Washington-Lee: super-moderna škola u Arlingtonu
Ova škola posjeduje gotovo 600 računala koja su na raspolaganju učenicima – više od jednog na svaka tri učenika. U prostranoj knjižnici
Preko rijeke, nasuprot Washingtona, nalazi se okrug Arlington u Virdžiniji – mala, ali gusto naseljena prigradska zajednica u kojoj javne škole pohađa 18 tisuća učenika iz ukupno 127 zemalja, koji govore više od 100 jezika. Otprilike jedna trećina njih dolazi iz obitelji koje su dovoljno siromašne da imaju pravo na besplatne ili jeftinije školske obroke. No, okrug Arlington je dovoljno imućan da je nedavno mogao potrošiti oko 95 milijuna dolara za izgradnju super moderne škole. Kako bi saznao na koji je način tehnologija danas utkana u američko javno obrazovanje, Art Chimes je posjetio novu srednju školu Washington-Lee. Činjenica da se ovdje može vidjeti puno kompjutera ne iznenađuje, no ono što je neočekivano je kako je ikonasta ploča u svakoj učionici zamijenjena s visoko-tehnološkim i višenamjenskim uređajem s ekranom. je interaktivna bijela školska ploča koja nam omogućuje da dodirivanjem njene površine upravljamo svojim kompjuterom. To je sjajan način na koji učitelji mogu dijeliti jedan jedini kompjuter sa svim učenicima u razredu," kaže koordinatorica za tehnologiju, Sandy Munnell. Njoj je trebalo nešto vremena da objasni mogućnosti jer ta ploča ima mnogo funkcija. Iako izgleda kao jednostavna bijela ploča na zidu, to je zapravo površina koja je osjetljiva na dodir i na vrh koje je postavljen video projektor. Na ovoj se ploči mogu prikazati jutarnja oglašavanja koja dolaze iz malog televizijskog studija u školi. Pomoću nje možete i surfati Internetom te, koristeći specijalne elektronske flomastere, zaokružiti dio web stranice ili je posebno označiti. Osim prstiju, i ti flomasteri služe poput krede na školskoj ploči, ali s dodatnom funkcijom softwarea za prepoznavanje rukopisa. Nastavnik biologije Jason Brodowski koristi  kako bi pomogao učenicima pri korištenju mikroskopa: "Mikroskop mogu prikazati na jednostavnim spajanjem na digitalnu kameru. Tako cijeli razred može vidjeti ono što vidim ja. A kada naposlijetku izoštrim sliku, učenici s uzbuđenjem uzviknu: “Oh, sad nam je jasno o čemu pričate.” Zatim se pojedinačno mogu usredotočiti na svoje mikroskope i sami pogledati sliku. To je vrlo zabavno." Ova škola posjeduje gotovo 600 računala koja su na raspolaganju učenicima – više od jednog na svaka tri učenika. Po cijeloj zgradi raspoređeni su kompjuterski laboratoriji, a u prostranoj i živahnoj knjižnici računala koegzistiraju s knjigama. Škola je pretplaćena na referentne materijale na Internetu koji se neprestano dopunjuju, a učenici im imaju pristup i iz svojih domova. Budući da na Internetu, osim dragocjenog školskog materijala, postoje i sadržaji koji nisu primjereni tinejdžerima, škola ima software koji blokira web stranice koje sadrže, primjerice, pornografske elemente. No, kako kaže knjižničarka Lynette Constantinides, zbog nevjerojatno raznolike učeničke populacije u Arlingtonu, nije uvijek lako zaštititi ove mlade ljude od nepoželjnih sadržaja: "Na primjer, možete naići na dijete iz Mongolije ili sa Srednjeg istoka kako sjedi za računalom i pretražuje web sajtove na svom materinjem jeziku – mi tada ne možemo znati što oni zapravo rade. Nemamo filtere na Urdu ni Pashto jeziku, a čak ni filteri na engleskom nisu potpuno učinkoviti." Sahand Minaie, jedan od đaka koji je s roditeljima u Sjedinjene Države došao iz Irana, odlučio je koristiti kompjuter u knjižnici koja je otvorena i nekoliko sati nakon nastave. On kaže da pokušava naći note za glazbu koju će s grupom učenika svirati na koncertu u Cyber Cafe-u. Treba im muzika raznih žanrova – od klasične i folk do moderne. Cyber Cafe u prizemlju, s 28 kompjutera, je udoban i privlačan, no tu se ne služi kava. Sandy Munnell kaže da je on namijenjen učenicima za druženje, osobito onima koji nemaju kompjuter kod kuće: "Arlington je uložio mnogo novca u ovo zdanje kako bi ga učinio što udobnijim. Imamo pristup brojnim računalima po cijeloj zgradi tijekom redovne nastave, no to vrijeme nije isto kao kad ih učenici mogu koristiti u opuštenoj atmosferi, van nastave." Gospođa Munnell dodaje da bi kablovske instalacije u srednjoj školi Washington-Lee trebale trajati i podržavati postavljeni tehnološki sustav još godinama. No, čak i ako to neće biti moguće, buduće generacije učenika ove škole ionako će najvjerojatnije koristiti bežične veze.