Pentagon dodjeljuje milion dolara za nabolje robotizirano vozilo - 2004-03-10
Ovo natjecanje je dio nastojanja američkog ministarstva odbrane da se do 2015 godine jedna trećina zemaljskih vozila robotizira
Pentagon je postavio izazov za studente, ineženjere, fizičare i programere da izgrade najsposobnije zemljano vozilo bez vozača. U subotu će zvaničnici DARPE, Odjela ministarstva odbrane za istraživanja, uručiti i nagradu od milion dolara onome čije robotizirano vozilo uspije preći preko nepristupačnog, dijelom pustinjskog terena od mjesta Barstow u Californiji do mjesta Primm u Nevadi za deset sati, i to vozeći se prosječnom brzinom od 33 kilometra na sat. Dvadesetak timova se već počelo okupljati na stadionu gdje će utrka i započeti, nekih 100 kilometara istočno od Los Angelesa. Ovo natjecanje je dio nastojanja američkog ministarstva odbrane da se do 2015 godine jedna trećina zemaljskih vozila robotizira, odnosno da se oslobode ljudske posade. Vozila koja ulaze u ovo takmičenje se ne mogu upravljati uz pomoć daljinjskih upravljača, već moraju imati vlastitu navigaciju. Timovi se koriste najnovijom suvremenom tehnologijom, uključujući satelitsku navigaciju i lasersko pozicioniranje kako bi roboti uspješno upravljali vozilom. Jedan od lidera tima koji se natječe u ovj utrci kroz pustinju je David van Gogh. VAN GOGH: Kako bi se utrka okončala potrebno je da u prosjeku vozimo 33 kilometra na sat punih deset sati. Na nekim mjestima ćemo voziti samo pet kilometara na sat, a na nekim 70. Dave Kledeimacher radi za privatnu kompaniju Green Hills Software. Strategija ove kompanije je da vozilo koristi isti kompjuterski program kao što ga koriste avioni. KLEDEIMACHER: Na braniku vozila je smješten aparat koji se zove Lidar i koji u stvari predstavlja oči ovog vozila, koji ukazuje na prepreke na putu. Pozadi se nalaze serveri uz pomoć kojih se upravlja vozilom. I skroz na kraju je navigacioni sitem koji u osnovi pokazuje gdje se vozilo nalazi. Zvaničnici američkog minstarastva odbrane razmatraju testiranje vozila na nekoliko ruta prije utrke, i to na dužini od 240 do 340 kilometara. One najkraće rute zahtijevaju da se robotizirana vozila kreću brzinom od najmaje 24 kilometra na sat, dok neka od njih mogu razviti brzinu i od 105 kilometra na sat. Međutim, prepreke na putu će učiniti da se oni kreću sporije u vrijeme dok se oslanjaju na informacije koje im pruža kombinacija navigacionih i orjentacionih sisitema kojima raspolažu. Ukoliko niko ne okonča ovogodišnju utrku na vrijeme, mnogi učesnici kažu da DARPA organizira naredno takmičenje najverovatnije u 2006 godini.