Sekte, kultovi i nove vjerski pokreti u Sjedinjenim Državama
Mnogi analitičari kažu da sekte koje se izoliraju od vanjskog svijeta mogu smatrati svoje ponašanje normom, dok se s time neće složiti 
Jedna otpadnička sekta Mormonske crkve našla se ovegodine u Teksasu pod istragom za poligamiju i navodno zlostavljanje stotinadjece. Crkveni čelnici žalili su se dalokalne vlasti nisu upoznate s njihovim načinom života, dok je većinastručnjaka tvrdila kako članovi te sekte imaju vrlo malo pojma o životi izvannjihovog kompleksa. Fundamentalistička CrkvaIsusa Krista svetaca posljednjih dana odvojila se od glavne Mormonske crkve1935. godine, nakon što su dva njena člana ekskomunicirana zbog poligamije. Ova odmetnička skupina je tvrdila da tajnipropisi njihovih vjerskih čelnika dopuštaju poligamiju, koja je ilegalna uSjedinjenim Državama. AntropologPhilips Stevens sa Sveučilišta države New York u Buffalou kaže da osim osnivačaovog ogranka, većina je članova odrasla unutar sekte i zna vrlo malo o vanjskomsvijetu: "U slučajuFundamentalističke Crkve Isusa Krista svetacaposljednjih dana, mnoga, ako ne i sva, djeca rođena su unutar te skupine kojojpripadaju njihovi roditelji.Nisu imali izbora. Bila je tonjihova zajednica. Bilo je to njihovookruženje od rođenja. Nisu znali ništadrugo. Neke od tih skupina iskazujurestriktivne karakteristike, tj. primoravaju druge da im se pridruže, međutim,to je prilično rijetko. Etiketu 'kult'obično koriste 'outsideri' prema nekoj organizaciji koju ne razumiju i od kojesu pomalo uplašeni". Profesor Stevens upozorava da se riječ 'kult' ne smije koristitinaširoko. Kaže da je ta riječ dobilanegativne konotacije tijekom šezdesetih i sedamdesetih godina prošlog stoljećanakon što je kriminalac iz Kalifornije Charles Manson osnovao komunu i naložiosvojim pristašama da počine niz ubojstava: "A onda se imaginarnaopsanost sotonskih kultova proširila Sjevernom Amerikom. I riječ 'kult' permanentno jeizmijenjena. Postala je definirana kaoskupina ljudi kojoj je mozak isprao neki megaloman koji je uveo velikaograničenja na svoje pristaše. A većinaovih negativnih konotacija nije točna". Psiholog Newton Malony s Teološkog sjemeništa Fuller izKalifornije definira kult kao religiju koja nije autohtona aktualnojkulturi. A sekta je – po njemu –devijacija neke već znane religije: "Primjerice, tijekomšezdesetih i sedamdesetih godina Hare Krishna je u Sjedinjenim Državama biokult, ali nije bio kultu u Indiji. USjedinjenim Državama nije postojala tradicija hinduizma. Tako da su oni bili 'kult'. Sad više nisu kult, jer ih možetevidjeti diljem zemlje, a u Sjedinjenim Državama postoje hinduistički hramovi". Iako neke sekte mogu primoravati druge da im sepridruže ili sprječavati članove da je napuste, većina analitičara kaže daljudi koji nisu rođeni u nekoj sekti ili kultu najčešće im pristupaju povlastitoj odluci. Nancy Ammerman nalazi se na čelu Odjela za sociologijuSveučilišta Boston. Ona upozorava na opasnost generalizacija kad se pokušavautvrditi koja vrsta ljudi pristupa kultu, iako priznaje da konfliktne pojedince vrlo često privlače oveskupine: "Često jeto nešto što ljudi čine na prijelazu u odraslo doba, ili naiđu na nekorazočarenje ili neki drugi problem u životu kad ne idu putem koji su sizacrtali ili jednostavno ih obuzme neka nova vizija i spremni su napustiti svekako bi je slijedili". Daniel Peterson sa Sveučilišta Brigham Young kaže da ljudi izsvih slojeva društva pristupaju kultovima.On kaže da se među potencijalnim članovima kulta nalaze ljudi iz svihdobnih skupina, svih obrazovnih razina i različitih imovinskih statusa: "Ti pokreti čestoispunjavaju stvarne psihološke potrebe ljudi koji žele naći svrhu, smisao idisciplinu. Mnogi kažu da kultovipredstavljaju neplaćene račune glavnih religija, da ti ljudi nisu pronašli daih zadovoljava religija u kojoj su odrasli ili koja prevladava u društvu. Nije im dala osjećaj svrhe ili disciplinekoja im je potrebna. Mi živimo udruštvu koje je duboko uronjeno u ono što mnogi promatraju kaorelativizam. Ne znaju da li imajusvrhu i koja bi to svrha mogla biti. Akultovi nude vrlo odlučne odgovore tako da znaju koje je njihovo mjesto u svemirui u društvu". Svi ljudi traže smisao u svojim životima, kaže profesorPeterson, iako konkretno Amerikanci imaju više novih vjerskih pokreta kojeljudi mogu odabrati od ljudi u drugim dijelovima svijeta. Mnogi analitičarikažu da sekte koje se izoliraju od vanjskog svijeta mogu smatrati svojeponašanje normom, dok se s time neće složiti društvo u cjelini, koje nijeupoznato s njihovim načinom života.