Moral američkih vojnika u Iraku nagrižen zbog neizvjesnosti u vezi trajanja misije (22/7/03) - 2003-07-21
Borbeni motto Treće pješačke divizije glasi: “Ako treba, pošaljite nas!”. Odnedavno vojnici dodaju u šali i nastavak – “Pošaljite nas,
Posljednjih tjedana američki mediji često pišu o navodnom padu morala američkih vojnika koji služe u Iraku. Činjenica je da su napadi na američke postrojbe učestali, te da je zbog toga odgođen odlazak kući tisuća vojnika iz Treće divizije kopnene vojske, koja je – prije tri mjeseca – zbacila režim Saddama Husseina. Konvoj vojnih vozila prolazi mjestom Falluja. Riječ je o patroli koja naseljem prolazi nekoliko puta dnevno. Možda bi ju se moglo nazvati “rutinskom ophodnjom”, no svaka od njih za vojnike predstavlja opasnost. Po danu se na njih gotovo redovito puca iz streljačkog oružja, po noći su česte zasjede, pucnjava iz ručnih bacača raketa. Falluju nastanjuju suniti koji su, u pravilu, bili pristaše Saddama Husseina. Amerikance smatraju okupacijskom vojskom koja nije dobrodošla. 18-godišnji vojnik Eric Jarrard kaže da je svaka patrola Fallujom prilično grozno iskustvo. "Adrenalin je vrlo visok. Samo o tome razmišljamo kako što brže obaviti posao..." Vojnici kažu da prije dva mjeseca nisu niti sanjali da će još uvijek biti ovdje. Mislili su da će biti kod kuće, dočekani kao heroji. “Brzo smo željeli obaviti posao, poraziti Iračane, samo da što prije idemo kući, to su nam naši zapovjednici i obećali” – kažu vojnici s kojima putujemo. No, kako se sigurnosna situacija pogoršala, njihov je povratak u domovinu odgođen. Iz Bagdada su poslani u Falluju, na održavanje sigurnosti i obnovu grada. "Mnogi od nas nisu na početku razumjeli zbog čega uopće patroliramo, gledamo zgrade, besposleno sjedimo, kad je naš posao ratovanje, a to smo obavili u Bagdadu." Riječi su jednog vojnika koji je želio ostati anoniman. Trećina Treće pješačke divizije, negdje oko 4 tisuće vojnika, već je otišla kući. Zapovjednici su obećali da će i ostali krenuti kući, u rujnu, međutim, ukoliko se poboljša sigurnosna situacija. Da bi smanjila vojničku razočaranost i nestrpljivost, vojska poboljšava uvjete života. Ugrađuju se klimatizacijski uređaji, vojnicima ove brigade je na raspolaganju novootvorena prostorija s kompjuterima, gdje pretražuju internet ili se dopisiuju s bližnjima putem e-maila. Tu je i dobro opremljena trgovina gdje se mogu kupiti prehrambeni proizvodi koji ih podsjećaju na kuću. Vjerojatno je najpopularniji bazen, u ove ljetne dane kada u središnjem Iraku temperatura svakodnevno prelazi 50 stupnjeva celzija. "“Bazen je poboljšao našu situaciju ovdje. On pozitivno utječe na vojnički moral” – kaže vojnik John Peavy. No, mnogi njegovi kolege i dalje su prilično ljuti što nisu ispunjena obećanja prema kojima su oni već trebali biti kod kuće, u Americi. Eric Jarrard kaže da gotovo svaki njegov kolega može opisati kako duga vojnička služba, daleko od obitelji, negativno utječe na osobni život." "Većina vojnika se tek oženila. Za svaki je brak teško ako ste razdvojeni, pogotovo ovako dugo..." Vojnici naravno naglašavaju da će i dalje izvršavati svoje zadaće, da su – kako kažu - odlučni obaviti posao. Međutim, njihova je srdžba i razočaranost očita. Borbeni motto Treće pješačke divizije glasi: “Ako treba, pošaljite nas!”. Odnedavno vojnici ove proslavljene divizije dodaju u šali i nastavak – “Pošaljite nas, ali kući!”