Nova knjiga Jamesa Maana - "Buntovnost Ronalda Reagana: jedna povijest okončavanja Hladnog rata"
Autor knjige preispituje ulogu koju je pokojni američki predsjednik Reagan imao u okončavanju Hladnog rata
U svojoj novoj knjizi James Maanpreispituje ulogu koju je pokojni američki predsjednik Ronald Reagan imao u okončavanju Hladnog rata. U njoj autoriznosi nove procjene onog što je taj predsjednik učinio, odnosno što nije učinio kako bi pomogao okončavanju sukoba između Sjedinjenih Država i Sovjetskog Saveza. Naslov djela -Buntovnost Ronalda Reagana: jedna povijest okončavanja Hladnog rata. Na početku svog predsjednikovanja Ronald Reagan je tražio od Amerikanaca da na Sovjetski Savez ne gledaju samo kao na suparnika Sjedinjenih Država, već kao na silu zla. "Tražim od vas da se čuvate iskušenja uzdizanja – iskušenja radosnog proglašavanja sebe iznad svega toga i etiketiranja obje strane s jednakom krivicom, i da se čuvate ignoriranja povijesnih činjenica i agresivnih impulsa carstva zla i jednostavno nazovete utrku u naoružanju ogromnim nesporazumom i time sebe uklonite iz borbe između ispravnog i pogrešnog, između dobra i zla," poručio je tadašnji američki predsjednik Ronald Reagan. On je također rekao da se ne može pregovarati sa 'Zlom'. Međutim, do 1988. tadašnji američki predsjednik je pronašao svog partnera za pregovaranje u Mihailu Gorbačovu. Njih su dvojica okončala Hladni rat. Autor knjige James Mann kaže da se u svojim kontaktima s Gorbačovom Reagan često ponašao "buntovno" i to prvenstveno u odnosu na samog sebe iz nekih ranijih vremena: "Međutim, buntovno se ponašao i u odnosu na svoje konzervativne pristaše i u izvjesnoj mjeri protiv vanjskopolitičkog establishmenta u Washingtonu u cjelini. Ljudi poput Richarda Nixona, Henryja Kissingera i Brenta Scowcrofta bili su njegovi oštri kritičari u to vrijeme i oštro se protivili njegovoj diplomaciji s Mihailom Gorbačovom. Mogli bismo reći da je Reagan bio u nekoj vrsti kontinuiranog bunta protiv američke vanjskopolitičke filozofije, suprotstavljao se vanjskoj politici svog prethodnika Jimmyja Cartera, ali se isto tako suprotstavljao i prije toga politici detanta koju su provodili Gerald Ford i Henry Kissinger. Kad je preuzeo dužnost počeo je provoditi politiku koju je obećavao tijekom predizborne kampanje, a ona je bila prilično oštra prema Sovjetskom Savezu." Knjiga je podijeljena u četiri dijela – prvi, 'Dva antikomunista', o različitim vizijama predsjednika Ronalda Reagana i Richarda Nixona, drugi, 'Neformalni savjetnik', o ulozi Suzanne Massie koja je povremeno komunicirala u pozadini s jednim suradnikom Mihaila Gorbačova, treći, 'Berlin', o glasovitom Reaganovom govoru o Berlinskom zidu i posljednji dio pod naslovom 'Summiti', o četiri njegova sastanka s Gorbačovim. Upravo su ti summiti nakon 1985, kad je Gorbačov došao na vlast, najviše pridonijeli kritikama njegove vanjske politike. Autor James Mann odbacuje tvrdnje, koje su se mogle čuti proteklih godina, kako je Reagan zapravo utro put Gorbačovljevom usponu na vlast: "Ako pažljivo pogledate, vidjet ćete da je Gorbačov izabran samo zbog jednog razloga – zbog toga što je bio zdrav. U Sovjetskom Savezu trojica su čelnika umrla u roku od četiri godine. Kad su imenovali Gorbačova, to je bilo s ciljem da se oživi sovjetska ekonomija. Ono što je u Washingtonu bilo nejasno jest obnavlja li on sovjetsko gospodarstvo kako bi putem toga ponovno potvrdio sovjetsku moć u svijetu ili je riječ o nečem posve novom u Moskvi. To je ono o čemu se naširoko raspravljalo u Washingtonu." Sovjetski Savez, ipak, nije propao zbog uspješne Reaganove vanjske politike – smatra James Mann – već zbog Gorbačova i unutarnjih ruskih kontradikcija. Sovjetsko carstvo nije u ponor gurnula ni utrka u naoružanju ni nijedno koncentrirano nastojanje da se uguši njegova ekonomija. Knjigu Jamesa Maana pod naslovom Buntovnost Ronalda Reagana: jedna povijest okončavanja Hladnog rata objavila je izdavačka kuća Viking.