Elia Kazan, 1909 - 2003 (30/9/03) - 2003-09-29
Slavni režiser autor je niza izvrsnih filmova - "Na dokovima New Yorka", "Viva Zapata", "Istočno od raja", "Divlja rijeka", "Posljednji
U New Yorku je preksinoć preminuo Elia Kazan – ugledni kazališni i filmski režiser, pisac, kritičar, dobitnik mnogih nagrada, među kojima i dva Oskara. Elia Kazan rođen je 7. rujna 1909. u grčkoj četvrti današnjeg Istambula. Obitelj je uselila u Sjedinjene Države kada su mu bile četiri godine. Elia je bio sramežljiv dječak, kojeg se njegovi vršnjaci sjećaju pomalo kao samotnjaka.... 1932., nakon što je godinu dana pohađao dramsku akademiju na Sveučilištu Yale, Elia Kazan se preselio u New York, s namjerom da postane glumac. U početku je radio u "Group Theatru" - kazališnoj skupini koja je postavljala društveno angažirane predstave. Tada mu je rečeno da nema umjetničkog talenta – no, s vremenom, Kazan je iznenadio i svoje najljuće kritičare, postavši jedan od glavnih glumaca te skupine. No, gluma mu nije bila dovoljna: Sredinom 30-tih, počeo se baviti kazališnom režijom. Prvi veći uspjeh doživio je 1942, režiravši dramu "The Skin of Our Teeth" Thorntona Wildera. Wilder je za to djelo dobio Pulitzerovu nagradu. Kazan je potom režirao sada već legendarnu predstave "Svi moji sinovi" i "Smrt trgovačkog putnika" Arthura Millera, kao i "Tramvaj zvan čežnja" Tennesseea Williamsa. Suradnja s Arthurom Millerom i Tenesseejem Williamsom donijela mu je reputaciju najboljeg kazališnog redatelja tog doba.... Na vrhuncu kazališnog uspjeha, Kazan se okrenuo Hollywoodu i ubrzo dokazao svoje umijeće i kao filmski režiser. Kazan je 1954.te godine učinio Marlona Branda zvijezdom u filmu "Na dokovima New Yorka", koji je govorio o korupciji u sindikatima njujorških lučkih radnika. Film je bio nagrađen Oskarom kao najbolji film godine.... Na dugom popisu filmova Elia Kazana nalaze se i "Viva Zapata", "Istočno od raja", "Divlja rijeka", "Posljednji tajkun". U filmu "Sjaj u travi", Kazan je glavnu ulogu povjerio nepoznatom Warrenu Beattyu. Warren Beatty nedavno je u Kennedy centru izjavio da mu je tim činom Kazan pružio priliku u najvažnijem dijelu njegove karijere: "Doista sam imao sreće što sam mogao gledati njegov rad u svojem već prvom filmu. Imao sam prilike vidjeti njegovu jasnoću, organizaciju, inovaciju, njegov osjećaj vitalnosti i upornosti, njegovu energiju i – možda i najvažnije – njegovu sposobnost da sve oko sebe motivira na mišljenje da smo svi genijalci. Sjećam se noći kada mi je ponudio ulogu u 'Sjaju u travi'. Na ulazu u restoran te večeri, primio me je za revere, gurnuo uza zid i rekao: 'Slušaj, mali, neću ni gledati probne vrpce koje smo danas snimili. Dobio si ulogu.' Upitao me je 'Želiš li znati zašto?'. Rekao sam da hoću, a on kaže:'Znaš zašto? Zato što sam dobio masu odličnih režiserskih ideja dok smo radili na toj sceni. Trebat će mi još puno takvih stvari od tebe'. Iako se Kazan nikada nije odrekao režiserske stolice, ipak je našao dovoljno vremena da napiše četiri romana. Svi su postali bestselleri. No, to nije sve – tijekom bogate i duge karijere, Kazan je osvajao najprestižnije nagrade - među njima i Tonye i Oskare. 1983.godine, predsjednik Ronald Reagan dodijelio mu je Nagradu centra Kennedy – što predstavlja nacionalno priznanje za umjetnička postignuća. Bud Schulberg, pisac scenarija za Kazanov film «Na dokovima New Yorka» , zahvalio je svojem dugogodišnjem prijatelju, rekavši da nas je “Elia Kazan sve dirnuo svojom sposobnošću da oda priznanje ne samo junacima, već da junaka nađe u svakom čovjeku.” 1999., Elia Kazan dobio je Oskara za životno djelo. Nagrada je izazvala spor zbog toga što su mnogi u Hollywoodu zamjerali Kazanu jer je, pedesetih godina prošlog stoljeća, surađivao s istragom Kongresa o komunističkoj infiltraciji u američke umjetničke, pogtovo filmske krugove. "Želio bih zahvaliti Akademiji za njenu hrabrost, njenu velikodušnost. Svima vam puno hvala. Sada se mogu neopazice izgubiti..." - rekao je prilikom dodjele nagrade Elia Kazan. Elia Kazan umro je u dobi od 94. godine.