Američko-kineski odnosi: Stabilnost uz povremene trzavice (30/4/02) - 2002-04-30
Suradnja u borbi protiv terorizma poboljšala odnose Washingtona i Bejinga
Dok kineski dopredsjednik Hu Jintao, za kojeg se očekuje da će u budućnosti preuzeti ulogu šefa države, boravi u svom prvom službenom posjetu Washingtonu, analitičari ocjenjuju kinesko-americke odnose kao dobre. Očekuju da će oni takvi i ostati – uz uobičajene povremene potrese i trzavice. Tijekom washingtonskih razgovora kineskog dopredsjednika Hu Jintaoa i najviših američkih dužnosnika, razgovarat će se, kako se očekuje, o uobičajenim spornim pitanjima u odnosima dvije zemlje. Sjedinjene Države su posebno zabrinute glede prodaje kineskog oružja zemljama koje Washington smatra da su destabilizirajuće, potom kinesko odbijanje da odbaci eventualnu uporabu sile u nastojanju da ponovno ostvari kontrolu nad Tajvanom, te stanje ljudskih prava u Kini. Sa svoje strane, Kina nije suglasna s američkom srednje-istočnom politikom te izražava zabrinutost glede širenja američkih kontakata s Tajvanom i pojačane američke prisutnosti u središnjoj Aziji, koju Kina vidi kao područje vlastite sfere utjecaja. Unatoč spomenutim spornim pitanjima, analitičari se uglavnom slažu da su američko-kineski odnosi trenutno prilično mirni. Merle Godlman je stručnjakinja za kinesku povijest u Fairbanks centru za azijska istraživanja na Sveučilištu Harvard. Ona kaže da je kineska suradnja u anti-terorističkoj kampanji, koju predvode Sjedinjene Države, pomogla u ublažavanju napetosti u odnosima Pekinga i Washingtona: "Unatoč svih ovih pitanja, mislim da je uspostavljena jedna vrsta modus vivendia, jedna vrsta odnosa za koju smatram da je umjeren. Riječnik je također umjeren. Postoji nastojanje da se s Kinezima surađuje po pitanju terorizma, ali i po drugim pitanjima. Postoje napetosti, tu nema sumnje, poglavito glede Tajvana, ali i pitanja ljudskih prava. Međutim, u cjelini, mislim da je ovaj odnos uzeo mnogo umjereniji pravac negoli se to moglo očekivati prvih dana administracije predsejdnika Busha." Kada je predsjednik Bush preuzeo dužnost, analitičari su očekivali da će njegova administracija umanjivati značaj odnosa s Pekingom te težište staviti na odnose s američkim saveznicima poput Japana i Južne Koreje. Profesorica Goldman kaže da gospodin Bush nije to mogao učiniti zbog toga jer pitanje Kine i Tajvana zauzima vrlo istaknuto mjesto u američkoj vanjsko-političkoj areni. Analitičarka azijskih zbivanja iz Washingtona Bonnie Glaser kaže da je administracija predsjednika Busha najprije pokušala umanjiti važnost Kine u svijetu, ali to se ubrzo ponešto promijenilo. Tri mjeseca nakon početka mandata, u travnju prošle godine, jedan američki izviđački zrakoplov sudario se u letu s jednim kineskim borbenim mlažnjakom. Gospodja Glaser kaže da je taj incident prisilio američku administraciju da više pozornosti posveti Pekingu: "Vjerujem da je ovaj trend snažniji nakon terorističkih napada od 11. rujna, kada smo, dakako, htjeli imati Kinu na popisu zemalja koje surađuju sa Sjedinjenim Državama u ratu protiv terorizma. Čini se da je Bush možda došao do stajališta da je Kina možda važnija negoli je to smatrao kada je došao u Bijelu kuću. Iz toga bih zaključila da je da je predsjednik Bush promijenio svoje razmišljanje o važnosti ove zemlje te je sad promatra kao važnu državu s kojom želi imati dobre odnose." Stručnjak za kinesku problematiku Charles Horner kaže da sadašnja stabilnost u odnosima nije rezultat suradnje u borbi protiv terorizma ili bilo čega drugog što bi se moglo specifično definirati. Gospodin Honer, koji radi u Instutu Hudson, ovdje u Washingtonu, smatra da je tome razlog činjenica da se sada Kina ima pozitivne osjećaje glede svog položaja u svijetu: "Situacija je bolja nego unazad više stoljeća, a čini se da se i dalje poravlja. Nema više Sovjetskog saveza. Japan čini se stagnira, ako ne i čini korak unazad. Važne države u regiji, poput Južne Koreje, Tajvana ili Indonezije, ili pak jugoistok Azije, bliže su kineskoj sferi nego ranije i medjusobni odnosi se popravljaju. Sjedinjene Države, sa svoje strane, čini se da su dosta zauzete drugim svarima, ne samo ratom protiv terorizma, već i u drugim regijama svijeta. Mi smo razvili osjećaj da imamo velik utjecaj u našem odnosu s Kinezima, te da ga možemo i dalje razvijati, ukoliko to bude potrebno. Drugim riječima, trenutno služi interesima obje strane da nastavimo ići ovim putem. A to bi bio slučaj, i da nema rata protiv terorizma." Gospodin Horner kaže da još uvijek postoje ozbiljna pitanja s kojima se dvije strane moraju sučeliti. Međutim, čelnici u Pekingu i Washingtonu uviđaju važnost međusobnih odnosa. Zato ni Kina, a niti Sjedinjene Države, trenutno ne razmišljaju o mogućnosti nekog katastrofalnog prekida međusobnih odnosa.