'Swing voter,' 'maverick,' i još ponešto (u ovom trenutku relevantno) iz lingvističke kulture Sjedinjenih Država
Od “canoe” i “Indian” do “Ebonics” i “millenium bug,” u knjizi Metcalfa i Barnharta, dugogodišnjih izučavatelja američkog engleskog, na
“Amerika je od riječi sagrađena,” pisali su, g. 1997. godine, Allan Metcalf i David Barnhart u knjizi “America In So Many Words: Words That Have Shaped America.” Ima među njima riječi posuđenih iz drugih jezika; ima dobro poznatih iz engleskog jezika, ali s novim, američkim značenjima; ima novih kombinacija starih riječi; ima kratica, slenga, riječi i izraza koji se temelje na osobnim i zemljopisnim imenima, a ima i onih koje su, čini se, došle niotkuda. “Mi, u Americi, dodali smo engleskom jeziku na desetke tisuća novih riječi tijekom gotovo četiri stotine godina, koliko živimo na prostorima ovog kontinenta.” Od “canoe” i “Indian” do “Ebonics” i “millenium bug,” u knjizi Metcalfa i Barnharta, dugogodišnjih izučavatelja američkog engleskog, objašnjenja su za više od pet stotina riječi i izraza. Među njima i porijeklo nekoliko izraza koje često čujemo ovih (predizbornih) dana. “Swing voter” je izraz 20. stoljeća. Prvi put je, prema Metcalfu i Barnhartu, u uporabu ušao 1964. godine, tijekom predsjedničke utrke između Lyndona Johnsona, liberalnog demokrata (već u Bijeloj kući, nakon atentata na Johna Kennedyja) i njegovog protukandidata, konzervativnog republikanca Barryja Goldwatera. “Ekstremizam u obrani slobode nije nikakav grijeh,” izjavio je Goldwater u svom govoru na republikanskoj konvenciji. “Umjerenost u provedbi pravde nije nikakva vrlina.” Veliki broj glasača s umjerenim političkim gledištima nije se složio s tim Goldwaterovim izjavama i mnogi je republikanac postao tada “swing voter,” prešao na drugu stranu, te tako pomogao Johnsonu da odnese nadmoćnu pobjedu na izborima. U osamnaestom stoljeću, [američke] političke stranke, pišu Metcalf i Barnhart, tražile su od birača dodjelu glasova stranačkom “ticketu,” odnosno političku lojalnost birača u izborima. Još 1755. godine, Ben Franklin je pisao kako u Pennsylvaniji “svatko glasuje... tajno i osobno, s izborom ispisanim na ‘ticketu’ koji potom, presavijen, stavlja u kutiju.” Već do 1764., političke su stranke biračima i predlagale da se opredijele za određeni “ticket,” tiskanu listu kandidata. Takvom “straight ticketu,” odnosno lojalnosti birača, nada se i danas svaka stranka. Iako je danas puno više “split ticket” birača. Oba izraza – “straight ticket” i “split ticket” – datiraju iz 19. stoljeća. Birači su [tada] počeli “cijepati” svoje glasove, svoj glasački listić, i prelaziti stranačke linije pri glasovanju za različite političke institucije koje se, na jednom glasačkom listiću, biraju istoga dana. To su bili ‘split-ticket’ birači, a ‘straight-ticket’ birači oni koji su ostajali vjerni stranci. “U dvadesetom stoljeću, prevrtljivost birača dovela je do potrebe za uvođenjem novog izraza: swing voter.” G. 1964., kad je prvi put i ušao u službenu uporabu, moguće je da je nastao pod utjecajem, mišljenja su Metcalf i Barnhart, jednog novog značenja koje je riječ “swing” dobila te iste, 1964. godine – često mijenjanje seksualnih partnera. Biti “swing voter,” dodaju autori, nosilo je u sebi nešto seksualno sugestivno i bilo privlačno i onima koji se inače nikako ne bi našli među “swingerima.” Danas, politički stratezi pomno proučavaju kritične birače (i savezne države) na koje se valja koncentrirati. “Swing voters” – neodlučni, neovisni, oni koji “sjede na ogradi” i čekaju da ih netko pridobije i uvjeri - kao mete su posebno privlačni. U dvostranačkom sustavu, njihovi glasovi igraju važnu ulogu, znaju ponekad na izborima biti ključni. Tako smo u prošlosti i imali Reaganove demokrate (demokrate koji su glasovali za republikanca Reagana) i Clintonove republikance (republikance koji su glasovali za demokrata Clintona). Maverick: nedisciplinirani (svojeglavi) pripadnik stranke, nekonformist, čovjek koji misli svojom glavom, kaže englesko-hrvatski rječnik. Za sve je kriv jedan Samuel Augustus Maverick koji je živio od 1803. do 1870. godine. Iz stare i poznate New England obitelji, Maverick je odlučio okušati svoju sreću u Teksasu i tamo je, nehotice, proslavio