Kulturološki šok i po dolasku i na odlasku - strani gimnazijalci na školovanju u SAD (22/8/01) - 2001-08-21
Tisuće stranih srednjoškolaca svake godine pohađa američke gimnazije i živi u američkim obiteljima.
Osamnaestogodišnja Talijanka Chiara Valentini kaže da je, po dolasku u Sjedinjene države, doživjela pravi kulturološki šok. Sada joj se čini da će doživjeti drugi kulturološki šok kada se vrati kući, u Rim. Proteklu školsku godinu, Chiara je pohađala gimnaziju u Renou, u Nevadi, gdje je stekla ne samo nove prijatelje već i novu obitelj. "Živjela sam u jednoj prekrasnoj obitelji, koja me prihvatila kao svoju kćer i učinila mi proteklu godinu nezaboravnom. Žalostan dio boravka je upravo ovaj kraj, kada se rastajem sa svim novostečenim prijateljima i s mojom američkom 'obitelji'. Znam da ću doživjeti kulturološki šok kad stignem kući i znam da će mi biti jako teško." Chiara Valentini pohađala je u Sjedinjenim Državama četvrti razred gimnazije. Ona je jedna od dvije tisuće petsto srednjoškolaca, u dobi od 15 do 18 godina, koje je u američke obitelji tijekom protekle školske godine smjestila organizacija . Ta je organizacija osnovana za vrijeme prvog svjetskog rata sa svrhom regrutiranja dobrovoljnih vozača automobila hitne pomoći na bojišnicama. Organizacija je nastavila slati dobrovoljce i u kasnije sukobe u svijetu. 1947. godine, je inicirao program razmjene učenika srednjih škola sa smještanjem stranih učenika u domaćim obiteljima, kako bi iskusili lokalnu kulturu i način življenja. Danas, ova organizacija ima programe razmjene učenika u više od 50 zemalja svijeta, među njima i Južnoj Africi, odakle je Vuyo Mjekula. Ova srednjoškolka iz Johannesburga kaže da je godina provedena u Kaliforniji imala svoje dobre i loše trenutke, no, kaže, kući se vraća ispunjena ponajviše dobrim iskustvima: "Dobra strana bilo je upoznavanje Amerikanaca, koje sam srela, kao i, naravno, drugih učenika na razmjeni. Dobro je bilo i zateći se tako dobrodošlom u obitelji s kojom sam provela ovu godinu, kao i općenito postati dio nove kulture. Stvarno sam u tome uživala. Loša strana je bilo prilagođavanje. No, to je trajalo kratko, tako da je, sve skupa, ovo bilo prekrasno iskustvo." Za neke strane učenike, razlika u načinu života bila je prilično šokantna -mlada Egipćanka Mennat-alah El Dorry, iz Kaira, nikada ranije nije vidjela tako prisno i nesputano druženje tinejdžera oba spola. Kaže, trebalo joj je dosta vremena da se na to privikne. Australku Jennifer Perry, pak, najviše je iznenadilo da, kako kaže, Amerikanci toliko vole strance. Čim čuju strani naglasak, kaže ona, svi se, uz širok osmijeh, počnu raspitivati o zemlji odakle je stranac došao. Rastanak je za većinu vrlo tužan, ali, s druge strane, ako im prilike to dozvole, svi kažu da će ponovno posjetiti Ameriku, u kojoj su stekli toliko dragih uspomena.