Kako sačuvati novinarsku objektivnost ako vas 'priključe' vojsci? (13/4/03) - 2003-04-13
Intervencija u Iraku prvi je rat u kojem novinari s vojnicima dijele "i dobro i zlo"
Dok traje rat u Iraku, više od pet stotina izvjestitelja prati američke i koalicijske postrojbe. Taj aranžman je naišao na oprečna mišljenja među novinarima, profesorima novinarstva kao i u američkoj javnosti. Kakvu ulogu imaju takvi vojsci "priključeni" izvjestitelji u naporima američkih dužnosnika, političara i novinara da javnosti predstave svoje stavove o ratu? Janet Steele, profesorica novinarstva na Sveučilištu George Washington, kaže da ovaj rat karakterizira jedinstven način medijskog izvješćivanja. "Osobni i izravni pogled na život i smrt na iračkim bojišnicama nudi svježu perspektivu na rat" - smatra gospođa Steel. "To bi se moglo proglasiti briljantnim potezom vojske na polju odnosa s javnošću. Novinarima kao da je poručeno: 'Evo vidite, nemamo nikakvh tajni, putujte s nama i gledajte što radimo, mi smo otvoreno društvo i naša vojska je otvorena'. U tom smislu to je veliki pomak naprijed.” Međutim nakon nekoliko tjedana, kad se javna debata usredotočila na brzinu napredovanja američkih snaga, profesorica Steele je primijetila promjenu u odnosu između vojske i njoj "priključenih" novinara, koji su došli u priliku da izvješćuju i o problemima u vođenju rata, što možda nije bila u skladu s početnim očekivanjima Ministarstva obrane. Prema rezultatima istraživanjima washingtonskog Projekta za dostignuća u novinarstvu, čak 94 posto izvješća tih novinara je tijekom prvog tjedna rata bilo temeljeno na činjenicama - informacijama s bojišnice. To je dovelo do početnog zaključka da se američka javnost, zahvaljujući pratećim novinarima, puno bolje informira nego što je bilo slučaj tijekom Zaljevskog rata 1991. godine, kada su novinari imali ograničeni pristup bojišnicama. Autori istraživanja iskazali su svoju zabrinutost za objektivnost novinara, u podnaslovu studije koji glasi: "Ako pucaju na vojnike, pucaju i na mene”. Izvješće sugerira da bi novinari u skopu američkih postrojbi trebali biti oprezni, pogotovo kada je u pitanje usvajanje vojne terminologije u korištenju terminologije, koju stratezi znaju često upotrebljavati s ciljem pridobijanja naklonosti građana. Međutim, profesor Steve Roberts, također sa sveučilišta George Washington, naglašava da nisu svi ratni dopisnici jednaki, odnosno, neki su subjektivniji, a neki objektivniji. "Ne mislim da svi novinari rade na isti način. Recimo novinari televizijske mreže Fox, koja je otvoreno navijala za rat, zdušno su preuzimali pristrane stavove vojnika koje su pratili. Neki drugi dopisnici, poput iskusnog Ted Koppela iz mreže ABC nisu se dali uvući u jednostrano izvještavanje.” Nove ankete pokazuju da se većini Amerikanaca sviđaju izvješća novinara koji su u ovom rau postali dio vojnih posrojbi. Međutim, o toj ideji stručnjaci još uvijek imaju vrlo podvojena mišljenja.