Farma aligatora u Moss Pointu u Mississippiju
Budući da su meso i koža aligatora danas ponovno lako dostupni, krijumčarenje je praktički nestalo. Nakon četrdeset godina, aligator vi
Američki aligator nije samo najveći reptil u Americi, on je i živući fosil. ako je ova vrsta preživjela 230 milijuna godina, lovci su je početkom sedamdesetih godina doveli na rub istrebljenja. Međutim, odlučni napori na jugoistoku Sjedinjenih Država, u posljednjih 20 godina, dramatično su okrenuli taj trend pa danas američki aligator više nije na popisu ugroženih životinjskih vrsti. Većina ljudi prepala bi se četiri i pol metra dugog reptila, no Allan Adams pliva zajedno s njima od djetinjstva i tvrdi da su oni jednostavno neshvaćeni: "Aligatori se, kao i većina životinja, plaše ljudi. Ako, na primjer, u čamcu plovite močvarom ili kanalom, a aligator se pritom nađe na obali ili u vodi, on će odmah zaroniti. Vi možda ni nećete znati da je on tamo zato što se želi udaljiti od vas, a ne ići prema vama." Američki aligator stavljen je na popis ugroženih životinjskih vrsta 1967. godine. Premda je u potpunosti zaštićen zakonom, svake godine lovokradice ubiju milijune aligatora zbog njihove kože i mesa. Kako bi educiaro javnost o aligatorima i o tome što se s njima događa, Adams je postao turistički vodič po močvarama i angažirao se u oživljavanju te vrste. "S planom uzgoja aligatora zapravo smo počeli u mojoj rodnoj državi Louisiani. Otada svake godine ubiremo njihova jaja, stavljamo ih u inkubator, pa dvije godine othranjujemo mlade, od kojih 20 posto završi u divljini. Inače, normalno je da će u divljini samo jedan posto njih doživjeti odraslu dob, no kad ih, nakon što kod nas narastu do metra – metra i pol dužine, pustimo na slobodu, čak 90 do 95 posto će se razviti u odrasle životinje" - objašjava Allan Adams. Adams je danas vlasnik uzgajališta aligatora Gulf Coast u saveznoj državi Mississippi veličine 50 četvornih hektara močvarnog zemljišta, koje udomljava 400 aligatora. On smatra da obrazovanje posjetitelja i pružanjem izravnog kontakta s aligatorima povećava šanse za opstanak te vrste. Turisti, koji ovdje dolaze iz cijelog svijeta, mogu hodati među aligatorima po drvenoj promenadi uz obalu i hraniti ih njihovom omiljenom poslasticom – spužvastim puslicama, takozvanim . No, Allan Adams vodi svoje posjetioce hidrogliserom i dublje u močvarno područje kako bi vidjeli reptile u svom prirodnom staništu. Uzgajanje aligatora je pravi uspjeh u očuvanju ove vrste. Budući da su sada njihovo meso i koža lako dostupni, krijumčarenje tim proizvodima praktički je nestalo. Danas postoji više od 30 farmi i uzgajališta diljem američkog jugozapada, odakle se prodaju proizvodi dobiveni od aligatora kupcima u zemlji i inozemstvu. Ovdje na jugu SAD njegovo se meso smatra pravom delicijom, osobito repni dio. Vrlo je popularno kao predjelo u restoranima, a za kućnu konzumaciju može se kupiti i u zamrznutim paketićima u trgovini. Ova su uzgajališta pridonijela tako snažnom oporavku aligatorske populacije da su ti reptili 1987. godine skinuti s liste ugroženih vrsta. No, kako kaže Allan Adams, još uvijek su zakonom zaštićeni.