Dobre i slabe strane reforme korporacijskog poslovanja (14/7/02) - 2002-07-14
Američki poslovni stručnjaci analiziraju prijedlog oštrih mjera kojima je cilj spriječiti financijske malverzacije
Nakon nedavnih otkrića očitog kršenja zakona u američkim korporacijama mogli su se čuti mnogi prijedlozi o tome kako pojačati poslovnu etiku. Najviše se govori o reformi računovodstvenog sustava, odnosno načina na koji se vode poslovne knjige, te o pooštrenju kazni za počinitelje financijskih malverzacija. Što o tome misle stručnjaci, ljudi koji na američkim sveučilištima odgajaju buduće poduzetnike i menadžere? Najveći dio reformskih prijedloga odnosi se na promjene u odnosu između korporacija i računovodstvenih tvrtki. Problem je u tome što knjigovodstvo korporacijama često vode iste ustanove koje su odgovorne za njegovu kontrolu – kaže David Willis, profesor Fakulteta za poslovni menadžement na Sveučilištu Illinois Wesleyan. "Postoji vrlo osjetljiva razlika između oštrog nadzora računovodstva i kontrole koja odgovara upravi poduzeća. Revizori si u stvari ne mogu dopustiti da antagoniziraju upravu, jer ona ih plaća. Oni se naravno nadaju da će za isti posao biti angažirani i sljedeće godine." Iznesen je prijedlog o obaveznoj reformi revizorskih tvrtki, prema kojem ista revizorska tvrtka ne bi smjela godinu za godinom kontrolirati poslovne knjige iste korporacije. Christopher Prestigiacomo, profesor poslovnom menadžementa na Koledžu Stephens, smatra da rješenje, možda, leži u redovitom izdavanju police osiguranja, koja bi jamčila točnost posla koji je obavio revizor. "Ako se pokaže da su financijski dokumenti i tada netočni, za naknadu bi bila odgovorna osiguravatelj. Zbog toga bi osigurvajućem društvu bilo u interesu da poslovne knjige kontroliraju dobri i odgovorni revizori." Drugi prijedlog odnosi se na okončanje prakse da korporacije svoje čelnike isplaćuju, među ostalim, i prodajom vlastitih dionica, uz znatno povoljnije uvjete. Prvotna svrha ovakvog načina isplate bila je pretpostavka da će menadžeri savjesnije raditi, ako imaju udjela u vlasništvu. Međutim, kaže gospodin Prestigiacomo, menadžeri su se nakon toga okrenuli brzoj zaradi, umjesto da planiraju dugoročno: "Cijena dionica odražava trendove koji se prognoziraju u sljedećem poslovnom tromjesečju, a ne trendove koji se očekuju u sljedećih pet ili deset godina. Zbog toga je i menadžerska motivacija okrenuta samo na sljedećih nekoliko mjeseci." Sada se svi zalažu za stroge kazne. Međutim, upozorava David Willis, financijske prijevare u velikim korporacijama vrlo su složena stvar. Istraga ne završava uvijek osudom optuženih. "Gotovo da vam treba magisterij neke poslovne škole da shvatite što se tu događa. Financijske je transakcije vrlo teško objasniti poroti u kojoj sjede nestručnjaci, a pogotovo je od njih teško očekivati da će se sa sigurnošću izjasniti o odgovornosti optuženog. No to, članove Kongresa neće zaustaviti u donošenju strožijih zakona. U nedavnoj senatskoj debati o ovoj problematici jedan je senator rekao: ako ukradete televizor koji košta 500 dolara, idete u zatvor. Međutim, ako od korporacije u kojoj ste zaposleni ukradete 500 milijuna dolara, nikome ništa!”