Navajo Code Talkers  
Tajni sistem komuniciranja kojeg je američka vojska koristila u drugom svjetskom ratu poznat je danas kao “najbolje čuvana tajna 20. st
Dok neki izrazavaju zabrinutost da bi video-snimke govora Osame bin Ladena mogle sadrzavati poruke drugim teroristima, da bi u njima moglo biti nekog tajnog komuniciranja s njegovim sljedbenicima, mnogi se i prisjecaju slucaja Jeremiaha Dentona, americkog vojnika zarobljenog u ratu u Vijetnamu. Natjeran da sudjeluje u propagandnom filmu kojemu je svrha bila poslati svijetu poruku da s njim, u zarobljenistvu, dobro i pravilno postupaju, on je svijetu poslao jednu drugu – sluzeci se Morseovim sustavom kratkih i dugih signala, Denton je, treptanjem ocnih kapaka, signalizirao slova T-O-R-T-U-R-E. U ratu, brza je komunikacija bitna. Brza i tajna, jer neprijatelj uvijek slusa. Onog dramaticnog dana kad su, podizanjem americke zastave na otoku Iwo Jima, americki marinci signalizirali odlucnu i presudnu pobjedu, stigla je, neobicna, pucketava radio-poruka: Mouse Turkey Sheep Uncle Ram Ice Bear Ant Cat Horse Intestines.... Poruka, istina, nije bila poslana na engleskom nego na nekom cudnom, grlenom jeziku vrlo slozenih intonacija, jeziku, naizgled, neljudskih zvukova, jeziku koji je Japance tada, bas kao i za vrijeme cijelog rata, do bjesnila dovodio. Kriptografima u Tokiju potpuno nerazumljiv, jedini koji nikada nisu bili u stanju desifrirati. Bio je to jezik Navajo Indijanaca. Ideju za njegovo koristenje dao je Philip Johnston, sin jednog misionara na rezervatu Navajo Indijanaca. I sam odrastao na rezervatu, Johnston je tecno govorio Navajo jezik, a kao bivsi marinac-sudionik prvog svjetskog rata, znao je i vaznost tajnog, sifriranog jezika u komuniciranju. U tom istom ratu, uostalom, u iste je svrhe bio koristen jedan drugi indijanski jezik – Choctaw. Na pocetku drugog svjetskog rata, u Americi je zivjelo oko 50.000 clanova plemena Navajo. Nekoliko tisuca njih sluzilo je u svim rodovima americke vojske. Oko 540 bilo je u marincima. Oko 400 njih, kao radio-telegrafisti. Navajo jezik nema pisanog oblika, nema abecede ni simbola. Njegove sintakticne i tonalne karakteristike, njegovi dijalekti, cine ga potpuno nerazumljivim i nedostupnim bilo kome osim Navajo Indijancu. Bez njegove pomoci, njegov je jezik neodgonetljiv za bilo koga, pa i za najiskusnijeg lingvista. Znajuci sve to, Johnston ga je i predlozio kao savrseni odgovor na vojne potrebe za nacinom komuniciranja koji neprijatelj nikada nece moci desifrirati. Prvih 29, “the first 29”, kako ih nekad i zovu, obuku je pocelo u kalifornijskim bazama Camp Elliott i Camp Pendleton, nedugo nakon napada na Pearl Harbor. Ta prva skupina Navajo Indijanaca morala je prvo stvoriti abecedu, a buduci da u njihovom jeziku nisu postojali tehnicki, vojni izrazi, morala je izmisliti i niz neologizama specificnih za njihovu vojnu zadacu. U tom smislu, koristili su rijeci za predmete iz svakodnevnog zivota na rezervatu. Rijeci poput “mrav”, “ptica”, “medvjed”....Primjerice, “kornjaca” je bio izraz koristen za tenk; “kit” za bojni brod; “krumpir” za rucnu granatu; obicne bombe bile su “jaja”, vojni zrakoplov – “kolibric”, zracni torpedo – “lastavica”, a pirotehnika – “lijepa, sarena vatra.” Sifrirani jezik koji su razvili Navajo Indijanci bio je najinovativniji, najuspjesniji