SAD: Uništiti nutrije... jedini izlaz
U Sjedinjene Države nutrija je prvi put donijeta iz Južne Amerike 1930-ih. Njeno krzno jedno vrijeme je bilo jako traženo, a bunde od n
U SjedinjenimAmeričkim Država troše se milijarde dolaragodišnje u nastojanju da se kontrolira razmnožavanje i rast životinjskih i biljnih vrsta, donesenih izinostranstva, čije širenje ima teškeposljedice po brojne i razlitiče ekološke sisteme na američkom tlu. Osim štetau tim prirodnim staništima,zemlja trpii velike ekonomske štete. Jedan od ilustrativnih primjeraje priobalno područje duž Chasepeakea, prostranog zaliva na istočnoj, atlanstskoj obaliSjedinjenih Država gdje u močvarnim dijelovima priobalja nutrija, donesena iz Argentine, nanosinepopravljive štete. Radno mjesto Marija Eusija već sedam godinasu močvare duž obala Chasepeakea. On, ine samo on, radi na istrebljenju nutrija, jednih od, po močvarno tlo, najgorih štetočina. S partnerom MikeWoolsordom, postavio je tisuće klopki. Tijekom prošlogdesetljeća, oko 15.000 nutria je istrijebljeno na više od 60.000 hektara močvarnogtla. No znanstvenici tvrde da će i narednih decenija taj posao morati bitinastavljen, da bi eko-sistemi u močvarama bili sačuvani. Steve Kendrot, jedan od tih znastvenika ,inače i voditelj programa zaštite tih sistema, programa koji se realizira uokviru Odjela za agrikulturu, kaže: U Sjedinjene Državenutrija je prvi put donijeta iz Južne Amerike 1930-ih. Njeno krzno jednovrijeme je bilo jako traženo, a bunde od njega na visokoj cijeni. U godinama i desetljećima koja su slijedilanutrija je izmakla kontroli. To je glodar koji može težiti i do 14 kilograma,žive većinom umočvarama i razmožavajuse jako brzo.Hrane se korijenjemmočvarnog rastinja i s obzirom na brojnost i proždrljivost ostavljaju pustoš za sobom, naravno kada jepitanju rastinje u močvarama.Uambijentu u kojem žive nemaju prirodnog neprijatelja, nema grabežljivaca kojibi ih tamanio tako da se broj nutrija, tako gdje ih ima, povećava gotovo geometrijskomprogresijom. . Dan Murphy je jedan odonih uključenih u realizaciju projekta.Ontvrdi da se broj nutrija uvećao tolikoda je prijetnja uništenju močvararealna. Reporteru Glasa Amerike pokazuje prostrani prostor i kaže: Gospodin Murphy procjenjujeda je zbog nutrija, prije svega,a izatim usljed povećanja razine mora i općih klimatskih promjena nestalo više od20.000 hektara močvara u priobalju zaliva Chasepeake. Veliki dio područja nakojima sada nema močvarnog rastinja, nego su samo vodene površine, nekada su bila su bila i šumovita. Mnogihstabala nema više nema jer je raznošenjem zemlje nestalo i uporišta za njihovokorijenje i ona su se rušila, trunula i nestajala. Preostala se stabla jedvadrže. Osim toga, nestanak močvara rezultirao je prodiranjem slane, morske vode,koja je takođe uslovila brojne štete na rastinju, odnosno oslabila zaštituobalnog pojasa od oluja i erozija. Leopoldo Miranda iz Službeza ribe i divlji svijet duž obala zaliva Chesepeake kaže nutria se iz te regijeproširila u 16 američkih saveznih država i dodaje: Slučaj sa nutrijom nijejedini. Skoro 50.000 životinjskih i biljnih štetočina je pronađeno iregistrirano u Sjedinjenim Državama. Prema rezultatima jednog nedavnogistraživanja štete koje nastaju zbog tih štetočina dostižu 120 milijardi godišnje.U SAD su unesene sa svih strana svijeta, legalno, kao egzotični kućni ljubimci, ili ilegalno, u okviru lanaca krijumčarenja i takve vrste“robe.” Ne treba posebno napominjati da je to dobro uhodan I dobro plaćenbusiness. Ilustrativan primjeregzotike te vrste jeprimjerpitona u Sjedinjene Države unesenog iz Burme.Senator iz američke savezne držabe Florida Bill Nelson našao je za shodno da otome progovori i u Kongresu. Ti pitoni se legalno, kao kućni ljubimci, unose uSjedinjene Države, ali nevolje nastaju kada ih njihovi vlasnici puste udivljinu, ili kada piton pobjegne. U posljednjih desetak godina burmanski pitoni, a mogu narasti više od 5 metara, napali veliki brojljudi, usmrtivši sedmero. Senator Nelsonje zatražio od Senata da usvojitakvulegislativu kojom se se osiguralastriktna kontrola unosa i postupanja sa životinjamakoje nemaju prirodnih grabežljivaca na prostoruSjedinjenih Država. Gospodin Nelson je u Senatu, pored ostalog; istakao: Rasprava o nužnojzakonskoj regulativi biće nastavljena. Biće nastavljeni i programiistrebljivanja životinja i biljaka štetočina.Kada je nutrija u pitanju,taživotinja je izravna prijetnja opstanku ćelavog orla, jednog od simbola životinjskogsvijeta Sjedinjenih Američkih Država.