Prvi snimci američkih predsjedničkih kandidata iz 1908. objavljeni na kompaktnom disku
Demokrat William Jennings Bryan i republikanac William Howard Taft zapravo nikad nisu izravno debatirali. Ali, jedan vlasnik kina u New
Sad kad su svetri predsjedničke debate za predstojeće izbore već održane, osvrnut ćemo se nadebate iz 'nula osme' godine, ali ne dvije tisuće osme već 1908. To su biliizbori u kojima smo po prvi put imali izbornu strategiju: snimljene govorekandidata koje su glasači mogli poslušati u svom vlastitom domu i u vrijemekoje sami odaberu. Nedavno je objavljen kompaktni disk s više od 40 minutagovora tadašnjih kandidata – demokrata Williama Jenningsa Bryana i republikancaWilliama Howarda Tafta. Pripremio Jeff Bossertt. William Jennings Bryan i William Howard Taftzapravo nikad nisu vodili debatu jedan protiv drugoga. Ali 1908. godine jedanvlasnik kina u New Yorku bar je pokušao stvoriti takvu iluziju uz pomoć dvijelutke i audio snimaka napravljenih voštanim cilindrom. - dio je snimljenog govora demokrata Williama Jinningsa Bryana. - rekao je 1908. William Howard Taft. Ovi govori demokrata Bryana – jednog odnajpopularnijih govornika u američkoj povijesti – i republikanca Tafta, koji jepobijedio na tim izborima, nalaze se među dvadeset dva govora na novom CD-u podnazivom "Debata 08" koji je objavila diskografska kuća Archephone. Ova kompanija iz Illinoisa specijalizirala seza obnovu snimaka učinjenih između kraja osamdesetih godina devetnaestogstoljeća i početka dvadesetih godina dvadesetog stoljeća. Nova izdanjapopraćuju s pisanim materijalom koji takve snimke stavlja u povijesni kontekst.Prvi Edisonovi voštani cilindri devedesetih godina devetnaestog stoljećaprvenstveno su korišteni za snimanje glazbe, međutim, kompanije su ubrzo počelepreispitivati i druge mogućnosti. Kad je William Jennings Bryan krenuo u prvipohod na Bijelu kuću 1896, protiv Williama McKinleya, diskografska industrijaodlučila je odigrati ulogu u toj utrci. Međutim, cilindri s govorima koji suprodavani nisu sadržavali glas kandidata, već su ih snimali glumci zajedno s izrežiranimaplauzom i odobravanjem tobožnje publike. Patrick Feaster, profesor folklora naSveučilištu Indiane koji je bilješkama popratio ovo izdanje, kaže da suslušatelji u to vrijeme bili više zainteresirani za zabavu, negoli za politiku: "Ideja orekonstrukcije neke povijesne epizode činila im se nešto kao nama danashollywoodski film, rekonstrukcija nekog događaja iz doba Građanskog rata. Ne dasu uspjeli prevariti nekoga da su glumci na snimkama McKinley ili neki drugikandidat. Bila je više riječ o tome dase ljudima da neka vrsta konkretnog iskustva. Mogli ste na neki način zamislitikao da slušate pravi govor." Ispočetka bilo je tehničkih ograničenja nasnimanje pomoću voštanog cilindra. Kompanijekoje su proizvodile fonografe tek su trebale naći način kako da poboljšajukopiranje, što je značilo da glazbenici i glumci trebaju provesti sate ispreduređaja za snimanje, snimajući duplikate - nešto za što predsjednički kandidatiteško da bi imali vremena. Glumci susnimali govore i u kampanji 1900. kad se McKinley sučelio s Bryanom po drugiput. Međutim, osam godina kasnije Bryan je sam snimao svoje govore, a kopije jebilo prilično lako učiniti. " - izvadak je iz Bryanovog govora. Tako je i William Taft konačno pristao na istustvar kako bi izbjegnuo davanje prednosti svom suparniku. David Giovannoni, povjesničar i stručnjak zaaudio zapise, jedan je od producenta ovog kompaktnog diska. On primjećuje da sumeđunarodna politika i financijska sigurnost predmet debata predsjedničkihkandidata i 100 godina kasnije: "Republikanac Taftkaže, 'OK, natjerali ste bankare da plate osiguranje na uloge, a ono štoćete dobiti bit će bezakonje. Imat ćete mnogo bankara koji će spekulirati snovcem jer nemaju što izgubiti. Jer ako izgube, imaju osiguranje koje ćeisplatiti njihove štediše, vlada će se umiješati – a to nije ono što biRepublikanska stranka željela da se dogodi'. To je vrlo zanimljiva priča idanas, zar ne?" Drugi govori koji se nalaze na ovom kompaktnomdisku bave se pitanjem Filipina, pravima radnika, izborom senatora većinskimglasovima i pravima i položajem crnaca. Cilindri su koštali prilično skromnih35 centi 1908. godine, što je ekvivalent od oko 8 dolara danas. I dok su semnogi okupljali u nečijoj kući da bi ih slušali, Patrick Feaster kaže da su često bili više impresioniraninovom tehnologijom snimanja tako da poruka nije na njih vršila neki velikiutjecaj: "Općenito vjerujemoda se nisu previše dobro prodavali, jer danas nema puno kopija na raspolaganju.A snimke koje su se dobro prodavale možete očekivati u antikvarijatima isličnim mjestima. Pretpostavljam da je također moguće da su ih ljudi nakon izborajednostavno bacali kao zastarjele. Međutim,ostaje misterija koliko su te snimke utjecale na kampanje. Koliko ja znam nitkona to još nije dao pouzdan odgovor." Međutim,riječi kandidata imaju utjecaja i danas bi bilo teško zamisliti predsjedničkukampanju bez snimljenih govora, reklamnih poruka i TV debata.