U blokiranju iranskog nuklearnog programa Moskva bi mogla imati ključnu ulogu
"Ukoliko Rusija ne bude aktivno angažirana i predana tom problemu, ne vjerujem da je moguće mirno rješenje tog pitanja" – kaže bivši am
O iranskim nuklearnim ambicijamarazgovaralo se tijekom nedavnog summitau Moskvi između predsjednika Baracka Obame i njegovog ruskog kolege DmitrijaMedvjedeva. Andre de Nesnerapokušava odgovoriti na pitanje može li Rusija utjecati na Iran? Sjedinjene Države i Europska unija vjerujuda je iranski program obogaćivanja urana usmjeren prema krajnjem cilju, a to jeproizvodnja nuklearnog oružja. Teheran tvrdi da želi koristiti obogaćeni uransamo u miroljubive svrhe kao što je proizvodnja električne energije.Administracija predsjednika Busha predložila je postavljanje proturaketnogsustava koji bi se sastojao od 10 raketa presretača u Poljskoj i jednogradarskog postrojenja u Češkoj. Sjedinjene Države kažu da je taj sustav potrebankako bi se zaštitile sebe i Europu od potencijalnih prijetnji od zemalja kaošto je Iran. Predsjednik Obama jeoprezniji glede ovog projekta i njegova administracija se nalazi u procesurevidiranja plana. Međutim, Rusi su bili vrlo kritični prema tom prijedlogu,tvrdeći kako je taj potez usmjeren protiv Moskve. Kremlj također promatra ovoj obrambeni raketnisustav kao prvi korak u uspostavi šireg američkog proturaketnog sustava diljemsvijeta. O iranskom nuklearnom programu razgovaralo se na nedavnom summitu uMoskvi. Međutim, predsjednici Obama iMedvjedev vrlo su malo otkrili o prirodi tih razgovora. Jedno od neslaganja jeto da Rusija promatra Iran manje kao prijetnju negoli Washington. Analitičar Steven Anderson saSveučilišta Minnesota kaže da zajednička izjava objavljena nakon summitaukazuje na to da se naširoko razgovaralo o Iranu: "U kontekstu zajedničkeizjave o proturaketnoj zaštiti, primjerice, iako Iran nije spomenut, tu jejedna rečenica pri kraju u kojoj se kaže da su dvojica predsjednika "pozvala sve zemlje koje imaju raketnepotencijale da se suzdrže od koraka koji bi mogli dovesti do proliferacijeraketa i potkopati regionalnu i globalnu sigurnost". I iako nijedna zemljanije imenovana u toj izjavi, jasno je da postoje dva očigledna kandidata nakoje se ta formulacija može primijeniti – to su Sjeverna Koreja i Iran." Mnogi stručnjaci kažu da će odluka Teheranahoće li odustati od svojih nuklearnih ambicija ili ne ovisiti o tome kolikopritiska će Rusija izvršiti na Iran. Na ekonomskom planu Rusija je jedan odglavnih iranskih trgovinskih partnera. Gradi nuklearnu elektranu u Bushehru iopskrbljuje Teheran s potrošačkom robom i oružjem. Bivši dužnosnik američkogDržavnog tajništva David Kramer danas radi u njemačkoj Zakladi Marshal uSjedinjenim Državama. On kaže da su prije nekoliko godina Teheran i Moskvapotpisali sporazum o ruskoj prodaji sofisticiranog proturaketnog obrambenogsustava S-300 Iranu: "Brine me mogućnosttransfera tih raketa. Otkako je sporazumpostignut, to se još nije dogodilo, međutim, mislim da postoji izrazitamogućnost da će do toga doći. Ako Rusija izvrši transfer ovih raketa, vrlo samzabrinut mogućnošću izraelskog zračnog udara prije negoli rakete budupostavljene u operativno stanje. Nepotrebno je reći da bi to poremetilodinamiku odnosa na Srednjem istoku." Na diplomatskom planu Moskva – kao i Peking– snažno podržava Iran. Obje zemlje igrale su u Vijeću sigurnosti Ujedinjenihnaroda smirivačku ulogu kad su se donosile odluke o Iranu. Wiiliam Cohen, bivši senator i bivši ministar obrane uadministraciji predsjednika Clintona, kaže: "I Rusija i Kina potpisalesu rezoluciju kojom se osuđuju iranski postupci glede razvijanja nuklearnihkapaciteta. Međutim, nisu to potkrijepile dovoljno oštrom akcijom. Vjerujem dasve dok Iran misli kako može podijeliti Vijeće sigurnosti Ujedinjenih narodatako da mu Rusija i Kina nastave pružati moralnu ili materijalnu podršku,nećemo vidjeti odustajanje od nuklearnog programa – bar ne diplomatskim putem." William Cohen smatra da je Rusija ključnifaktor u sprječavanju Irana da razvija program nuklearnog oružja. "UkolikoRusija ne bude aktivno angažirana i predana tom problemu, tad ne vjerujem da jemoguće mirno rješenje tog pitanja" – kaže bivši američki ministar obraneWilliam Cohen. Međutim, naš drugisugovornik David Kramer smatra da je ruski utjecaj na Iran ograničene prirode inije odveć optimističan da će Moskva surađivati po tom pitanju sa zapadnimzemljama. On ukazuje na to da je predsjednik Obama tek ovlaš spomenuo Iran natiskovnoj konferenciji nakon summita u Moskvi – predsjednik Medvjedev nije gauopće spomenuo. Po mišljenju negdašnjegvišeg dužnosnika američkog Državnog tajništva Davida Kramera to ukazuje na toda još uvijek postoje značajne razlike između Washingtona i Moskve o tome kakavpristup zauzeti prema Iranu.