40 godina nakon Woodstocka - jaz generacija znatno smanjen
Istraživanje centra Pew pokazuje da je danas najveći generacijski jaz tehnološke prirode. Mladi ne mogu zamisliti svijet bez mobitela i
Prije 40 godina, među mladima je bila popularna izreka da 'ne treba vjerovati nikome starijem od 30 godina'. Tako je mislila generacija Woodstocka – glazbenog festivala koji se smatra simbolom društvenih, kulturnih i političkih previranja s kraja šezdesetih. Tadašnja generacija mladih danas je znatno starija od 30-te, i sama se suočava s generacijskim jazom. To pogotovo dolazi do izražaja kada su u pitanju radne navike, vjerska uvjerenja i rasna tolerancija. No, kako pokazuje istraživanje znanstvenog Centra Pew, razlike između mladih i starijih nisu toliko duboke kao prije četrdeset godina. Istraživanje centra Pew analiziralo je današnji jaz između generacija - 40 godina nakon Woodstocka, kada je u Americi bilo dosta generacijskih razilaženja. Koautor istraživanja Paul Taylor kaže da su mladi tada, prije četrdeset godina, bili pobornici kontra-kulture koja je počivala na seksu, drogama, rock and rollu, protivljenju ratu u Vijetnamu, većim pravima za žene i crnce. 1969. godine, razilaženje mladih i starijih Amerikanaca izgledalo je nepomirljivim. Sukob generacija danas nije tako izražen. No svaka generacija oblikuje svoj trenutak u povijesti - kaže Taylor te dodaje: uvijek će biti generacijskih razlika koje će se povećavati i smanjivati: "Gotovo 80 posto Amerikanaca vjeruje da postoje vrlo ozbiljne razlike između mladih i starijih - oko moralnih pitanja, korištenja kompjutora i novih tehnologija, poštivanja starijih, radne etike, političkih stajališta, vjerskih uvjerenja i slično. Veliki postotak, 70 posto i mladih i starih, vjeruje da starija generacija ima bolje moralne vrijednosti i da iskazuje veće poštivanje za druge. Isto mišljenje postoji kada su u pitanju radne navike – smatra se da je radna etika starijih Amerikanaca kvalitetnija." Stuart Schultz utemeljitelj je organizacije gradspot.com, Internet stranica koje mladima pomažu u tranziciji iz studentskog u stvarni život. On se ne slaže s rezultatima istraživanja za mladu generaciju: "Vjerujem da mi mladi pristupamo problemima na drugačiji način. Odrasli smo u drugačijem okruženju. Navikli smo na trenutnu komunikaciju i rješavanje više stvari istodobno. To ne znači da ne poštujemo druge ljude, već je to način na koji smo navikli funkcionirati. Jer kad dobijemo neki zadatak, ja i moji vršnjaci ažurno ga se prihvaćamo i izvršavamo ga." Današnji mladi Amerikanci odrasli su u multi-kulturalnom društvu te stoga imaju drugačije stavove o rasi i etnicitetu od njihovih roditelja i starijih generacija. Paul Taylor primjećuje da 55 posto mladih ističe kako je njihova generacija tolerantnija prema drugima, a s tim se složilo više od trećine starijih od 50 godina: "Demografski, mladi Amerikanci su kao grupa rasno i etnički mnogo više pomiješani. Postotak crnaca, latinoamerikanaca i azijata veći je nego ranije. Oni su odrasli u društvu u kojem je društvena raznolikost dio svakodnevnice, više nego što je bio slučaj kod njihovih roditelja." Istraživanje centra Pew pokazuje da je danas najveći generacijski jaz tehnološke prirode. Mladi ne mogu zamisliti svijet bez mobitela i Interneta dok stariji pokazuju veći otpor – u nekim slučajevima i strah – od novih elektronskih naprava. No, dok ih tehnologija razdvaja, glazbeni ukus ih približava. Paul Taylor kaže da je Rock and Roll najpopularniji glazbeni žanr svih dobnih skupina izuzev onih starijih od 65 godine i svi se slažu – Beatlesi su još uvijek najbolji. I dok postoji izvjestan generacijski jaz, Paul Taylor ukazuje da ta razilaženja nisu toliko duboka kao prije 40 godina. Možda je najvažnija razlika ta da današnje generacije ne smatraju generacijski jaz - razlogom sukoba. Zbog toga su se posljednjih desetljeća napetosti među generacijama značajno smanjile.