O 'krtici' u Tribunalu iz haaške perspektive (8/10/04) - 2004-10-08
Ukoliko je bilo curenja podataka, oni su curili kroz paralelnu strukturu i neformalne skupine
Riječki je "Novi list" objavio izjavu Markice Rebića da je svojevremeno imao svoju krticu ili pouzdani izvor povjerljivih informacija u haaškom Tribunalu za ratne zločine. Priča o "krtici" s haaške perspektive nešto je drugačija nego li ona umirovljenog hrvatskog špijuna. Tokom desetljeća praćenja kaznenog suda u susretima sa službenim diplomatskim predstavnicima Hrvatske ne jednom sam čula žaljenje što nemaju boljeg uvida u rad Tužiteljstva. I dužnosnici iz Zagreba – govorimo o službenim osobama - nisu bili bolje sreće, kao ni odvjetnici. Na kraju su svi podaci dostupni javnosti kroz suđenje. Ukoliko je bilo curenja podataka, oni su curili na stranu na koju sustavno upozorava glavna tužiteljica Carla del Ponte, paralelnu strukturu i neformalne skupine. Realno gledano, službena Gotovinina funkcija gotovo je nespojiva s odgovornošću za zločine – ali Tužiteljstvo zanima bjegunčeva uloga u paralelnoj strukturi zapovijedanja. Gotovinini "jataci" i ekipa za skrivanje haaških bjegunaca u Splitu i Zadru preživjela je političke mijene, a ona neformalna skupina policajaca zaduženih za potragu za optuženicima za koalicijske Račanove vlade formirana je, jer sloj pomagača u policiiji nije radio svoj posao, uključujući policiju na terenu. Službena Hrvatska nikada nije redovno pratila zbivanja u haaškoj sudnici pa se tako dogodilo da ključno svjedočenje nekadašnjeg američkog veleposlanika Petera Galbraita prođe bez predstavnika Hrvatske u publici. Uposlenici u sudu su pak zaposlenjem prihvatili striktne uvjete držanja iza sudskih vrata svega što se zbiva, dodatna je sigurnosna mjera bila stroga podjela prevoditelja na Tužiteljstvo i na sud kako ne bi došlo do sukoba interesa. Činjenica jeste da iz Tužiteljstva rijetko izađu povjerljivi podaci (što znači da je sustav zaštite uglavnom uspješan) a ako se nešto takvoga dogodi onda je to često sa svrhom. Istražitelji Tribunala nerado ili nikako komuniciraju s novinarima iz balkanskih država - za razliku od, recimo britanskih ili američkih s kojima će iscrpno komentirati pojedini slučaj. A što se suđenja Blaškiću tiče, za njegovu je prvostupanjsku visoku kaznu zaslužno svjedočenje iza zatvorenih vrata i to od osobe iz kruga nekadašnjeg hrvatskog super-špijuna koji se, eto, hvali krticama u Tribunalu ali ne i potvrdom rezultata njihovog djelovanja.