Stručnjaci za američku vanjsku politiku analiziraju domete rata protiv terorizma
Vojni povjesničar Andrew Bacevic kaže da je Amerika i u prošlosti griješila u svojoj vanjskoj politici, no ono što je značajno je to da
Rat protiv terorizma posljednjih pet godina predstavlja središnji aspekt američke vanjske politike. Neki američki vanjskopolitički analitičari takvu orijentaciju podržavaju dok je mnogi kritiziraju kao neefikasnu. Visoki dužnosnici administracije predsjednika Georgea Busha su prilikom nedavnog obilježavanja pete godišnjice terorističkih napada na New York i Washingon naglašavali da je globalna protu-teroristička kampanja uspješna. Robert Lieber, profesor međunarodnih odnosa na washingtonskom Sveučilištu Georgetown, tvrdi da Amerika mora imati sveobuhvatnu, globalnu strategiju u borbi protiv terorizma: "Ovaj problem ima niz aspekata – primjerice širenje oružja masovnog uništavanja, pogotovo nuklearnog naoružanja. Tu su onda terorističke mreže poput al-Qaide koje djeluju bez obzira na državne granice. Problem se produbljuje zbog slabosti međunarodnih organizacije, odnosno nemogućnosti da se one reformiraju." Američko čelništvo u rješavanju ovih problema je neizbježno, kaže Robert Lieber, jer ne postoji niti jedna druga zemlja koja bi se s tim problemima na globalnom planu mogla efikasnije uhvatiti u koštac. No, Charles Pena iz ne-vladine udruge Koalicija za realističnu vanjsku politiku, smatra da promicanje demokracije na Srednjem istoku neće neutralizirati al-Qaidu. 'Buduća demokracija u muslimanskim zemljama neće biti pro-američka, što pokazuju izborni uspjesi Hamasa na palestinskim teritorijima i Hezbollaha u Libanonu' – kaže Charles Pena. Stephen Walt, profesor međunarodnih odnosa na Sveučilištu Harvard, smatra da je Americi posljednjih godina najviše štetila njezina isključiva orijentacija na vojnu silu, te navodi primjere Iraka i Afganistana: "Jedan od ciljeva diplomacije je podijeliti vlastite neprijatelje, nastojati pronaći načine da potencijalne protivnike držite razdvojenima. Trebali bi nastojati da Siriju, Hezbollah i Iran držimo podalje jedni od drugih te im ne dati razloge da se ujedine. Mi smo postigli upravo suprotno. Da to postignete, jednoj od tih strana morate nešto ponuditi... Vojni povjesničar Andrew Bacevic kaže da je Amerika i u prošlosti griješila u svojoj vanjskoj politici, no ono što je značajno je to da je na greškama vrlo brzo učila te ih je efikasno ispravljala. "Ako analizirate 20. stoljeće, vidjet ćete da su Sjedinjene Države na svjetskoj sceni počinile neke kolosalne greške. No, Amerika zna kako se na greškama uči. Zbog toga sam ja i danas optimist, bez obzira na tešku situaciju u Iraku te loše odnose s islamskim svijetom" - kaže ovaj vojni stručnjak. On inače smatra da se najbolja strategija može sažeti na ovaj način: Amerika bi se trebala vrlo selektivno angažirati u stranim misijama a čelnu bi ulogu na svjetskoj sceni trebala osigurati uvjerljivošću vlastitog primjera.