Marylandski festival renesanse (1/11/02) - 2002-11-01
Autentični doživljaj engleskog gradića iz XVI stoljeća navodi i posjetitelje na preodijevanje u povijesne kostime
Jedna od najpopularnijih turističkih atrakcija savezne države Maryland upravo je ovih dana okončala svoju dvadeset-šestu sezonu. Tokom devet tjedana, od kolovoza do listopada, u mjestu Crownsville održava se Marylandski festival renesanse. Festival renesanse pruža upravo to što mu i naziv kaže – potpuno vjerni doživljaj engleskog ruralnog naselja iz šesnaestog stoljeća. Više od šest stotina ljudi, odjevenih u autentičnu odjeću iz tog doba, otjelotvoruje tipične stanovnike renesansne Engleske u izmišljenom selu koje se proteže preko 50 hektara šuma, polja, puteva, koliba sa slamnatim krovovima, drvenjara, obrtničkih radionica, pubova i štandova s hranom. Posjetitelji, - kojih je svakog dana oko tisuću dvjesto -, mogu prisustvovati turniru vitezova u pravim oklopima, pratiti renesansne predstave oko malih pozornica, otići u pub i razgovarati s običnim stanovnicima tog gradića iz vremeplova. Uz malo sreće, mogu porazgovarati i s ne potpuno tipičnim življem – recimo, kraljem Henryjem Osmim ili kraljicom Anne Boleyn, - doduše, u sretnija vremena kada se pripremala za krunidbu, a ne za stratište. Velik broj posjetitelja i sam dolazi preodjeven u neku povijesnu odjeću. Tako se putniku namjerniku lako dogodi da u redu za osvježujući napitak stoji između Vikinga i srednjovjekovne vještice. Drugi puta, pak, ta ista srednjovjekovna vještica doći će u obilazak odjevena kao vila, kao što je priznala Linda deMarlor, iz Rockvillea, koja dolazi barem tri-četiri puta svake sezone, redovito preodjevena. Kako kaže, preko tjedna radi kao knjigovođa, pa joj šansa da se ponovno pretvori u dijete dobro dođe. Većina posjetitelja priznaje da se zaista osjećaju kao djeca, kao da su se vratili u bajke iz djetinjstva. Međutim, čak i tako, velik broj sazna i ono što možda ni nisu znali, manje romantičnu stranu života svojih predaka iz 16.-tog stoljeća. Primjerice, da su ljudi namjerno bili prljavi, jer su vode bile tako opasne za zarazu da je čovjek dulje živio prljav nego čist. Saznaju, isto tako, da su si bogati mogli priuštiti psiće, koji bi im sjedili u krilu i na sebe, - jer su topliji -, privukli buhe i uši. Siromašan svijet, koji si nije mogao priuštiti psića samo za sjedenje u krilu, pripitomljavao je vjeverice, miševe, pa i štakore i nosio ih u njedrima iz istog razloga. Doduše, ugrizi tih glodavaca mnogo su puta bili pogibeljniji od onih buha i ušiju. Ovaj festival, osim zabave i turističkog prihoda, ostvaruje još jednu važnu stvar – povijesno vjerno insceniranje renesansnog naselja i njegovih stanovnika održava živim i mnoga stara zanimanje – ili, barem, saznanje o njima. Među drevnim obrtnicima, tu su, primjerice, kovači, knjigovesci, tiskari, ljekarnici. Među zabavljačima, tu su akrobati, žongleri, gutači vatre i razni drugi koje u naša moderna vremena možemo vidjeti samo rijetko, a i tada - u cirkusima.