Zašto su mnogi nakon ubojstava u Toulousu u početku sumnjali na desnicu?
Kako se otvoreno društvo može čuvati i štititi od ispada militantnih ideologija, bez obzira kojega one bile porijekla?
Napad u Toulouseu naveo je stručnjake da prvo posumnjaju na desničarskog ekstremistu. Tek je kasnije policija mogla potvrditi da je za napade bio odgovoran islamski militant Za usko povezanu židovsku zajednicu na jugozapadu Francuske napad je bio veliki šok. Dok su djeca dolazila i ulazila u školu, u ponedjeljak ujutro, napadač je došao na mopedu, otvorio vatru, ubio rabina, njegova dva sina i jednu djevojčicu. Samo par dana ranije, u blizini spomenute škole su ubijeni francuski vojnici sjevernoafričkog i karipskog porijekla. To je mnoge, uključujući neke stručnjake, navelo na pretpostavku da je napadač desničarski ekstremist koji se protivi imigrantskim i manjinskim skupinama. Takva reakcija, takvo gledište, postaju sve popularniji, sve rašireniji, u Evropi, zadnjih desetljeća; ta su stajališta integrirana i u glavne političke tokove nekoliko evropskih zemalja, uključujući Francusku. No analitičari su ukazali na mogućnost da se iza napada krije naizgled suprotni oblik radikalizma - islamski militantizam. Jedan od njih je i sociolog i stručnjak za ekstremizam na londonskom King Collegeu, Marat Shterin: “Nalazim značajnim to da su dvije verzije događaja razmatrane kao moguće iako je, kako i sami kažete, teorija o desnom krilu bila prihvatljivija u očima većine.” Mnogi su špekulirali da je ton francuske predsjedničke kampanje, s glasnim izjavama o imigraciji i manjinskim skupinama, pridonio atmosferi koja je rezultirala nasiljem. I dok se zajednica oprašta od svojih članova, Marat Shterin kaže da, gledajući unazad, teorija o desničarskom napadu nije trebala biti tako prominentna jer takva gledišta imaju svoje mjesto, svoj legitimni forum, u Francuskoj: “Po mojem mišljenju, imate vrlo neobičnu situaciju - desničarsko je nasilje manje moguće u Francuskoj, ali desničarski je ekstremizam prilično otvoren i legitiman, smatra se prilično legitimnim. Mislim da u zemljama u kojima se desničarski stavovi izražavaju tako otvoreno, manja je mogućnost da će oni biti i izraženi nasilno.” Napad u židovskoj školi mnoge je posebno zabrinuo, uglavnom zbog toga što su tri žrtve napada mala djeca. Ali napad je bio u sklopu obrasca napada na židovske ciljeve u Francuskoj. Evo što nam je preko Skypea rekao Matthew Goodwin, sa University of Nottingham: “Jedan od neobičnih i zabrinjavajućih faktora anti-semitizma je taj da on prelazi razlike između politički inspiriranih ekstremista, kakvi su oni na krajnjoj desnici, ali i radikalnih, nasilnih islamista koje tište neka pitanja u vezi Bliskog Istoka.” Čovjek koji je pucao - Mohammed Merah, francuski državljanin alžirskog porijekla, koji je tvrdio da je sljedbenik sjevernoafričkog ogranka al-Qaide - ubijen je u četvrtak ujutro, u obračunu s policijom. Nalazio se u stanu koji je bio pod opsadom više od 30 sati. Vlasti kažu da je na vojnike pucao iz osvete zbog aktivnosti francuske vojske u islamskim zemljama. Vojnike arapskog porijekla možda je odabrao kao svoju metu jer ih je smatrao izdajicama. A židovsku je školu napao, vjeruje se, iz vlastitog bijesa zbog izraelske politike. Kakvi god bili njegovi motivi, njegove akcije izazvale su duboku žalost i solidarnost među raznim etničkim skupinama i vjerskim zajednicama u Francuskoj i drugdje i potaknule na razmišljanje o tome kako se otvoreno društvo može čuvati i štititi od ispada militantnih ideologija, bez obzira kojega one bile porijekla.