Amerika na sjeveru Iraka nastoji spriječiti 'rat u ratu' (30/3/03) - 2003-03-30
Olson: Sjedinjene Države koriste kurdske snage, što njihov položaj znatno jača; međutim to otvara mogućnost ozbiljnog sukoba između Tur
Borbe se rasplamsavaju u sjevernom Iraku gdje su koalicijske snage, predvodjene američkima, bombradirale položaje iračke vojske blizu ključnih izvora nafte. Budući da u području interese imaju razne skupine i zemlje, neki analitičari upozoravaju da bi sukob u sjevernom Iraku mogao prerasti u “rat unutar rata.” U svojim prvim zračnim napadima na sjeverni Irak, američki su i britanski zrakoplovi bombardirali iračke položaje i vojne barake kraj strateški važnih središta Mosula i Kirkuka – dva ključna naftna polja. U medjuvremenu, stotine američkih vojnika dovedeno je kao pojačanje posebnim snagama i obavještajcima koji, od prošle godine, rade s kurdskim oporbenim snagama. Prvotni je plan za američku vojsku bio u sjeverni Irak ući iz Turske, ali kad je Turska to odbila, promjenila se i strategija koalicijskih snaga. Američka vojska sada u područje stiže zrakoplovima koji koriste uzletišta pod kontrolom Patriotskog saveza Kurdistana i Demokratske stranke Kurdistana. Sedamdeset tisuća kurdskih vojnika s nestrpljenjem očekuje da se pridruži američkim i britanskim snagama u borbi protiv iračke vojske. Kurdske snage pomoć već pružaju koalicijskima u području Ansar Al-Islama, u najistočnijem dijelu Iraka. Situacija u sjevernom Iraku mogla bi se zakomplicirati ukoliko Turska odluči realizirati nagoviještene ambicije – povećati broj svojih vojnika unutar sjevernog Iraka. "Kurdsko je čelništvo bilo jasno – prijedju li Turci granicu, doći će do sukoba izmedju kurdskih gerilaca i turskih snaga” - riječi su Davida Phillips, pomoćnika direktora Centra za preventivnu akciju pri Vijeću za odnose s inozemstvom, koji ima dugogodišnje radno iskustvo u sjevernom Iraku. “Ni u čijem interesu nije,” kaže gospodin Phillips, “narušiti irački teritorijalni integritet i pokušati razmjestiti dodatne vojnike u iračkom Kurdistanu.” U Ankari, američki dužnosnici pokušavaju uvjeriti turske da nema potrebe slati dodatne vojnike u Irak. To je, tijekom prošlog vikenda, potvrdio i predsjednik Bush: "U stalnom smo kontaktu s turskim vojnim čelnicima kao i s turskim političarima. Njima je naša politika poznata i ona je čvrsta. Jasno smo im dali do znanja da od njih ne očekujemo ulazak u sjeverni Irak. Njima je takodjer poznato da mi i s Kurdima radimo na tome da do nikakvog incidenta ne dodje, incidenta koji bi mogao poslužiti kao izlika da se udje u područje sjevernog Iraka.” Nekoliko tisuća turskih vojnika ušlo je u sjeverni Irak potkraj devedesetih godina, ali Turska kaže da je potrebno i više kako bi se, u području, spriječila nestabilnost izazvana ratom te kako bi se prekinula rijeka izbjeglica u Tursku. Stoga je i razmijestila snage duž svoje južne granice. Bivši američki veleposlanik u Iraku, Joseph Wilson, naglašava da je od velike važnosti držati turske i kurske snage razdvojenima. Prema njegovim riječima, u protivnom bi moglo doći do “manjeg rata unutar većega,” izmedju turskih i kurdskih snaga, oko nadzora nad Kirkukom, glavnim naftnim centrom u sjevernom dijelu Iraka. "Za nas je to bio i najvažniji razlog kad smo htjeli svoju vojsku razmijestiti sa sjevera, kako bismo osigurali da Kirkuk ostane pod nadzorom Sjedinjenih Država, a ne da padne kao žrtva sukoba izmedju Kurda i Turaka.” David Phillips slaže se s veleposlanikom Wilsonom i dodaje da je Kirkuk žarišna točka za sukobe medju Iračanima: "Stotine tisuća Kurda, mislim da se broj kreće oko 300 tisuća, protjerano je iz Kirkuka tijekom godina. Takodjer, u sklopu Saddamovog programa arabizacije i mnogi su irački Turkmeni odande protjerani. Umjesto njih, u Kirkuku su naseljeni Arapi. Vrlo je važno da u procesu spontanog povratka raseljenih osoba bude reda kako ne bi bilo osveta koje bi u Kirkuku mogle dovesti do nasilja i gubitka nadzora.” Gospodin Phillips takodjer dodaje da bi Turska to nasilje mogla koristiti kao izliku za svoje dublje vojno prodiranje u Irak. Robert Olson, profesor bliskoistočne i islamske povijesti na sveučilištu Kentucky, kaže da bi američke snage mogle koristiti kurdske borce za kontrolu nad Kirkukom, a to bi Tursku moglo navesti da tamo uputi svoju vojsku: "Mislim da će Sjedinjene Države koristiti kurdske snage što će njihov položaj znatno ojačati, ali i otvoriti mogućnost, po mojem mišljenju – stvarnu, da dodje do ozbiljnog sukoba izmedju Turaka i Kurda.” Kad koalicijske snage jednom stabiliziraju Kirkuk, njih, na putu ka Bagdadu, upozorava David Phillips, čekaju nove poteškoće, u Tikritu, Saddamovom rodnom mjestu i uporištu muslimana sunita. Budući da su mnogi iz Tikrita, kaže David Phillips, sudjelovali u zločinima Saddamovog režima, mnogi takodjer znaju da za njih nema budućnosti u demokratskom Iraku i stoga će, koalicijskim snagama, pružiti žestoki otpor. Prema mišljenju Davida Phillipsa, zamjenika direktora Centra za preventivnu akciju pri Vijeću za odnose s inozemstvom, za oslobadjanje Tikrita vodit će se teške borbe.