Velike etničke skupine imaju tendenciju ignoriranja drugih
Sukob u Gruziji temelji se na sukobljenim terotorijalnim, ekonomskim, političkim i kulturnim težnjama Gruzijaca, Osetijaca i Rusa
Složene migracije i demografskepromjene, kroz niz stoljeća, postavili su gradjane Osetije i Gruzije na putanjusukoba što je rezultiralo nemirima razne vrste, od kojih je posljednji trenutnisukob u području Kavkaza. Osetijci i Gruzijci govorerazličite jezike. Oni čak nemaju niisto ime za područje nad kojim oba naroda žele ostvariti kontrolu. Ono što Osetijci nazivaju Južnom Osetijiom, Gruzijcizovu područjem Tskhanvali. Alexandaer Rondelli, predsjedateljgruzijske organizacije za strateške i medjunarodne studije u Tbilisijuprimjećuje da je jezik snažna i ponekad vrlo opasna pokretačka snaga u mnogimdruštvima širom svijeta. UGruziji i gube živote. Premda je teškopotvrditi točan broj žrtava, obje strane optužuju jedna drugu za etničkočišćenje. Human Right Watch,medjunarodna nevladina organizacija, navodi da su Osetijci napali gruzijskasela. Rusija optužuje Gruziju zagenocide nad Osetijcima, malom etničkom grupom koja se smjestila uz granicusjeverne Gruzije i južne Rusije. Hasan Dzutsev, profesor sociologije na Sjeverno Osetijskominstitutu za humanitarne i društvene studije u Vladikavkazu izjavio je za GlasAmerike da svi Osetijci žele ujedinjenje. Profesor Dzutsev kaže da jeujedinjenje stoljetni san, i dodaje da su, do 1922. godine, Osetijci živjelizajedno na jednom teritoriju, no da je u Staljinovo vrijeme došlo do umjetnepodjele kada je Južna Osetija stavljena pod upravu Gruzije, a sjeverna podRusiju. Alexandar Rondelli kaže da suJužna i Sjeverna Osetija samo dvije od mnogih autonomnih područja koja sustvorena u vrijeme Sovjetske republike, kako bi se potakle etničke nesuglasicekorištenjem klasične taktike - zavadi pa vladaj. Danas, ruske snage tvrde da je njihova uloga u Južnoj Osetiji daodržavaju mir, dok ih Gruzijci nazivaju uljezima, te se plaše da Kremlj želiuništiti ovu krhku demokraciju. U Moskvi, neovisni ruski političkianaliticar Alexandar Konovalov kaže da su ogromni industrijski projekti zavrijeme komunističe ere promjenili etnički sastav sovijetskih republika, kadaje veliki broj radnika sa ruskog govornog područja poslan da radi na projektimapoput izgradnje nuklearne elektrane u Litvi, ili tvornice pamuka u centralnojAziji. Konovalov dodaje da se timestvorila svojevrsna etnička bomba, koja je eksplodirala nakon raspada SovjetskogSaveza, kada su se različiti narodi počeli boriti za povrat svog jezika ietničkih identiteta. Mnogi Rusi, medjunjima i on sam, nisu osjećali potrebu za potvrdom svog etničkog identiteta,kaže Konovalov. Ovaj analitičar kaže da je u SovjetskomSavezu bilo puno Rusa, i da u pravilu, velike etničke skupine imaju tendencijuda ignoriraju identitet drugih naroda, te da nisu previše zabrinuti za svoj identitet. Nema potrebe da nešto dokazujemo, objašnjavaon, jer je vrlo jasno da su Rusi Rusi. S druge strane, manje etničkeskupine osjetljive su na mogućnost pripajanja ili čak potpunog nestanka. Osetijaca je oko 500 tisuća, od toga oko 70tisuća njih živi u Gruziji. HasanDzutsev kaže da se Južni Osetijci plaše da će kao narod potpuno nestati podGruzijcima. Tbilisi tvrdi da je takavstrah potpuno neopravdan. Alexsander Konovalov kaže da se ukonfliktu u Gruziji radi o dva osnovna, ali sukobljena principa medjunarodnihodnosa, koji, prema njihovim riječima predstavljaju prijetnju globalnojsigurnosti. Konovalovkaže da je prvo od tih načela nepromjenjivost medjunarodnih granica koje su postaviliUjedinjeni narodi I Završna deklaracija Helsinškog sporazuma iz 1975. Drugi princip je pravo na samoodredjenjekoje je američki predsjednik Woodrow Willson objavio u svojih 14 točaka 1918.godine. Konovalov dodaje da se, beziznimke, u svakom etničkom sukobu jedna strana ili druga poziva na jedan od ovadva principa. Ovaj analitičar ističe damedjunarodno pravo ne nalaže koji od ova dva principa ima presedan. Zbog toga, potreba jedne etničke grupe zasvojim neovisnim teritorijem na kome bi njihov jezik i kultura cvjetali,suprotstavljena je potrebi druge etničke grupe da zadrži taj teritorij kako bizaštitila svoje osnovne interese. Svi ovi analitičari daju primjere multietničkihdruštava koja žive u miru, kao što su Švicarska i Kanada. Kavkaz, s druge strane, je područje gdje suetničke netrpeljivosti dovele do prolijevanja krvi. U nedavnoj prošlosti, Čečeni su se borili protiv Rusa, Ingusheti protivOsetijaca, Armenijci protiv Azerbaidžanaca, te Abhazijci protiv Gruzijaca. Rat koji je izbio izmedju Osetijaca iGruzijaca je etnički sukob koji ima globalne implikacije po opskrbu naftom,demokraciju, te politički utjecaj u post sovjetskom svijetu.