Summit APEC-a u Montani
Sa tržištem od preko 2,5 milijarde potrošača, zemlje APEC-a čine oko 55% ukupnog svjetskog GDP-a, i 43% globalne trgovine.
Zemlje APEC-a kupuju 58 procenata američkog izvoza, i trgovinski eksperti kažu da je kontinuirani razvoj tog regiona od ključne važnosti u ostvarivanju planova Obamine administracije na otvaranju dva miliona novih radnih mjesta. Ministri trgovine zemalja članica Foruma Azijsko-pacifičke ekonomske suradnje - APEC se ove sedmice susreću u američkoj saveznoj državi Montana, na jednom od serije sličnih susreta u pripremi summita APEC-a u novembru na Hawaima. U Hong Kongu i drugim Azijskim centrima business je taj koji pokreće svakodnevnu užurbanost i život u tim najuspješnijim kapitalističkim tržištima na svijetu. Njihov dinamizam se uglavnom oslanja na izvoz. Businessman Sunny Chai predvodi savez proizvodjača u Hong Kongu. On kaže da bi uklanjanje trgovinskih barijera trebalo biti medju prioritetima APEC-a: "To bi bilo od velike koristi kompanijama članicama saveza, praktično ljudima koji prodaju sirovine ili aditive materijalima za proizvodnju kompanijama u Kini, Tajlandu, Maleziji ili Indoneziji, koje bi takodjer od toga profitirale." Sa tržištem od preko 2,5 milijarde potrošača, zemlje članice APEC-a, njih dvadeset i jedna čine oko 55 procenata ukupnog svjetskog domaćeg produkta, GDP-a i 43 procenta globalne trgovine. Ekonomista Fred Bergsten kaže da rast APEC-a svjedoči o rastućem značaju regiona: "Stanje se uveliko promjenilo, posebno u odnosu na značaj Kine i drugih azijskih članica APEC-a. Medjutim, interesantno je da APEC, ustvari obnavlja ciljeve koje je uspostavio na summitu 1993 i 1994. U to vrijeme lideri su se složili da u regionu stvore zonu slobodne trgovine i investiranja izmedju 2010 i 2020. godine." Uprkos napretku u smanjivanju tarifa, cilj stvaranja široke Azijsko-Pacifičke zone slobonog tržišta dobrim dijelom još uvijek nije ostvaren. Bergsten kaže da bi buduće Trans-Pacifičko partnerstvo koje su predložile Sjedinjene Države ujednačilo uvjete i otvorilo nove mogućnosti sa obje strane Pacifika: "Zemlje ASEAN-a, Udruženja zemalja Jugo-istočne Azije, već imaju FTA - Sporazum o slobodnoj trgovini sa svakom od velikih sjeveroistočnih azijskih zemalja: Kinom, Korejom, Japanom. Postoje drugi medju-Azijski sporazumi i svi su oni sami po sebi diskriminatorski prema trgovini sa Sjedinjenim Državama, američkim firmama i posebno američkim radnicima." Ta diskriminacija uključuje povlašten tretman medju nekim trgovinskim partnerima i nejednak ekonomski rast medju zemljama članicama. Drugo pitanje je spor oko tečaja izmedju Amerike i Kine. Uprkos obećanjima Pekinga da će svoju monetu učiniti fleksibilnijom, yuan, ili renmimbi je od juna porastao samo za pet procenata. Sjedinjene Države smatraju da potcjenjena vrijednost yuana daje kineskoj robi prednost u izvozu. Ali, Sunny Chai kaže da su mišljenja medju azijskim proizvodjačima u raspravi oko kursa pomješana jer bilo kakva nagla promjena može na kraju njih pogoditi: "Jer, kada raste vrijednost yuana, rastu ukupni troškovi i to nije dobro za proizvodjače." Uprkos postojećim razlikama, Bergsten kaže da ima izgleda za dogovor i razgovori na ministarskom sastanku koji sutra počinje u Montani će se kretati od regulisanja izvoza do razvojnih inicijativa u oblasti zelene tehnologije. Ali, Bergsten kaže da će šire inicijative vjerovatno usljediti kasnije ove godine: "Mislim da predsjednik Obama ima veliku mogućnost da afirmiše liderstvo u regionu, nastojanjem da APEC pokrene u pravcu uspostavljanja slobodne trgovine u regionu i mislim da postoje dobri izgledi da se ostvari znatan napredak do summita na Hawaima u novembru." APEC predstavlja značajan forum za američke kompanije koje žele proširiti poslovanje. Zajedno, zemlje APEC-a kupuju 58 procenata američkog izvoza. Trgovinski eksperti kažu da je kontinuirani razvoj tog regiona od ključne važnosti u ostvarivanju planova Obamine administracije na otvaranju dva miliona novih radnih mjesta.