Kurdi strahuju od iračke osvete (25/3/03) - 2003-03-25
Preživjeli iračkog napada kemijskim oružjem na Halabju, 1988. godine, upozorili su američki Kongres da bi ponovno moglo doći do takvih 
Kurdi koji su preživjeli napade iračke vojske kemijskim oružjem, koji su se dogodili krajem osamdesetih, izražavaju zabrinutost za sigurnost kurdskog stanovništva u sjevernom Iraku. Kurdske izbjeglice koje su preživjele iračke napade na njihova sela, nedavno su svjedočile na Capitol Hillu, u Kongresu Sjedinjenih Država. Napad kemijskim oružjem na kurdsko naselje Halabja, 1988., i drugi slični napadi izvršeni u sjevernom Iraku, važan su argument predsjednika Busha za skidanje Saddama Husseina s vlasti. Oko 260 kilometera sjeveroistočno od Bagdada, nalazi se Halabja - manji grad u kojemu je, vjeruje se, 1988. ubijeno oko 5.000 žitelja, a oko 10.000 ih je bilo ranjeno. Za preživjele, sjećanja su bolna, a mnogi od njih i danas pate od fizičkih posljedica – neuroloških problema, raka, za mnoge žene - pobačaja, djece rođene s manama. "Petog lipnja, 1987., u sedam i trideset navečer, napadnuti smo kemijskim oružjem – otrovnim bojnim plinovima. Oni koji su se našli u blizini eksplozija tih bombi počeli su, već u roku od 30 minuta, povraćati. Užasno je bilo” - tim je riječima vojnu kampanju Anfal, bagdadske vlade, članovima američkog Kongresa opisala Katrin Michael, bivša članica kurdskog otpora u sjevernom Iraku. Ona je samo jedna od onih koji su svjedočili pred kongresnim Odborom za ljudska prava na 15. obljetnicu napada kemijskim oružjem na mjesto Halabja. "Kurdi su uvijek žrtve na Srednjem Istoku. Nadajmo se da će se to promijeniti sada, da će bolji život nastupiti i za Kurde sjevernog Iraka i za Kurde koji žive u svim drugim područjima,” rekao je kongresman Mark Kirk. Niz kurdskih izbjeglica izrazilo je opravdanu bojazan da bi irački Kurdi opet mogli postati predmetom osvete Bagdada. Istaknuto je da su oni potpuno nepripremljeni na moguću vojnu kampanju protiv njih, jer, zbog sankcija, nisu mogli dobiti ni lijekove ni potrebnu medicinsku i drugu opremu, nikakvu pomoć od zapadnih zemalja. Bivši američki veleposlanik Peter Galbraith, koji je dobro upoznat s ratnim zločinima iračke vlade, podržao je te izraze zabrinutosti i rekao da je napad na Halabju bio dio šireg plana Saddama Husseina da Kurde, kao ne-arapsku skupinu, potpuno eliminira. Što se međunarodne pomoći Kurdima tiče, Peter Galbraith je rekao da Sjedinjene Drzave i druge zemlje moraju ozbiljno i u potpunosti ispitati ono što je on nazvao “bolnom povijesti”. "Na to se ne smije zaboraviti, jer opet smo s istim pitanjem sučeljeni. Bojim se da je svijet, pa i Sjedinjene Drzave, s Kurdima uvijek samo suosjećao, Kurde uvijek koristio, a kad bi se neki važniji gospodarski ili strategijski interesi umiješali, Kurde bi žrtvovali, Halabja najbolje o tome govori!” I kurdske izbjeglice koje su svjedočile pred Kongresom i bivši veleposlanik Galbraith upozorili su Sjedinjene Države da turskoj vojsci ne smiju dopustiti ulazak u sjeverni Irak. Šest članova Zastupničkog doma potpisalo je pismo upućeno predsjedniku Bushu u kojemu kažu da bi ulazak, kako oni kažu – “stranih snaga” na sjever Iraka, mogao dovesti do nemira i ozbiljno potkopati američki cilj održavanja iračkog teritorijalnog integriteta.