Sadam Husein - Inteligentni, brutalni diktator
Nakon 24 godine na vlasti, njegov je utjecaj postao dio iračkog pejzaža.  Ali, neki povjesničari misle da će se pamtiti ne kako se nada
Saddam Hussein je vladao Irakom više od dvije decenije. Stručnjaci za pitanje srednjeg istoka kažu da se Irak sučeljava s dugim i teškim putem obnove nakon Saddama. Ali, kako izvještava novinar Glasa Amerike Mil Arcega, svidjalo se to nekome ili ne, Saddamova ostavština je neodvojivi dio Iraka: Saddam Hussein je rodjen u jednog kolibi od blata u Tikritu, 1937. godine. Njegova je obitelj bila jako siromašna, a njegovo djetinjstvo vrlo teško. Doktor Jerrold Post, profesor psihijatrije na univerzitetu George Washington, je svojedobno za CIA-u napisao psihološki profil Saddama Husseina Dr. Jerrol Post: Njegovi su problemi praktički počeli u maternici. Otac mu je umro kada je majka bila u 4-tom mjesecu trudnoće, a stariji je brat umro tijekom operacije, pred Saddamovo rodjenje. Sasvim razumlivo, majka mu je pala u veliku depresiju, i kada je Saddam rodjen, nakon što je pokušala i da ga se riješi pobačajem, i da se ubije - ona je jednostavno okrenula glavu od svoga djeteta. Mali je Saddam prve dvije godine života proveo bez majke. Dr. Jerrol Post: A kada ga je majka, s dvije i pol godine, ponovno uzela sebi,poočim ga je maltretirao i fizički, i psihički. Neki kažu da je prekretnica nastala kada mu je bilo osam godina, kada je Saddam otkrio moć knjige i obrazovanja. tada je otišao živjeti s ujakom Kajrallahom, koji je probudio njegovu maštu. Dr. Jerrol Post: Ujak mu je punio glavu snovima o slavi, i govorio mu kako će jednoga dana, on Saddam , odigrati povijesnu ulogu za Irak, da će krenuti stazom kojom su hodili Nebušadnezar i Salladin, i osloboditi Jerusalem. Potaknut političkim gledištima svog ujaka, Saddam se pridružio Arapskoj Socijalističkoj Partiji BAATH 1957. , i polako , ali sigurno počeo svoj uspon. U 22 -oj godini je bio dijelom neuspjelog pokušaja atentata na iračkog vladara Abdul Karima Qassema. Potražio je azil u Egiptu , ali je dospio u zatvor. Nakon što je pušten iz zatvora, Saddam je postao pomoćnik Generalnog Tajnika partije Baath 1968., nakon što je partija vojnim pučem preuzela vlast u Iraku. Doktor Louai Bahri, bivši profesor političkih nauka na univerzitetu u Baghdadu, kaže da Saddam ,koji je u to vrijeme studirao pravo, nije bio dobar student, ali je bio karizmatičan. Doktor Louai Bahry: Hodao je okolo potpuno samouvjeren, hodom čovjeka koji ima moć, govorio bi sporo i koristio se odredjenim frazama i riječima, Mnogi su ga imitirali, kaze doktor Bahry. Nakon što je osvojio kontrolu nad partijom Baath, Saddam se počeo koristiti strahom i maltretiranjima kako bi okamenio svoju vladavinu - kaže doktor Bahry, sada analitičar u washingtonskom Institutu za Srednji Istok: Louai Bahry: Vladao je mačem , ali i mrkvom, kako se to kaže. Svojim sljedbenicima, ljudima o kojima je ovisio, bi davao razne ustupke, dobre plaće, dobre položaje, automobile i kuće, donacije, i šta sve ne - svakog ko bi mu stajao na putu, je oštro kažnjavao. Kritičari ga vide kao mesara, i ludjaka, ali , Saddam je sebe vidio kao jednog od velikih socijalističkih lidera, u istom rangu kao Fidel Castro, Ho Chi Min iliJozef Stalin, koji mu