'Demokracija je kao ljudski mišić.  Ako je ne koristite, postaje slabija' - politički aktivizam u SAD
Američku predizbornu scenu karakterizira angažman milijuna aktivista. Njihova se aktivnost danas više osjeća na Internetu nego na ulici
Američkupredizbornu scenu karakterizira i angažman milijuna političkih aktivista. Za razliku od proteklih desetljeća, njihovase aktivnost više osjeća na Internetu nego na ulici ili u hodnicama vladinihzgrada. Ukratko, demonstracije itradicionalno lobiranje zamijenili su politički blogovi. Je li to dobro ili ne? Sarah Burris nikad nije mislila da će sejednog dana baviti politikom. Studiralaje engleski jezik na jednom sveučilištu u Kansasu, daleko od stranačkihprepucavanja u Washingtonu. No, onda je– u proljeće 2003. - počeo rat u Iraku, i njeni su se interesi pomakli odknjiževnosti prema politici. "Kada je zaratilo, baš sam sjedila ujednom restoranu u New Orleansu. Ulicamasu prolazile tisuće anti-ratnih prosvjednika, sa svijećama u rukama. Pomislila sam – mjesto mi nije tu u restoranu, već s tim ljudima" - sjeća se Sarah Burris. Počela je pisati blog.Informacije uglavnom prikuplja s Interneta, iz novina i s televizije. Komentira najviše nadolazeće predsjedničkeizbore, a često intervjuira i kolege anti-ratne aktiviste. Informacije prate njezini komentarikoje objavljuje na svom blogu. On je pak dio web stranica 'Rock the Vote' i'Future Majority' koje mobiliziraju mlade Amerikance da se angažiraju upolitici. Za razliku od novinskih,tekstovi objavljeni na blogu imaju vlastitu dinamiku jer ih čitateljikomentiraju – a Sarah Burris im odgovara. "Kada pišete blog, zaista komunicirates drugim ljudima. Raspravljate – kao daste na političkom skupu gdje se postavljaju pitanja kandidatu, a on odgovara" - opisuje nam svoje bloggiranje Sarrah. Bloggeri su na taj način preuzeliulogu tradicionalnog aktera na političkoj sceni – recimo sindikalnog aktivista,stranačkog čelnika ili aktivista neke etničke, rasne ili društvene grupe. Politički život u Sjedinjenim Državama karakteriziraangažman građana-volontera koji svojim radom pokušavaju ostvariti nekipolitički cilj. 1920. godine žene sudobile pravo glasa zahvaljujući – među ostalim – i upornom radu političkihaktivista i aktivistica. Rasnasegregacija na Jugu Amerike pobijeđena je također zahvaljujući naporima tisućaobičnih građana – boraca za rasnu jednakost. Šezdesetih i sedamdesetih godina prošlog stoljeća milijuni Amerikanacaprosvjedovali su protiv rata u Vijetnamu. Pod pritiskom i mirovnog pokreta, vladaSjedinjenih Država je početkom sedamdesetih prekinula svoj angažman uIndokini. Trideset godina kasnije,Amerika opet sudjeluje u jednom nepopularnom ratu – onom u Iraku – a na vlastije opet jedan razmjerno nepopularni predsjednik, George W. Bush. Međutim, prosvjeda je danas manje. Možda na ulicama, ali to ne znači da su mladiAmerikanci manje politički aktivni – kaže Pippa Norris, profesorica političkihznanosti na Sveučilištu Harvard. Internet naime politički angažman čini mnogo jednostavnijim. "Elektronska je komunikacija sveubrzala. Danas možete biti političkiaktivni na mnogo načina. Prilika zaangažman je mnogo više" - smatra Pippa Norris. Internetom se od političara najboljeposlužio senator Barack Obama, predsjednički kandidat Demokratske stranke naizborima u studenom. Obama je za svojukampanju prikupio rekordne iznose novca – i to ne od tradicionalnih, bogatihdonatora, već od milijuna građana koji su mu – preko njegova web sajta –poslali razmjerno male dolarske iznose. Obama je u tome slijedio iskustva organizacije MoveOn.org, koja naInternetu mobilizira milijune građana liberalnog usmjerenja – putem elektronskepošte i potpisivanjem peticija. Time seprikuplja podrška za progresivne političke kandidate – a u angažmanu mogusudjelovati i milijuni ljudi koji možda ne bi izašli na političkedemonstracije. Jednostavno rečeno –možete biti politički aktivni a da ne napuštate svoj dom. Do sada su Internet bolje koristilidemokrati, a slabije republikanci. Konzervativci u Americi nemaju organizaciju koja se može mjeriti sMoveOn.org. No, pristaše Republikanskestranke također često bloggiraju. Jedanod konzervativnih blogera je William Beutler iz Washingtona. On smatra da su liberali bolje organiziranina Internetu zbog toga što posljednjih osam godina njihova stranka nije bila navlasti – pa su imali jaču motivaciju da rade na postizanju svojih ciljeva naInternetu. "Kada je vaša stranka na vlasti, teškoje organizirati politički pokret. Pogotovo ako ste kritični što radi vaša stranka. Za nas, konzervativce-bloggere, zapravo bibilo najbolje da predsjednik postane Barack Obama" - kaže William Beutler. Međutim, u washingtonskojne-profitnoj organizaciji Congressional Management Foundation, kažu da slanjeelektronske pošte političarima nije i najbolji način da se na njih utječe. Ova organizacija proučava načine da državnauprava postane efikasnija. Direktor jojje Tim Hysom koji kaže da u Kongresu Sjedinjenih Država mnogi često sumnjaju damilijuni e-mail poruka potječu od stvarnih građana. "Najbolje ćete svoj interes ostvaritiako se organizirate i političaru pokažete da u njegovom izbornom okrugu zaistapostoji mnogo ljudi kojima je određeno pitanje važno. Zato je najbolje imati što više konkretnihljudi koji su se spremni osobno angažirati" - kaže Tim Hysom. Jedna od takvih Amerikanki je LizHourican, članica anti-ratne ženske skupine CodePink. Ona kaže da je tradicionalni politički prosvjed– demonstracija – još uvijek najbolji način da se iskaže mišljenje. Liz Hourican je čak prošle godine preselila uWashington, kako bi i osobno sudjelovala u prosvjedima koje organiziraCodePink. "Mi smatramo da je političkoprotivljenje vlasti najviši oblik patriotizma. Želimo biti primjer ostalim Amerikancima – aktivne smo, slobodnogovorimo što mislimo... Izravni angažman u korist mira i socijalne pravde nikadnije bio važniji nego danas" - kaže Liz Hourican. Članica organizacije CodePink čestoprekidaju sjednice Kongresa, koje su otvorene za javnost, uzvikujući anti-ratneparole. Organiziraju i uličnedemonstracije te prosvjede ispred vojnih objekata. Liz Hourican smatra da je javni političkiprosvjed ključan za snagu demokracije. Jer – kaže ona – 'demokracija je kao ljudski mišić. Ako ga ne koristite, postaje slabiji'.