Odluka Vrhovnog suda u korist administracije (13/1/04) - 2004-01-13
Washington Post javlja da je Vrhovni sud Sjedinjenih Država odbacio apel kojim se dovodi u pitanje opravdanost tajnovitosti glede prit
Jutrošnji piše o odluci Vrhovnog suda Sjedinjenih Država kojom je jučer odbačen apel kojim se dovodi u pitanje opravdanost tajnovitosti glede pritvaranja stotina ljudi, od kojih su gotovo svi muslimani, u tjednima nakon terorističkih napada na Sjedinjene Države od 11. rujna 2001. godine. Bez dodatnih komentara, najviši američki sud je jednostavno potvrdio odluku saveznog apelacijskog suda koji je prihvatio da rezoniranje administracije predsjednika Busha o odbijanju da se te osobe identificiraju ili okolnosti njihova uhićenja. Većina tih osoba je već deportirana iz Sjedinjenih Država zbog kršenja useljeničkih zakona, a bez ikakve veze s terorističkim aktivnostima – piše današnji . Apelacijski sud koji je prvi odbacio ovakve zahtjeve učinio je to na temelju uvjerenja da bi identificiranje spomenutih podataka teroristima dalo uvid u načine na koji administracija provodi istrage. Današnji piše o jednom Ircu koji pokušava svoje mlade sunarodnjake naučiti toleranciji. Riječ je o policijskom naredniku Eamonu Murphyju iz Dublina. Ovaj bostonski list piše kako se početkom sedamdesetih narednik Murphy fascinirao kad je tijekom svog prvog posjeta Londonu vidio vozače autobusa crnce. U to vrijeme u njegovoj domovini jedini crnci bili su strani studenti, a ne vozači dvokatnih autobusa. Bilo mu je teško zamisliti crnca u ulozi radnika. Danas, Eamon Murphy živi u puno raznovrsnijem Dublinu, u kojem se samo između 1996. i 2002. godine broj stranih useljenika povećao za 71 posto. Ta poplava novih lica i kultura dovela je do rasnih sukoba prije nepoznatih ovoj otočkoj državi. Narednik Murphy je sa svojim kolegama utemeljio Program jednog svijeta prije tri godine, nakon što je policija dobila brojne pritužbe od stranih studenata. U ovaj multikulturni program uključeni su uglavnom mladi, neki čak i osam godina stari, a prva lekcija govori o tome kako je rasizam poput grude snijega koji ubrzo može prerasti u lavinu – piše .