Evropa osudjuje represiju vlade u Libiji
Libija prijeti da će, ukoliko Brisel nastavi podršku demonstrantima, ukinuti saradnju na zaustavljanju imigranata u Evropu.
Evropska unija nije zaplašena prijetnjom režima u Tripoliju da će, ukoliko Brisel nastavi sa podrškom demonstrantima, ukinuti saradnju na zaustavljanju imigranata koji se nastoje domoći evropskom tla - tako je nakon skupa evropskih ministara vanjskih poslova put Libije odaslana poruka da bi režim, umjesto prijetnjama, trebao da se bavi legitimnim zahtjevima vlastitog naroda. Ton i atmosferu tek završenom ministarskom skupu u Briselu dala su dramatična zbivanja u Libiji, čime su se članovi Vijeća ministara bavili tokom najvećeg dijela skupa - nakon toga, čula su se obećanja pomoći, ali samo onim državama sjevera Afrike, gdje je su demokretski procesi uzeli maha - to, očito, sa Libijom još nije slučaj, upućuju evropske poruke, medju kojima je posebno jasna ona koju je izrekla visoka predstavnica EU Catherine Ashton: "Osudjujemo represiju koja je u toku, usmjerenu protiv demonstranata u Libiji, nasilje i ubistva civila. Pozivamo da se odmah prestane sa upotrebom sile protiv naroda. Sloboda govora, pravo na mirno okupljanje, ljudska prava i osnovne ljudske slobode za sva ljudska bića moraju biti poštovane i zaštićene. Tim legitimnim zahtjevima ljudi za reformama se mora odgovoriti na odgovarajući način, otvarajući put dijalogu." Uvjerenje u Briselu je da libijski režim šalje prazne prijetnje, boreći se za vlastito preživljavanje - medjutim, to ne nosi odgovor na pitanje: ko će sada Evropljanima garantovati kontrolu imigranata koji namjeravaju sa sjevera Afike, preko mora krenuti put Evrope? Prvi hladan tuš je došao nakon demokratskih promjena u Tunisu, kada su hiljade Tunižana zaposjele italijansko ostrvo Lampeduzu, nepunih stotinjak kilometara udaljeno od afričke obale. Alarmirana je tada cijela Unija, stavljena u pogon agencija Frontex, sa svojim osmatračima i graničarima. Medjutim, strahuje se, malo šta će pomoći u slučaju novog, ovaj put libijskog vala imigranata. A tu se već govori o više od pola miliona već postojećih afričkih imigranata u Libiji, kojima bi se u nastojanju da se domognu Evrope, mogla pridružiti ozbiljna masa samih Libijaca. Ta pitanja će dominitrati i skupom evropskih ministara unutrašnjih poslova, zakazanom za dva dana u Briselu, dok se evropska javnost pita da li se ponavlja tromost njenih llidera u odgovoru na dramatična zbivanja u evropskom susjedstvu. Otvaraju se i nove afere, poput belgijske gdje je tek izašlo na vidjelo da je jedna ovdašnja fabrika oružja prije par godina napravila milionski izvoz oružja libijskom režimu, istog onog kojim se sada ubijaju demonstranti.