Iran izbjegava suočavanje sa realnošću
Kakav je, zaista, efekat bliskoistočnih nereda na Iran i njegove vladare?
Politički haos raširio se po Srednjem Istoku, uzrokujući ubrzan kraj decenija autokratske vlasti u Egiptu i Tunisu, i dovodeći do novih demonstracija u Iranu. Anti-vladini protesti nisu nešto novo za Iran. Oni se periodično obnavljaju od 2009. godine nakon osporene reizborne pobjede predsjednika Mahmouda Ahmadinejada. Ali ovi novi protesti stvaraju iranskim liderima nove probleme, kažu ovdašnji analitičari: Kako irenske vlasti mogu javno odavati podršku protestima na drugim mjestima na Srednjem Istoku i povezivati ih sa svojom Islamskom Revolucijom iz 1979, a onda nemilosrdno gaziti opozicione grupe u sopstvenoj zemlji? Američki državni sekretar Hillary Clinton nedavno je ukazala na tu, kako je rekla, hipokriziju iranske vlade: Jim Phillips iz Fondacije Heritage kaže da iranski lideri izgleda odbijaju da se suoče sa realnošću: Cameron Abadi iz magazina Foreign Policy iransku reakciju na okolne pobune vidi kao ironiju: Jim Phillips kaže da bi predsjednik Barack Obama trebao da preispita svoju politiku u vezi sa kršenjima ljudskih prava u Iranu u svjetlu nemira na Srednjem Istoku: Barbara Slavin iz Atlanskog Vijeća kaže kako je opozicioni pokret u Iranu izvoran i utjecaj Bijele Kuće na njih je ograničen. I ona takodje vjeruje da bi iranska vlada, ali na kratke staze, mogla imati koristi od vrtloga na Srednjem Istoku: Ono što ljudi širom tog regiona žele, kažu gospodja Slavin i drugi analitičari, jesste politička sloboda, a ona još uvijek može doći i u Iran. Ali, za sada, tamo svaka želja za reformama nailazi na brutalan odgovor vlasti.