i najcuvaniji tajni vojni jezik svog vremena. Onoj prvoj skupini elitnih marinaca ubrzo se pridruzilo jos oko 400 drugih da bi ih, na vrhuncu vojnih operacija na Pacifiku, bilo ukupno 425 – svi s americkog Jugozapada. Svaki je od njih bio toliko dragocjen da nikamo nije smio bez vlastite tjelesne straze. Svaki se prisegom obvezao da ce tajnu cuvati. Svaki se svecano obvezao da ce, padne li u ruke neprijatelju, pociniti samoubojstvo kako ni kodirani jezik ne bi dopao u ruke neprijatelja. U slucaju da se zarobljeni Navajo ne pridrzava dogovorenih uputa, one koje je imao njegov tjelesni strazar bile su takodjer vrlo jasne: ubiti ga na licu mjesta! To se nikad nije moralo dogoditi! Njih 425 cuvalo je svoj jezik, svoju misiju, svaki detalj vezan uz nju, kao najvecu i najstrozu tajnu. Ne samo tijekom rata, vec i pune 23 godine nakon rata. Njihov je tajni jezik, naime, bio tako uspjesan da ga je i Ministarstvo obrane u najvecoj tajnosti cuvalo sve do 1968. godine. Jer je vjerovalo da ce za njega biti potrebe i u buducim ratovima. Isti je jezik i bio koristen tijekom ratova u Koreji i u Vijetnamu. Tek je te, 1968. godine, americka javnost saznala koliki su doprinos u borbama na Pacifiku dali Navajo Indijanci i kolikim je americkim vojnicima zivot bio spasen zahvaljujuci njima. Tek tada javnost je saznala kakvu je kljucnu i uspjesnu ulogu u najvecem ratu u povijesti odigrala sacica Native Americans. Major Howard Connor, iz Pete marinske divizije, rekao je:”Da nije bilo njih, Navajo Indijanaca, nikad ne bismo zauzeli Iwo Jimu!” Mount Suribachi na Iwo Jimi, Guadalcanal, Tarawa, Peleliu, Saipan, Tinian, Guam, Okinawa – sudjelovali su oni u svakoj od tih bitaka i u svakoj od njih odigrali vitalnu ulogu. “Uspjesnost njihove misije i njena ogromna vrijednost jos su vece uzme li se u obzir kulturni kontekst unutar kojega su djelovali. Podrvgnuti otudjenju u vlastitoj domovini, odvracani od uporabe svog, indijanskog, jezika, oni su ipak istupili i pokazali se, razvivsi najznacajniji i najuspjesniji sifrirani jezik svog vremena,” rekao je Senator iz New Mexica, John Bingaman, kad je, od Kongresa, zatrazio da se tim “neopjevanim herojima,” koji su se kucama, nakon rata, vracali autobusima, bez parada i fanfara, konacno oda zasluzeno stovanje i cast. Ona im desetljecima nije mogla biti iskazana, jer gotovo nitko za njih nije znao, a oni sami bili su zakleti na cuvanje tajne i te se zakletve drzali. Pentagon je njihov doprinos priznao 1992. U prosincu 2000, Kongres je prihvatio prijedlog zakona Senatora Bingamana. U lipnju ove godine, predsjednik Bush je skupini onih prvotnih 29 Navajo Indijanaca, odnosno clanovima njihovih obitelji, uime Kongresa, urucio i zlatne medalje casti, za njihov doprinos saveznickim pobjedama na Pacifiku, i svima ostalima - srebrne. S velikim zakasnjenjem, ali uz svu pocast, Navajo Code Talkers dobili su, konacno, svoje mjesto u povijesti. A americki narod priliku da im zahvali na patriotizmu, hrabrosti i – domisljatosti. Nakon tragicnih dogadjaja 11. rujna, njihova je Udruga, Navajo Code Talkers Association, izdala priopcenje kojim ”...izrazava spremnost i zelju za pruzanje podrske predsjedniku Sjedinjenih Americkih Drzava u njegovoj borbi protiv terorizma i pruzanje pomoci nasoj velikoj i voljenoj zemlji u ovom, za nju, kriticnom casu.”