Izlaz iz šoka - u patrotizmu i dobrovoljnim akcijama (16/9/01) - 2001-09-16
Njujorčanima je teško što više ne vide tornjeve-blizance, spas traže u pomoći sugrađanima i prikupljanju donacija
Pet dana nakon najgoreg terorističkog napada u povijesti Sjedinjenih država, Njujorčani se pokušavaju nositi s razmjerima uništenja i gubicima ljudskih života. Danju i noću, stanovnici jugozapadnog dijela Manhattana okupljaju se na ulicama kroz koja prolaze vatrogasna vozila u nadi da će bodrenjem ojačati moral vatrogasaca, umornih od pretraživanja ruševinama. Među vatrogascima je i Kerry Miller. "Pa, ne znam ... Teško je bilo što reći. Toliko toga se događa i toliko ima štete ... i svega drugog. ... Jako je teško" – kaže ovaj njujorčanka. Umor se vidi i na licu stolara Stevea Leblanca, koji se dobrovoljno pridružio spasiocima prije dva dana. Njegov način sučeljavanja s tragedijom sastoji se u tome da što više vremena provede pretražujući ruševine. "Najteže mi je doći ovamo. Živim na Upper West Side i kad dolazim ovamo i po putu ne vidim tornjeve-blizance, to me dotuče. Nema nečega što bi moralo biti tu. No, kad se približim ruševinama, onda samo želim što prije početi raditi i to je jedino na što mislim. Svi pomažu - policajci, vatrogasci, građevinski radnici i mnogi drugi. Čovjek se bolje osjeća kada stvarno nešto radi; onda si ustvari i ponosan." Dalje od zadimljenih ruševina Svjetskog trgovinskog centra, Njujorčani pokušavaju vratiti život u normalu. Ulični prodavači ponovno prodaju svoju robu u kioscima, no, kažu, posao ide slabo. Uostalom i ovaj nam je prodavač majica sa slikom Svjetskog trgovinskog centra rekao da je još "izvan sebe". Mnogi građani priznaju da su još od utorka u šoku. No, takav osjećaj zbližava ljude i, u nekim slučajevima, budi spontane izljeve patriotizma među Njujorčanima, poznatima, inače, po svom cinizmu.