New York se od 11. rujna oporavio brže nego ostatak Amerike
Poznavaoci 'grada koji nikad ne spava' kažu da je to zato što njegovi stanovnici 'žive u sadašnjosti ili budućnosti, a ne u prošlosti'
Njujorčani Jenn Jaffee i Adam Sills, roditelji jednogodišnjeg Izaaka, kažu da rijetko razmišljaju o terorizmu premda je New York i dalje vjerojatna meta terorista. U deset godina od terorističkih napada 2001., New York City je bio sučeljen s nekoliko pokušaja terorističkih napada a imao je i ekonomskih problema. Ali, New York je obnovljen – danas grad ima više stanovnika nego prije deset godina. Godišnje ga posjeti više od 40 milijuna turista. Kako izvješćuje Carolyn Weaver, Njujorčani vole za sebe reći da su – 'žilavi i prekaljeni.' U mnogim stvarima, New York City izgleda danas jednako kao što je izgledao prije deset godina. Times Square još uvijek vrvi ljudima i automobilima. Peta Avenija i dalje zaziva sirenskim zovom. A, Kip Slobode i dalje nudi simboličnu dobrodošlicu. No, praznina u silueti grada, na mjestu gdje su stajali neboderi blizanci Svjetskog trgovinskog centra, podsjetnik je na sve što se promijenilo. Njujorčani Jenn Jaffee i Adam Sills, roditelji jednogodišnjeg Izaaka, kažu da rijetko razmišljaju o terorizmu premda je New York i dalje vjerojatna meta terorista. Vezani su, kažu, uz svoje kulturološki vrlo raznoliko susjedstvo u Brooklynu. "Volim biti dio ove zajednice, volim biti dio ovog grada. A, volim i ljude. Jednostavno volim svu tu raznolikost i živost. Kad idem ulicom, čujem četiri različita jezika" - kaže Jenn Jaffee. Adam Sills kaže da je ponosan što su se Njujorčani brzo oporavili nakon napada: "To je meni na neki način potvrdilo sliku grada kakvu sam uvijek imao – da je žilav i otporan, da smo mi, njegovi stanovnici, sposobni ponijeti se s velikim izazovima. Što god da se na nas svali, ljudi imaju tu fantastičnu sposobnost da amortiziraju udarac, i ne samo da ga ublaže nego i da se izdignu iznad te nedaće." To je vrlo zanimljivo, smatra profesor psihologije sa Sveučilišta Columbije, George Bonnano, jer je New York reagirao na 11. rujna 2001. značajno drugačije nego ostatak zemlje. George Bonanno proučava psihologiju tuge i koletivne traume. Kaže da istraživanja pokazuju da su se Njujorčani oporavili brže od drugih Amerikanaca: "Razina zastrašenosti i opće uznemirenosti bila je visoka diljem zemlje još nekoliko godina nakon rujna 2001. Ali ne i u New Yorku." No, neki Njujorčani su i danas duboko pogođeni. Yudelka Cepeda, asistentica u jednoj njujorškoj odvjetničkoj firmi, kaže: "Kad pokazuju slike od 11. rujna, meni se plače i osjećam se kao da će mu pući srce. I sad, kad o tome razgovaramo, dolazi mi da plačem. Uspomene su mi još uvijek jako žive ... bilo je jako teško." Yudelka Cepeda voli svoje susjedstvo u Bronxu, gdje žive brojni članovi njene obitelji. Kaže da voli New York, ali da se ne osjeća sigurnom. Boji se i za svoju 13-godišnju kćerku Alixandi. "Željela bih otići u neki skromniji grad, gdje nema podzemne željeznice nit visokih zgrada. Čini mi se da New York previše privlači pažnju na sebe, da se ističe ... posebice prema teroristima" - kaže gospođa Cepeda. Nju posebno brine javni prijevoz jer misli da nije siguran. Kaže da bi voljela da joj kćerka na putu u školu ne koristi podzemnu željeznicu. Drugi pak smatraju da nema smisla brinuti se. Adam Sills kaže su ga brak i očinstvo u najmanju ruku još više vezali uz New York: "Imati ovdje središte svog svijeta, uključujući i obitelj, na neki način znači reći najjasnije moguće: 'Mislim da je New York City jedno posebno, jedinstveno mjesto. Mislim da je važno mjesto. Toliko specijalno i toliko važno da tu podižem i svoju djecu.'" Adam Sills nije usamljen u tom stavu. Očekuje se da će se u sljedećih 20 godina u New York doseliti još milijun ljudi. I oni će postati dijelom grada koji živi u sadašnjosti i u budućnosti, daleko više nego u prošlosti.