Sjećanje na dom i obitelj - kroz blagdanski ručak, 28/11/02. - 2002-11-28
Svečarsko raspoloženje u američkoj bazi u Bagramu pomućeno viješću da je jedan pripadnik specijalnih snaga ranjen snajperskim hicem tok
Ovo je već četvrti Dan Zahvalnosti daleko od porodice i doma - za većinu od oko 3 hiljade američkih vojnika koji su stacionirani u bazi Bondsteel na Kosovu i zato su mnogi medju njima iskoristili priliku da se putem satelitskoih kapaciteta za simultane video konferencije, koje ova baza posjeduje, vide i čuju sa svojim najbližima i požele im sretan praznik. Medju njima je i narednik Rafael Ortiz iz Puerto Rica, koji je razgovarao sa svojom suprugom. ORTIZ: Osim što sam daleko od moje supruge, moje porodice i mojih najdražih - ostalo je sasvim kao kod kuće. Čak nam i više ugadjaju nego što bi to bilo kod kuće. Jedino - razdvojenost od porodice - o tome se radi... DAINS: Nisam baš sretna zbog toga, ali nisam ni depresivna niti nešto slično...Dobro se provodim ovdje sa prijateljima. I radimo mnogo.. Tako da o kući i ne razgovaramo previše..., dodaje njegova kolegica Natalie Dainas iz Missouria. Na jelovniku je, naravno bio tradicionalni objed sa ćurkom, a bilo je i vina. Raspoloženje je bilo sasvim dobro. U medjuvremenu, u američkoj bazi u Bagramu, proslava je djelimično bila pomućena viješću o ranjavanju jednog njihovog kolege, koji je snajperskim hicem pogodjen dok se nalazio u konvoju na putu prema Gardezu. KING: Oficir američkih specijalnih snaga se trenutno nalazi u stabilnom stanju, nakon što je juče, oko 1 sat, ranjen u gornji dio lijeve butine. Konvoj su činile jedinice specijalnih snaga iočito je napadnut snajperom. Udarni vod je odmah poslan na lice mjesta, ali nisu otkrivene nikakve neprijateljske snage, izjavio je glasnogovornik baze, pukovnik Roger King. Ova tužna vijest nije omela tradicionalni način proslave praznika, opet uz ćurku i ostale tradicionalne dijelove objeda, koje su pripremili lokalni kuhari. Zbir osjećanja Amerikanaca koji se nalaze hiljadama milja daleko od svojih porodica, na mirovnom zadatku u nekoj zemlji za koju bi inače jedva čuli - možda je nabolje izrazio ovaj vojnik. VOJNIK: Tužan sam jer sam daleko od porodice, ali sam svjestan da ovdje imam zadatak koji moram da obavim - a to je da sačuvam svjetski mir. Ja, dakle, samo radim svoj posao, gospodine.