Postupak prijenosa ovlasti s jedne predsjedničke administracije na drugu zamislio je Harry Truman
O prijenosu predsjedničkih ovlasti kao točno definiranom procesu govori se od 1952., kada je Harryja Trumana u Bijeloj kući naslijedio 
USjedinjenim Državama, prijenos vlasti s jedne predsjedničke administracije nadrugu vrlo je detaljan i opsežan postupak. U vrijeme kada je zemlja u ratu i ekonomskoj krizi – kao što je slučajsada – ovaj postupak dobiva na dodatnoj važnosti. Postupak prijenosa vlasti počeo je uWashingtonu već prije predsjedničkih izbora. Na Aveniji Pennsylvanija, ispred Bijele kuće, već su se početkomstudenog podizale tribine za predsjednička povorka, koji će se održati na daninauguracije novog šefa države, 20. siječnja. I u samoj Bijeloj kući, bile su u tijeku pripreme za prvi transferpredsjedničkih ovlasti u ratnu doba u posljednja četiri desetljeća. Evo što je o tome nedavno rekao predsjednikGeorge Bush: "Mirni prijenos vlasti jedna je odglavnih karakteristika istinske demokracije. Jedan od mojih važnih prioriteta je da prijenos ovlasti s jedneadministracije na drugu teče bez smetnji i glatko." O prijenosu predsjedničkih ovlastikao točno definiranom procesu govori se u Sjedinjenim Državama od 1952., kadaje Harryja Trumana u Bijeloj kući naslijedio Dwight Eisenhower. Truman se dobro sjećao koliko je zapravo1945. godine bio nespreman da preuzme položaj predsjednika države. Tek nekoliko je mjeseci bio dopredsjednikdržave, kada je umro predsjednik Franklin Delano Roosevelt. Harry Truman početkom 1945. nije bio svjestanmnogih činjenica vezanih za funkcioniranje državne vlasti – kaže politologinjaMartha Kumar, stručnjak za predsjedničke tranzicije: "Nije znao za mnoge stvari. Na primjer, nije znao da Sjedinjene Državerazvijaju atomsku oružje, te da raspolažu atomskom bombom. Zbog toga, Truman je bio odlučan da njegovnasljednik u Bijeloj kući treba biti bolje pripremljen za predsjedničkudužnost. Tako je i nastao postupaktranzicije vlasti kakav postoji danas." Tranzicijski tim novog predsjednikaima vrlo bliske kontakte s administracijom koja je na odlasku, informirajući seo točnoj situaciji u saveznoj administraciji i svim njezinim ustanovama. Takva je praksa dobila posebno značenjeneposredno nakon terorističkih napada od 11. rujna 2001. godine. Administracija predsjednika Busha bila je teku svom osmom mjesecu – mnogi čelni ljudi u aparatu nacionalne sigurnosti jošnisu bili niti potvrđeni od strane Senata Sjedinjenih Država. Kongres je podučen tim iskustvom odlučioubrzati postupak potvrde. Clay Johnsonje 2000. godine radio na tranziciji aktualne predsjedničke administracije. On kaže da je najvažnije da se što brže imenujui potvrde čelni dužnosnici na području nacionalne sigurnosti, obrane i diplomacije: "To nije bio slučaj prije osam godina aniti prije dvanaest godina. No, danas jesituacija drugačija – danas smo u ratu. Svi su svjesni da postoje ljudi koji nam žele nauditi i od kojih semoramo obraniti." Predsjedničku tranziciji kompliciračinjenica da prema američkim zakonima administracija na odlasku sa sobom odnosicjelokupnu arhivu. Novi dužnosnici ulaze u svoje nove urede koji su, naizvjestan način, potpuno prazni. 'Naravno, administracija u odlasku može svojim nasljednicima ostavitikopije važnih dokumenata' – kaže Martha Kumar. Zato je vrlo važno imati kvalitetnu i otvorenu komunikaciju između dvijevladajuće ekipe – one koja odlazi i one koja dolazi. Politologija Martha Kumarkaže da je budući predsjednik Barack Obama dobro učinio što je odmah počeoimenovati najvažnije dužnosnike – ministre i šefove drugih vladinihagencije. Ankete pokazuju da je togasvjesna i američka javnost-čak 68 posto ispitanika izjavila je da pozorno pratiprijenos predsjedničke vlasti u Washingtonu.