Složeni politički procesi između Washingtona i Teherana
Iran i Sjedinjene Države prolaze kroz razdoblje diplomatskih uspona i padova.  U jednom se trenutku čini se da su dvije države na rubu 
Nakon što je odlučno rečeno da nećesudjelovati u pregovorima s Iranom, nedavno je Bushova administracija poslalavišeg predstavnika da nazoči medjunarodnim razgovorima o nuklearnim pitanjima siranskim dužnosnicima u Ženevi. Sjedinjene Države i Europska unija iznijele su novi paket inicijativakojima je cilj uvjeriti Iran da prekine sa svojim programom obogaćivanja urana. U intervjuu za televizijsku mrežuNBC, iranski predsjednik Mahmud Ahmadinedžad oprezno je pozdravio ono što je onnazvao... promijenjeno i novo ponašanje dužnosnika Sjedinjenih Država... Dodao je da, ukoliko Sjedinjene Državenastave ovakvom putanjom, Iran će odgovoriti pozitivno. “Moje je pitanje sljedeće...je liovakvo ponašanje zaista novi pristup, drugim rječima, predstavlja li uzajamnopoštovanje, suradnju i pravdu? Ili jeovaj novi pristup samo prerušeni nastavak konfrontacijog ponašanja premairanskom narodu? Pregovori oko nuklearnog pitanja idalje se ne miču s mjesta. Iran jošuvijek nije odgovorio na novi P-5 plus jedan paket inicijativa, i nastavlja sprocesom obogaćivanja urana, koristeći povećani broj centrifuga za taj process. Analitičar odnosa s iranom prineovisnoj organizaciji Kogresne sluzbe za istraživanja, Ken Katzman,kaže da iransko vodstvo pokušava oduljiti ovaj proces dok ne bude izabran novipredsjednik u Sjedinjenim Državama. “Iranci se nadaju da će gospodinObama pobjediti na izborima, i predvidjaju da bi to dovelo do znatno blažepolitike Sjedinjenih Država. U tomsmislu, mislim da se Iranci nadaju da se mogu oduprijeti američkoj ili izraelskojvojnoj akciji, ili čak i novoj rezoluciji o sankcijama.” Katzman dodaje da blaži ton, inačevrlo tvrdolinijaškog predsjednika, odražava dublju debatu koja postoji uiranskim vladajućim krugovima. “On pokušava promjeniti svojeponašanje kako bi se prilagodio nekim promjenjenim stavovima Teherana. I ja mislim da se mišljenja u Teheranuuistinu mjenjaju. No, mislim da jeAhmadinedžad vrlo uspješno utjecao na vrhovne vodje i na cijeli sistem vlastida za sada ne čine nikakve drastične ustupke.Ono što me čini donekle optimističnim, jest to da se unutar Irana uopćei raspravlja o tome kako dalje postupati." Promjena stajališta Sjedinjenih Državazačudjujuća je i razočaravajuća za američke neokonzervativce, poput bivšegameričkog veleposlanika pri Ujedinjenim narodima Johna Boltona, koji spodsmjehom gleda na ideju da se u Iranu vodi debata o nuklearnom pitanju. “Potraga državnog tajništva zaumjerenim elementima u Iranu ista je kao i potraga kapetana Ahaba za velikimbijelim kitom. Za State department toje postala opsesija. Unutar vladajućestrukture Irana očigleno postoje različita misljenja, ali mi nismo nikadprimjetili razlike po pitanju njihovog osnovnog cilja - dobivanja nuklearnog oružja.” U svom intervjuu, predjednikAhmadinedžad je ponovio da Iran nema ambicija da razvije nuklearno oružje. Inace, neki analitičari misle dase već radi na nekom rješenju s Iranom.Reva Bhalla, koja radi pri privatnoj obavještajnoj tvrtkiStraffor, vjeruje da postoje neke sličnosti izmedju 1980-te i 1981-ve, kada jepredsjednik Jimmy Carter predvodio pregovore s Iranom o puštanju američkihtaoca, no Iran ih nije htio pustiti sve dok Ronald Regan nije preuzeopredsjedničku funkciju. “Oni su time uskratilipredsjedniku Carteru tu vanjsko političku pobjedu. Umjesto toga, pobjeda je pripisana Reganu, dok je sav posao većobavljen za administracije predsjednika Cartera." Sada bi moglo docci do slične situacije. Iranci možda ne žele dati tu vanjskopolitičku pobjedu Bushovoj administraciji, ali se radi na tome da se postignesporazum. Ipak ne smiju previše riskirati, budući da ne znaju što im novaamerička administracija može donijeti. S druge strane, neki analitičari tvrde da će bitipotrebne jače ekonomske sankcije prije nego Iran pristane na bilo kakveznačajnije ustupke.