Stogodišnjica FBI-a
Od osnivanja, 1908, FBI je, od male organizacije s 34 istražitelja, narastao na ogromnu birokratsku agenciju od nekih 13 tisuća agenata
Nakonosnivanja 1908 godine, Savezni istražni uredje postojao kao malo poznata agencija koja je bila produžena rukaministarstva pravosudja u kojoj su posao dobivali bliski prijatelji onih navlasti. Tako je bilo sve do 1924 godine, kada je 26-godišnji J. Edgar Hooverdošao na čelo ove organizacije. John Fox, službenipovijesničar FBI-a, kaže da je Hoover očistio agenciju, koja je u tom trenutku,bila ogrezla u političku korupciju: “On se sa takvim elanom bacio nareformiranje ove agencije, i na stvaranje atmosfere u kojoj je primjena zakonau federalnoj državnoj upravi profesionalna, a ne politička funkcija.” PodHooverom, FBI, u čiji je naslov dodano ono federalni, odnosno savezni, 1935.godine, stvorio je reputaciju kakvu nitko drugi nije imao do tada kada su upitanju forenzička istraživanja, hvatanje bjegunaca poput pljačkaša banke JohnaDillingera, koji je ubijen ispred jednog čikaškog kina 1934 godine. I, možda najvažniji od standarda koje jepostavila - ova agencija nije bila podložna korupciji. Hoover se trudio popraviti ugled FBI-a u javnosti imedijima, da bi se na koncu organizacija smatrala – mitološkom. Čak i danas,agenti koji nikad nisu radili za njega zovu ga Mr. Hoover. No, bivši agnet FBI-a, StanPimentel kaže da je J. Edgar Hoover vodio ovu agenciju kao svojebirokratsko dobro, bez skoro ikakve kontrole ili mješanja izvana: “Naravno, gospodin Hoover jeodgovarao odredjenim članovima Kongresa.Trebao je biti odgovoran glavnom državnom tužitelju, no u stvarnostigospodin Hoover je bio FBI, on ga je vodio, i više manje mogao je raditi štogod je htio.” U takvoj tajnoj i zaštićenoj atmosferi, FBI je vremenom počeo provoditi i neke kontroverzneoperacije, uključujući elektronsko prisluškivanje i ometanje aktivističkihgrupa 60-ih godina prošlog stoljeća, uključujući i Martina Luthera Kinga. Negdašnji šef unutrašnjihobavještajnih operacija, a sada 85-godišnji umirovljenik, Ed Miler kažeda je Hoover vodio računa o gradjanskim slobodama, ali da ga je u isto vrijemezabrinjavalo ono što je on smatrao komunističkim utjecajem na proturatni pokrette skupine za gradjanska prava. Milerdodaje da Hoover nije imao ništa protiv doktora Kinga, ali da ga jeuznemiravalo ono što je doznao o izvanbračnim aferama ovog borca za gradjanskaprava: “Hoover je bio zabrinut MartinomLutherom Kingom - ne da mu se on nije svidjao – nego jednostavno nije volionjegov moral, odnosno poruka koje su sadržane u takvom moralu.” Nakon smrti Hoovera, 1972 godine, FBI jepostao otvorenija agencija, koja je Kongresu odgovarala za svoje postupke. Hoover nije doživio nešto što bi gavjerojatno najviše rastužilo, a to je uhićenje, te kasnije i izricanje presudejednom od svojih agenata, Robertu Hanssenu, koji je bio moskovski špijun. Današnji agenti FBI-a više su specijalizirani nego oni izHooverovog doba. S dolaskom novogstoljeća, agenti shvaćaju da je središnji dio njihove službe sada nacionalnasigurnost, naročito borba protiv terorizma. Povjesničar FBI-a John Foxkaže da su krivi potezi, koji su bili povučeni u vrijeme J. Edgara Hoovera,dali vrlo jasne smjernice današnjim agentima o opasnoj ravnoteži izmedjuzaštite života i sigurnosti s jedne strane, te očuvanja gradjanskih sloboda sdruge: “Ostavio je iza sebe nekoliko velikih znakovaupozorenja, o onome što ne bi smjeli raditi i gdje bi mogli pogriješiti, ostvarima kojih trebamo biti svjesni i protiv kojih se trebamo boriti, kakobismo očuvali ravnotežu izmedju očuvanja sloboda i osiguravanjasigurnosti. Mislim da je to nasljedjeJ. Edgara Hoovera, i mislim da je dobro da ga po tome pamtimo.”