Impuls da se prešute činjenice - u ratu nikad duboko (26/9/01) - 2001-09-26
Washington Post: Vrijeme da se urednici odupru instinktu cenzure i autocenzure je prije nego što stignu reakcije, a ne poslije
U današnjem pregledu američkog tiska riječ je o interviewu čelnika Talibana, mule Omara, . Donosimo izvatke iz uvodnika , a iz uvodnika koji se takodjer bavi temom gradjanskih sloboda prenosimo dijelove. Kad su novinari , čiji je vlasnik savezna vlada, donijeli prošli tjedan svojim urednicima ekskluzivni interview, koji nije imala niti jedna druga redakcija - onaj s čelnikom Talebana Mulom Omarom u kojem on reagira na ultimatum predsjednika Busha - viši ešaloni Državnog tajništva brzo su stupili u akciju da spriječe njegovo objavljivanje - piše uvodničar današnjeg . "Mislili smo da nije prikladno da Glas Amerike emitira glas Talebana u Afganistan" - izjavio je glasnogovornik Državnog tajništva Richard Boucher. I to čak iako je članak - daleko od toga da emitira mulinu propagandu, kako je ustvrdio gospodin Boucher - koristio njegove izjave u jednom širem kontekstu, u prilogu gdje se citirao i predsjednik Bush i afganistanska oporba, a nudio je koristan pogled u način razmišljanja jednog dalekog neprijatelja - piše uvodničar . Nakon prigovora novinara i drugih koji su ukazivali da je vjerodostojnost a ne propaganda, stvarna snaga ove medijske kuće, u Državnom tajništvu su počeli ponovno o tome razmišljati i je jučer objavio tekst uz male uredničke zahvate - piše današnji . Uvodničar nastavlja: unatoč tome što je tekst naposljetku objavljen, ova epizoda otkriva impuls da se prešute činjenice koji se nikad ne nalazi duboko ispod površine u doba rata ili kvazi rata, impuls koji teško da je manje otrovan kad se pravovremeno povuče nakon prijetnje - piše uvodnik . Vrijeme da se urednici odupru instinktu cenzure i autocenzure je prije nego što stignu reakcije, a ne poslije. Često čujemo da je jedini način da pobijedimo terorizam u tome da zadržimo slobode ove zemlje. A u to je uključeno i pravo Amerikanaca da čuju i komentare koji možda nekog uznemiruju i da steknu uvid u način kako razmišlja neprijatelj - zaključuje . u svom današnjem uvodniku piše kako bi bolja kontrola osoba koje ulaze u Sjedinjene Države mogla pomoći pri hvatanju terorista, no da to neće biti lako. Iziskivat će milijarde dolara, duga čekanja na mjestima ulaska u zemlju i vjerojatno ograničavanje izvjesnih građanskih sloboda. Tu su potom i neka osjetljiva pravna pitanja, kao što je korištenje povjerljivih informacija u kaznenom gonjenju osumnjičenih za terorizam - piše . Osobe koje rade na graničnim prijelazima, aerodromima i lukama u velikoj se mjeri oslanjaju na veliku banku podataka s imenima kriminalaca - osoba osumnjičenih za krijumčarenje droga, osobe za koje se sumnja da krše ljudska prava, osobe za koje se sumnja ili zna da su teroristi. No ta banka podataka pouzdana je isto toliko koliko je pouzdan i sustav prikupljanja obavještajnih podataka. Još je teže pitanje kako – i da li uopće - pratiti osobe koje su stekle pravo ulaska u zemlju, poput recimo stranih studenata. I dok vlada počinje provoditi potrebne promjene, mora se stalno pitati: "Kako će te promjerne utjecati na obične građane koji poštuju zakone?". I to bi trebalo pomoći da se očuva ravnoteža između građanskih sloboda i djelotvornog provođenja zakona.