Album 'Lost John Dean' Kierana Kanea i Kevina Welcha
Neki bi ga nazvali countryjem, ali to nije onaj country koji je popularan u Nashvilleu. To je sjajan primjer prave 'Americane', autohto
Kieran Kane i Kevin Welch zasebno su već godinama prisutni na američkoj glazbenoj sceni. Kane je najviše uspjeha doživio kao član country dueta iz osamdesetih "The O'Kanes", dok je Welch ranih devedesetih objavljivao albume koje je kritika dočekala najvećim pohvalama. Danas, njih dvojica su dio trija s multi-instrumentalistom Fatsom Kaplanom. Kako izvješćuje Katherine Cole, za svoj album naslovljen "Lost John Dean", novi sastav inspiraciju nalazi u tradicionalnoj folk glazbi. Skladbe na albumu "Lost John Dean" oštrije su i mračnije nego što se publika navikla čuti od Kierana Kanea i Kevina Welcha. Devet od 11 pjesama na albumu, originalne su skladbe, a naslovna je stilom tradicionalna folk balada koja priča o pljačkašu banke kako izmiče potjeri koja mu je na tragu. Kieran Kane vodeći je vokal na skladbi "Lost John Dean", poznatoj i po naslovu "Kentucky Blues". Ona je jedna od dvije pjesme koje nisu originali; preostale, premda su nove, zvuče kao da su mogle nastati i prije 75 ili stotinu godina, jer sve snimke odlikuje tradicionalni aranžman. No, kao što možemo čuti u skladbi "Postcard from Mexico", - u kojoj Kane i Welch pjevaju naizmjence – tradicionalni ugođaj ne znači da je skladba stara i prašnjava. Teško je točno klasificirati glazbu Kierana Kanea, Kevina Welcha i Fatsa Kaplana na albumu "Lost John Dean". Neki bi ju nazvali countryjem, ali to nije onaj country koji je popularan u Nashvilleu. To je sjajan primjer prave Americane, točno onoga što se podrazumijeva pod autohtonom glazbom američkih korijena: malo bluesa, pomiješanog s tradicionalnim countryjem, folkom i rockom. Odlično harmonijsko pjevanje, posebice na skladbi "I Can't Wait", sjajno dopunjava vrhunsko muziciranje trojice glazbenika na ovom albumu. Kieran Kane, Kevin Welch i Fats Kaplan s albumom "Lost John Dean" donose glazbu koja pruža zabavu podjednako i odraslim i mladim ljubiteljima glazbe na jednak način kao što je to učinio i Bruce Springsteen sa svojim nedavnim albumom pjesama koje su svojedobno proslavile Petea Seegera. I baš kao i u slučaju Springsteena, album "Lost John Dean" mogao bi biti katalizator za poticanje drugih glazbenika da dublje posegnu u bogatu povijest američkih glazbenih korijena.