Pooštravanje mjera sigurnosti diplomatskih predstavništava
Pozitivan korak, ali i razlog za zabrinutost nekih diplomata
Američka državna tajnica Hillary Clinton izjavila je da ju je napad na američki konzulat u Benghaziju, u rujnu prošle godine, ponukao na poduzimanje nekoliko hitnih mjera za poboljšanje sigurnosti u američkim diplomatskim predstavništvima širom svijeta. No, neki američki diplomati izražavaju zabrinutost zbog uvođenja novih sigurnosnih mjera jer vjeruju da bi im one mogle otežati suradnju, susrete i kontakte u zemljama u kojima rade. Antiamerički prosvjednici, bijesni zbog filma o proroku Muhamedu, napadaju američku ambasadu u Kairu, 11. rujna prošle godine. Istovremeno, napadnuta su i druga američka diplomatska predstavništva na Bliskom istoku – kao ambasada u Sana’ai, u Jemenu – i Sjedinjene Države naređuju pooštravanje mjera sigurnosti za svoje diplomate u svijetu. U najozbiljnijem napadu tog dana, na američki konzulat u Benghaziju, pripadnici al-Qaide, kako se vjeruje, ubijaju četvoricu Amerikanaca, među njima i američkog ambasadora. Na kongresnom saslušanju u srijedu, državna tajnica Hillary Clinton rekla je da je, u odgovoru na te incidente, poduzela nekoliko hitnih koraka. “Od Ministarstva obrane tražila sam da se priključi interagencijskim timovima za procjenu sigurnosti i da razmjesti stotine dodatnih marinaca. Imenovala sam prvog pomoćnika državnog tajnika za visokorizična predstavništva kako bi se diplomatskim misijima na opasnim lokacijama poklonila potrebna pažnja.” Dvadeset misija u svijetu, rekla je državna tajnica Clinton, određeno je visokorizičnima, s potrebom za pojačanje osiguranja. Njihova imena nije navela jer ona su povjerljiva informacija. U Uniji koja predstavlja američke diplomate kažu da je slanje dodatnih marinaca za zaštitu najopasnijih misija pozitivan korak. Susan Johnson, na čelu American Foreign Service Association, kaže da mnogi američki konzulati i neke amabasade nemaju niti jednog marinca. “Marinci prije svega čuvaju zgradu, nisu tu da pružaju osobnu zaštitu i slično. Ipak, već sama činjenica da su fizički prisutni može biti od pomoći u hitnim situacijama, za dobijanje na vremenu, za minimiziranje štete i zato taj korak pozdravljamo. Ali oni još nisu tamo.” Susan Johnson izražava nadu da dužnosnici u Washingtonu neće američkim diplomatima otežati njihovo komuniciranje s ljudima u zemlji u kojoj služe. I navodi primjer u kojemu su američki diplomati u Kabulu pozvali u američku ambasadu afganistanske goste za praćenje izbora u novembru. Diplomati, kaže Susan Johnson, žele također biti u stanju ostvarivati kontakte izvan ambasada i tu želju još glasnije iznose nakon napada u Benghaziju. “Ne žele da se nastoje eliminirati svi rizici, da se nikamo ne odlazi, da se za sve traže 64 dozvole.” Još jedan način, dodaje Susan Johnson, da se poboljša sigurnost povećanje je saveznih sredstava za obuku diplomata u stranim jezicima i boljem poznavanju zemalja. Takva bi obuka pomogla diplomatima u izbjegavanju opasnih situacija i pripremila bi ih da se bolje i lakše snalaze u njima ukoliko do njih dođe.