Dva nova filma govore o ratnim zločinima, osjećaju krivnje i moralnoj apatiji
The Reader i Waltz With Bashir predstavljaju svaki svoju priču iz perspektive nekoga tko se nosi s krivnjom, no glavne se likove ni ne 
Dva nova filma, temeljena na istinitim događajima, bave se ratnim zločinima i moralnom apatijom. "The Reader", Čitač, film s pet nominacija za oskare, drama je o ženi koja je bila čuvarica u nacističkom koncentracijskom logoru, za Drugog svjetskog rata. Animirana doku-drama "Valcer s Baširom" izraelski je film o masakru u palestinskim izbjegličkim logorima Sabra i Šatila, u Bejrutu, 1982., nominirana za oskara za najbolji strani film. Dvadeset godina nakon Drugog svjetskog rata, Hanna Schmitz je na suđenju za ratne zločine i osuđena za odvođenje ljudi u smrt u jednom nacističkom koncentracijskom logoru, za vrijeme rata. Sve do suđenja, Hanna prigušuje u sebi osjećaj krivnje uvjeravajući se da je sve što je radila u logoru bilo samo čuvanje zatvorenika. U zatvoru, pod težinom krivnje, ona se slomi. Film "Čitač" usredotočen je na ideju da se zločini protiv čovječnosti pothranjuju neodlučnošću ljudi da se suprotstave brutalnosti. Priču o Hanni iznosi njezin bivši ljubavnik, Michael Berg. Upola mlađi od nje, Michael susretne Hannu 1958., kada mu je 15 godina. Ona ga uči ljubavi. On njoj čita. Njihova ljubavna veza traje jedno ljeto, ali Michaela obilježi za čitav život. Osam godina kasnije, Michael, kao mladi pravnik nađe se na suđenju Hanni i prati ga u sudnici. Izricanje presude - 20 godina zatvora - šokira ga i dovodi u njemu u pitanje njemački pravni sustav koji poput metle, briše čitave dijelove društva. Kate Winslet je osvojila Zlatni globus za najbolju žensku sporednu ulogu za svoju izvanrednu interpretaciju Hanne. Ralph Fiennes glumi odraslog Michaela, rastrganog između gađenja prema Hanninim postupcima i svoje duboke ljubavi prema njoj. U drugom filmu, "Valcer s Baširom", opetovane noćne more progone izraelskog filmskog autora Arija Folmana. On sanja da se nalazi u ratom razorenom području koje ne može prepoznati. Premda je bio vojnik, Folman se ne sjeća da je sudjelovao u izraelskoj invaziji na Bejrut, 1982. Ustvari, ne sjeća se ničega iz svog života u to vrijeme. Odlučan da povrati sjećanja, Folman razgovara sa svojim ratnim drugovima. Neki od njih se i pojavljuju u njegovima morama. Jedan za drugim, oni mu kažu da se borio zajedno s njima 1982. Animacija u filmu, kao i nezemaljske boje na gledatelja djeluju vrlo snažno, dodajući halucinacijski efekt prizoru ratovanja. Folmanov "Valcer s Baširom" je autobiografski film. On je pripovjedač, izvjestitelj i glavni lik. On uključuje i intervjue s očevicima rata, poput izraelskog novinara Rona Ben Yishaija. Odjednom, Folman se svega sjeti: borio se u Bejrutu, bio je blizu izbjegličkih logora Sabra i Šatila kada su kršćanski falangisti klali palestinske civile. A, onda, stravična tišina smrti, kaže Folman pripovjedač. Kao i film "Čitač", tako i "Valcer s Baširom" predstavlja svoju priču iz perspektive nekoga tko se nosi s krivnjom. Ovi filmovi se ne opredjeljuju: glavne se likove ne prikazuje kao zlikovce, niti se s njima suosjeća. Pokazuje ih se onakvima kakvi jesu ... osobe koje počnu shvaćati da su, pred licem zla, svrnule pogled ustranu.