Strani novinari analiziraju sposobnost SAD da utječe na druge zemlje
Matthias Rueb: "Iako je imidž Amerike znatno oštećen zbog rata u Iraku, on nije posve uništen. Može se popraviti. Novi će predsjednik n
Sjedinjene Državanajveća su vojna i gospodarska sila na svijetu. Svojim oružanim snagama, Amerika je u stanju nametnuti promjene udrugim zemljama. No, gola sila ima isvoje nedostatke. Zbog toga je uWashingtonu sve više pristaša suptilnijih načina da se utječe na druge zemlje –na područjima kao što su diplomacija, gospodarstvo ili kultura. O ovoj je temi s trojicom stranih novinarakoji izvještavaju iz Amerike razgovarala Judith Latham. U knjizi 'Paradoks američke moći',profesor političkih znanosti na sveučilištu Harvard, Joseph Nye, piše da nitijedna zemlja u povijesti nije imala takvu kulturnu, gospodarsku i vojnu moć kaoAmerika. Međutim, niti jedna drugazemlja u povijesti nije također i bila toliko međusobno povezana s ostatkomsvijeta, kao što je to slučaj sa Sjedinjenim Državama. Joseph Nye tvrdi u svojoj studiji da je zaodržanje američke čelne uloge na svjetskoj sceni najvažnije da održi svojudominaciju kada je u pitanju takozvani 'soft power'. Ovaj termin objedinjuje sva ne-vojna sredstva utjecaja –diplomaciju, kulturu, medije, obrazovanje, trgovinske i druge gospodarskeveze. Njima Amerika itekako utječe naostatak svijeta – prvenstveno na području formiranja vrijednosnih i ideološkihsustava. Iako je u akademskoj zajedniciideja o važnosti suptilnijih načina utjecaja na inozemstvo priličnozastupljena, Washington joj do sada nije pridavao velik značaj. Posljednjih godina, njezin najveći pristašaje ministar obrane Robert Gates. Direktor dopisništva njemačkog dnevnikaFrankfurter Algemeine Zeitung u Washingtonu, Matthias Rueb, kaže da je očito daaktualna američka administracija mijenja način razmišljanja: "Mislim da je vrlo značajno štoamerički ministar obrane traži da se poveća proračun Državnog tajništva,američke diplomacije. U Europi su ljudisvjesni da je administracija predsjednika Busha, u njegovom drugom mandatu,zaista unijela značajne promjene u svoj rad. Pogotovo ministar obrane Gates. Iako je imidž Amerika znatno oštećen zbog rata u Iraku, on nije posveuništen. Može se popraviti. Novi će predsjednik na planu takozvane 'softpower' moći uraditi vrlo mnogo." Važnostekonomske suradnje, diplomatskih inicijativa, kulturne i obrazovne razmjene,trgovinskih veza pogotovo je važna u bivšim komunističkim zemljama Središnje iIstočne Europe, kaže Matthias Rueb: "Sve te nove demokracije oslanjaju sene na američku vojnu moć već na američku dominantnost na drugim, ne-vojnimpodručjima. Tako nešto Europska unijajoš nema. Ona ima utjecaj, međutim bezameričke podrške on bi bio vrlo slab. Tako razmišljaju zemlje na istoku kontinenta, koje graniče sa Rusijom,koja postaje sve agresivnija." NovinarAyuz Gul iz Islamabada u Pakistanu smatra da Amerika treba više raditi nakultiviranju ekonomskih, diplomatskih, kulturnih i obrazovnih veza sinozemstvom – pogotovo sada kada je angažirana u ratu protiv terorizma. "Naglasak američkog ministra obrane nane-vojnim, civilnim načinima vršenja utjecaja pozitivna je stvar. Pogotovo u slučaju Pakistana gdje jeamerički rat protiv terorizma vrlo zakomplicirao unutrašnju situaciju u zemlji. Problemi u Pakistanu prelijevaju se ususjedni Afganistan, koji tako postaje još nestabilniji. U graničnim područjima imaju utočištetalibani i al-Qaida. Prije sedamgodina, pakistanske su vlasti pokušale problem tih ekstremista riješiti vojnomsilom. Međutim, tako su si stvorilisamo još više neprijatelja – ne samo sebi, nego i ostatku svijeta" - kaže Gul. On se nada da će nova pakistanska vladapokušati ovaj problem riješiti na suptilniji način: "Nova vlada nastoji uvjeritimeđunarodnu zajednicu da je za rješenje ovog problema najvažnije da se upograničnim područjima uz Afganistan uspostavi mir i stabilnost. Pregovori bi zaista trebali angažirati ta ratnička plemena te im dati nekakvuinicijativu da se smire – recimo bolje škole, kvalitetnije bolnice ili prilikuda se zaposle.." Uarapskom svijetu, kaže libanonski novinar Claude Salhami, suptilniji načinivršenja političkog utjecaja još uvijek su prilična nepoznanica: "Slučaj Iraka novost je u arapskomsvijetu. Nakon 30 godina diktatureSaddama Husseina došla je američka vojna okupacija. Sada se pokušava nešto novo, eksperimentira se. Hoće li to biti uspješno, vidjet ćemo." Snajavljenim postupnim odlaskom američke vojske, sve izraženiji će biti druginačini prakticiranja američke moći u utjecaja u regiji. No, to se treba uzeti s rezervom, kažeSalhami: "Ne-vojni, suptilniji načiniprakticiranja političkog utjecaja neefikasni su ako iza njih ne stoji gola sila,vojska. Znate kako se kaže – 'govoritetiho, ali imajte spremnu batinu'. Amerika neće biti efikasna ako ne bude sposobna vojno se vratiti uregiju i silom provesti svoju volju. Utom smislu, važni su i ne-vojni ali i vojni načini provođenja svojih državnihinteresa." Bezobzira na to, Claude Salhami smatra da se Amerika treba više potruditi da Arapepridobije na svoju stranu: "Na tom području ima jako punoposla. Arapi vole Amerikance, ali nevole vladu Sjedinjenih Država. U Iranui u pojasu Gaze, ljudi često skandiraju 'smrt Americi', ali u privatnimrazgovorima ti isti ljudi se interesiraju je li moguće iseliti u Ameriku,dobiti zelenu kartu, otići studirati..." Našisugovornici iz Njemačke, Pakistana i Libanona slažu se da dvije vrst moći – onavojna i ona ne-vojna – idu ruku pod ruku. Kada se koristiti jednom, a kada drugom – jedno je od najvažnijihpitanja vanjske politike.