Umorni od rasne netrpeljivosti, južnoafrički farmeri odlučili emigrirati u Gruziju
Piet Kemp kaže da se želi integrirati u svojoj novoj domovini jer ne želi više biti 'pripadnik uspješne manjine kojoj su svi zavidni'
"Ovdje imam novi život, pokušavam se sprijateljiti s Gruzijcima, naučiti njihovu kulturu. Ovdje sam od trećeg ožujka, i još uvijek nisam čuo ni za jedno ubojstvo, pljačku banke ili otmicu." Sud u Juznoj Africi je nedavno osudio Juliusa Malema, predsjednika Lige Mladih vladajuće stranke Afrički Nacionalni Kongres, za zločin mržnje. On je osuđen zbog toga što je na jednom političkom skupu prošle godine pjevao pjesmu u kojoj se poziva na 'ubijanje Bura', bijelih farmera nizozemskog podrijetla koji već nekoliko stoljeća žive u Južnoj Africi. Nekima od Bura – odnosno Afrikanera - dosta je nasilja i rasnih napetosti u Juznoj Africi i namjeravaju se iseliti. Moskovski dopisnik Glasa Amerike James Brooke posjetio je jednog od tih Afrikanera koji se preselio u Gruziju i tamo se počeo baviti poljoprivredom. Piet Kamp možda izgleda kao da ne pripada u istočnu Gruziju - obitelj tog 66-godišnjeg Afrikaanera je imala farmu na jugu Afrike četiri stoljeća. Medjutim on je sada ovdje, u Gruziji i pokušava obnoviti proizvodnju ječma i kukuruza na jednoj bivšoj zadružnoj farmi iz sovjetskog doba. Kaže da mu se sviđa život u Gruziji: "Ovdje imam novi život, pokušavam se sprijateljiti s Gruzijcima, naučiti njihovu kulturu. Ovdje sam od trećeg ožujka, i još uvijek nisam čuo ni za jedno ubojstvo, pljačku banke ili otmicu." Osim visoke stope kriminala, Kempa je na napuštanje domovine navela i prijetnja da će mu oduzeti farmu - koju su ponavljali upravo političari poput Juliusa Maleme, osuđenika za zločin mržnje. Gruzija je iskoristila tu nesigurnost i pokusava privuci afrikanerske farmere da dođu pomoći revitalizirati poljoprivredu koja se oporavlja od sovjetskog doba. Dvadeset godina od propasti Sovjetskog Saveza, polovica poljoprivrednog zemljišta u Gruziji se vise uopće ne koristi. Vera Kobalia, ministrica privrede Gruzije koja je obrazovana u Kanadi, kaže: "U Juznoj Africi Afrikaneri su bili jako uspješni . Ovdje u Gruziji smo im dali priliku da učine to isto, a gruzijskim farmerima smo pružili mogućnost da uče iz njihova iskustva." Vera Kobalia takodjer hvali suprugu predsjednika Gruzije Saakashvilija Sandru Roelofs, rodom iz Nizozemske koja je promovirala taj program. Afrikaneri naime govore nizozemski. Piet Kemp kaže da su on i grupa Afrikanera bili impresionirani s prvom damom Gruzije: "Mi je zovemo Sandra. Prošlog je tjedna bila ovdje, zajedno smo rezali grožđe i razgovarali na nizozemskom." Piet Kemp kaže da se Afrikaneri u Gruziji osjećaju dobrodošlima. Medjutim Miriam Jorjadze, koja vodi udrugu za pomoć zemljoradnicima, zabrinuta je da bi desetak farmera Afrikanera koji se nalaze ovdje mogli potaknuti veliki priliv stranih upravitelja farmi: "Naravno ovisi o tome koliko ce Južnoafrikanaca doći. Ako ce ih doći svega nekoliko to neće biti veliki problem. No ako ih dodje puno i ako bude postojala tendencija za preorijentiranje ruralnog stanovništva u radnu snagu za dolazeće investitore, takav sustav mislim da ne bi bio održiv." Piet Kemp vjeruje da ce Afrikaneri pomoći u obnovi gruzijske poljoprivrede, no da se oni takodjer moraju integrirati u gruzijsko društvo. Kaže da ne želi da njegov život u Gruziji bude poput njegovog prijašnjeg života u Juznoj Africi, gdje je bio – kako kaže – 'pripadnik uspješne manjine kojoj su ostali bili zavidni'.