Saudijski obavještajci kontaktirali s teroristima? (2/8/03) - 2003-08-02
New York Times: "Ova tvrdnja, ako je točna, objašnjava zašto tajni dio kongresnog izvješća o terorističkim napadima iz 2001. ima takav 
piše da se u tajnom, neobjavljenom dijelu kongresnog izvješća o terorističkim napadima na Sjedinjene Države, u rujnu 2001, navodi da su dvojica državljana Saudijske Arabije, koji su imali u najmanju ruku indirektne veze s otmičarima zrakoplova, ustvari bili agenti saudijske obavještajne službe, te da su, možda, o svojim kontaktima podnosili izvješća saudijskoj vladi. Newyorški list navodi kao izvor neimenovane osobe koje su vidjele izvješće. Ovakve tvrdnje bi objasnile, piše newyorški list, zašto tajni dio izvješća sadrži takav politički naboj. On je, podsjetimo, izazvao zategnutost između Sjedinjenih Država i Saudijske Arabije. Dvojica spomenutih Saudijaca, naime, operirala su u kompliciranoj mreži financijskih veza koje su sezale, navodno, i do dvojice od 19 terorista. ****** također piše o nesebičnoj ljubavi jednog bračnog para, koji je uselio u Sjedinjene Države prije 21 godinu - iz Hrvatske. Povod napisu je operacija, izvedena prije par dana u blizini New Yorka, u kojoj je izvjesnoj Eleni Močibob izvađena oboljela jetra i usađena polovica jetre njezinog supruga Teddyja. Njoj je, bez operacije, preostala možda godina dana života. Ovako, oboje će živjeti s rizikom bolesti, ali, kako kažu, zajedno. I odrastanje svojih unuka vidjet će - oboje. Gospodin Močibob će se, međutim, morati odreći cigareta, koje je svih ovih godina nabavljao iz Hrvatske, i rakije koju je sam spravljao isto po receptu iz stare domovine. ****** piše o jednom nesvakidašnjem dječjem ljetnom kampu u mjestu Alexandrija, u saveznoj državi Virginija. Naziv kampa je "Čelnici sutrašnjice", a kamperi su tridesetoro djece iz afričke države Sierra Leone. Najstarijem je šesnaestak, a najmlađe je staro samo 7 godina. Svako od te djece gotovo čitav svoj život je provelo gledajući nevjerojatne strahote građanskog rata u svojoj zemlji, a neki od njih su i sami žrtve. Većina ih je na vlastite oči izgubila roditelje, te danas žive, kao izbjeglice, s američkim obiteljima. Za razliku od drugih dječjih ljetnih kampova, ovaj se posebice pozabavio tim aspektom njihovog strašnog djetinjstva - uz igre, kupanje u bazenu, izlete i slično, djeca tijekom četiri tjedna imaju i pun tretman psihologa i drugih terapeuta kako bi im se pomoglo da se nose s jezivim uspomenama. Poseban uspjeh, kako piše washingtonski list, polučila je likovna radionica. Jedan od ciljeva terapeuta bilo je da kod djece ponovno razbude zamrlu ljubav prema njihovoj negdašnjoj domovini i kulturi, kakve su bile prije građanskog rata.