Tjedan indijanske umjetnosti, glazbe i plesa u Zagrebu
Bit će tu materijala i za stare i za mlade – od slikovnica za djecu,  s mitologijom i pričama, do knjiga o indijanskoj umjetnosti, trad
Prije točno godinu dana, u našoj smo redovitoj rubrici Hrvatsko-američke veze javili o jednoj neobičnoj, ali lijepoj i izuzetno zanimljivoj hrvatsko-američkoj vezi ostvarenoj objavljivanjem, u Zagrebu, male indijanske kuharice, pod naslovom , u izdanju Hrvatsko-američkog društva, a povodom 15. obljetnice postojanja te “najstarije udruge u Hrvatskoj koja promiče obrazovnu, kulturnu, znanstvenu i svekoliku suradnju između Republike Hrvatske i Sjedinjenih Američkih Država kao i sve pozitivne vrijednosti civilnog društva.” Most prijateljstva uspostavljen među dvjema zemljama prije, sada, šesnaest godina, nastavljaja jačati, kroz niz vrijednih aktivnosti , a u njegovoj organizaciji nastavlja se i ona lijepa i zanimljiva veza, uspostavljena prije godinu dana – 7. svibnja, u Zagrebu, počinje Tjedan indijanske umjetnosti, glazbe i plesa. Ako je jezik kulinarstva, kako je to rečeno i u predgovoru , univerzalna komunikacija, onda su to, svakako, i umjetnost i ples i glazba; i jedno i drugo i treće pripadaju svima, njihov jezik nadilazi sve granice i spaja ljude jedne od drugih udaljene tisućama milja. Na tim se premisama i temelji festival pod nazivom , cjelotjedno slavlje indijanske kulture, ali i više od toga. Američka starosjedilačka kultura zanimljiva je hrvatskim građanima, postoji veliki interes prema tim Amerikancima, kaže Tihomir Lerner, programski koordinator u Hrvatsko-američkom društvu, zanimljiva stoga što je mali broj onih koji znaju nešto o Indijancima. Naime, holivudski filmovi o njima i romani Karla Maya ne daju baš vjeran prikaz indijanskog načina života i njihovog kulturnog nasljeđa. U određivanju koncepta festivala, dodaje Tihomir, privukao ih je snažno još jedan aspekt života Indijanaca... . Kao hrvatsko-američko, Društvo i radi na paralelama, na kulturološkim i drugim vezama između Hrvatske i Amerike. Uz ovogodišnje sponzore INU i FedEx, te potporu inicijalnih, prošlogodišnjih, pokrovitelja/partnera - Ministarstva vanjskih poslova i europskih integracija, veleposlanstva SAD-a u Republici Hrvatskoj, uz suradnju, ponovno, Nacionalnog muzeja američkih Indijanaca, koji djeluje u sklopu muzejske ustanove Smithsonian, u Washingtonu, kao i suradnju, ovaj puta, Muzeja naivne umjetnosti, u Zagrebu, u sklopu festivala organizirane su cjelodnevne radionice slikanja na staklu i slikanja pijeskom. Raznolikosti autohtonog stvaralaštva predstavit će, s hrvatske strane, viša kustosica Muzeja naïve Mira Francetić i slikar Stjepan Ivanec, slikanje pijeskom, , tradicionalnu tehniku Navajo Indijanaca, naroda s američkog Jugozapada, slikar Nolan Chee, njegova supruga Phyllis Wilson i njihov sin Jared King. “Moj otac,” kaže Jared, “slika pijeskom već 30 godina. Počeo je kad mu je bilo 15 i nastavio, za njega je to način izražavanja i prenošenja vlastitog umjetničkog talenta, ali i način zarade, njegove slike nisu tradicionalne, nisu ceremonijalne, moj otac nije , ali kreirao je neke vrlo važne dizajne.” O njima će govoriti Jaredova majka, edukator i interpretator kulture Navajo Indijanaca. I sam Jared, kustos Nacionalnog muzeja američkih Indijanaca, s višegodišnjim iskustvom u interpretiranju indijanske kulture i baštine. . U zadnjih 70 godina, međutim, dodaje Jared, Navajo su počeli slikati pijeskom i u komercijalne svrhe, za turiste koji im dolaze. Neki od prizora u službi ceremonijalnih slika koriste se na slikama za prodaju kao i u izradi Navajo sagova, ali važno je znati, ističe on, da to nikad nisu potpune, vjerne replike jer umjetnik ne želi narušiti, ni na bilo koji način, značaj simbola koji se koriste u obrednom ritualu. Izvjesni detalji se, kad je slika za prodaju, mijenjaju. Način je to da se zaštiti ne samo umjetnik, već i ritual čija svetost i tajnovitost se moraju poštivati. Jared, koji je putovao, bio u Francuskoj, Italiji, ponosan je što će sada, po prvi puta, izvan Amerike, putovati i njegovi roditelji, što im se pružila mogućnost da s drugima dijele svoja znanja u toj umjetnosti… . Poseban trenutak, kaže Tihomir Lerner, pripast će specijalnom američkom gostu, ravnatelju Nacionalnog muzeja američkih Indijanaca . Bit će to nešto jedinstveno, u Zagrebu i u Hrvatskoj. Knjižare nemaju puno takvih naslova, dodaje Tihomir, a potreba postoji, ljudi će moći dolaziti u knjižnicu , Hrvatsko-američkog drustva, što i jest u duhu te udruge – spone između dvije zemlje. Bit će tu materijala i za stare i za mlade – od slikovnica za djecu, s mitologijom i pričama, do knjiga o indijanskoj umjetnosti, tradicionalnoj i modernoj, knjiga o plesovima, knjiga o indijanskom načinu života o samim plemenima... samo u Sjedinjenim Državama živi 564 savezno priznata indijanska plemena! Pred odlazak u Zagreb, Richard West, pripadnik Cheyenne i Arapaho indijanskih naroda kao i mirovni poglavica Južnih Cheyennea, za Glas Amerike je rekao: . S najnovijeg albuma – NDN KRZ, jedna od Secolinih najstarijih pjesama, već niz godina svojevrsna himna na indijanskim rezervatima u Kanadi i Sjedinjenim Državama. Za Keitha Secolu i njegov bend – , ovo će biti drugo gostovanje u Hrvatskoj – prije više godina bili su u Čakovcu, Puli, a i u Ljubljani. Ne skriva svoje uzbuđenje zbog ponovnog susreta s hrvatskom publikom. Želja mu je, zadnjeg dana festivala, u subotu, 12. svibnja, kad će u Maksimiru, zahvaljujući potpori ravnatelja parka i razumijevanju Gradskog ureda za zaštitu spomenika kulture i prirodne baštine, biti održan - napraviti najveći u Hrvatskoj. .