Djeca u biznisu (29/6/02) - 2002-06-29
Godine procvata internetskih kompanija, omogućile su srednjo- i osnovnoškolcima da okuse i druge poslove, a ne samo čuvanje djece i koš
Ljeto i školski praznici sa sobom donose i srednjoškolce i studente u potrazi za sezonskim poslovima. Ove bi godine, po prvi puta od devedesetih i procvata internetskih kompanija, mladež mogla ponovno svoju pažnju svrnuti na nekada njihove tradicionalne ljetne poslove - čuvanje djece i održavanje vrtova i nasada. Za mnoge, to će biti pad s konja na magarca. Procvat internetskih kompanija, koji je s tržišta rada odvukao dvadesetogodišnjake, pa i one mlađe, dao je tinejđerima i osnovnoškolcima priliku da se ogledaju i u bolje plaćenim poslovima od čuvanja djece i košenja trave. Ta su vremena, međutim, prošla i stanje na tržištu ljetnih poslova vraća se u normalu. Odnosno, tako bi, u najmanju ruku, bilo za očekivati. U stvarnosti, neka mladež ipak je okusila izazove poduzetništva i ne odriče ih se lako. Slikoviti primjer za to je izvjesna Melody Moher, iz mjesta Palm Beach Gardens, na Floridi. Melody je s deset godina započela svoj vlastiti biznis, nazvan "Beautiful Braids & Beads by Melody", i to s punom podrškom roditelja. Mala je Melody, naime, potrošila na plaži 20 dolara da bi joj kosa bila upletena u sitne pletenice, s nanizanim perlicama. Odmah je shvatila da bi i ona to isto mogla raditi. Svoju je vještinu pletenja pletenica pokazivala na lokalnim okupljanjima, gdje je već prvi dan zaradila 80 dolara. Uskoro, redovito je radila četvrtkom navečer u marini svog gradića. Danas, kada joj je 16 godina, Melody ima četvero uposlenika, regularne kioske uz nekoliko mjesnih bazena, i ulaže novce u penzioni fond. U dobrom danu, zaradi i do 500 dolara. Uz to, ove godine je nagrađena stipendijom u visini od dvije tisuće dolara za svoje poduzetništvo. Primjer poslovnog duha koji zasigurno neće biti zadovoljen bebisiterstvom je i 13-godišnja Joyce Chang, iz Sunnyvalea, u Californiji. Ona ovog ljeta radi kao savjetnica u ljetnom kampu koji je sama pohodila prethodnih pet godina. Uz to što svaki tjedan dobije stotinu dolara, Joyce se već raduje mjesecima besplatnog boravka i prehrane u kampu, besplatnim rukotvorinama, koje će dobiti, kao i poklon bonovima za trgovine, poput, recimo, Gapa. To joj, međutim, nije prvi plaćeni posao - od trećeg razreda drži instrukcije, po cijeni od 20 dolara po satu.