Gubljenje sluha je manji problem ako ste se bavili glazbom
18 glazbenika i 19 osoba koje se ne bave glazbom - između 45 i 65 godina - razabiralo je dijelove konverzacije u bučnoj prostoriji
Nina Kraus: "Važno je aktivno sviranje instrumenta te dužina sviranja, čak i otkad u mladosti se počelo svirati. To su važni faktori, a ne određeni instrument ili glazbeni žanr." Većina nas s godinama izgubi nešto sluha. Možda moramo malo pojačati televizor ili radio. Ili možda čujemo zvuk, ali ne razumijemo izgovorene riječi. Jednom novom studijom identificirana je grupa ljudi čija profesija ili hobi mogu pomoći u održavanju dobrog sluha cijeli život. Mnogi ljudi s godinama počinju imati poteškoće u razabiranju što im netko govori u napućenoj, bučnoj prostoriji. Međutim, znanstvenici su pronašli da amaterski i profesionalni glazbenici pri pokušaju raspoznavanja razgovora u bučnoj prostoriji postižu drugačije rezultate. Nina Kraus, direktorica Laboratorija za auditornu neuroznanost na Sveučilištu Northwestern u Evanstonu, savezna država Illinois, kaže da za to postoji razlog: "Slušanje glasa vašeg prijatelja u bučnom restoranu ovisi o vašoj sposobnosti razlikovanja tog zvuka od višeslojne buke nevažnih zvukova u pozadini. Glazbenici imaju puno iskustva u izdvajanju smislenih zvukova od složene zvučne slike." Nina Kraus predvodila je istraživanje u kojem je sudjelovalo 18 glazbenika i 19 osoba koje se ne bave glazbom, u dobi između 45 i 65 godina. Ispitana je njihova mogućnost razabiranja govora od buke u pozadini. Znanstvenici su testirali i koliko dobro su ispitanici zapamtili ono što su čuli i vidjeli te kojom su brzinom razumjeli to što su čuli. To su sve važne sposobnosti za sviranje nekog instrumenta. Cilj istraživanja bio je zaključiti da li mogućnost razabiranja smislenih zvukova iz bučne okoline i pamćenja slijeda zvukova znači poboljšani sluh u kasnijim godinama. Ispostavilo se da su starije osobe – koje su počele svirati instrument s devet godina ili ranije i otada svirale redovito – postigle bolje rezultate od onih koji ne sviraju instrument u svemu osim u vizualnoj memoriji. Čini se da su osobe s glazbenom naobrazbom razvile auditorne sposobnosti odvojeno od sposobnosti da čuju samo tiše zvukove, kaže Nina Kraus. Kroz redovitu izloženost zvukovima vlastitih instrumenata, kao i harmonijama i ritmovima koji su također važni za razumijevanje govora, oni su zadobili “neuralna pojačanja.” Nina Kraus kaže da nije važno koji se instrument svira: "Ono što izgleda važno je aktivno sviranje instrumenta te dužina sviranja, pa čak i otkad u mladosti se počelo svirati. To su važni faktori, a ne određeni instrument ili glazbeni žanr." Studija o tome kako glazbena naobrazba održava sluh u poodmakloj dobi objavljena je u stručnom časopisu PLOS One.