Sezona tobogana smrti (4/7/02) - 2002-07-05
Malo ih je, ali su fanatično neustrašivi i ne ustuknu niti pred najvišim rollercoasterom
Malo ih je, ali su ludo hrabri i fanatični; mnogi priznaju da imaju problema s takozvanim "mirnim" životom; dok im neki zavide na neustrašivosti, drugi tvrde da su radi jednostavno o avanturistima s manje zdravog razuma od muhe. Svi ti opisi tiču se osam tisuća članova Kluba ljubitelja tobogana smrti. Upravo prije nekoliko dana, taj je klub proslavio 25. obljetnicu postojanja, točno u vrijeme kada započinje ljetna, najveća sezona vožnji na toboganima smrti. Jubilarna godina, - koliko članovi planiraju slaviti ovu obljetnicu -, započeta je godišnjom konferencijom članova u Valenciji, u Californiji, u tamošnjem zabavnom parku Magic Mountain, iz lanca Six Flags. Taj zabavni park dom je najvećoj zbirci tobogana smrti, odnosno roller-coastera, u čitavom svijetu - ima ih 15, od kojih su tri izgrađena u zadnjih godinu dana. Ljubitelji tobogana smrti svoju sklonost ne iskazuju nediskriminiranim uživanjem u svakom roller-coasteru na koji naiđu - a, ne, oni svaki tobogan procjenjuju po tome kako brzo kreće, koliko centrifugalna sila izvlači iz sjedala, sa koliko G gravitacija lijepi uz sjedalo, koliko ima i kakvi su prateći elementi zastrašivanja - tuneli, naizgled nisko postavljene grede, prepreke koje se razmiču ispred samog vlaka i slično. Lako ih se prepozna; upravo se njih čuje kako vrište i uzdižu ruke iz prvih sjedišta tobogana; oni su ti koji su stalno ili u redi za ulaznice ili se voze po toboganu. Jess Novak, tehničar u kompaniji Ford, primjerice, već je prije ručka uspio proći deset vožnji na toboganu nazvanom "Golijat". Ukupno se od svoje šeste godine provezao na 350 različitih tobogana smrti. ... na svakom nekoliko desetaka puta! Kao i svaki ozbiljni zaljubljenik, tako i on isprobava tobogane s različitih mjesta - iz prvog reda, sa posljednjih sjedišta, iz sredine kompozicije, ujutro, navečer i u satima između njih, a sve kako bi ostvario onaj najbolji užitak pada s visine ili dvostrukog salta unatrag ili petlje unaprijed. U tome mu prolaze godišnji odmori, vikendi, praznici i bilo koji drugi slobodan dan. Premda ih obični smrtnici smatraju, - najblaže rečeno -, čudacima, članovi Kluba ljubitelja tobogana smrti iznimno su angažirani u zaštiti i očuvanju tobogana, od onih najstarijih drvenih, pa do najmodernijih, prepunih novih materijala i tehnologija. Osim tobogana, oni rade i na očuvanju i održavanju starih zabavnih parkova. Kako kažu, žele da i djeca današnje djece jednog dana uspiju uživati u njima jednako kao što su i njihovi pradjedovi i prabake. Uz to, ističu, ne radi se samo o mjestima zabave; to su uistinu mjesta ispunjena poviješću američke kulture i, ako nestanu, bit će to ogroman gubitak.