SAD: Sretna u "Zelenom intervalu"
"Živim na ljepšem mjestu, u jednom mnogo ugodnijem okruženju. Kada se probudim, probudim se se sretna. Kada se vraćam kući s posla, vra
Živjeti tako da prirodi šteti štomanje, živjeti na način da okruženje bude što je moguće više očuvano je stil ihtijenje koje pušta snažno korijenje i u Sjedinjenim Američkim Državama, i uEvropi, i u nekim drugim dijelovima svijeta. No, živjeti život tako da seprirodi ne škodi, može biti jako skupo. Sredstva za čišćenje bez štetnihkemikalija, hibridni automobli, kompaktne fluorescentne sijalice..... daspomenemo samo neke od eko-produkata koštaju više nego uobičajeni proizvodiistih kategorija. To znači da veliki broj ljudi ne mogu, mada bi htjeli, bitizaštitnici prirode. No mogu se uklopiti, uz pomoć drugih. Takav jedan primjerdešava se u Bronxu, njujorškoj četvrti siromašnih. Carolina Beltre,tridesetogodišnja majka iz Dominikanske Republike, uključena u program obuke zaone koji nisu završili srednju školu nada se plaćenijem poslu i sada sastavljakraj sa krajem radeći za minimalnu stanicu. Ranije živjela u mračnom jednosobnom stanu, bezkompjutera I nekih drugih sitnica.... Odnedavno njen se život u mnogome romijenio: Carolina je jedna odstotine odrabarnih da žive u kompleksu nazvanom "Zeleni interval" nalazi u većspomenutom dijelu New Yorka Bronx. Za taj dio Bronxa moglo se, ne tako davnoreći, da je bio epicentar siromaštva i nasilja. Stanari su bili sve odredaljudi I porodice vrlo niskih prihoda i, vrlo često, bivših beskućnika. U stambene jedinice unutar "Zelenoginterval," najvećeg američkog "zelenog naselja" siromašne ugrađeni su prozori sa izvrsnom izolacijomkoja obezbjedjuje uštede na grijanju, energetski efikasni, štedljivi aparati, podovi, pločice i osvjeljenje. Nancy Biberman, osnivačneprofitne organizacije WHEDCO, koja je finasirala adaptaciju stambenog kompleksa, kaže: Stanovnici novog naseljase biraju među hiljadama prijavljenih, provjeravaju se brojni podaci, posebno kriminalistički,sa njima se pojedinačno razgovara. Kada stignu u "Zeleni interval" šokorani su,jednostavno rečeno, jer zatiču zgrade sa 24 satnim obezbjeđenjem, vrtovima,zajedničkim prostorijama, ukrašenim slikama, cijećem, zelenilom. Beltreova kažeda joj je život u naselju "pjesma": U naselju, za čiju jeadaptaciju uglavnom korišten reciklirani materijali, daju se i satovi obrazovanja o "zelenom"životu, životu u korist iI na dobrobit svih stanara, neposrednog okruženja iprirode. Ako se razvoj ovakvihnaselja pokaže isplativim, prije svega u ekološkom smislu, grad New York jespreman mnogo više uložiti u njihovo širenje i u ostalim dijelovima grada.