Dječiji ljetnji kamp zasađuje sjeme mira
Već 17 godina djeca s svih strana srednjeistočnog sukoba ljeto provode u kampu u saveznoj državi Maine, kako bi se bolje upoznali i raz
Na jednoj večeri prije čak 17 godina novinar sasrednjeg istoka, John Wallack, je pozvao visoke izraelske, palestinske ijordanske zvaničnike da se upuste u veliki izazov, vrijedan rizika -da sepošalje petnaestoro djece iz svake od tri zemlje u ljetnji kamp u američkoj saveznojdržavi Maine. Američki novinar je bio tada uvjeren da je nedostatakmogućnosti za te mlade ljude da se druže, upoznaju jedni druge, postanuprijatelji , zajedno se zabavljaju kao tinejdžeri drugdje, dakle, uzrok stalnoj mržnji koja vlada regionom. I , šestmjeseci kasnije, rodjen je kamp Sjeme Mira, koji funkcionira i dan danas.Gotovo 500 djece svakog ljeta dolazi u ovaj kamp , u nadi da će zasadjeno sjememira jednog dana izrasti u jako, neuništivo drvo. Na prvi pogled, Sjeme Mira izgleda kao i svaki drugiljetnji kamp za djecu.. U kampu djeca plivaju, igraju lopte, voze se kanuima.Ali, tu prestaje svaka sličnost. Većina djece u kampu su iz Izraela, spalestinskih teritorija, iz Egipta i Jordana. Došli su izraziti svoja osjećanjao srednje istočnom sukobu, i da saznaju kako se osjeća druga strana. LeslieLewinson je direktor kampa. Djeca su starosti od 14 do 16 godina. Iako nekisudionici kampa žive na pet minuta jedni od drugih, fizičke, kulturne ipolitičke barijere su spriječile njihovo druženje. Bobbie Gottschal, suosnivač Sjemena Mira,kaže kako upravo te barijere igraju ključnu ulogu u održavanju neprijateljstva. , kaže Gottschallova. Sjeme Mira želi uništiti prepreke. Amira je iz Kaira Ipo prvi puta u ovom kampu je upoznala nekog iz Izraela.Ona govori: Ali prihvatiti nova prijateljstva i razumjeti drugenije tako lako. Kamperi se svaki dan uključuju u debatne klubove kojevodi posrednik - učitelj u kampu, a diskusije su vrlo često žučne. Kampere biraju tamošnje vlade, Prije nego dodju ukamp, vlada ih i brifuje. No, organizatori kampa kažu da je to u reduč uraspravama,nakon što se argumenti stari više od 50 godina iscrpe, započinjeistinsko slušanje drugoga, učenje, razumijevanje... Bobbie Gottschal, suosnivač kampa objašnjava da jebolje da se na stol iznese i prljaviveš, da se iskažu i najgore misli. No,kada se i o tome otvoreno progovori, svi se pogledaju medjusobno, i pomisle:ovi ljudi sa mnom u kampu, jesu li mi oni to učinili? Petnaestogodišnja Nili iz Izraela, iz gradića ublizini Tel Aviva, kaže da je prvanedjelja dijaloga bila najteža. 15 godišnji Cameel, palestinski kršćanin iz Betlehema,dodaje da su rasprave bile često vrlostresne, ali da je vrijedilo. , naglašava Cameel. I Nili i Cameel kažu da će po povratku kućamaprijateljima i obitelji kazati i svome iskustvu. Bobbie Gottschal kaže da je kraj ljeta u kampu ustvari za njih početak. Najteži dio posla je doći natrag kući i početi raditina miru. kažeGottschal. Ovo je 17.ta sezona kampa mira. Organizatori suuvjereni da je sjeme dobro bačeno. Na ovim je mladima da se vrate kući i počnunjegovati drvo.