Dobre i loše strane jedne pobjede - američki tisak o izborima 2002. (7/11/02) - 2002-11-07
Uvodničari najutjecajnijih američkih listova pozivaju republikance i demokrate da se ponašaju odgovorno te da surađuju
Republikanska stranka će u siječnju – kada počinje nov saziv Kongresa – kontrolirati tri glavna centra političke moći u Americi – Bijelu kuću, te oba doma Kongresa, Zastupnički dom i Senat. Hoće li republikanci znati iskoristiti izborni uspjeh postignut na prekjučer održanim izborima? – pitaju uvodničari američkih dnevnika. Vladu na Capitol Hillu očekuje prijateljskija atmosfera, no tu su i novi izazovi – primjećuje uvodničar dnevnika . “Sljedeće dvije godine, građani će za stanje ekonomije smatrati odgovornima isključivo republikance. Međutim, sposobnost predsjednika države da u Kongresu ‘progura’ svoje zakonodavne inicijative ostaje ograničena.” Jer – podsjeća uvodničar washingtonskog dnevnika – “Kongres, kao i zemlja općenito, još je uvijek podjeljen gotovo na pola”, a za usvajanje zakona u Senatu često treba i više od 60 glasova, što republikanci nemaju. , kao i većina drugih američkih dnevnika, smatra da je najvažnije da se obje stranke ponašaju odgovorno te da surađuju. “Republikancima će štetiti ako svoju pobjedu shvate kao nacionalni mandat – što ona nije – pa u Kongresu počnu ‘gurati’ ekstremno konzervativne inicijative. S druge strane, demokrati će na izborima za dvije godine doživjeti još veći poraz ako budu slijepo obstruirali sve republikanske zakonodavne ideje” – piše uvodničar . Na ovu opasnost upozorava i . “Iako su republikanci prekjučer pobijedili zbog toga što su se glasačima predstavili kao umjerenjaci, kada sjednu u kongresne klupe bit će pod pritiskom da usvoje ultra-konzervativne projekte”. Newyorški dnevnik kao najštetnije moguće posljedice nedavnih izbora izdavaja sada vrlo izvjesno imenovanje niza konzervativnih sudaca, s čijim će odlukama građani morati živjeti barem sljedećih trideset godina, te odluku o početku eksploatacije nafte u nacionalnim parkovima Aljaske, čemu se dobar dio javnosti protivi iz ekoloških razloga. Kada su demokrati u pitanju, uvodničar tvrdi da njih muči “kriza identiteta”. Očekivalo se da će u ekonomski ne baš najboljim vremenima, stranka koja je u oporbi polučiti veći izborni uspjeh. Međutim, demokrati nemaju koherentnu gospodarsku strategiju. Primjerice, vladino smanjenje poreza najbogatijim Amerikancima – što državu košta jako mnogo – demokrati uopće nisu kritizirali kao neodgovornu politiku. “Ako se demokrati ne usuđuju o tome uopće govoriti, javnost s pravom može pitati – ‘za što se uopće zalaže Demokratska stranka?’ Dnevnik iz Bostona također upozorava da se republikanci ne bi trebali zanositi idejom da su od nacije dobili mandat za široke političke promjene. “Zemlja je i dalje podjeljena, a na izborima je glasalo tek 39 posto registriranih glasača. Pobjeda je izborena uz pomoć novca raznih industrijskih lobija, čiji je angažman – po svojoj masovnosti - bio bez presedana” – piše uvodničar bostonskog dnevnika. Uvodnik republikance poziva na “skromnost u pobjedi.” “Baš kao što Amerika na svjetskoj sceni polako uči da ne može činiti sve što joj padne na pamet, tako i republikanci trebaju na domaćoj sceni naučiti da ne mogu činiti baš sve što im se prohtije. Zato, protivniku – Demokratskoj stranci - treba pružiti ruku. Ako to učini, predsjednik Bush će ući u povijest kao veliki pomiritelj političkih opcija, što bi koristilo svim građanima” – smatra uvodničar Christian Science Monitora.