Zahvaljujući Internetu, referentna literatura neće doživjeti sudbinu dinosaurusa
Ako želite saznati što više o pčelinjem saću, više niste ograničeni samo na članak u dobroj, staroj enciklopediji, napisan prije petnae
Ide li referentna literatura putem dinosaurusa? Izumire li u mraku zaborava? Ustvari - ne! Pokazuje se da je ona živa i zdrava, čak popularnija nego ikad ranije, ali - online, na Internetu. Tijekom godina, novinari Glasa Amerike - baš poput drugih novinara i učenih ljudi svugdje u svijetu - prikupili su prepune police referentnih knjiga. Ne samo enciklopedija, nego i pojedinačnih djela o zemljopisu, povijesti, pravu, znanostima, jezicima, te, konačno, alatkama svog zanata - riječima ... o porijeklu i uporabi riječi. No, većina tih knjiga nije bila otvorena već mjesecima, možda i godinama. Postale su, na izvjestan način, povijesni artefakti ... dio uredskog dekora. Ne zato što smo se zalijenili, ili zato što su njihovi sadržaji manje važni nego ranije, nego - kao što ste vjerojatno i sami već naslutili - zato što su njihove informacije dostupne u tren oka na stotinama, možda i tisućama web stranica na Internetu. Ako želite saznati što više o pčelinjem saću, više niste ograničeni samo na članak u dobroj, staroj enciklopediji, napisan prije petnaestak ili više godina. Na Internetu, elektronički se može doprijeti do više podataka o pčelinjem saću nego što bi vam se vjerojatno mililo čitati. Naravno da je takvo stanje stvari izazvalo srčane aritmije kod velikog broja izdavača referentne literature, ali, one dobre to nije izbacilo iz biznisa. Recimo, izdavačka kuća McGraw-Hill sada prodaje za trećinu manje svojih tvrdouvezanih "Enciklopedija znanosti i tehnologije" nego prije deset godina. Dijelom je to i stoga što čitava garnitura sada košta gotovo tri tisuće dolara. No, McGraw-Hill to više nego nadoknađuje prodajom pretplata za elektroniču verziju te enciklopedije knjižnicama, sveučilištima, te drugim korisnicima diljem svijeta. Online enciklopedija se redovito obnavlja najnovijim podacima i, uz to, nudi vizuelne poslastice kakvih nema u tiskanom izdanju. Izdavače je mnogo koštalo - i u softveru i u dizajnu - da prerastu u elektroničko izdavaštvo, ali, ako su željeli ostati u biznisu, nisu imali mnogo izbora. U najmanju ruku štede velike novce u troškovima skladištenja knjiga ... a štede i priličan broj drveća koji bi inače otišao u papir za te enciklopedije.