Starbucksova "šalica savjesti"
Starbucks je samo jedna od stotina multinacionalnih korporacija koje se bave humanitarnim radom u Trećem svijetu
Obično se kaže da oni koji pomažu ljudima u siromašnim zemljama imaju veliko srce. No, neki od njih imaju i povelik novčanik. Sve je više multinacionalnih korporacija koje izravno pomažu svojim partnerima u zemljama u razvoju koji ih opskrbljuju sirovinama. Korporacije danas sudjeluju u čuvanju okoliša, grade škole u siromašnim zemljama te općenito rade na tome da se u trećem svijetu poboljša životni standard. Iako neki sumnjaju u prave motive multinacionalnih korporacija, one mijenjaju način na koji se danas dijeli humanitarna pomoć. Kavana Starbucks u Bonnu u Njemačkoj. Mnogi od mušterija nisu ni svjesni da je šalica kave koju ispijaju 'šalica savjesti'. Naime, globalni lanac kavana Starbucks pokrenuo je program koji se zove Coffee and Farmer Equity.Poljoprivrednici u Južnoj Americi koji Starbucks opskrbljuju kavom obvezali su se da neće uništavati okoliš.Zauzvrat, Starbucks se obvezao da će im za proizvedenu kavu isplaćivati – kako se navodi – 'pravednu naknadu' te da će se, općenito gledano, za njih bolje brinuti. Ellen Sycorder, koja upravo ispija esspresso u Starbucksu u Bonnu, sviđa se ova ideja: "Mislim da je to pozitivno. Zbog toga ću u Starbucks navraćati češće nego u druge kavane." Korporacija Starbucks kojoj je sjedište u Seattleu u Sjedinjenim Državama već deset godina surađuje sa međunarodnom organizacijom Conservation International koja se bavi problematikom očuvanja čovjekova okoliša. Počeli su u meksičkoj pokrajini Chiapas, a danas rade širom svijeta – od Costa Rice do Istočnog Timora. Iako je zbog recesije Starbucks nedavno zatvorio čak 900 svojih lokala širom svijeta, program Coffee and Farmer Equity se proširio. Dennis Macray, koji je u Starbucksu direktor Odjela za globalnu odgovornost, kaže da ekolozi, a i farmeri, njegovoj firmi daju mnoge korisne savjete. Starbucks zauzvrat često lokalnim farmerima savjetuje da diversificiraju svoju proizvodnju, pa čak i da privremeno prestanu uzgajati kavu. Macray navodi primjer iz Kenije: "Farmer je zaista bio ponosan na voće i povrće koje je počeo uzgajati. Krošnje njegovih voćki čak su i pravile sjenu koja je potrebna za uzgoj kave. Uglavnom, naizmjence je prodavao voće i povrće, a onda i kavu i posao mu je vrlo dobro išao." Starbucks je samo jedna od stotina multinacionalnih korporacija koje se bave i humanitarnim radom u Trećem svijetu. Carl Hammerdorfer se ovim poslom, na ne-profitnoj sceni bavi već desetljećima i kaže da je isprva bio vrlo sumnjičav kada je u pitanju dobrotvorna djelatnost korporacija: "Ja sam prilično skeptičan ako ne i ciničan kada su u pitanju motivi biznisa. Da ste me pitali prije pet godina, rekao bih vam da se korporacije bave humanitarnim radom samo iz marketinških razloga, kako bi poboljšale svoj imidž i povećale prodaju." Međutim, Hammerdofer kaže da su se korporacije u novije vrijeme promijenile, možda i zbog toga jer su shvatile da bi globalne klimatske promjene mogle i njima nauditi.'Što god bio razlog promjeni, činjenica je da se ona dogodila i to je dobro za sve' – kaže Carl Hammerdorfer.