'Momci iz Bedforda' (9/6/04) - 2004-06-08
Prvog dana savezničkog iskrcavanja u Normandiji, u lipnju 1944., gradić Bedford u Virginiji, izgubio je čak 19 svojih žitelja, pripadni
Prije nekoliko dana, u Europi i Sjedinjenim Državama bilježena je šezdeseta obljetnica "Dana D" – savezničkog iskrcavanja u Normandiji, koje je označilo prekretnicu u drugom svjetskom ratu. U toj je bitci posebno visoku cijenu platio gradić Bedford u saveznoj državi Virginiji, koji je samo u prvoj fazi napada izgubio 19 svojih mladih stanovnika. Britanski novinar Alex Kershaw napisao je knjigu "Bedford Boys – Momci iz Bedforda", jer je, kako kaže, osjećao dug prema tom mjestu i njegovim stanovnicima: "Odrastao sam u slobodi zbog toga što su ti mladići učinili. To nije pretjerivanje. Ti su mladići umrli da bih ja danas mogao biti ovdje." 34-orica mladića iz Bedforda, koji su otišli u drugi svjetski rat, služili su u istoj jedinici u konpenim snagama. Većina ih je bila iz seoskih obitelji. Ušli su u Nacionalnu gardu da bi bolje zarađivali, a nakon izbijanja rata, mobilizirani su i upućeni u Britaniju na pripreme za Dan D. No, Alex Kershaw kaže da ih ništa nije moglo pripremiti za ono što ih je čekalo na plažama Normandije: "Bilo im je rečeno da će njemačke linije obrane biti žestoko bombardirane, pa nisu očekivali jači otpor. Međutim, pokrov oblaka onemogućio je jako bombardiranje. Kada su se iskrcali, kao da su ušli na poligon. Upravo zato je Bedford pretrpio tako teške gubitke. Mladići iz Bedforda iskrcali su se na najgorem dijelu obale u najgore moguće vrijeme. Oni su prvi zakoračili na kopno. Mnogi od njih ubijeni su gotovo odmah." Alex Kershaw dodaje da su vijesti o poginulima doprle do Bedforda tek šest tjedana nakon Dana D, kada su počeli stizati prvi telegrami: "Dvadesetjednogodišnja Elizabeth Tess uključila je teleks 16. srpnja u 8 i 30 ujutro. Stroj je odmah izbacio imena devetorice mladića, s kojima je odrasla. Svako ime je sa sobom donijelo drugu tragediju, drugu traumu tom gradiću od tri tisuće stanovnika." Gospodin Kershaw, autor knjige "Momci iz Bedforda" kaže da je ratno iskustvo povezalo bedfordske veterane i njihove obitelji, koji danas žive diljem Sjedinjenih Država: "Sastaju se što češće mogu. Jednom godišnje nađu se svi zajedno na večeri. Razgovaraju o svojim iskustvima i pružaju podršku jedan drugome. Na neki način, iz njihove boli i patnji, iz smrti njihovih kolega, razvila se zajednica." Veterani iz Bedforda zajedno će obilježiti i šezdesetu obljetnicu Dana D. Kako kažu, da moraju, ponovno bi postupili isto i iskrcali se na plaže Normandije, jer svaka generacija ima svoje bitke koje mora voditi.