Snaga izraelskog zrakoplovstva ključna za izraelsku nacionalnu sigurnost
Izraelsko ratno zrakoplovstvo najbolje je među zemljama Srednjeg istoka što Izraelu omogućava da bude dominantna sila u regiji
Kad je neka zemlja mala i okružena državama s kojima je ranije ratovala snažno ratno zrakoplovstvo jedan je od ključnih segmenata nacionalne sigurnosti. Ono služi kao sredstvo odvraćanja neprijateljskog napada. U arapsko-izraelskim ratovima 1967. i 1973. godine, izraelsko zrakoplovstvo odgovorilo je na izazov i pokazalo svoje mogućnosti. Danas mnogi analitičari kažu da izraelska zračna sila ima utjecaja i dalje od libanonskog zračnog prostora u kojem danas djeluje gotovo bez ikakva suprotstavljanja od strane protivnika. Analitičar časopisa Jane's Defence Weekly, David Hartwell, kaže da je snaga izraelskog zrakoplovstva u regiji neprikosnovena. Hartwell i drugi analitičari kažu da kvalitetno zrakoplovstvo Izraelu omogućava porazi neprijatelja - često mnogo veće zemlje od Izraela - a izraelskoj vladi da poduzme iznenadne vojne akcije. Jedna takva dramatična misija izvedena je u lipnju 1981. godine kada je osam izraelskih zrakoplova tipa F-16 uz zaštitu šest lovaca F-15 preletjelo 1,100 kilometara - preko Jordana i Saudijske Arabije - da bi bombardirali irački nuklearni reaktor. Tim udarom potkopani su napori Iraka da se domogne nuklearnog oružja što su izraelski čelnici smatrali smrtnom prijetnjom. Alex Bigham iz nevladine organizacije Foreign Policy Center iz Londona kaže da je Izrael i danas voljan poduzeti odlučne akcije. Zrakoplovi koji su sudjelovali u akciji iz 1981. godine bili su blizu svog maksimalnog radijusa leta. Kako kaže John Pike, direktor tvrtke GlobalSecurity.org, Izrael danas u arsenalu posjeduje zrakoplov kojim može izvesti udar na još jednu zemlju s nuklearnim ambicijama. David Hartwell iz časopisa Jane's Defence Weekly kaže da bi iranski nuklearni program mogao biti znatno složeniji od napada na Irak 1981. godine, na reaktor Osirak. Analitičari vjeruju da bi glavne mete napada bili nuklearni reaktori u Bushehru i Esfahanu gdje se – kako se smatra – obavlja obogaćivanje urana. Vojni stručnjaci drže da Iran svoje objekte za nuklearna vojna istraživanja osigurava podzemnim bunkerima, ali i dodaju da Izrael raspolaže bombama za uništenje takvih bunkera. Michael O Hanlon iz washingtonskog Instituta Brookings dodaje da je najveći problem doći do cilja. Ivan Ulrich iz Federacije američkih znanstvenika u Washingtonu kaže da se Teheran ne bi mogao obraniti od ovakvog izraelskog napada. Mnogi analitičari ocjenjuju da je izraelsko zrakoplovstvo posljednjih godina postalo još jače sredstvo odvraćanja kao i sredstvo preventivnih udara.