Škole pomažu beskućnoj djeci da prevladaju nedaće
U Centru za učenje Arlington, u Dallasu, u Teksasu, gotovo polovina djece su beskućnici
Bez stalne adrese, beskućna djeca često imaju problema s upisom u škole kao i pohađanjem nastave Prema procjenama, svake godine u Sjedinjenim Državama najmanje milijun djece postane beskućnicima. Takva ih situacija dovodi do povećanog rizika problema sa zdravljem, sigurnošću i obrazovanjem. Bez trajne adrese, i s obitelji suočenom s financijskim problemima, beskućna djeca često imaju problema s upisom u školu, pohađanjem nastave, nabavom školske opreme i pronalaženjem mjesta na kojem bi mogli pisati domaću zadaću. Stoga su im škole odlučile pomoći. Bill Zeeble izvještava o Centru za učenje Arlington u Dallasu u Teksasu, gdje su gotovo polovina učenika beskućnici. Međutim, zajedničkim naporima nastavnici i učenici uspijevaju prevladati ove nedaće. Proteklo ljeto, Angela Arnold, samohrana majka, sa svojim se devetogodišnjim sinom Jordanom preselila na skoro suprotnu stranu Sjedinjenih Država – iz Sjeverne Karoline u Dallas, u državi Teksas. Zbog ekonomske krize, Angela je bila otpuštena u banci gdje je radila na odobravanju stambenih kredita. No, nadala se da pronalazak novog posla neće biti problem u Dallasu, gdje je ekonomska situacija bolja. Stoga je unajmila sobu u jednom motelu. To je bilo prije više od pola godine. Kad je Jordana upisala u obližnju školu, savjetnik u Centru za učenje Arlington Park rekao joj je da ju se smatra beskućnikom: "Ja sam ga blijedo pogledala: “Ja beskućnica? Kako to mislite?” Nikad se prije nisam našla u takvoj situaciji. On mi je odgovorio da mi je sin upisan u program za beskućnike jer nemam stalnu adresu boravka", kaže ona. Uz malu pomoć dodatka za nezaposlene, Angela još uvijek traži posao. Ona je jedna od preko stotinu roditelja u školi Arlington Park koji imaju status beskućnika. Radi se o relativno maloj školi koja broji 246 učenika, uglavnom crnaca i hispanika. Mark Pierce, direktor školskog programa u ovom centru, kaže da svakog dana škola primi novu djecu iz hotela i motela u okolici. U cijelom školskom okrugu Dallasa ima najmanje pet tisuća učenika beskućnika. Mark Pierce kaže da se obitelji kategoriziraju kao beskućne iz različitih razloga: "Na primjer, kad neka obitelj živi s drugom obitelji jer je zbog određenih razloga bila izbačena iz svog doma; ili bježe zbog nasilja u obitelji, ili stoga što više nisu bili u stanju plaćati najamninu, ili su jednostavno odustali i uselili se kod nekog drugog kako bi im bilo financijski lakše. Dakle, razloga za status beskućnika je mnogo", kaže gospodin Pierce. Školski okrug osigurava djeci doručak, ručak i grickalice za vikend, prijevoz u i iz škole, a roditeljima besplatne karte za gradski autobus. Angela Arnold zahvalna je na toj pomoći. Kaže da je škola njenom sinu osigurala i uniformu i torbu za knjige, a Jordan, koji je sada u četvrtom razredu, kaže da mu se sviđa škola, ali ne i hotel: "Želio bih da imamo kuću. Teksas mi se sviđa jer ima više škola, i bolje su opremljene. Dobro mi je jer su svi prema meni tako dobri, u svakom smislu. Svi nastavnici trude se učiniti nam svaki dan dobrim. No zato su i strogi". Učitelji su strogi jer žele da učenici postignu dobar uspjeh. Beskućništvo nije izgovor za niski akademski standard, naglašava ravnateljica škole Arlington Park, Nikia Smith: "Očekivanja su i dalje velika jer je cilj dovesti učenike do razine znanja koje će im omogućiti standardno testiranje, jednako za učenike koji se tu nalaze već cijelu godinu, i usporedivo s drugim školama. A to je veliki izazov". Kvaliteta škole, u usporedbi s ostalim teksaškim školama - temeljena na uspjehu učenika u matematici i čitanju - sve je bolja. Ravnateljica Nikia Smith kaže da se ne može kriviti djecu što im je jedan od roditelja ovisnik o drogama, ili je bez posla, ili se nalazi u zatvoru. U školi Arlington Park, kaže ona, vlada geslo da se svi mogu suprotstaviti takvim životnim neprilikama i svladati ih, kako bi djeca ostvarila svoj potencijal i postala uzornim učenicima.