Problem nije da nemamo strategije za Afganistan, nego  da imamo 41 različitu strategiju 
Problem nije da nemamo strategije za Afganistan, nego da imamo 41 različitu strategiju,kaže David Kilcullen, australijski ekspert za bo
Kada su Sjedinjene Države počeleoperaciju "Trajna sloboda", kao odgovor na terorističke napade 11.septembra 2001., nije bilo mnogo pitanja oko misije - cilj je bio uklonititalibansku vladu koja je pružala utočište al-Qaidi. U toj misiji, Amerika jeimala simpatije svijeta i punu podršku NATO članica. Više od sedam godinakasnije, priča je drukčija kaže u svom izvještaju Tresha Mabile iz TV Ashna-e, programa GlasaAmerike na Dari i Pashtu jeziku. Sjedinjene Države i njenievropski saveznici se slažu u jednom - stanje u Afganistanu se pogoršava i kursse mora promjeniti. Misija, medjutim, ostaje nejasna. David Kilcullen je bivšizvaničnik australijske armije i ekspert za borbu protiv pobunjenika koji jetijesno suradjivao sa američkim generalom Davidom Petraeusom u Iraku. On kažeda napore NATO-a umanjuje nedostatak koordinacije. "Problem nije u tome da minemamo strategije za Afganistan, nego u tome da imamo 41 različitu strategiju,jednu za svaku zemlju ovdje. Takodjer imamo različite strategije borbe protivnarkotika, pobunjenika, terorizma, organizovanja vlasti i razvoja. Mnogo jeučesnika i svi rade po svome", kaže Kilcullen. Gilles Dorronsoro je francuskiekspert za sigurnost i politiku uAfganistanu, posebno oko uloge medjunarodnih snaga za Afganistan. On kaže da jeNATO pao na testu u Afganistanu. "NATO je najveća žrtva uafganistanskom ratu. Mi, ustvari, ne gradimo neku vrstu blistave demokracije. Iviše od toga, nakon sedam godina mi nismo izgradili ni osnove nečega što bi semoglo zvati državom." Dorronsoro i drugi kritičarikažu, mada je NATO prihvatio ulogu stabiliziranja zemlje nakon zbacivanjaTalibana, misija je promjenjena 2003., kada su Sjedinjene Države većinu svojihsnaga i pažnje okrenuli prema Iraku. Pobunjenici su počeli da jačaju,kao i trgovina drogama, uz evropske vojnike koji su bili nepripremljeni ilinisu trenirani za borbu sa gerilcima, kaže Dorronsoro. "Jedina vojska koja jezaista utrenirana je britanska. ali ni oni nisu uspjeli u pokrajini Helmand.Čak ni tu nema uspjeha, i sada uvidjamo, i to je ključni problem, da ovaj ratsve više i više postaje američki rat. Američki vojnici, očito, postajuvećina", kaže on. Obamina administracija je počelareviziju američke strategije u Afgaistanu odmah nakon njegovog ulaska u Bijelukuću. U medjuvremenu je Obama najavio slanje dodatnih 17 hiljada američkihvojnika, a danas još 4 hiljade. Medjutim, neke članice NATO-a,pod pritiskom domaće javnosti, razmatraju napuštanje Afganistana. "U 2011. će se povućiKanadjani, vjerovatno i Holandjani. Mogle bi se povući i neke zemljejugoistočne Evrope, Italija, Španija. Nisam siguran da će u naredne tri godinebiti Evropljana u Afganistanu", kaže Gilles Dorronsoro, evropski ekspertza Afganistan. Govoreći nedavno u NATO-u, američkipotpredsjednik Joe Biden je rekao da su i Amerikanci i Evropljani zabrinutiratom. Medjutim, naglasio je, svi moraju ponijeti odgovornost i boriti seprotiv opasnosti u regionu. "Mi znamo da su iz istogpodručja ekstremisti, stvarno, planirali svaki značajniji teroristički napad uEvropi nakon 11. septembra i napad u Mumbaiju. Mi znamo da je to isto područjena kojem se al-Qaida i njeni ekstremistički saveznici regenerirarju i planirajunova zlodjela protiv nas", rekao je Biden. Istraživanja pokazuju da američkajavnost podržava slanje dodatnih vojnika u Afganistan, ali nije jasno kolikojoš godina, vojnika i novca žele tamo uložiti. "Mislim da to još ne znamo.Mislim da Amerikanci imaju više tolerancije prema ratu nego što nam se nekadačini. Ono što Amerikanci ne žele su gubici bez nekog napretka. Mislim da ćebiti teško održati podršku, kada imate osjećaj da udarate glavom u zid i dan zadanom gubite ljude, a ne vidite nikakvog opipljivog napretka", kaže DavidKilcullen, ekspert za borbu protiv pobunjenika koji je tijesno suradjivao saameričkim generalom Davidom Petraeusom u Iraku.