martinez, profesor na univerzitetu Centralne Floride porijeklom sa Kube, kaže da oni koji shvataju iskustvo mnogih koji su sa Kube bili prisiljeni prebjeći u SAD, mogu razumjeti zašto ima protivljenja bilo kakvom poslovanju s Kubom. ”Mnogi su prvo otjerani s posla, potom su sistematski maltretirani, danima i danima su ih provocirali ”komitetlije za obranu Revolucije” i ponižavali.... Na kraju, ostaljali smo sve za sobom i bježali. To je izuzetno teška trauma.“ S druge strane, Elena Freyre smatra da prije pet godina njena galerija u Maloj Havani ne bi preživjela, i ističe da su sada američki Kubanci mekši prema Kubi, što joj omogućava da drži galeriju bez straha od neželjenih posljedica: ”Svi smo mi ljudi, i svi se divimo ljepoti, i stoga bi svako trebao biti mogućnosti da sakuplja, izlaže sve ono što je lijepo, bez obzira odakle to dolazilo. To je i način da se lakše razumijemo, i pojedinačno i kao ljudi drugih različitih tradicija i kultura. Mislim da je to važno. Uvjerena da je u pravu, gospođa Freyre kraći razgovor za Glas Amerike zaključuje riječima da planira uskoro opet na Kubu.