Strani filmovi nominirani za Oscara
U konkurenciji za najprestižniju filmsku nagradu, koja se dodjeljuje večeras u Hollywoodu, su filmovi iz Italije, Njemačke, Francuske, 
Danas Hollywood odaje počast najboljim filmskim ostvarenjima 2005. godine, u skladu s glasovanjem članova Akademije filmske umjetnosti. Kandidati za Oscara u kategoriji najboljeg stranog filma uključuju dvije ratne drame, inspirirane stvarnim događajima u Prvom, odnosno Drugom svjetskom ratu, suvremeno preispitivanje jedne žene emocionalnih ožiljaka koje je stekla ranije u životu, put dvojice palestinskih mladića, prijatelja, kroz pripreme da postanu bombaši smaoubojice, te priču o južnoafričkom huliganu koji otkriva vlastitu ljudskost zahvaljujući jednoj bebi. Alan Silverman za nas je pogledao kandidate za najbolji strani film. Kategorija najboljeg stranog filma uvedena je 1956. godine; otada, talijanski su filmovi bili nominirani 27 puta. Najnoviji kandidat za Oscara je "Don't Tell", emocijama nabijena priča o mladoj ženi koju progone pritajena sjećanja na zlostavljanja koja je preživjela u djetinjstvu. "Dragi Danijele, nisam mu mogla reći," piše ona svom bratu, objašnjavajući zašto svoju tajnu ne može podijeliti sa svojim ljubavnikom. "Ne želim njegovo suosjećanje," piše ona: "Ne bih imala hrabrosti pogledati mu u oči". U filmu "Don't Tell" glumi Giovanna Mezzogiorno, koja je za svoju interpretaciju nagrađena kao najbolja glumica na filmskom festivalu u Veneciji, 2005. Koscenaristica i redateljica filma Cristina Comencini ekranizirala je svoj vlastiti best-seller roman "La Bestia Nel Cuore". Slijedeći kandidat za Oscara dolazi iz Njemačke. "Sophie Scholl: Die Letzten Tage", odnosno 'Posljednji dani Sophie Scholl', istinita je priča o studentici koja je bila dio tajnog anti-nacističkog pokreta 'Bijela ruža' u Njemačkoj, u vrijeme Drugog svjetskog rata. Uhićena zbog dijeljenja protuhitlerovskih letaka, 21-godišnja Sophie sučeljena je s istražiteljem koji ju prekorava: "Naši njemački vojnici bore se za slobodnu Njemačku. Nikada više Njemačka neće biti okupirana." Sophie mu odgovara: "Sve dok rat ne završi i strane vojske umarširaju, a svijet upre prst u nas zato što smo tolerirali Hitlera." Film redatelja Marca Rothemunda šesti je njemački film nominiran za Oscara od ujedinjenja Njemačke, 1990. Njemački jezik jedan je od tri jezika koji se čuju u slijedećem kandidatu za Oscara, filmu "Joyieux Noel" iz Francuske. Prosinac je 1914. godine; britanski, njemački i francuski zapovjednici susreću se na snježnom proplanku između rovova dviju strana i odluče prekinuti borbu i zajedno proslaviti Božić. Legendarno božićno primirje oživjelo je u filmu "Joyieux Noel", redatelja i scenarista Christiana Cariona. "To nije dokumentarni film; to je izmišljena priča s istinitim činjenicama: nogometna utakmica, pogreb, misa na latinskom za sve, njemački tenor koji pjeva drugima, i škotske gajde koje sviraju za njega. Sve je to istinito. Sjećam se pisma jednog britanskog vojnika, koji je svojoj majci napisao: 'Upoznao sam jednog Nijemca. On mi je pokazao fotografiju svoje obitelji, i, zamisli, ona izgleda isto kao i moja obitelj.' Takve pojedinosti zatiru ideju o 'neprijatelju'. Kada se ljudi upoznaju, neprijateljstvo postaje puno teže" - kaže Christian Carion. "Sretan Božić" je 34. francuski film koji se našao nominiran za oskara. Jedan palestinski filmski stvaratelj svojem teritoriju donosi prvu nominaciju filmom "Raj sada", priči o dvojici mladića iz Nablusa, prijateljima još iz djetinjstva, koji su regrutirani da postanu bombaši samoubojice. "Tako dugo dok postoji nepravda, netko se mora žrtvovati" - kaže Said. No, njegov prijatelj Khalid, koji već ima određene sumnje oko njihove misije, odgovara: "To nije žrtvovanje; to je osveta. Ukoliko ubiješ, nema razlike između žrtve i okupatora." Said mu odvraća: "Kada bismo imali zrakoplove, ne bismo trebali mučenike, u tome je razlika." Scenarist i redatelj Hany Abu-Assad kaže da je pokušao uvesti gledatelje u svijet koji mogu iskusiti samo kroz film: "Jedina stvar koju želim jest da moj film pruži ikakvu poruku, nego da otvori pitanja i dijalog; da navede gledatelje da se stave u položaj u kojemu se u stvarnosti nikada neće naći. Upravo zato se snimaju filmovi." Upečatljivi ritmovi kwaito glazbe, skladatelja Zole, prožimaju drugog kandidata za Oscara iz Južne Afrike u isto toliko godina. "Tsotsi" – što znači 'huligan' ili 'gangster' u uličnom govoru crnačkih urbanih ghetta - isto je tako i nadimak glavnog lika, tinejdžerskog lopova i ubojice koji ukrade auto samo da bi ustanovio da se zatekao s bebom na stražnjem sjedištu. Dotična beba povede Tsotsija na put iskupljenja. Redatelj filma je Gavin Hood, koji je za scenarij adaptirao roman južnoafričkog dramatičara Athola Fugarda.