Ig Nobelove nagrade istraživanjima smrdljivih nogu, glavobolje djetlića i tjeranju tinejđera poput komaraca
Za razliku od pravih Nobelovih nagrada, dobitnici Iga ne prime nikakav novac, skoro nikakvu zahvalnost za svoj rad, i praktički nemaju 
Istraživanje smrdljivih nogu, studija o zvuku struganja noktiju po školskoj ploči, te uređaj koji odbija tinejđere visokofrekventnim zvukom neki su od ovogodišnjih dobitnika Ig Nobelovih nagrada, humorističke verzije Nobelovih nagrada. Među drugim nagrađenim znanstveno-istraživačkim radovima je i studija posvećena traganju odgovora na pitanje: zašto djetlići ne pate od glavobolje. "Nagradama je cilj da slave neobično, odaju počast maštovitom, te da potaknu zanimanje ljudi za znanost, medicinu i tehniku," kaže Marc Abrahams, urednik časopisa znanstvenog humora "Anali nevjerojatnih istraživanja", koji je, zajedno sa Udrugom za science fiction sveučilišta Harvard-Radcliffe i Udrugom studenata fizike sveučilišta Harvard-Radcliffe, pokrovitelj nagradama Ig Nobel. Kada su prvi puta dodijeljene, 1991, bio je to skroman događaj odavanja priznanja opskurnim i smiješnim znanstvenim i tehničkim dostignućima. Danas je to međunarodni happening, za koji su neki od ovogodišnjih dobitnika nagrada o vlastitom trošku doputovali iz Australije, Kuvajta i Francuske. Nagrade su dodijelili pravi dobitnici Nobelovih nagrada, uključujući i profesora fizike s Harvarda Roya Glaubera, koji je nakon svečanosti ostao da pomete dvoranu. Sva istraživanja koja se nađu u konkurenciji za Ig Nobelove nagrade stvarna su i bila su objavljena u znanstvenim ili medicinskim časopisima. Međutim, za razliku od pravih Nobelovih nagrada, dobitnici Iga ne prime nikakav novac, skoro nikakvu zahvalnost za svoj rad, i praktički nemaju nikakve šanse da preobraze znanost ili medicinu. Howard Stapleton, nagrađen Ig Nobelovom nagradom za mir za svoju napravicu koja otjera tinejđere – kao da su komarci -, kaže da je njegov izum posljedica nevolje njegove 15-godišnje kćeri. Ona bi se znala vratiti iz obližnje trgovine neobavljene kupovine zbog skupine tinejđera ispred vrata, koji su joj dobacivali. Stapleton, inače instalater sigurnosnih uređaja, prisjetio se jednog događaja kada je, kao dvanaestogodišnjak, posjetio svog oca na poslu. "Ušao sam u prostoriju gdje su šestorica ljudi zavarivali ultrazvučnim spravama za varenje. Odmah sam istrčao van kako me zabolio taj zvuk," kaže on. "Pitao sam jednog od odraslih 'kakav je to zvuk', a on mi je uzvratio 'kakav zvuk?" Dr. Francis Fesmire kaže da nije siguran je li se osjećao počašćeno ili mu je bilo neugodno kada je saznao da je dobitnik IgNobela za svoje stručno izvješće naslovljeno "Terminacija nezaustavljivog štucanja digitalnom rektalnom masažom". "Ja sam ozbiljan liječnik, a sada me proganja nešto što sam napisao 1987. godine," kaže Fesmire, specijalist hitne medicine kojemu bi bilo mnogo draže da jednoga dana bude upamćen po svojim istraživanjima srčanog rada. A, što da se kaže o nekim drugim dobitnim istraživanjima? Iga za biologiju dobila su dvojica inače krajnje ozbiljnih znanstvenika koji su dokazali da ženku komarca malaričara podjednako privlači miris sira limburgera, kao i smrad ljudskih nogu. Ig za ornitologiju otišao je znanstvenicima koji su objasnili zašto djetliće ne boli glava unatoč žestokog kucanja po drvetu. Dvoje kuvajtskih stručnjaka nagrađeni su Ig Nobelom za prehranu za istraživanje koje je pokazalo da su izvjesne bube, koje žive i hrane se izmetom deva i konja, ustvari iznimno izbirljivi jelci. Iga za akustiku dobilo je troje čikaških znanstvenika koji su 1986. pokušali otkriti zašto ljude strašno iritira zvuk struganja noktiju po školskoj ploči. A, Ig za fiziku otišao je znanstvenicima koji su si dali truda da objasne zašto se suhi špageti, ako ih se previja, lome na više od dva komada. Dvojica matematičara proračunali su koliko puta fotograf mora okinuti blendu kada radi skupnu fotografiju da bi bio siguran da nijedna osoba na slici neće imati zatvorene oči. Njihov je rad osvojio ovogodišnju Ig Nobelovu nagradu, jednako kao i onaj izvjesnog Daniela Oppenheimera, koji je Iga za književnost osvojio radom naslovljenim "Posljedice korištenja eruditskog rječnika bez obzira na stvarne potrebe: problemi s nepotrebnom uporabom dugih riječi, fraza i naslova."