Zašto SAD nema ozbiljnu socijalističku stranku?
Ljudi iz svih krajeva svijeta, po useljenju u Ameriku, usvajaju nacionalne vrijednosti za koje se mnogi znanstvenici slažu da su oprečn
Mnogi se analitičari slažu da suSjedinjene Države tipično visoko industrijalizirano društvo, osim što - nanacionalnoj razini - nemaju veću socijalističku stranku. Amerika je po tome vrlo različitaod drugih zapadnih demokratskih zemalja. Gary Marks profesor je na Sveučilištu Sjeverne Karoline. On ukazuje naono što znanstvenici često nazivaju 'Američka načela' – ideale jednakosti,društvene mobilnosti, oslanjanju na samog sebe i ograničenoj državnoj upravi.Na to su Amerikanci naviknuti otkako su proglasili neovisnost od Britanije1776. godine –kaže Gary Marks. "I dok se mi često tužimo naveličinu državnog aparata i pokušavamo ga smanjiti, američki je državni aparat– ako pogledate na svim razinama – zapravo mnogo manji nego u drugim zemljamazapadnog svijeta. Američka kultura naglašava individualizam i protivi se moćidržave. Zbog toga je uloga državeznatno manja negoli u europskim zemljama." Ljudi iz svih krajeva svijeta, po useljenju u Ameriku, usvajajunacionalne vrijednosti za koje se mnogi znanstvenici slažu da su oprečnetradicionalnom socijalizmu. Međutim,uoči Prvog svjetskog rata loši uvjeti rada i života u američkim gradovimasocijalistička je ideja bila nešto popularnija nego danas. Godine 1912.predsjednički kandidat Socijalističke stranke Eugen Debs osvojio je 6 postoglasova. Na lokalnoj je razini, izabrano na stotine socijalističkih dužnosnika,diljem zemlje. Međutim, američki susocijalisti imali svoje probleme, kaže Gary Marks. "Socijalisti, koji su bili malatreća stranka, imali su vrlo malo toga za ponuditi." NARRATOR:Još jednom Gary Marks. "Ono što su oni nudili bilo jeideološki purizam. Mogli su ponuditinaznake jednog drugog društva. S druge strane, radnički sindikati – bazasocijalista – željeli su ispunjenje njihovih praktičnih želje i potreba, 'ovdjei sad'." Zato su radnički sindikati uglavnom i surađivali s Demokratskom iRepublikanskom strankom - kako bi ostvarili veće nadnice i bolje uvjeteživota. Benjamin Ginsberg direktor jeCentra za proučavanje američke državne uprave pri Sveučilištu Johns Hopkins. Onkaže da su radnici bili više zainteresirani za ekonomska pitanja, a manje zapolitička. "Kad je radnički pokret postaočimbenik u Sjedinjenim Državama, pravo bijelaca da glasuju bilo je odavnouspostavljena stvar Nije bilo potrebeda se bori za politička prava.Sindikati su ulazili u partnerstvo s već postojećim strankama. Radničkije pokret već imao otvoreni put za političku borbu." Ekonomski potresi tridesetih godina prošlog stoljeća probudili su nadumnogim američkim socijalistima da je došlo vrijeme za jednu radničkustranku. Međutim, politički analitičarBenjamin Ginsberg kaže da je za to već bilo kasno. "Tijekom Velike depresije iekonomskog nazadovanja bili su veći izgledi za stvaranje radničkihstranaka. Ali s dolaskom FranklinaRoosevelta i njegove New Deal koalicije, radnički je pokret postao tolikoistaknuta snaga unutar same Demokratske stranke da većina radničkih čelnikanije vidjela svrhu da pokuša nešto na svoju ruku." Sindikati su bili vrlo aktivni u promicanju istinskog, univerzalnogprava glasa, unutar američkog dvostranačkog sustava. Od velike ekonomske krize iz tridesetih pa do danas, radnički jepokret uglavnom podržavao Demokratsku stranku, koja je prihvatila u svojeredove mnoge ljude s američke ljevice. Od američkog Građanskog rata,republikanci i demokrati na nacionalnim izborima mogu računati naoko 95 postoglasačkog tijela. Tako će, tvrde stručnjaci vjerojatno biti i u bliskojbudućnosti. U stranačkom smislu, Sjedinjene Države ostat će i dalje prilično'specifična zemlja' – bez relevantnije socijalističke stranke.