svoje ime. Po profesiji odvjetnik, prešao je, ne svojom voljom, u stočare, kad mu je netko dug isplatio krdom stoke. Uzgajati stoku na Zapadu uvelike se razlikovalo od uzgajanja stoke na Istoku. U Teksasu, stoka je tada pasla na ravnicama i prerijama gdje nije bilo ograda, miješala se sa stokom drugih rančera. Da ne bi bilo krađa i sukoba oko vlasništva, teksaški rančeri su svake godine skupljali stoku i žigosali telad. Jedino “old man Maverick” to nije činio. Prema nekim pričama – zato što je bio suviše lijen, prema drugima – protivio se okrutnosti žigosanja. Eh, sad, da je bio običan građanin, ta njegova praksa bi ga “koštala,” jer drugi bi rančeri jednostavno žigosali i prisvojili njegova grla. Ali Maverick je bio i gradonačelnik San Antonija i utjecajan član teksaškog zakonodavstva. U svojem vlasništvu je imao preko 155.000 hektara i mogao je tvrditi da je svako nežigosano tele na njegovom zemljištu – njegova stoka. Je li bilo u zbilji ili u šali, to se ne zna, ali svako je nežigosano tele dobilo ime maverick. Riječ je bila predobra, pišu Metcalf i Barnhart, da bi ostala samo za stoku rezervirana. Zar ima bolje riječi za političara koji je unbranded, “nežigosan,” koji nije stranački “obilježen,” koji nije “zadojen” specijalnim interesima, koji se “drži podalje od krda?” G. 1886., navode Metcalf i Barnhart, kalifornijski (San Francisco) list California Maverick riječ ovako definira: “To je čovjek s maverick stajalištima, ona nisu pod utjecajem i nisu rezultat nikakvog partnerstva.” G. 1905., jedan političar u Massachusettsu ponosno je izjavio: “Kandidiram se kao maverick. Ne nosim na sebi žig nijednog drugog čovjeka.” Riječ maverick u potpunom je skladu s američkom sklonošću da se divi svakome tko krene vlastitim putem. “Loner,” osamljenik, može biti lud; “maverick,” međutim, to je netko tko misli svojom glavom, zaključuju svoju natuknicu Metcalf i Barnhart. Izraz “hockey mom” nije se našao u njihovoj knjizi, ali “soccer mom” jest, a to dvoje je, točnije – te dvije su, u biti, isto. Jedina razlika - “hockey mom” je u širokoj uporabi u Kanadi i na Aljasci, prirodno, a “soccer mom” u Sjedinjenim Državama, naravno. Oba izraza su puno novijeg datuma, iz devedesetih godina. U sjevernoameričkom društvenom, kulturnom i političkom diskursu, izraz “soccer mom,” u širem smislu, odnosi se na majku obitelji srednje klase, koja živi u predgrađu i dobar dio vremena troši na prevoženje djece na izvanškolske aktivnosti. Izraz je postao popularan tijekom predsjedničke kampanje 1996. godine. “Na predsjedničkim izborima [te] godine,” pišu Metcalf i Barnhart, “politički stratezi za Billa Clintona i Boba Dolea otkrili su jednog novog i značajnog birača i požurili mu iskazati svoje poštovanje – ‘soccer’ mama. Mlada, obrazovana, zaposlena, udata žena (uspješna karijera i obitelj, djeca), s vlastitim političkim prioritetima. ‘Soccer mom’ je bila prikazana kao netko tko podiže i odgaja svoju djecu jednako energično kao što vodi svoju karijeru. Bira nogomet kao sport za svoju djecu, ne samo zbog čistog zraka i dobre vježbe, već i zbog toga što vjeruje u jednake mogućnosti za oba spola, svakog uzrasta, za razvijanje svih atletskih sposobnosti, mimo, dakle, ‘macho’ imidža američkog profesionalnog sporta. Shodno tome, ‘soccer mom’ trpa, vikendom, svoju djecu i djecu susjeda u svoj “minivan” i vozi ih na treninge i utakmice nogometa.” Ili, u slučaju “hockey mom,” na treninge i utakmice hokeja na ledu. “Iako je ‘soccer mom’ bila mahom dobrostojeća, njeni su stavovi, rečeno je, prema vladinoj podršci programima obrazovanja i socijalne skrbi bili liberalni, a ona naklonjena karizmatičnom i ‘rezidualno’ liberalnom kandidatu Clintonu. Uz njenu pomoć, on je i odnio uvjerljivu pobjedu nad konzervativnim Doleom.” Izraz “soccer mom” poprimio je i negativno značenje kad je Nissan svoj Quest minivan počeo reklamirati kao “vozilo sa stilom, seksepilno i poželjno.” Izraz “hockey mom” prvi put se spominje, kao demografski izraz, 1999. godine., u jednom članku New York Timesa, osvrtu, zapravo, na Chevrolet Silverado. To pick-up vozilo opisano je kao “snažno i čvrsto, vozi glatko, bez zapinjanja... trebalo bi zadovoljiti svakoga, od hockey mame do stočarskog prijevoznika.”