Neugodan izbor u zaštiti priobalja od izljeva nafte: ili plaže i ptice, ili ribe
Volonteri iz Alabame čiste plaže trudeći se da što manje naruše dnevnu rutinu lokalne faune
Stručnjaci smatraju da je uporaba disperzanata manje ekološko zlo od onečišćenja obale Sirova nafta već tjednima istječe iz jedne oštećene bušotine u podmorju Meksičkog zaljeva. Naftna korporacija British Petroleum i dalje pokušava začepiti oštećene cjevovode iz kojih dnevno isteknu velike količine sirove nafte. No, kako iz Alabame javlja Tanya Ott, lokalne plaže, koje su u opasnosti, čuvaju tamošnji volonteri, i to na prilično tradicionalni način. Casi Callaway je osnivač udruge dragovoljaca Mobile Baykeeper koji se brinu za lokalne plaže oko grada Mobile u Alabami. Ona kaže da su joj se odmah nakon oštećenja na BP-jevoj bušotini javile stotine dragovoljaca. Posljednja četiri tjedna, lokalnim je plažama patroliralo čak sedam tisuća građana, spremni na pomoć ukoliko se na domak obale pojavi naftna mrlja. Za sada, glavni im je posao s pješčane plaže ukloniti baš sve – pa čak i prirodni otpad poput granja ili lišća, koji inače ne uklanjaju. Jer, bilo što što će doći u kontakt s razlivenom naftom postaje toksična tvar i mora se ukloniti i uništiti na posebno određenoj lokaciji. Tom Herder radi u lokalnoj agenciji za zaštitu prirode i kaže da su posebno ugrožene ptice, koje u ovo doba godine pripremaju gnijezda za prinove: "Prvih dana nismo znali kako treba postupati. Prenašali smo otpad na udaljenije pješčane prudove, gdje se gnijezde ovdašnja jata, i društvo za zaštitu ptica nas je opomenulo... Dobro, sada smo barem nešto naučili i to se neće ponoviti." I dok volonteri iz Alabame čiste plaže, trudeći se da što manje naruše dnevnu rutinu lokalne faune, inženjeri i tehničari British Petroleuma nastoje ograničiti širenje naftne mrlje, tako da ona ne stigne do obale. Zapravo, nastoje je 'razlomiti' u manje dijelove, pri čemu se koriste takozvanim kemijskim disperzantima, svojevrsnim industrijskim deterdžentom koji to čini ispod morske površine. Kritičari ovakve taktike upozoravaju da će ona štetiti ribljim larvama, pogotovo vrsti plave tune koja je česta u ovom dijelu Meksičkog zaljeva. Steve Rinehart međutim odgovara – sve ima svoju cijenu: "Nitko nije sretan što je došlo do istjecanja nafte. Nitko to ne želi. No, činjenica je da je do toga došlo. Sada treba odlučiti kako ograničiti tu štetu, i to tamo gdje je to moguće." Steve Rinehart kaže da lokalni i savezni stručnjaci, kao i stručnjaci za ekologiju, smatraju da disperzanti predstavljaju najmanji rizik: "Ako želimo izbjeći da mrlja dođe do obale, onda disperzant predstavlja najmanji ekološki rizik. Ne kažem da neće biti štetnih posljedica od njegove uporabe, no one će biti manje nego kada bi naftna mrlja došla do obale." Prema tome, kako se čini, izbor glasi – zaštita obale, ali pod uvjetom da strada dosta ribe. Tom Herder iz lokalne agencije za zaštitu prirode kaže da niti ova opcija nije, zapravo, prihvatljiva. U ovom trenutku, on se jedino nada da će vremenske prilike ostati dobre – kako bi se plaže u Alabami što bolje pripremile za potencijalnu ekološku nesreću.