Regionalnim vojnim savezom Rusija pokušava istisnuti NATO iz Srednje Azije
Kirgistan je najavio zatvaranje zračne baze u blizini glavnog grada Biškeka koju trenutno koriste američke snage za podršku vojnim oper
U protekla dva danaKremlj je predstavio tri međunarodne vojne inicijative. Kako javlja PeterFedinsky, izgleda da je cilj tih inicijativa pokušaj pojačavanja ruskogutjecaja u Euroaziji. Ruski predsjednik Dmitrij Medvjedjev objavio je sporazum o formiranju snaga zabrzu reakciju u sklopu Organizacije Sporazum zajedničke sigurnosti (CSTO) nakojoj su sudjelovali čelnici Rusije, Armenije, Bjelarusa,Kazahstana, Kirgistana i Tadžikistana. Ruski predsjednik rekao je da se razgovaraloo mehanizmima za suočavanje s „širokim spektrom izazova i prijetnji". Ruski predsjednikkaže da su se svi čelnici složili oko potrebe usvajanja odgovarajućih odluka testvaranja zajedničkih snaga za brzu reakciju. U utorak su se ruski predsjednikMedvjedjev i njegov kolega iz Bjelarusa, Aleksandar Lukašenko, suglasili okouspostavljanja zajedničkog sustava protuzračne obrane u koji će biti uključenopet eskadrila borbenih zrakoplova i deset raketnih lansera. Jedan ruski dnevnikizvijestio je da je Lukashenko uvjetovao sporazum traženjem subvencija za ruskooružje te ruskim narudžbama kod bjelaruske vojne industrije. Kirgiški predsjednik Kurmanbek Bakijev je nakon sastanka s ruskim kolegom izjavio je da će njegova zemlja zatvoriti zračnu bazuu blizini glavnog grada Biškeka koju trenutno koriste američke snage za podrškuvojnim operacijama u Afganistanu. Pored toga priopćeno je da će Rusija datiKirgistanu zajam u iznosu dvije milijarde dolara te 150 milijuna dolaranepovratne pomoći. Neovisni ruski analitičar Pavel Felgenhauer izjavio je da jeRusija odavno bila protiv američke nazočnosti u Srednjoj Aziji te da je platilaKirgistanu veliki novac kako bi Amerikanci otišli. Flegenhauerkaže da Moskva nastavlja sa svojom dugoročnom politikom konsolidiranjapost-sovjetskog prostora u svoju zonu privilegiranog interesa. On dodaje daRusija pokušava Organizaciju Sporazum zajedničke sigurnosti pretvoriti uistinski vojni savez i istisnuti Amerikance iz regije. Međutim, pouzdanostnovih partnera Moskve je dvojbena. Analitičari ukazuju na materijalneinicijative kako bi se dobila podrška Bjelarusa i Kirgistana te na odgađanjedolaska tadžikistanskog predsjednika do posljednjeg trenutka što se smatrapokušajem ishođenja veće ruske financijske podrške toj osiromašenoj zemlji. Uzbekistan je, pak, potpisao sporazum o formiranju snaga za brzu reakciju, aliuz neodređene rezervacije. Felgenhauer dovodi u pitanje kako će nove snage bitikorištene podsjećajući da ustav Bjelarusa zabranjuje razmještanje vojnih snagaizvan zemlje te da se zemlje Srednje Azije danas ne suočavaju s bilo kakvomstvarnom vojnom prijetnjom.