Njujorčani pokazuju da ih teroristi nisu pobijedili (20/9/01) - 2001-09-19
Ruševine na južnom Manhattanu prerastaju u simbol nacionalnog prkosa i odlučnosti
U New Yorku se nastavlja težak i mučan posao raščišćavanja ruševina. Na južnom djelu Manhattana, gdje su se nalazili neboderi–blizanci Svjetskog trgovinskog centra na snazi su stroge mjere sigurnosti. Na kontrolnim točkama, policija i pripadnici Nacionalne garde kontroliraju vozila te pomažu spasilačkim ekipama koje dolaze i odlaze. Na samom mjestu gdje su nekoć stajali neboderi, simboli snage američkog kapitalizma, danas se malo što može vidjeti. Iznad ogromne hrpe betona, čelika i razbijenog stakla još se uvijek izdiže dim. Neke od srušenih betonskih blokova uklanja teška mehanizacija, no na nekim djelovima još uvijek rade vatrgosaci koji i sada – osam dana nakon nesreće - pokušavaju locirati moguće preživjele žrtve. Pomaže im policija i njihovi kolege iz cijele zemlje. Vatrogasac Greg Mayer je u grad stigao iz gornjeg dijela savezne države New York. "Mi smo jedna velika obitelj. Prema tome, nije važno odakle ste, ako želite pomoći" - kaže Greg Mayer. John Caccavale, vatrogasac iz Newarka u New Jerseyu, otkopavao je ruševine s kolegama iz cijele zemlje. Blokove u neposrednoj blizini srušenih nebodera vatrogasci i pripadnici spasilačkih ekipa nazivaju “nultom točkom”. Ljud koji ovih dana rade na toj “nultoj točki” postali su heroji za cijeli grad. Međutim John Caccavale kaže da je šansa da će se spasiti neka od eventualno preživjelih žrtava iz dana u dan sve manja. "Što se u ruševinama više spuštate prema zemlji, nailazite na sve više leševa. Više nema vilikih šansi da se pronađu preživjeli." Na njujorškim ulicama često se mogu vidjeti zidovi oblijepljeni fotografijama nestalih, a ispod njih svijeće u spomen poginulima. Neki njujorčani još uvijek se ne mogu pomiriti s činjenicom da preživjelih u terorističkom napadu vjerojatno više neće biti. No, većina se građana nastoji vratiti nekoj vrsti normalnog života. Nekoliko uličnih blokova od mjesta nesreće nalazi se zgrada njujorškog suda, u koju ulaze i izlaze tisuće stranaka te brojni uposlenici. Među njima je i Vincent Hominic. "Izgubili smo tri kolege koji su radili u onoj tamo zgradi. Otišli su da pomognu u spašavanju i nikad se nisu vratili. Cijeli nas je događaj vrlo pogodio. Međutim, smatramo da je važno da se vratimo normalnom poslu. Jer u protivnom, teroristi bi postigli svoj cilj." Nema sumnje da se život u New Yorku, koji se često naziva gradom koji nikad ne spava, znatno usporio. Nema galame i toliko karakterističnog njujorškog entuzijazma. Mnogi su još uvijek u šoku. No, kako se život polako ipak vraća k normalnosti, ruševine na južnom Manhattanu dobivaju nov simbolični značaj. Njih se više ne vidi isključivo kao mjesto ogromne tragične nesreće, već i kao simbol nacionalnog prkosa i odlučnosti. To se uostalom može vidjeti na svakom koraku: posteri na zidovima koji pozivaju na jedinstvo pred terorističkom prijetnjom, te otvoreni restorani i kazališti. Njujorčani žele pokazati da ih teroristi ne mogu pobijediti.