Novi Hladni rat novog svjetskog poretka - 2003-09-12
Allan Lichtman profesor historije na Univerzitetu American u Washingtonu, sinoć je s novinarom Glasa Amerike Davidom Borgodiom razgovar
VOA: Istodobno smo uz sve snažne emocije koje je izazvala druga godišnjica napada na New York i Washington svjedoci i novom upozorenju State Departmenta o mogućim novim napadima na američke interese širom svijeta, što nas podsjeća da smo možda u dobu novog hladnog rata Lichtman: Možemo reći da je riječ na koju se sada najviše obraća pažnja - riječ: ranjivost. Napad na Pearl Harbour je okončao mit o američkoj izoliranosti. Nakon toga smo se morali uključiti u svjetske dogadjaje. Na neki način je 11. septembar u stvari takav trenutak - okončan je mit o američkoj neranjivosti, o tome da smo mi eto, nekako sigurni, bez obzira šta se dogadja u svijetu. Tome je sada kraj. Mi smo u novom dobu ranjivosti... Na mnogo načina, upravo kako je Hladni rat započeo nakon okončanja drugog svjetskog rata, tako je George Bush neki dan objavio novi hladni rat, rekavši da mi sada imamo novog neprijatelja - terorizam, koji, poput militantnog komunizma nekada, nije ograničen na jednu odredjenu državu, ne zna granica, počiva na militantnoj ideologiji, i privlačan je mnogim marginalnim, siromašnim i zaboravljenim dijelovima društava diljem svijeta. Predsjendik je rekao kako ćemo platiti svaku cijenu, ići gdje god da treba kako bi se protiv toga borili. ... Takodjer, imidž ovog novog hladnog rada, meni mnogo liči na sliku prvog hladnog rata: ako se ne izborimo protiv terorizma u Iraku, kaže predsjendik, on će doći u naše dvorište i morat ćemo se protiv njega boriti kod kuće. Upravo kako smo slušali tijekom Vijetnamskog rata - ako se ne izborimo protiv komunizma u Aziji, stići će kod nas... Dakle, sve ovo ukazuje na vrlo ozbiljnu situaciju. Radi se o dugoj borbi pred nama, koja zahtijeva enormne američke resurse, američke živote, američke napore, i plus ima utjecaj na ljude u cijelom svijetu. Jer ne zaboravimo - ono što se onda zvalo Hladni rat, u stvari je bio rat pravim oružjem u mnogim dijelovima svijeta. VOA: Imate li vi osjećaj profesore Lichtman da, ukoliko bi se uhvatili Osama bin Laden i Saddam hussein, obojica ili barem jedan od njih, dakle, personifikacija terora u svijetu, da bi ovaj osjećaj ranjivosti izblijedio? Ili će ih možda zamijeniti njihovi sljedbenici? LICHTMAN: Dvije važne stvari - kao prvo, mislim da je bilo šokantno da u inače vrlo trezvenom obraćanju predsjednika Busha prije nekoliko dana, nije govorio ni o Osami bin Ladenu ni o Saddamu Husseinu. Na neki su način te dvije figure nestale. Zato mislim da novi hladni rat sutra ne bi prestao čak ako bismo uhvatili obojicu. Isto kao što ni smrt Josifa Stalina, diktatora u Sovjetskom Savezu, ranih 50-tih, nije značila kraj tadašnjeg Hladnog rata. Dakle, ne vidim da bi se ovaj novi hladni rat završio samo zato što ćemo možda ukloniti neke od glavnih igrača. Iza toga stoji izuzetno moćna ideologija. Pored toga, ukoliko se ne provedu reforme širom svijeta, upravo kako se to dogadjalo pred kraj Hladnog rata, ne vidim kraj ovome, iskreno. VOA: Vi ste profesor ovdje na Univerzitetu i u stalnom ste kontaktu s mladim ljudima. Dajte nam sliku toga kako oni gledaju na ove stvari - jesu li uplašeni, ili jednostavno žive svoj život i ne brinu se? LICHTMAN: Situacija tu je paradoksalna. Jer, obje opcije koje ste spomenuli, su tačne. Oni žive svoje živote onako kako su mladi ljudi živjeli tijekom cijele povijestii, kroz razno razne tragedije, i teškoće. Medjutim s druge strane, pogotov na univerzitetu gdje ja predajem, osjeća se ta ranjivost. Univerzitet American je sjajan centar za učenje upravo o onome što se dogadja, i već dugo je centar političkog prosvjeda. Ima mnogo nezadovoljstva medju studentima politikom trenutne administracije, što je u stvari odraz dijela mišljenja diljem Amerike. Stepen popularnosti predsjendika Busha je pao trenutno na 52 posto - takkva mu je bila popularnost dan prije 11 septembra 2001. Brojevi koji ukazuju na one koji ga žele za predsjednika i u drugom mandatu, sada su ispod 50 posto. Ono što je u jednom trenutku izgledalo kao stvarna mogućnost za ovog predsjednika da ostavi svoj pečat na povijesti, da obavi jednu povijesnu misiju, u stvari se okrenulo u nešto vrlo dvosmisleno, u jednu tešku situaciju, baš kao nekada Hladni rat.