Strahovanje od krvoprolića u Idlibu, dok se sastaju Rusija, Turska i Iran
Zapadna neaktivnost ostavila je SAD i saveznike perifernima po pitanju sudbine Idliba, koju će izgleda odlučivati Moskva, Ankara i Teheran.
Lideri Rusije, Turske i Irana trebalo bi da se sastanu u petak u Teheranu u okviru takozvanog Astanskog formata kako bi raspravljali o sudbini sirijske provincije Idlib, posljednjeg pobunjeničkog uporišta u zemlji. Postoje strahovi da će sirijske i ruske snage započeti veliku ofanzivu, koja bi mogla da izazove humanitarnu katastrofu i sukobe sa dijelom pobunjenika koje podržava Turska. Ruske i sirijske snage izvodile su ove nedelje napade na ciljeve u Idlibu. Oko 2,9 miliona ljudi živi u provinciji Idlib, posljednjem uporištu pobunjenika koje podržava Turska i rivalskih grupa, takođe protivnika sirijskog predsjednika Bašara al Asada, uključujući i militantne grupe povezane sa Al Kaidom, Hayat Tahrir al Šaam. Ovo se događa kao dio dugoročne sirijske i ruske strategije, smatra analitičar događanja u Siriji, Kyle Orton. "Sve su ih popakovali u Idlib, tako da - kada dođe vrijeme za posljednji šou - mogu da uokvire ofanzivu u jezik borbe protiv terorizma. Njihov cilj, međutim, jeste civilno stanovništvo koje je ustalo protiv Asada prije sedam godina. Cilj je da se okonča pobuna i da se ponovo uspostavi potpuna kontrola nad zemljom". Izaslanik Ujedinjenih nacija, Stefan de Mistura, upozorio je ove nedjelje na nadolazeću humanitarnu krizu epskih proporcija. "Zbog toga apelujem, ako mogu, na predsjednika (Vladimira) Putina i predsjednika (Rečepa Tajipa) Erdoana da razgovaraju i da odu izvan tehničke diskusije i pronađu rješenje", rekao je de Mistura. Turska je pojačala svoje vojno prisustvo u Idlibu i duž sirijske granice, povećavajući uloge u posredničkom ratu za kontrolu u Siriji, tvrdi Orton. "Ova konfrontacija to donosi, pošto su Rusi bili u mogućnosti da imaju raznolike savezenike ili dobre odnose sa Iranom i Asadom u Damasku, sa Izraelom i sa Turskom. Sada, u Idlibu moraju da biraju između dva partnera - Turske, i Asada i Irana. Oni pokušavaju da izvedu lukavstvo postizanjem sporazuma koji bi predao pokrajinu Asadu i Iranu bez konflikta". Da li će Erdoan prihvatiti takav sporazum, ostaje da se vidi. "Ako Turska može da bude sigurna da PKK (Radnička partija Kurdistana) neće doći u Idlib, postoji šansa da tako bude. I ako neće biti preplavljeni izbjeglicama, takođe, možda može doći do tako nečega. Problem je što su Iranci i (sirijski) režim započeli sa obukom PKK i što reklamiraju činjenicu da dolaze tu sa njihovim trupama", kaže Orton. Posmatrači kažu da je zapadna neaktivnost ostavila Sjedinjene Države i njene saveznike perifernima po pitanju sudbine Idliba, koju izgleda da će odlučivati Moskva, Ankara i Teheran. Američki predsjednik Donald Tramp rekao je ove nedjelje da svijet posmatra akcije sirijske vlade i njenih iranskih i ruskih podržavaoca i upozorio da će SAD, prema njegovim rečima, "biti veoma ljute" ako dođe do klanice.