WP: 2005. će ostati zapamćena kao godina kada je Kongres pokazao predsjedniku Bushu da ima kičmu
Najupadljivije je u tom trendu, ističe "Washington Post", što zamah Kongresa ne dolazi samo od demokrata i umjerenih republikanaca, koj
"Kongres ove godine pokazuje predsjedniku Bushu da ipak ima kičmu," piše "Washington Post", ističući kao najnoviji dokaz svoje tvrdnje ovotjedni svojevrsni 'ustanak' zakonodavaca koji su glatko odbili pritisak predsjednika Busha za produženjem važenja Patriotskog zakona za daljnje četiri godine. Dapače, dok je Senat i bio voljan odobriti produženje od pola godine, Zastupnički dom je izglasao samo mjesec dana. Nakon što je nekoliko godina udovoljavao svakom zahtjevu predsjednika – odnosno, kako to washingtonski list naziva, 'bio prisutan tijelom, ali odsutan duhom' – Kongres obilježava 2005. godinu kao godinu kada su se zakonodavci konačno probudili. Od proljeća, zakonodavci su natjerali predsjednika Busha da se okane planova o sveobuhvatnoj reformi državnog mirovinskog sustava, prihvati stroža ograničenja na tretman pritvorenika, te da potpuno preradi svoj plan o imigraciji. Kongres je također odbacio pozive predsjednika da njegova smanjenja poreza – iz prvog mandata – učini stalnima, te ga značajnim pritiscima natjerao da iskrenije govori o teškoćama u Iraku. Najupadljivije je u tom trendu, ističe "Washington Post", što zamah Kongresa ne dolazi samo od demokrata i umjerenih republikanaca, koji se često ne slažu s predsjednikom Bushom, nego, isto tako, i od potpuno konzervativnih republikanaca. Bostonski "Christian Science Monitor" piše o dobrovoljnom radu građana, koji je ove godine imao dosta povoda da bude još veći nego što je uobičajeno. Godina prirodnih katastrofa u Americi je i godina prirodne dobrote – piše ovaj list i donosi i brojke koje opravdavaju takav stav: 29 posto Amerikanaca – odnosno njih 65 milijuna – redovito dobrovoljnim radom pomaže u vlastitim zajednicama ili šire. Ove godine, uragan Katrina je dodatne milijune ljudi motivirao da se odriču svog slobodnog vremena, udobnosti vlastitog doma i provode dane i tjedne pomažući stradalnicima ili čisteći neizmjerni kaos koji je ostao nakon haranja uragana, a da pritom sami žive pod šatorima, lišeni i najosnovnijih udobnosti. Dapače, piše bostonski dnevnik, dobrota ima tendenciju širenja poput zaraze: svaki dobrovoljac, samim svojim primjerom, navodi neke među ljudima oko sebe – članove obitelji, prijatelje, poznanike – da isto tako dobrovoljnim radom rade na poboljšanju života svojih sugrađana. U ovo predbožićno vrijeme, to je nešto što ulijeva optimizam, piše "Christian Science Monitor".