U potrazi za skladom između privatnih etičkih načela i poslovnog ponašanja (14/8/02) - 2002-08-13
Većina Amerikanaca smatra da religija ima središnju ulogu u oporavku moralnog kompasa Sjedinjenih Država
Današnja priča počinje s jednim kalifornijskim biznismenom, - nazovimo ga «Tom» -, koji je suvlasnik jedne tvrtke u Silikonskoj Dolini. Kao i većina kompanija u tamošnjem high-tech i kompjuterskom biznisu, i njegova je tvrtka zapala u financijske poteškoće. Njegov partner i suvlasnik biznisa vršio je pritisak na njega da sklopi posao s njihovom, inače, najboljom mušterijom, tako što će obećati isporuku i izvršenje posla premda su obojica bili svjesni da ne mogu u roku obaviti posao. Tomu se ta ideja nikako nije sviđala, ali sklapanje ugovora osovilo bi njihovu tvrtku ponovno na noge. Svoju je dilemu Tom iznio pred biznismene poput njega, okupljene, međutim, u prilično nesvakidašnjem okružju i s krajnje neposlovnim motivima – radi se o skupini ljudi, - listom direktora kompanija -, koji se sastaju jednom mjesečno zato da bi zajedno čitali Bibliju i raspravljali o moralnim i etičkim pitanjima koja ih muče. Kada je iznio svoju dilemu, razvila se živa diskusija o rukovođenju i načinima na koje Biblija može ponuditi točno ono što se traži – jasnoću da se razabere gdje leži istina i kojim putem krenuti. «Znam da će mi poslovno biti teško, ali ću moći živjeti u miru sam sa sobom,» rekao je na koncu Tom, odlučivši da ne preda ponudu za posao za koji unaprijed zna da ga neće uspjeti obaviti. U vrijeme dok se Amerika pokušava oporaviti od učinaka neetičkog ponašanja u krugovima direktora velikih korporacija, ovakva vrsta veze između osobne vjere i etičnosti i korporativnog ponašanja je nešto što bi mnogi Amerikanci željeli vidjeti znatno češće kod poslovnih čelnika. Međutim, upravo suprotno, na svim razinama poslovnog svijeta ljudi vide raskorak između onoga u što vjeruju u svom privatnom životu i onoga što bi trebali učiniti na poslu. Biznis često djeluje po potpuno drugačijem setu pravila. U nedavnoj anketi među petstotinjak američkih poslovnih čelnika, koju je proveo Luteranski Institut, u Minnesoti, 70 posto ispitanika je izjavilo da kod svojih kolega uglavnom vide da radije poštuju zakon, nego da ga pokušavaj zaobići. Međutim, 55 posto je vidjelo neetičko poslovno ponašanje u vlastitoj kompaniji, a 60 posto smatra da su njihovi poslovni konkurenti koristili neetička sredstva kako bi sklopili posao. U premošćivanju tog jaza između privatnih uvjerenja i poslovnog ponašanja, posljednjih mjeseci su se intenzivno angažirale vjerske organizacije različitih religija i denominacija. I, ne bez razloga! Većina Amerikanaca, - kako su pokazale razne neovisne studije -, smatra da religija ima središnju ulogu u oporavku moralnog kompasa Sjedinjenih Država. Kako kaže velečasni Kevin Phillips, direktor organizacije «Business Leadership and Spirituality», jedne od specijaliziranih organizacija, izniklih s ciljem pomaganja poslovnim čelnicima da pomire i integriraju svoja etička uvjerenja s poslovnom praksom, «Naša je kultura zapala u svojevrsni vrtlog – toliko cijenimo toleranciju da više ne znamo kako jedan s drugime razgovarati o tome što je ispravno, a što ne.» Činjenica je, slažu se poznavaoci prilika, da je svim crkvama dugo trebalo da shvate svoju ulogu u tom procesu. Kako je pokazalo još jedno ispitivanje, 90 posto građana, koji redovito pohađaju crkvu za svoje vjerske službe, nije se moglo prisjetiti niti jedne propovjedi u čitavoj prošloj godini koja bi bila povezana s etičkim dilemama na radnom mjestu. Sada, kako rekosmo, stvari se mijenjaju. Direktori, poput Toma s početka naše priče, imaju šanse, primjerice, za pohađanje redovitih mjesečnih sastanaka na kojima se mogu pozabaviti moralnom, odnosno etičkm dimenzijom svojih poslovnih odluka. Tipični takav sastanak traje 4 sata, od kojih je prvih 25 minuta posvećeno tihoj molitvi. Slijedi jednosatna rasprava o nekoj aktuelnoj temi s referencama na, podjednako, poslovni tisak i bibliju. Puna dva i pol sata posvećena su specifičnoj dilemi nekog od sudionika sastanka. Možda nije dovoljno, ali je bolje nego ništa.