Približavanje Amerike i Gadafija zaustavio je narodni ustanak
Veleposlanik Gene Cretz: "Za te dvije godine koliko sam bio u Libiji, stalno je dolazilo do kriza koje su blokirale napredak."
Mark Kimmitt: "Libija je u jednom trenutku bila smatrana dijelom takozvane 'osovine terorizma'. No, odrekla se proizvodnje oružja za masovno uništavanje i pomogla nam je u borbi protiv terorista al-Qaide. Smatrali smo da je najbolji sljedeći korak – suradnja na planu sigurnosti i obrane." Prije ustanka protiv Moamera Gadafija, američko-libijski odnosi postupno su se popravljali. Taj je trend počeo 2003. godine, kada je libijska vlada odustala od svog nuklearnog programa. Godine 2008. Tripoli je posjetila tadašnja čelnica američke diplomacije Condoleeza Rice. No, kako javlja Gary Thomas, Washington se sprema za odnose s novim vlastima. U rujnu 2008. tadašnja američka državna tajnica Condoleeza Rice izjavila je da njezin posjet Libiji pokazuje da Sjedinjene Države ne smatraju niti jednu zemlju svojim 'trajnim neprijateljem'. Vlada Moamera Gadafija odustala je od svog nuklearnog programa i podrške teroristima. Nakon više od dvadeset godina, Amerika i Libija obnovile su diplomatske odnose i u Tripoli je stigao prvi američki veleposlanik nakon 35 godina – bio je to Gene Cretz, koji svoj dolazak opisuje ovako: "Počeo je proces normalizacije. Ali, za te dvije godine koliko sam bio u Libiji, stalno je dolazilo do kriza koje su blokirale napredak." Odnosi Libije i Sjedinjenih Država u krizi su bili još od ranih osamdesetih, i na vojnom i na diplomatskom planu. Među ostalim, Washington je Gadafija smatrao odgovornim za rušenje putničkog aviona Pan Americana iznad Lockerbiea u Škotskoj u zimi 1988. U tom je terorističkom napadu poginulo 270 putnika i članova posade. Libiji su Ujedinjeni narodi uveli sankcije i Tripoli je bio godinama u međunarodnoj izolaciji. Godine 2003. vlada Moamera Gadafija odrekla se oružja za masovno uništavanje te osudila terorizam. Obiteljima žrtava terorizma nad Lockerbijem isplatila je odštetu. Prema izvorima u Washingtonu, Tripoli je pomogao u američkom ratu protiv globalnog terorizma. Mark Kimmitt, umirovljeni general američke vojske i bivši visoki dužnosnik Državnog tajništva kaže da se u Washingtonu počelo razmišljati o suradnji na vojnom planu: "Sve nas je zanimalo kako se ti odnosi mogu proširiti. Libija je u jednom trenutku bila smatrana dijelom takozvane 'osovine terorizma'. No, odrekla se proizvodnje oružja za masovno uništavanje i pomogla nam je u borbi protiv terorista al-Qaide. Smatrali smo da je najbolji sljedeći korak – suradnja na planu sigurnosti i obrane." Libijsku je vladu međutim najviše zanimala nabava suvremenog američkog oružja. Washington na to nije bio spreman - kaže veleposlanik Gene Cretz: "Nismo im ništa obećali. Dali su nam popis što im treba. Kao da je bilo napisano na salveti u restoranu – od strojnica pa do borbenih lovaca F-16. Rekli smo im da mi tako ne obavljamo poslove." Ali, počeo se pripremati sporazum o dostavi američkih polovnih oklopnih transportera, vrijedan 77 milijuna dolara – koji međutim nikad nije finaliziran, zbog najnovijih događaja u Libiji. Prema veleposlaniku Cretzu, Washington je bio šokiran nizom libijskim poteza. Prvo, herojski doček Libijcu koji je u Britaniji služio zatvorsku kaznu za rušenje PanAmovog zrakoplova. I drugo – Gadafi je bio uvrijeđen zbog toga što nije bio pozvan u Washington na summit o neširenju nuklearnog naoružanja. Veleposlanika Cretza Washignton je iz Libije povukao u siječnju, neposredno pred početak masovnog ustanka protiv Moamera Gadafija. On se sada sprema na povratak u Libiju. Upitan kada će to točno biti, odgovorio nam je - 'uskoro'.