Intervju: Stephan Cohen - Brookings Institut Washington 02/11/01 - 2001-11-02
Mislim da bi možda pravljenje pauze u bombardiranju išlo u korist pronalaska političkog rješenja, a to bi bilo mudro.
Gost specijalne emisije Glasa Amerike na engleskom jeziku, Kampanja protiv terorizma , čiji je domaćin novinar David Borgida, bio je i Stephen Cohen, stručnjak za vanjsku politiku Sjedinjenih Država sa washingtonskog instituta Brookings.Uspostava nove koalicione vlade Afganistana bila je tema o kojoj je govorio gospodin Cohen, odgovarajući prvo na pitanje da li prosvjedi u Pakistanu koje svakodnevno viđamo u tv izvještajima odražavaju stvarno javno mnijenje u toj zemlji? COHEN: Ne znam, teško je to reći sa ove udaljenosti, a čak i moji prijetelji iz Pakistana me informiraju o tome kako oni sami nisu sigurni kakvo je mišljenje javnosti. Zanimljivo je to da predsjednik Musharraf dozovljava da se ovi prosvjedi uopće dogadjaju, jer pod sadašnjim režimom ne bi trebalo biti javnih demonstracije ovakve vrste, ali je on napravio izuzetak u ovom slučaju. Jasno je da je većina Pakistanaca nezadovoljna što se ovaj rat vodi i zbog situacije u Afganistanu. Mislim da su ljudi koji su izašli na ulice ljuti i na Sjedinjene Države, i na svoju vlastitu vladu i to sa dobrim razlogom, jer se ta zemlja nalazi na putu propasti već 10 do 15 godina. Ipak, misllim da ovi prosvjedi ne predstavljaju pokret koji će zbaciti pakistansku vladu ili predstavljati direktnu opasnost za režim. Vjerovatnije je da ćemo, ako se rat produži na neodređeno vrijeme, ili ako bude značajnijih civilnih žrtava, vidjeti neke pokrete unutar pakistanske vlade, koje bi možda zamijenile generala Musharrafa, ali mislim da se on sada dobro drži. VOA: Predsjendik Musharraf je zamolio da se bombardiranje prekine tokom mjeseca Ramazana. Vode se rasprave po ovom pitanju u američkom vojnom vrhu, kao i u drugim zemljama. Američki ministar odbrane Donald Rumsfeld se tome protivi, šta vi o tome mislite? VOICE: Problem je u tome što se mi borimo na dva fronta, mi vodimo vojnički rat kako bi se porazio pokret Taliban i jedinice Al Qaide,i istovremeno vodimo politički rat u kojem tražimo zamjenu za Talibansku vladu u Afgansitanu. Mislim da vojnički rat prednjači u odnosu na politički rat. Lakše je uništiti vojna postrojenja Talibana, mnogo je teže uspostaviti novu afgansitansku koalicionu vladu u kojoj bi ravnomjerno bili predstavljeni ljudi iz čitavog Afgansitana, uključujući Paštune i one koji to nisu. To oduzima mnogo više vremena nego vojne operacije koje se brzo provode i koje se ostvaruju jako dobro. Međutim, ovdje se radi o ratu koji ima političku namjeru, a to je riješiti se ljudi koju su preuzeli vlast u Afganistanu, koji su oteli Afgansitan. Mislim da bi možda pravljenje pauze u bombardiranju išlo u korist pronalaska političkog rješenja, a to bi bilo mudro. VOA: Međutim, protivnici ove ideje kažu da bi to samo Talibanima omogućilo da se pregrupiraju i nabave dodatnu opremu, te vojni zvaničnici koji su u ovo upućeni to jednostavno ne toleriraju? COHEN: Nisam siguran u to odakle bi oni mogli dobiti dodatne potrepštine, koje bi ih to zemlje mogle obskrbiti oružjem, municijom i hranom. Mislim da su trenutno pod snažnom paskom. Zaustavljanje bombardiranje ne bi trebalo značiti zaustavljanje prikupljanja obavještajnih podataka iz zraka, osmatranja ili čak borbi na terenu, jer vidite da se dogdja loša propaganda za Sjedinjene Države, kao što je bombardiranje skladišta Crvenog križa i mnogobrojni izvještaji o civilnim žrtvama. Mislim da čak ni cijelom afganistanskom narodu još uvijek nije jasno zašto mi napadamo njihovu zemlju. VOA: Mislite li da bi možda mogao biti pronadjen kompromis oko bombardiranja tokom Ramazana, na primjer, da se samo odredjene mete napadaju, koje bi bile prihvatljive i većini muslimanskog svijeta? COHEN: Mislim da cijela stvar nije stvar muslimanskog gledanja na to. Recimo, s jedne strane pakistanski predsjendik Musharraf želi da se bombardiranje prekine dok s druge strane on želi da se rat brzo okonča. Muslimanske zemlje su i ranije vodile ratove i izvodile bombardiranja tokom Ramazana, na Srednjem istoku i drugdje, tako da ne mislim da je to stvar principa. Medjutim, ja smatram da to jest pitanje dobrog “tajminga“ bombardiranja, da bi se moglo krenuti u politički proces u cilju rješenja situacije. Može se pokazati vrlo teškim da se formira nova afganistanska vlada, u kojem slučaju se bombardiranje mora nastaviti kako bi se riješili Al Qaide i Talibana. Ne smijemo zaboraviti da politički ciljevni nisu da se bombardiraju Afgani i napadaju Muslimani, već jednostavno da se spriječi da Afgansitan postane baza za međunarodni terorizam, a ukoliko je rješenje za to bombradiranje onda ga moramo prihvatiti. VOA : Što se tiče formiranja nove vlade neki kažu da u njoj treba biti i umjerenih Talibana, dok drugi kažu da takvo nešto kao UMJERENI TALIBAN, ne postoji. Šta vi mislite? COHEN: S tim se ne slažem. Talibani su bili jedna grupa afganskih studenata koji su se obrazovali u Pakistanu,potom se vratili u Afgansitan. Oni su iz različitih dijelova zemlje, i ima ih iz različitih plemena . Ja ne vjerujem da svi oni slijepo vjeruju u talibansku extremnu ideologiju, niti su svi u obavezi prema Arapima koji su se smjestili u Afgansitanu i pripadaju Al Qaidi. Dakle, ta druga kategorija Talibana bi bila dobrodošla u veću političku koaliciju, jer u većini slučajeva oni predstavljaju legitimne afgansitanske podglede, porebno kod Paštuna. VOA: Predsjendik Bush je potpisao zakon kojim se uklanjaju posljednje američke sankcije nametnute ranije Pakistanu. Da li mislite da je to dobar potez? COHEN: Potpuno se slažen s tim da su sankcije koje su nametnute Pakistanu bile pogrešno primjenjene i pogrešno vođene, date u pogrešno vrijeme, kontraproduktivne..... da su omogućile da se Pakistan vodi za Afganistanskom politikom, što je u suprotnosti s pakistanskim interesima i interesima Sjedinjeneih Država. Uklanjanje sankcija je svakako dobra stvar.