Posjet predsjednika Busha Aziji
Službeni posjet predsjednika Busha Južnoj Koreji, Tajlandu i Kini izazvao je kontroverzu i prije nego što je počeo
Predsjednik Bush danas odlazi usvoj vjerojatno posljednji službeniposjet Kini. Posjetit će Južnu Koreju i Tajland, a u Kini će nazočitiotvaranju Olimpijskih igara. Od ulicaSeula, pa do olimpijskih borilišta Pekinga, posjet predsjednika Busha izazvaoje kontroverzu i prije nego je počeo. Predsjednik Bush je prvotno trebao putovati u Seul prije par tjedana,nakon samita skupine G-8 u Japanu. Ti su planovi promijenjeni, nakon što suKoreanci održali masovne prosvjede zbog obnovljenog sporazuma o uvozu američkegovedine, i tako iskazali svoje neslaganje s koreanskom vladom. Byong-Ki Kim,sa seulskog sveučilišta, kaže da je to bilo pogrešno vrijeme za predsjednikovposjet: Kimdodaje da je politička klima još uvijek nestabilna, no da se situacija malosmirila, te da će Bushov posjet pokazati kako se koreanska vlada može nositi sasvojim diplomatskim obvezama. Razgovori u Seulu vjerojatno ćebiti koncentrirani na pitanja trgovine i financija, kao i na status američkihsnaga u Južnoj Koreji. No, ono što će dominirati ovim razgovorima biti ćepitanje nuklearnih ambicija Sjeverne Koreje. Derek Mitchel stručnjak je zaazijska pitanja pri Centru za strateške i međunarodne studije u Washingtonu. OnSjevernu Koreju vidi kao problem kojeg će predsjednik Bush ostaviti u nasljeđeidućem predsjedniku: “Predsjednik Bush je tu dostauložio, i sada smo došli do vrlo teškog razdoblja u procesu verifikacijedeklaracije Sjeverne Koreje o njihovom nuklearnom programu.” Očekujese da će fokus predsjednika Busha u Tajlandu biti prebačen na još jednoproblematično područje, a to je susjedna Burma. “Naša je poruka da Sjedinjene Države vjeruju u demokracijui slobodu,” rekao je predsjednik Bush. ProfesorThitinan Pong- Sudhirik sa sveučilišta Chula-longhorn u Bankoku kaže da sepredsjednik Bush previše bavi pitanjem Burme, a nedovoljno drugim problemima uovom području: “Kad god predsjednik Bush obratipažnju na područje jugoistočne Azije, uvijek se radi o Burmi. Dakle, američkase administracija nije previše angažirala u ovom dijelu svijeta.” Tajlandje jedina južnoazijska zemlja koju će predsjednik Bush posjetiti tijekom ovogputovanja, a i tu će se zadržati manje od 24 sata. Već sljedeći dan putuje uPeking, gdje će, kako se nada, biti udrugoj ulozi – ulozi ljubitelja sporta. “Mislim da bi bilo jako dobro današi sportaši, koji su se toliko trudili, vide svog predsjednika kako mašezastavom.” DerekMitchell kaže da bi to mogla biti samo njegova nada. “Predsjednik jednostavno ne moženazočiti sportskim aktivnostima kao običan građanin. Kada predsjednik nazočiceremoniji otvaranja Olimpijskih igara i slavlju u Kini, to onda sa sobom nosii punu težinu i mnogo znači za prestiž Sjedinjenih Država.” Kritičarikažu da su ponašanje kineske vlade u Tibetu i u Sudanu u području Darfura većdovoljni razlozi za predsjednika da bojkotira ove dogadjaje. No, Mitchell kažeda je, kada je predsjednik Bush jednom prihvatio pozivnicu kineskogpredsjednika Hu Jintaoa, bilo prekasno da se predomisli: “Odmah je prihvatio pozivnicu, iza njega je bilo puno teže da kasnije promijeni mišljenje, a da na neki načinne osramoti ili ponizi Kineze." Ipredsjednik Bush kaže da bi njegov nedolazak na olimpijadu bio uvreda kineskomnarodu. Na oproštajnoj ceremoniji za američke olimpijske sportaše u Bijelojkući, predsjednik je rekao da jedva čeka da uživo navija za njih na Olimpijskimigrama: “Spreman sam. Jedva čekam dabodrim naše sportaše te s vama podijelim radost vaših pobjeda.”