Američki tisak o "podjeli posla" u NATO savezu (16/8/01) - 2001-08-16
Analiza američko-evropskih vojnih odnosa kroz prizmu mirovnih misija u Makedoniji i Bosni i Hercegovini
Odluka diplomatskih predstavnika država NATO saveza o odobravanju mirovne misije u Makedoniji predstavlja pozitivan korak za Evropu – navodi se u uvodniku . Uvodničar dodaje da se Evropa posljednjih deset godina “vrlo trudila, ponekad neuspješno, da utvrdi svoju ulogu pregovarača, odnosno mirotvorca, na sve uzburkanijem Balkanu.” Za razliku od prethodnih misija, smatra uvodničar , NATO savez se ovaj put dobro pripremio: “postoji strategija ulaza u Makedoniju, ali i strategija za završetak ove ograničene misije”, koja se sastoji u razoružavanju albanskih gerilaca. “15 dana za razmještaj, 30 dana za prikupljanje naoružanja, te 15 dana za odlazak”, tvrdi uvodničar washingtonskog dnevnika, dodajući da će Sjeinjene Države sudjelovati u uspostavi zapovjedne i nadzorne strukture, te logističke, komunikacijske i medicinske podrške. Uz to, navodi uvodničar, do zapadnog angažmana uopće neće doći ako se ne uspostavi stvarno primirje. “Evropa u Makedoniji ima povijesnu priliku da definira svoju ulogu u NATO savezu, ne samo kao sljedbenica američkih inicijativa, nego i kao aktivni inicijator i izvršitelj novih mirovnih misija” – smatra uvodničar . Vanjskopolitički komentator , Jim Hoagland razmatra sigurnosne odnose između Sjedinjenih Država i njezinih evropskih saveznica. I Evropa i Amerika pokušavaju rekonstruirati svoje oružane snage. “Na obje strane Atlantika, političari i generali zagledani su u budućnost, ali vide jedino prošlost” – primjećuje Jim Hoagland. Vojna reorganizacija u Sjedinjenim Državama zato će se provesti na temelju pouka iz Zaljevskog rata, a u Evropi na temelju prilično negativnih iskustava u ratovima na Balkanu. “Poučena političkim pogreškama i neadekvatnošću svojih vojnih efektiva, Evropa planira osnovati snage za brzu intervenciju, koje će se aktivirati prije no što se kriza rasplamsa. Primjeri u budućnosti mogli bi biti sprečavanje političkog kolapsa u Albaniji ili kaosa u zemljama Sjeverne Afrike”, smatra Jim Hoagland, koji napominje da će glavni cilj tih evropskih snaga biti zaustaviti ratove širih razmjera koje bi slijedio val izbjeglica s istoka ili juga. Washingtonski komentator napominje da bi u NATO savezu trebalo doći do nove podjele rada, između Evrope i Amerike, ali će zato trebati dosta trans-atlantske suradnje i razumjevanja. I na kraju, jedan osobni pogled na situaciju u Bosni i Hercegovini, u kojoj je međunarodna mirovna misija ušla u svoju šestu godinu. Juliana Pilon radi za Međunarodnu zakladu za organizaciju izbora, koja u Bosni i Hercegovini vodi niz projekata koji promiču angažman građana u političkom procesu na lokalnoj razini. Naslov njezinog članka, objavljenog u jest . Gospođa Pilon je optimistična u vezi budućnosti te zemlje. “Svjetlo na kraju balkanskog tunela se jasno nazire. To su svjetlo upalili obični ljudi, građani, kojima je dosta ubijanja i demagogije. Također im je dosta i međunarodne zajednice koja prema njima ponekad postupa na ponižavajući način. Ljudi žele ponovno kontrolirati vlastiti život”, piše Juliana Pilon. Međutim, bez obzira na to, ona tvrdi da “svi ipak žele da Sjedinjene Države ostanu angažirane u regiji, kao i do sada.”