Među useljenicima u Ameriku sve je više umirovljenika
Očevi i majke, djedovi i bake, koji u Ameriku dođu kako bi živjeli s djecom i unucima često su šokirani onim što ih ovdje dočeka. “Muž 
Velika većina imigranata koji nastanjuju Ameriku mladi su ljudi sposobni za rad. No, posljednjih godina u ovu zemlju pristiže sve više starijih useljenika – u dobi od šezdeset i sedamdeset godina te stariji – više od 100 tisuća godišnje. Za mnoge od njih život u Americi nije se pokazao onakvim kakvom su se nadali. Fremont u saveznoj državi Kaliforniji – inače etnički najraznolikiji grad u ovoj etnički raznolikoj državi – dom je iznimno velikom broju starijih imigranata. Iz priloga Lonny Shavelson doznajemo o novom programu koji bi im trebao pomoći. U malom stanu krcatom imigrantima iz Indije, 75-godišnji Hardev Singh stišava ton kazetofona na kojem se čuje molitva Sika. Razlog njegovog preseljenja u Sjedinjene Države, kaže, bio je da se pridruži svojoj kćerki i njenoj obitelji. No, došavši ovdje, Singh je našao obitelj pod stresom. Njegova kći i njen muž radili su noćnu smjenu u jednoj tvornici medicinske opreme. Njegovi unuci, adolescenti, živjeli su njemu stranim načinom života. Onda su se doselili i roditelji njegovog zeta, pa u stanu više nije bilo dovoljno mjesta. Tada se gospodin Singh preselio u ovaj stan pun ljudi na drugom kraju grada. On kaže da ga je to jako povrijedilo, ali da se s vremenom privikao na novi život. Prevodilac za gospodina Singhia je Kashmir Shahi, četrdeset-dvogodišnji softverski inženjer iz indijske provincije Punjab. On je jedan od tridesetak dobrovoljaca u Fremontu u Kaliforniji koji su prošli obuku za rad sa starijim useljenicima. Njega je slučaj gospodina Singha i njegove obitelji jako rastužio. "Stvarno je sramotno za tu obitelj da se nije pobrinula za njega kako je obećala i njemu i vlastima koje su je u tome podržale" - kaže Kashmir Shahi. No, to nije nemar, kaže Mary Ann Mendall, iz Ureda za pomoć obiteljima i starijim osobama. To je jednostavno realnost života u Sjedinjenim Državama. Očevi i majke, djedovi i bake, koji se ovdje dođu pridružiti svojim obiteljima da bi živjeli kao u vlastitoj zemlji, često su zbunjeni i šokirani onim što ih ovdje dočeka. “Muž i žena rade, djeca su u školi, a susjedstvo napušteno. Tako se oni nađu sami” - kaže gospođa Mendall. Njoj nije poznato koliko imigranata prolazi kroz obiteljske teškoće ove vrste, jer je ovima takvo što često neugodno priznati. No, očajna situacija useljenika poodmakle dobi postala joj je jasna na jednom prošlogodišnjem sastanku. "Bilo je vrlo tiho. A onda je jedan gospodin progovorio i rekao: ‘Osjećamo se kao da smo paraziti vlastitoj djeci. O njima ovisimo kad se radi o novcu, skrbi i socijalizaciji. To nas čini strašno depresivnima.' - opisuje događaj Mary Anne Mendall. Zbog toga je Fremont započeo s posebnim programom za pomoć starijim osobama. Gradski su predstavnici održali sastanke 14 skupina, na devet jezika, kako bi saznali što je tim useljenicima potrebno da bi se prilagodili životu u Americi. Na sastanku u hramu za Sike, oni su postavljali mnogobrojna pitanja: od mogućnosti polaganja i plaćanja vozačkog ispita, do uvjeta za minimalne mirovinske beneficije ili pozajmice. Dobrovoljci ovog programa sada pomažu starijim imigrantima oko smještaja, zdravstvene skrbi, zakona, obiteljskih konzultacija, kao i jednostavnih, ali ključnih životnih situacija poput snalaženja u putovanju autobusom. Oni tvrde da je njihov program uvelike pomogao u smanjenju osjećaja izoliranosti i depresije kod ove populacije. Prije nego što je napustio Indiju, Hardev Singh je, nakon duge vojne karijere, otišao u mirovinu. Sada kad mu je 75 godina, odlazi na posao kojeg je morao uzeti da bi preživio – noćnu smjenu na lokalnoj benzinskoj crpki. Kashmir Shahi upisao je Singha u program zdravstvenog osiguranja, povezao ga s ostalim imigrantima njegovih godina iz Indije, a trenutno mu pronalazi manje napućen smještaj. No, Kashmir Shahi tvrdi da je ono što je najviše pomoglo Singhu sama njegova prisutnost kao predstavnika grada Fremonta, koja mu je pomogla da se osjeća cijenjenim, ovdje u stranoj zemlji. “Mislim da sam ga utješio i pomogao mu da ponovno može uživati u životu” - kaže Kashmir Shahi.