Obrana od "nevidljivog neprijatelja"  (15/10/01) - 2001-10-15
Pacifisti upozoravaju na silaznu spiralu nasilja, njihovi protivnici tvrde da se radi o obrani civilizacijskih vrijednosti
Ankete pokazuju da velika većina Amerikanaca podržava ovotjedne napade na vojne objekte talibana i . Iako čak 90 posto Amerikanaca podržava zračne udare u Afganistanu, mnogo manja, ali ne manje važna skupina stanovnika ove zemlje zagovara ne-nasilan pristup rješavanju problema terorizma. Unatoč osvetničkim prijetnjama, ankete pokazuju da velika većina Amerikanaca vjeruju da bi Sjedinjene Države bile izložene većoj opasnosti, ukoliko ne bi odgovorile na terorističke napade. Međutim, Judith McDaniel, direktorica Odjela za jačanje mira pri kvekerskoj organizaciji , sa sjedištem u Philadelphiji u Pennsylvaniji, kaže da će vojna akcija samo potaknuti spiralu nasilja. "U potpunosti dijelimo bol i zaprepaštenje stanovnika Sjedinjenih Država zbog događaja od 11. rujna, no isto smo tako svjesni da ima pristupa koji neće dati rezultata. Da citiram Martina Luthera Kinga, krajnja slabost nasilja jest silazna spirala. Prije nego što je počelo bombardiranje Afganistana, vlada je upozorila javnost da može očekivati osvetu od strane onih koji su odgovorni za napade na New York i Washington. Dakle, može se pretpostaviti da će se spirala nasilja nastaviti. Umjesto toga, trebali bismo se jače koncentrirati na diplomaciju, pravna sredstva i pregovore pune poštovanja, čak i kada znamo da to poštovanje neće biti izravno uzvraćeno." Gospođa McDaniel i drugi protivnici zračnih udara opisuju napade od 11. rujna kao djela kriminalaca, a ne objavu rata. Prema njenim riječima, Osamu bin Ladena ne može se tretirati kao vladu, koja je objavila rat, a oni koji to čine samo potiču imidž koji on sam želi stvoriti. Međutim, Charles Krauthammer, kolumnist dnevnika , ne slaže se s tom premisom. "Mislim da nam je objavljen rat. Kada nakon ovakvog napada, koji je u jednom danu ubijeno pet tisuća Amerikanaca, dakle dvostruko više nego u Pearl Harboru, Sjedinjene Države ne bi odgovorile, mogle bi jednostavno svoju civilizaciju prepustiti na milost i nemilost barbarima. Ti ljudi žele uništiti Zapad, Sjedinjene Države, nevjernike, kako nas zovu. Ili ćemo se suprotstaviti neprijatelju, ili ćemo biti uništeni. A ako se ne budemo borili, onda nismo dostojni sebe kao nacije." Takvi argumenti, međutim, ne mogu promijeniti mišljenje gospođe McDaniel. "Zračni udari prouzročit će nove žrtve i stvoriti nove mučenike. Ukoliko budete pažljivo slušali, čut ćete glasove preživjelih i obitelji žrtava napada od 11. rujna, koji kažu da ne žele nove žrtve, da ne žele da njihovi bližnji budu osvećeni na ovakav način – žrtvama među nevinim ljudima." Sa svoje strane, Charles Krauthammer ističe da dosadašnji pristup terorističkim napadima, odnosno, tendencija da ih se tretira kao kaznena djela, nije dao rezultata. Kako kaže, protiv terorizma ne može se boriti trpajući u zatvor one na najnižim mjestima u lancu zapovijedanja, već se treba okrenuti protiv njihovih čelnika, terorističkih mreža i vlada koje ih podržavaju. Gospodin Krauthammer zagovara agresivni pristup terorizmu – korištenje intenzivnog diplomatskog i ekonomskog pritiska, pa i vojne sile. Povjesničarka Ruth Rosen, koja piše uredničke komentare za San Francisco Chronicle, ukazuje da se Sjedinjene Države danas nalaze u jedinstvenoj situaciji, koja nema presedana u povijesti. "Mislim da treba istaknuti da se niti jedna metafora iz prošlosti ne da primijeniti na sadašnju situaciju. Ovo nije drugi svjetski rat, niti Vijetnam, niti rat u Perzijskom zaljevu. Pred nama je neidentificirani neprijatelj i neograničeni rat, koji neće jedan dan završiti potpisivanjem primirja. Zapravo, mi sada vodimo paralelne ratove. Sjedinjene Države žele ukloniti terorističku prijetnju, a bin Laden želi istjerati Sjedinjene Države s arapskog poluotoka, okončati postojanje izraelske države i osigurati pobjedu Palestinaca. Dakle, kao da se vode dva rata s različitim ciljevima." Gospođa Rosen ističe da Washington mora preispitati svoju bivšu politiku i pristupe sukobima kako bi se izbjeglo pravljenje grešaka ili propuštanje prilika za spriječavanje eventualnog budućeg rata. Kao primjer propuštene prilike navodi Afganistan nakon povlačenja sovjetskih snaga, kada su Sjedinjene Države – po njenom mišljenju – trebale osigurati razvoj demokratskog društva i demokratske vlasti u toj zemlji. Demonstracije protiv američke politike do sada u Sjedinjenim Državama nisu privukle značajan broj ljudi. Mirovni aktivisti sučeljavaju se stoga s potrebom da definiraju nove pristupe i novu retoriku koja će se čuti u globalnoj borbi protiv terorizma.