'Zapadno krilo' na kraju mandata
Jonathan Turley: "Ljudi su voljeli ovu seriju zato što je prikazivala predsjednika kakvog su željeli: nekoga tko je inteligentan, osjeć
Televizija odvodi gledatelje na mjesta kamo većina njih nikad neće stupiti nogom: najviše planine, najdublje džungle, najudaljeniji otoci ... ali i nervno središte američke demokracije, Zapadno krilo Bijele kuće. Milijuni Amerikanaca poznaju predsjednikov Ovalni ured kao da se nalazi u njihovoj vlastitoj kući zahvaljujući popularnoj seriji "Zapadno krilo". Sedam godina ta je serija nudila pogled 'iznutra' na američko predsjedništvo i političko funkcioniranje Washingtona. Za par mjeseci, serija će doći kraju, no, prije toga, Keming Kuo se osvrće na njezin moćni učinak na američku kulturu i politiku. I do 15 milijuna Amerikanaca svake nedjelje navečer bi na televizijskoj mreži NBC gledalo Martina Sheena kao predsjednika Jeba Bartletta, koji se, zajedno sa svojim osobljem, nosio sa svim mogućim problemima, od globalnog terorizma, pa do agresivnih izvjestitelja za medije. Martin Sheen kaže da je uživao u svom sedmogodišnjem mandatu u "Zapadnom krilu", mandatu koji je dug gotovo kao dva mandata pravih predsjednika: "To je bio vrlo, vrlo sretan period. Doduše, osjećaji su mi malo na jednu, malo na drugu stranu: teško je ostaviti sve to, a, s druge strane, moramo s tim biti gotovi." Mediji pripisuju otkazivanje serije padu gledanosti i iznenadnoj smrti Johna Spencera, koji je tumačio lik šefa predsjednikovog ureda. Profesor prava sa Sveučilišta George Washington Jonathan Turley kaže da je "Zapadno krilo" bilo tako popularno dugo vrijeme zato što je 'udovoljilo potrebi Amerike za čelnikom iz priče': "Mislim da se ljudima sviđalo 'Zapadno krilo' zato što je prikazivalo predsjednika kakvog su željeli: nekoga tko je inteligentan, osjećajan, čak ponekad nesiguran, ali uvijek svjestan svojih unutrašnjih konflikata. Ljudi su uživali u 'Zapadnom krilu' više nego u predsjedništvu iz stvarnog života, jer je na televiziji bila Bijela kuća kakvu su željeli, bez obzira jesu li demokrati ili republikanci." Turley ističe da su epizode "Zapadnog krila" često izgledale kao da se bave temama iz dnevnih vijesti, te čak i nudile komentare dnevne politike. Autor serije Aaron Sorkin je uložio velik trud da njegovi likovi, kao i zgrade u kojima su radili, budu što realističnije. Bivši izvjestitelj televizije CBS iz Bijele kuće Terence Smith jednom je posjetio studio u kojemu se snima "Zapadno krilo" u Burbanku, u Kaliforniji i ustanovio da izgleda gotovo potpuno jednako kao pravi predsjednički ured u Washingtonu. "Bilo je vrlo nestvarno hodati po sceni koja je izgledala kao prava. Doduše, neki su dijelovi namještaja bili manji nego u stvarnosti. Ali, soba za tiskovne konferencije je bila stvarno kao prava. To su pogodili do detalja" - kaže Aaron Sorkin. I dijalog je bio vrlo uvjerljiv, kao pravi. Sorkin je angažirao stvarno osoblje Bijele kuće, uključujući i glasnogovornike koji su radili za bivše predsjednike Clintona i Busha, kako bi pomogli pri pisanju dijaloga. No, profesor Turley smatra da je serija prikazivala preidealizirani pogled na američko predsjedništvo i da je tim više za žaliti da se mnogi ljudi okreću televiziji u potrazi za čvrstim političkim uzorima: "Postoji taj element fantazije, jer su pristaše obje stranke nezadovoljne trenutnom politikom. Okreću se televiziji, gdje glumci pružaju mnogo uvjerljivije modele. No, prilično je zabrinjavajuća činjenica da se toliko Amerikanaca okreće televizoru da bi vidjelo Bijelu kuću koja je više u skladu s njihovim željama. To je pravi primjer dubokog nezadovoljstva i demokrata i republikanaca s političkim sustavom u Americi. Trenutno, televizija nudi mnogo inspirativnije primjere, dok stvarnost duboko uznemiruje." Posljednja epizoda "Zapadnog krila" bit će emitirana 14. svibnja. U njoj će se moći vijdeti i inauguraciju novog 'predsjednika'. No, ljubitelji zbivanja u Bijeloj kući još uvijek će imati svoju tjednu dozu drame u epizodama serije "Commander in Chief". Uz vrlo dobre kritike, ova nova serija televizijske mreže ABC pruža potpuno novu vrstu fantazija o Bijeloj kući: prvu ženu kao predsjednika Sjedinjenih Država, u interpretaciji Geene Davis.