je bio uzor. Sanjao je da ujedini arapski svijet, a mislio je da mu se takva prilika ukazala u ljeto 1990 - te: Dr. Jerrold Post: I iznenada, kada je izvršio invaziju na Kuwait, svijet se upitao: ko je ovaj čovjek? Cijene nafte su skočile na 20 dolara po barelu, industrijski dionički prosjek Dow Jones je pao za 200 poena. Saddam je ispunio svačije misli. Držao je cijeli svijet za vrat - i mislio: evo, konačno sam stigao! Saddam je optužio Kuwait za hiper-produkciju nafte, što je cijene snizilo u vrijeme kada je njemu bio potreban novac da se oporavi od rata s Iranom. No, Saddam se preračunao u ocjeni namjera Vijeća Sigurnosti, koje je odobrilo upotrebu sile da se istjera iračka vojska iz Kuwaita. Usprkos tome što je potrošio milijarde dolara na vojsku, Saddam je doživio ponižavajući poraz u Operaciji Pustinjska Oluja koju su predvodili Amerikanci u februaru 1991. Doktor Bahry kaže da je Saddamova greška bila u tome što nije slušao vlastite eksperte: Dr. Louai Bahry: Nije htio nikoga slušati, imao je svoje mišljenje o svemu, i nije htio nikog drugog poslušati. S obzirom da su mu vojne snage bilo jako oslabljene, Saddam je počeo konsolidirati vlast, metodički eliminirajući svakog ko se nije slagao s njegovom vladavinom; istodobno se na svjetskoj sceni počelo saznavati o upotrebi kemijskog oružja protiv vlastitog naroda. Jedan od nekoliko dokumentiranih napada se dogodio 1988. kada je iz helikoptera bačen nervni i mustard gas na mjesto Halabja, usmrtviši 5 hiljada muškaraca, žena i djece. Do kraja 2002. Irak je postao fokusom američkog rata protiv terorizma. Administracija predsjednika Busha je Saddama povezala s napadima od 11. septembra,i optužila ga za razvoj oružja za masovno uništenje - što se kasnije pokazalo netačnim. Kada je Saddam ignorirao američki ultimatum da napusti Irak, američke snage su otpočele seriju žestokih zračnih napada na Baghdad, u martu 2003. Nakon masivne kopnene invazije snaga koalicije, popularnost Saddama za koju se pričalo da je inspiracija - je jednostavno nestala. Neki su se Iračani radovali, cijepajući postere s njegovim likom, i rušeći njegove statue. Uhvaćen je u decembru iste godine, nakon pogibije njegovih sinova, Udaya, i Qusaya. Dr. Jerrold Post: I gdje su ga našli? Ironija nad ironijama - u kolibi od blata izkoje je i potekao. Iz rupe u zemlji. Prašina prašini, natrag na početak! Ta je slika šokirala mnoge Iračane koji su do tada vjerovali da je Saddam nepobjediv, gotovo mitska figura. Dr. Louai Bahry: Narod je imao obavezu živjeti pod njegovom čizmom, nisu imali izbora. Jedino što je njegova vladavina obezbijedila je osjećaj postojanja države, ovisnosti ljudi o državi. Sudjenje Saddamu Husseinu je započelo u oktobru 2005. Optužen za ratne zločine i genocid, Saddam je i na sudjenju ostao bezobrazan, koristeći sudnicu kao podijum za poticanje sunita na pobunu. Čak i kada je znao da mu slijedi smrtna kazna, ponašao se kao predsjednik Iraka. Nakon 24 godine na vlasti, njegov je utjecaj postao dio iračkog pejzaža. Ali, neki povjesničari misle da će se pamtiti ne onako kako se on nadao - u raskošnim palatama ili kroz veličanstvene spomenike koje je sam sebi podigao - već kao inteligentni, ali brutalni diktator koji je Irak držao u željeznoj šaci više od 20 godina.