Je li moguće živjeti bez plastike?
Cheryl Lohrmann zalaže se za život bez plastike, toksičnog materijala kojeg je nemoguće u potpunosti reciklirati, a nalazi se posvuda 
Cheryl Lohrmann: „Mislim da su stvari otišle predaleko kada imate čačkalice pojedinačno zamotane u plastiku. Kad to vidite, počnete razmišljati da li je to stvarno potrebno, s obzirom na činjenicu da je plastika tako otrovni materijal bez dovoljno mogućnosti recikliranja.“ Amerikanci koriste puno plastike, svake godine oko 30 milijuna tona. Sve, od pelena do plastičnih boca na smetlištima. Cheryl Lohrmann želi to promijeniti, pokušavajući živjeti bez plastike. No, je li to zaista moguće? Kad Cheryl Lohrmann dođe u trgovinu sve što vidi je - plastika. Plastične čašice jogurta, sir zamotan u plastičnu foliju, sok u tetrapaku, plastične vrećice... Ona ne želi plastiku u svom životu te je odlučila je da ne kupuje niti jedan proizvod s plastikom: „Nalazimo se u dućanu u Portlandu, u državi Oregon pod nazivom Trešnjin izdanak, gdje idem kupiti sir i jaja.“ Jaja nisu problem. Cheryl Lohrmann ih samo stavlja u već korišten karton za jaja. No, sa sirom je druga priča. Ona ima malu limenku koja izgleda kao da je dio opreme za kampiranje, no ima problema uvjeriti prodavača da ne zamata izvagani sir prvo u plastiku. Cheryl kaže da joj se to događa često, te za sir mora otići u drugu trgovinu, ovaj put u jedan skupi dućan s delikatesama. LouAnne Schooler vlasnica je te trgovine. Ona objašnjava zašto koristiti plastiku: „Plastika je, nažalost, najjednostavniji izbor, jer mi kontinuirano tijekom dana zamatamo i razmatamo hranu, a ako koristimo papir, onda kupci ne mogu vidjeti kako nešto izgleda.“ Međutim, LouAnne Schooler kaže da rado pomaže ljudima poput Cheryl Lohrmann koji ne žele sir zamotan u plastiku te sprema kupljeni sir izravno u njenu limenu kutiju. Cheryl živi bez plastike već nekoliko godina, nakon što je pročitala knjigu Elizabeth Royte, "Garbageland," "Zemlja smeća, "u kojoj autorica prati putovanje njezinog smeća da bi doznala gdje će ono završiti. Poglavlje o plastici pogodilo je Cheryl Lohrmann u živac: „Mislim da su stvari otišle predaleko kada imate čačkalice pojedinačno zamotane u plastiku. Kad to vidite, počnete razmišljati da li je to stvarno potrebno, s obzirom na činjenicu da je plastika tako otrovni materijal bez dovoljno mogućnosti recikliranja.“ Cheryl Lohrmann također smeta što na kraju plaćate za plastiku tri puta. Platite je u trgovini te ponovno da je otpremite na smetlište. Konačno, ona kaže da ćemo platiti treći put kroz okoliš - plastika nikad ne nestane. Možda mislite da je pomalo ludo razmišljati o životu bez plastike. Cheryl Lohrmann kaže da to razumije: „Teško je pomisliti da možete dobiti što god želite bez plastike. Na ljestvici od jedan do deset - gdje 'deset' znači biti potpuno slobodan od plastike - mislim da sam vjerojatno na razini devet.“ Devet kada je riječ o kupnji namirnica. No realno gledajući, plastika je svugdje, čak i u kući Cheryl Lohrmann. Tu je njezin kompjuter, okviri za slike, čak i dijelovi za bicikl. Ona shvaća da je biti bez plastike gotovo nemoguće, ali spremna je pokušati i time poslati poruku, posebno poslovnom svijetu, da je potrebno smanjiti količinu plastike u našim životima.