Terapija nadom - učinkovita metoda u borbi protiv depresije
Terapija nadom je nešto novo i inovativno, što svakim daljnjim istraživanjem dobiva sve više potvrda
Nada bi mogla bitijedno od najnovijih oružja u borbi protiv depresije. Slijedi izvješće ojednoj studiji koja je nedavno predstavljena na godišnjem skupu Američke udrugepsihologa. Kristin Long svakog dana susreće ljudekoji iz raznih razloga gube vid. Ona radi kao dobrovoljac u jednom centru zaosobe oslabljelog vida, prvenstveno sa starijim ljudima koji bilo gube ili suveć izgubili vid. Mnogi – kako kaže – od nje očekuju da im magičnim štapićemvrati vid. Toga nema, ističe Long, ali ima rješenja. Ova rastom sitna34-godišnjakinja na prvi pogled ne izgleda kao najbolji izbor za pomaganjeonima koji ulaze u novo, vrlo teško razdoblje života. No, prvi pogled možezavarati. "Kadashvate da sam ja gotovo slijepa čitavog mog života, onda ih moj pozitivnipogled na situaciju obodri i odavde odlaze nasmiješeni. Misle si, ako ona možetako živjeti čitavog života, onda mogu i ja koju – ili koga – je vid služioviše od polovice života," kaže Kristin Long. Kristin Long je u pravnom smisluslijepa. Njezina životna priča, kao i drugih poput nje, ukazuje da biprofesorica psihologije Laura Dreer, sa Sveučilišta Alabame, mogla biti nadobrom putu: ona proučava učinkovitost takozvane terapije nadom. "Terapija nadom je nešto novo i inovativno, što svakim daljnjim istraživanjem dobiva sveviše potvrda. Liječnici često pitaju gdje su znanstveni dokazi u prilog takvogliječenja, no, dokazi s nakupljaju, a mi stalno radimo nove studije," kaže profesorica Dreer. Dreer predvodi nekoliko studija na tompolju, zajedno s kolegicom Jennifer Cheavens, s Državnog sveučilišta Ohio. Nakonferenciji psihologa u Bostonu, te su znanstvenice iznijele rezultate studijekoja je pratila 97 starijih osoba, kod kojih je nedavno bio dijagnosticirannepopravljivi gubitak vida, kao i one koji su se starali o tim osobama. "Zanimalo nas je kako se nada odražava u njihovim životima. Oni koji su bilipuni nade, mnogo su rjeđe patili od depresije i bolje su se prilagodili novimokolnostima života. Zanimljivo je da se pokazala međuovisnost između pacijenatakoji su bili pod rizikom od depresije i njihovih skrbnika: potonji su takođerbili skloniji depresiji," dodaje psihologinja Dreer. Ustanovilo se da ukoliko su osobe kojese staraju o pacijentima optimističnijih životnih nazora i puni nade, i njihovisu štićenici – osobe koje su nedugo izgubile vid – mnogo pozitivnijeg stava.Nada podrazumijeva posjedovanje ciljeva, kao i želje i plana da se ti ciljeviostvare. Znanstvenici su mjerili nadu prema ljestvici od 12 stupnjeva, gdje seupitnikom rangira plan, kao i motivacija i snaga da se plan i provede. "Akovam se dogodi, recimo, gubitak vida, odjednom se čitav vaš život promijeni;određeni ciljevi i nade u budućnost koje su postojale prije toga sada suonemogućeni. Pitanje je kako brzo i kako dobro ćete biti u stanju ponijeti se stim izazovom i stvoriti novi set ciljeva i planova," ističe Laura Dreer. Dreeri Cheavens su ustanovile, pomalo iznenađene, da se nadanje može naučiti.Njihova terapija stoga pacijente uči nadi kao vještini, uključujućiidentificiranje ciljeva, načine njihova postizanja, te načine vlastitogmotiviranja. I dok će nada potrajati čitavog života, terapija nadom jekratkoročni proces s dugoročnim posljedicama, kaže Dreer. Ona i JenniferCheavens rade na programu terapije koji bi trajao 12 tjedana.