Uvezene vrste prijete već ugroženim američkim vrstama
Medju vrstama koje ovdje namaju prirodnog neprijatelja su nutrija, i burmanski piton
Milijarde dolaragodišnje se troše u Sjedinjenim Državamakako bi se pokušale kontrolirati nove životinjske i biljne vrste koje se širepo zemlji. Biljke i životinje, koje su legalno i ilegalno uvezene u zemljunanose velike štete ekosistemu i ekonomiji. Stoga osobe poput Marija Eusija u zadnjih 7 godina radi u močvarama zaljevaChasepeake , na istrebljenju jedne od najgorih štetočina, životinje zvane nutrija. S partnerom Mike Woolsordom, postavio je tisuće klopki. Tijekom prošlog desetljeća, oko 15 tisuća nutrija jeistrijebljeno na više od 60,000 hektara zemlje. No znanstvenici tvrde da će ihi u sljedećim desetljećima morati istrebljivati. Biolog Steve Kendrot je načelu ovog programa američkog Odjela za zemljoradnju. Kendrot kaže: Nutrija je prvi puta predstavljena u Nacionalnom centru za divlje životinje Blackwater ,1930-ih kada je tu bila farmakrzna. Nutrija je glodavac iz JužneAmerike koji može težiti i do 14 kila. Žive većinom u močvarama gdje kopajurupe i jedu korjenje biljaka. Vrlo brzo se razmnožavaju i i nemaju prirodnogneprijatelja u regiji koji ih ugrožavaju. Dan Murphy nadgledaprojekt nutrija u vladinoj Službi za prirodnog okruženja. On tvrdi da senutrija raširila toliko da je postala prijetnja uništenju močvara. Murphy kaže da su podizanje razine mora, klimatskepromjene i nutria krivi za nestajanje više of 20,000 hektara močvara u regiji. Močvare su ekosistemi izuzetno važni za ribe i ptice,mnoge od njih vrlo rijetke. Veliki dio područja na koje se proširila voda nekadaje bilo drvetom bogato područje. Ta stabla se sada jedva drže, otkako jemočvara nestala, njihovo korijenje je izloženo slanoj vodi. Močvare štite obalnu liniju od oluja ierozije, a njihovo uništenje uzrokuje domino efekt štete. Kako navodi Leopoldo Miranda iz ureda Službe zaprirodno okruženje zaljeva Chesepeake , nutrija se iz regije Chesapeakeproširila u 16 saveznih država. Ali slučaj s nutrijom nije jedini. Skoro 50,000životinjskih i biljnih štetočina su pronađene u SAD-u. Nedavno istraživanjepokazuje gubitke od 120 milijardi godišnje. Ove vrste dolaze u Ameriku sa svihstrana svijeta, legalno, kao egzotični kućni ljubimci ili ilegalno kao diolanca globalne trgovine. Tijekom prošlog kongresnog zasjedanja u Americi,senator sa Floride Bill Nelson održao je strastven govor o burmanskom pitonu,koji je legalno donesen kao kućni ljubimac u Ameriku i potom pušten u divljinu. , kazao je tada senatorNelson. U zadnjih deset godina burmanski piton, koji moženarasti više od 5 metara, je napao brojne ljude, usmrtivši sedmero. SenatorNelson je pozvao Senat na promjenu legislature kako bi se kontrolirale oveštetočine, koje nemaju prirodnog neprijatelja na ovim prostorima. Stručnjaci na kongresnom zasjedanju su se složili daje rast nekih uvezenih vrsta prešao granicu i da trebaju istrebljivanje. I dok Kongres raspravlja o novom zakonu a vladineagencije pokušavaju iskorijeniti ove ove štetočine, domorodačke vrste, kao štoje ugroženi bjeloglavi orao, pokušavajuopstati uz svoja zadnja staništa.