Film tjedna: 'Pride'
Crnački tinejdžeri - članovi plivačkog kluba - hvataju se u koštac s jakim predrasudama kada se nađu suprotstavljeni favoriziranom bjel
Jedan od filmova koji su doživjeli premijeru ovog vikenda je i drama, prema istinitom događaju, o plivačkom treneru koji promijeni živote mladeži u Philadelhiji. Film "Pride" za nas je pogledao Alan Silverman. Godine 1974, natjecateljsko plivanje nije bilo čak niti san za tinejdžere koji su običavali igrati košarku kraj Rekreacijskog centra Marcus Foster. Ustvari, gradski oci su bili spremni zatvoriti taj trošni objekt blizu centra Philadelphije. No, tada se pojavi Jim Ellis. Prvotno uposlen da pomogne pri zatvaranju rekreacijskog centra, on promijeni mišljenje – pa tako i sudbinu mladeži iz te gradske četvrti – kada u zgradi otkrije zapušteni plivački bazen. Nakon tjedana čišćenja, on pozove lokalnu djecu da se u bazenu ohlade od ljetne vrućine. No, pritom im otkrije ono što je i sam naučio kao plivački prvak u koledžu. Isprva neodlučni, tinejdžeri uskoro uživaju u bazenu. Za kratko vrijeme, pod njegovim tutorstvom, oni oforme ekipu koja će se natjecati na lokalnim takmičenjima. Terence Howard mjesecima je vježbao u bazenu da stekne glatki zamah i lakoću natjecateljskih plivača. Kaže da mu je to pomoglo i u shvaćanju uloge, jednako kao i pomoć stvarnog Jima Ellisa. "Stvar je bila kako postati potpuno opušten u vezi s vodom. Laik uđe u vodu spreman da ju pokori, makne s puta, otisne se kroz nju punom silom. Ono što se isprva ne shvaća jest da se u vodi brzina stiče sporom akceleracijom. Najteže je naučiti kako nježno uvjeravati vodu oko sebe. I to ide na ruku Jimovom osobnom stilu – on te na vrlo smiren, ali uvjerljiv način odvodi u fazu u kojoj se osjećaš fantastično i svemoćno" - objašnjava Terence Howard. Vjerno žanru inspirativnog filma, ekipa mladaca isprva se spotiče i mora naučiti da za uspjeh u natjecanju – jednako kao i u životu – nije dovoljno 'pojaviti se'. Sunu Gorena, uspješni autor video spotova i reklama iz Cape Towna, kaže da se njegov redateljski prvijenac vrlo lako može asocirati i sa životom izvan sporta: "Biti onaj koji počinje s dna, onaj koji nema nikakvu prednost ni olakšavajuću okolnost ... kad dolazite iz Afrike, to je dio vašeg osobnog životnog puta. Za mene, koji sam odrastao u siromašnim predgrađima Zimbabwea, mučio se da dobijem priliku za školovanje, molio za razne stipendije ... to je moj put. Sport je i meni pomogao da se izvučem iz takvog stanja, jer sam igrao ragbi." U filmu, gdje crnačke tinedžere iz centra grada trenira crnac, naši junaci se moraju suočiti i s jakim predrasudama kada se nađu suprotstavljeni favoriziranom bjelačkom timu iz bogatog predgrađa. No, Jim Ellis kaže da je u stvarnosti njegova ekipa vrlo rijetko doživjela ikakvu diskriminaciju: "To je igrani film, a ne dokumentarac, dakle neće sve biti baš jednako kao što je bilo u stvarnom životu. To su mi rekli već na početku. Osnovni motiv ostaje isti: uspjeh ni u vodi ni na ulicama nije lako postići. Ta djeca koju sam trenirao, imala su svoj san, koji je bilo vrlo teško ostvariti. No, treba stvari gledati pozitivno – kad god je bilo vode, ja sam plivao; kad god su se djeca pojavila na vratima, ja sam ih trenirao ... i postizali smo uspjehe." Glumačka postava uključuje i Bernieja Maca, Kimberly Elise i Toma Arnolda. Glazba filma vrlo nas vjerno vraća u sedamdesete – 'Back Stabbers' i sastav O'Jays!