Uoči Medjunarodne donatorske konferencije za Srebrenicu 10/5/02 - 2002-05-10
Kakve su primjedbe majki Srebrenice na Donatorsku konferenciju u New Yorku i šta uoči te konferencije kaže predsjedavajući Predsjedništ
Udruženje građana i majki Srebrenice i Žepe nedavno su se oglasile otvorenim pismom u kome su izrazile nezadovoljstvo i primjedbe vezane za organiziranje donatorske konferncije za Srebrenicu. Novinar Glasa Amerike Adnan Rondić je Sabru Kulenović, članicu Udruženja pokret majki enklava Srebrenice i Žepe zamolio da iznese te primjedbe. S. KULENOVIĆ: Prvo bi trebalo da dodje do pokopa u Potočarima. Predsjednik vlade Republike Srpske Mladen Ivanić, nikada nije našao za shodno, da, barem, uputi jedno izvinjenje. On jednostavno nikada neće da da nikakav komentar u vezi tragedije koja se desila u Srebrenici 1995. Mi tražimo, i preče bi bilo, da se ta tijela, kojih u Tuzli već ima 5 hiljada spremnih za pokop, počnu sahranjivati. Za to nema novaca, a imaju novaca da nagradjuju četnike u Srebrenici, gdje se preko 30 ratnih zločinaca šeta ulicama i kada god mi odemu u Srebrenicu mi se susrećemo sa tim ratnim zločincima. Dok oni ne budu u Hagu i dok ne nestanu iz Srebrenice ne bi trebalo uložiti ni jedan phening. Što se tiče Republike Srpske i njihove vlade ona nije ni jedan phening odvojila za Srebrenicu. Kada je Ratko Mladić 1995 predao Srbima Srebrenicu, zašto nije Republika Srpska uložila nešto novca da se tamo bilo šta uradi. Pošto su majke sada ostale same i stare i pošto nemaju ni jednog muškarca da dodje, da pomogne raditi oko zemlje, ili oko izgradnje kuća, oni jednostavno hoće da nagrade zločince koji su radili taj zločin i da pokrenu rudnik olova i cinka u kojem su 100 posto radili Bošnjaci, od kojih je veliki dio pobijen, drugi dio se raselio dijelom u Fedarciju BiH i jedan veliki dio njih se ne želi vartiti dok se u Srebrenici štite ratni zločinci. Mi smo rekle i stalno govorimo da još nije došlo vrijeme za donatorsku konferenciju za izgradnju Srebrenice. VOA: Da li ste bile sa visokim medjunarodnim predstavnicima. Koliko znamo bile ste sa Šefom Misije UN-a u BiH ambasadorom Jacquesom Klainom. S. KULENOVIĆ: Da, bile smo sa gospodinom Klainom. On nam je rekao: Pa, ja ne znam šta vi ustvari hoćete. Tamo treba da se stvore preduvjeti za povratak. I gospodin Klain je prvo spomenuo rudnik olova i cinka, ako je samo to riješenje, znači li da žene trebaju da idu u rudnik, jer muškaraca nema. To sam ja pitala gospodina Klaina. VOA: Da li ste kontaktirale sa predsjedavajućim Predsjedništva BiH Berizom Belkićem, koji predstavlja BiH na donatorskoj konferenciji u New Yorku. S. KULENOVIĆ: Bile smo i kod gospodina Belkića. Ali, niko to ne sluša. Niko to neće ozbiljno da shvati. Valjda ko nije u našoj koži on to i ne može toliko razumjeti. Bitno je izgleda da nekoga vrate tamo da mu podignu krov nad glavom i baš ih briga kako će on tamo živjeti. ŠTA KAŽE BERIS BELKIĆ Svjestan sam kontroverzi koje prate donatorsku konferenciju u New Yorku, kaže izaslanik BiH, odnosno Srebreničke regije na Medjunardonoj donatorskoj konferenciji u New Yorku, predsjedavajući Predsjedništva BiH Beris Belkić, sa kojim je telfonom razgovarala Mirela Bruk. B. BELKIĆ: Da vam pravo kažem ja se nalazim u jednoj vrlo delikatnoj situaciji. Sa jedne strane postoji želja i potreba da se na praktičan način i što je moguće prije pomogne ljudima i da se taj cijeli region dovede u poziciju da ima šansu za budućnost, da se na ozbiljniji način pažnja okrene prema Srebrenici i okolini. A, sa druge strane suočen sam sa ogromnim, sasvim ispravnim, nezadovoljstvom ljudi koji su već godinama zaboravljeni sa svojom nesrećom i problemima. Medjutim, ja sam se preko Predsjedništva i na prijedlog Ministarstva vanjskih poslova, opredjelio da prisustvujem Medjunarodnoj donatorskoj konferenciji u New Yorku i da poručim svijetu preko onih koji budu prisutni da je ova akcija prilično zakasnila i da je kasno došlo do budjenja savjesti onih koji su mogli spriječiti tragediju Srebrenice. Prema tome, iz pragmatičnih razloga, ipak ću pokušati pomoći da se sakupi novac za taj projekat, koji će u krajnjem biti usmjeren u pravcu pomoći povratka i uspostavi multietničke i samoodržive zajednice na tom prostoru.