Medijski eksponirane 'uzor majke' nameću Amerikankama kompleks manje vrijednosti (23/3/04) - 2004-03-22
'Stojite na blagajni, držite djetete koje se dere, vjerojatno ste obučeni u trenirku, a s naslovnice nekog ženskog časopisa promatra va
Bez obzira rade li izvan kuće ili ne, majke s malom djecom u Americi imaju vrlo malo slobodnog vremena. Zapravo, nikad ga nisu imale manje! Uz to, tu je i naglašeni osjećaj majčinske krivnje – koji često nameću mediji pišući o takozvanim “uzor-majkama” iz svijeta show-biznisa. Majke s malom djecom iznimno su umorne od posla, pogotovo ako rade i izvan kuće. "“Ustajem se oko 5:30, kad me budi kćer; taman je ponovno uspavam kada mi se budi sin” – opisuje svoje jutarnje muke jedan mlada Amerikanka. Druga opsiuje kako svake noći ustaje po nekoliko puta, radi dojenja ili pak zbog radovitih kućanskih poslova koji se u miru mogu obaviti jedino po noći, kad drugi spavaju. Bez obzira na sav trud, ove Amerikanke misle da moraju još više zasukati rukave kako bi bile zaista uspješne majke. Naša sugovornica osjeća krivnju zbog toga što ne može više vremena provesti sa sinom starim sedam mjeseci, jer uz brigu za njega, mora ići na posao, a ima i puno kućanskih poslova koje treba obaviti. “Uvijek se osjećam krivom i odgovornom, kao da ne činim dovoljno” – domeće njezina prijateljica, koju more slični osjećaji. Profesorica Sveučilišta Michigan Susan Douglas, koja istražuje probleme mladih majki, ističe da američki način života doprinosi općem stresu: "U posljednjih dvadesetak godina, ljudi imaju znatno manje slobodnog vremena. Rade više nego prije. Međutim, društveni kriteriji - što znači biti dobra majka - znatno su pooštreni." Susan Douglas jedna je od autorica knjige “Mit majke – idealizacija majčinstva”. Ona objašnjava da su u posljednjih tridesetak godina mnoge Amerikanke počele raditi izvan kuće. Kako nisu postojali snažni društveni uzori za žene koje imaju i profesiju, a istovremeno su i majke – taj ideal su ponudili američki mediji. Ideal su postale glumice, filmske zvijezde, o kojima su najčešće pisali časopisi za žene. No, kako kaže Susan Douglas, ovi su uzori običnim Amerikankama nametnuli vrlo stroge, neumjereno visoke standarde: "I tako stojite na blagajni samoposluživanja, s djetetom koje se dere, vjerojatno obučeni u trenerku, a s naslovnice nekog ženskog časopisa promatra vas uzor-majka, neka glumica ili pjevačica. I one u svojim savršenim domaćinstvima brinu o bebama! Kažu da se raduju dizati u tri u jutro, kad im zaplače dijete. Kad se to meni događalo, bila sam premorena cijeli dan." Susan Douglas savjetuje mladim majkama da je najbolje da prestanu optuživati same sebe. Danas, kaže ona, postoje fleksibilni radni aranžmani za zaposlene žene. Mnoge tvrtke imaju vrlo dobre vrtiće za svoje uposlenice. A trebaju i razmisliti o kontaktiranju svoji predstavnika u Kongresu. “Ako im se elektronskom poštom jave milijuni zabrinutih žena, možete biti sigurni da će političari o ovom problemu početi govoriti” – kaže Susan Douglas.