Slaba ekonomija ne smeta super-bogatima; pogađa one koji ih imitiraju
Luksuzne robne kuće Saks Fifth Avenue, Neiman Marcus i Nordstrom imaju gubitke jer su njihove mušterije 'ljudi koji žele biti bogati'
David Winter: "Trgovci luksuznom robom, čak i kad nisu dobro prodavali u Europi i Sjedinjenim Državama, nastavili su dobro poslovati u Rusiji, Indiji, Kini i Brazilu." Dok spori ekonomski rast i visoka nezaposlenost brinu cijeli svijet, luksuzna roba dobro se prodaje. U središtu Beverly Hillsa je Rodeo Drive, ulica koja je u cijelom svijetu poznata po visoko-luksuznim i skupim trgovinama. Tu su C.C. Hong i njena obitelj proveli njihov posljednji tjedan u Sjedinjenim Državama, prije povratka u Maleziju. "Mislim da je sad dobro vrijeme za shopping ovdje" - kaže nam C.C. Hong. Ona dodaje da je mnogo toga u trgovinama jeftinije nego u Maleziji, zbog niskog tečaja dolara. Ona je upravo kupila torbicu marke Coach koju je nazvala 'vrlo povoljnom'. Kaže da ju je platila 650 dolara, a da u Maleziji ista torba košta dvostruko više. Ekonomist Armen Bedroussian s istraživačkog instituta Milken u Californiji kaže međutim da to nije bio slučaj za vrijeme nedavne globalne ekonomske recesije. Bogati su ipak osjetno manje trošili. Modni dizajner Pol Atteu iz Beverly Hillsa morao je otpustiti sve uposlenike. "U jednom trenutku imao sam 35 radnika. Bio sam glavni dobavljač za trgovine Saks Fifth Avenue. Prodavao sam i za Neiman Marcus“ - sjeća se Atteu. No ove luksuzne robne kuće imale su 2008. loše poslovne rezultate i prekinule su poslovni odnos s Atteuom. David Winter radi za Luxury Marketing Council, organizaciju koja zastupa brojne od vodećih svjetskih proizvođača luksuzne robe i davatelja usluga. "Luksuzne robne kuće poput Saks Fifth Avenue, Neiman Marcus ili Nordstrom, imale su velike gubitke. Njihovi kupci su uglavnom ljudi koji žele biti bogati, oni koji štede i onda tamo nešto kupe i tako sami sebe nagrade“ - kaže Winter. On dodaje da ova kategorija kupaca ponovno počinje trošiti. No, ultra-bogate diljem svijeta anemična ekonomija nije pogodila. Jamie Adler, vlasnik Phyllis Morrisa, kompanije koja dizajnira, proizvodi i prodaje luksuzni namještaj u Zapadnom Hollywoodu u Californiji, kaže: "Cijena naših kreveta počinje na 20 tisuća dolara, a može narasti do 60 ili 70 tisuća dolara“. Jamie Adler kaže da, premda su njeni klijenti u Sjedinjenim Državama prestali trošiti 2008., njen biznis u inozemstvu se povećao. To potvrđuje i David Winter iz Luxury Marketing Councila: "Trgovci luksuznom robom, čak i kad nisu dobro prodavali u Europi i Sjedinjenim Državama, nastavili su imati dobru prodaju u Rusiji, Indiji, Kini i Brazilu. Te zemlje trenutno pokreću svjetsku ekonomiju“. No, ekonomist Armen Bedroussian upozorava da će se nedavni ekonomski potresi osjetiti i u sektoru trgovine luksuznim proizvodima: "Kratkoročno, rastuća nestabilnosti, sniženje američkog kreditnog rejtinga i europska dužnička kriza, naškodit će prodaji u skoroj budućnosti. Ipak, mislim da će do značajnih problema na tržištu luksuzne robe doći jedino ako se ekonomska situacija dramatično pogorša“. David Winter kaže da ultra-bogati, u stvari, imaju koristi od loše gospodarske situacije. Oni ne samo da kupuju skupu 'odjeću s potpisom' već investiraju u trenutno vrlo jeftine nekretnine. "Super-bogati kupuju gotovinom i kupuju na desetke kuća zato što su cijene sada iznimno niske. Bogati postaju još bogatiji“. C.C. Hong iz Malezije nije došla na Rodeo Drive samo da kupuje dizajnerske torbice. Ova državljanka Malezije je ujedno i proučavala mogućnosti investiranja na američkom tržištu nekretnina.