Amerikanci iz Dube na Pelješcu ne žele se izjasniti hoće li glasati za Obamu ili McCaina
Kuzma Murina: "Čujte, ja se ne bavim politikom … meni je svejedno… tko god dođe na vlast, tamo je manje-više uvijek isti sistem i uvije
Već peta generacija ljudi iz Dube na Pelješcu živi uAmerici, pretežno u Louisiani, gdje se uglavnom bave uzgojem školjaka iribolovom. Tamo su mladi, a četrdesetak starijih žive u Dubi, mjestukojeg s općinskim središtem Trpnjem veže tek jedna autobusna linijatjedno. Daljina od Amerike ne znači i izolaciju - prate se zbivanja unjoj, naročito ekonomska, a neki se pripremaju i za predsjedničkeizbore. Berislav Murina iz Dube, posljednjeg mjesta na poluotoku Pelješcu sa strane Neretvanskog kanala, svojedobno je pisao osvom selu pa je stavio naslov ’Amerikansko selo na poluotoku Pelješcu’ – što Duba ustvari jest. Zašto? Zato što skoro svaki stanovnik ovoga sela ima i američkodržavljanstvo. KakoAmerikanci diljem svijeta imaju pravo glasovati na američkim predsjedničkim izborima, tako to pravo dopisnim putemmogu ostvariti i Amerikanci iz Dube. Može glasati i Kuzma Murina, ahoće li - pitali smo ga: “Ne. Čujte, ja se ne bavim politikom ... meni jesvejedno... tko god dođe na vlast, tamo je manje-više uvijek isti sistem i uvijekje to demokracija.” Kuzmabježi od politike, ali od nje je teško pobjeći čak i u Dubi, na kraju slijepe pelješke ulice. Kako se američkazbivanja odražavaju na život u Dubi? Govori jedan od njenih mlađih stanovnika,pedesetogodišnji Joško Bilić: “Što se tiče visoke politike, tu malo i nikako, ališto se tiče takvih katastrofa kao što je bio 11. rujna, to se sigurno odražavana stanovništvo Dube – praktično smo, rekao bi, jedna duša na dvije strane.” I doksu prije tri godine djeca i unuci stanovnika Dube u Louisiani stradali od uragana Katrina, oni sami su ove godinepogođeni sušom i ostali su bez bogatog uroda maslina, kaže nam Ante Cibilić: “Od Svetog Antuna, od 13.6., ovdje nije palo tri litrekiše na kvadratni metar.” Za sušukoja je pogodila roditelje u starom kraju, Joško Bilić krivi i djecu u Americi: “Hercegovci su imali Njemačku, pa su se vratili iuložili u svoj kamen. A ovi ništa nisu uložili u svoj kamen. Dapače, mene kojisam uložio u četiri kilometra crijeva za navodnjavanje smatrali su ludim. A ovegodine kad je suša, pitaju se kako sam tako pametan. Pa vidio sam za jednugodinu ono što oni cijeli život nisu vidjeli.” A djecasu uvijek djeca. Za njih uvijek ima opravdanja, i žalosti što su daleko. Marija Bilić kaže: “Naši su mladi morali otići iz sela jer za njih ovdjenije bilo života, ovdje nisu mogli živit’ a sad je nama teško...nemamo svojudicu, a nama je teško poći odavle. Jer, mi imamo našu kuću, našu slobodu, našegrobove... i sad je nam je teško izać’ iz kuće.” AkoWall Street zakašlje, Duba barem malo zašmrće. “Tresu se oni tu, radi penzija najviše,” rekao nam jejedan anonimni dubski zet. Amirovine rastu jer i dolar raste u odnosu na kunu, pa će se u Dubi nekako prevladati gubitak maslina. A moglo binakon izbora biti i bolje, nada se Ante Bilić koji je mirovinu zaradio uAmerici: “Da li će bit’ bolje s drugim predsjednikom? Pa,nadamo se.” I dok su drugi Amerikanci iz Dubekonspirativni kad je u pitanju njihov favorit za američke izbore Ante Bilić otvoreno kaže tko je njegov kandidat za predsjednika: “Pa, očekujem da bi to mogao bit’ Obama, a ja biglasao za demokrate, ne za Bushevu stranku.”