Podjele u američkoj vanjskoj politici (13/4/02) - 2002-04-13
Politički suparnik broj jedan neo-konzervativaca je državni tajnik Colin Powell
Otkako se administracija predsjednika Busha aktivnije uključila u srednjoistočni sukob, u američkoj je politici došlo do nagle podjele izmedju umjerenih, odnosno onih koji podržavaju posredovanje državnog tajnika Colina Powella te jastrebova koji daju potporu izraelskoj vojnoj akciji i koji se protive pregovarima u ovoj fazi sukoba. Skupina konzervativaca, odnosno neo-konzervativaca, kako ih se naziva, poslala je pismo predsjedniku Bushu tražeći od njega da ostane ustrajan u svojoj potpori Izraelu ističući da je predsjednik Bush objavio rat medjunarodnom terorizmu te da Izrael vodi isti takav rat. Predsjednik nije odgovorio na to pismo, ali to nismo ni očekivali - kaže jedan od njegovih potpisnika - Gary Schmitt, izvršni direktor Projekta za novo američko stoljeće. On ističe da je stigla reakcija nekih niže rangiranih osoba unutar Bushove administracije, od kojih neki pozdravljaju pismo, a neki ne: "Ovo je tipičan primjer podijeljenosti, A i slično je bilo i u veĆini ranijih administracija. To održava naše debate živima te pomaže da se o tome razgovora medju novinarima i zakonodavcima." Podršku potpisnicima pisma dali su i neki od neo-konzervativaca iz aktualne državne administracije koji bi, bez imalo sumnje, potpisali to pismo da nisu zaposleni u vladi. Novinari su izrazili iznenadjenje da su neo-konzervativci uspjeli ući u vladu budući da su neki od njih prilično kritični prema predsjedniku. Jedan od potpisnika, Marshall Whittman, izjavio je za Washington Post, vjerojatno djelom u šali, da se čitava jedna ćelija neo-konzervativaca infiltrirala u Bijelu kuću! Za neo-konzervativce, politički suparnik broj jedan je državni tajnik Colin Powell: "Jednom kada je predsjednik odlučio poslati državnog tajnika Powella u regiju gotovo je neizbježno da će državni tajnik određivati sadržaj svog puta. Dakle, ja nisam iznenadjen što su glede Srednjeg istoka pervladali pogledi gospodina Powella tako da će u tom sukobu prevladati pregovori." No, ta se situacija može brzo promijeniti, kaže gospodin Schmitt, ukoliko put gospodina Powella ne bude uspješan. Tada bi se predsjednik mogao vratiti politici pružanja pune podrške izraelskoj vojnoj politici. Medjutim, naš sugovornik ističe da neo-konzervativci ostaju na neki način skeptični glede predsjednikovih naklonosti. John Voll iz Centra za muslimansko-kršćansko razumijevanje na sveučilištu Georgetown, kaže da za to postoje dobri razlozi i objašnjava da, kada nema političkog konesenzusa,predsjednikovo čelništvo nije uspješno. Profesor Voll kaže da je je gledište neo-konzervativaca dobilo na značaju zbog toga što je ono vrlo jednostavno: "Neo-konzervativci su toliko uvjereni da Sjedinjene Države imaju apsolutnu mogućnost da budu jedina super-sila te vole kazati da mi čak ne trebamo ni naše europske saveznike." Slijepi ili ne, neo-konzervativci ne odustaju, a jedan visoko rangirani dužnosnik State Departmenta rekao je za magazin New Yorker:” Ti su dečki nepopustljivi i otpor je uzaludan!” New Yorker je istaknuo kako neo-konzervativci u glavi imaju sliku o novom svjetskom poretku koji, međutim, možda neće biti toliko uredan budu li izvedene sve one vojne akcije koje zamišljaju nekozervativci.