Raflesija - ogromna smrdljiva rođakinja malene mirisne ljubičice (21/1/04) - 2004-01-20
Analiza mitohondrijske DNK konačno klasificirala parazitsku biljku najvećeg i, vjerojatno, najsmrdljivijeg cvijeta u svijetu
Biologe je parazitska biljka raflesija fascinirala dugo, još otkako je bila otkrivena u nizinskim šumama jugoistočne Azije, 1822. Nema stabljike, ni korijena, niti lišće. Nesposobna za stvaranje energije fotosintezom, ona živi svoj život pomoću gotovo nevidljivih, tanašnih vlakana koja prodiru u tkiva drugih biljaka i od njih kradu hranidbene tvari. No, ponekad, raflesija učini i nešto potpuno izvanredno: praktički ni iz čega, ona stvori ogroman cvijet - s promjerom do jednog metra, najveći na svijetu -, crvenkasto-smeđe boje. Taj i do osam kilograma težak monstrum od cvijeta ima i odgovarajući miris ... točnije smrad po trulom mesu. S obzirom da raflesiji nedostaju praktički svi dijelovi prema kojima botaničari klasificiraju biljne vrste, nikako joj se nije moglo odrediti kojem biljnom rodu ili obitelji pripada. Čak su se i standardne analize DNK pokazale nedostatnima, jer se, u procesu razvitka iz samostalne biljke u potpunog parazita, raflesija lišila i mnogih gena, koji bi ju svrstali u odgovarajuće klasifikacijske sheme. Sada su konačno znanstvenici uspjeli otkriti kuda i kome ona pripada, i to zahvaljujući genetskom materijalu nazvanom mitohondrijska DNK. Neočekivano se pokazalo da su prvi rođaci raflesije krajnje atraktivne biljke - poinsetija i pasiflora. No, najbliža rođakinja smrdljive raflesije je mala mirisna ljubičica, pišu znanstvenici u svom izvješću, objavljenom u siječanjskom broju časopisa 'Proceedings of the National Academy of Sciences'.