Kolonoskopija - prevencija protiv raka debelog crijeva
Strah je glavni razlog što milijuni Amerikanaca izbjegavaju tu pretragu. No, taj je strah - bezrazložan
Kad se prijeđe 50. godina života, jedna od najvažnijih stvari koje svatko može učiniti za svoje zdravlje je preventivna pretraga na rak debelog crijeva, koji je drugi po učestalosti smrtnosti od malignih bolesti u SAD Kad se prijeđe 50. godina života, jedna od najvažnijih stvari koje svatko može učiniti za svoje zdravlje je preventivna pretraga na rak debelog crijeva, koji je drugi po učestalosti smrtnosti od malignih bolesti u Sjedinjenim Državama. Mnoge od tih smrti mogle su biti spriječene pravodobnom kolonoskopijom, no, mnogi se plaše te pretrage. Bez razloga! Priprema za kolonoskopiju počinje dan ranije, ispijanjem tekućeg pripravka – oko 4 litre! – za čišćenje crijeva. Što je tu problematično? "Ukus! Ali, ako ju ohladite u hladnjaku, onda nije tako loša," kaže farmaceutkinja Rebecca Geddis, koja dnevno izdaje pacijentima takve pripravke. No, može i drugačije. Recimo, pilule: ukupno njih 32, po četiri odjednom svakih 15 minuta, sa čašom vode. To nije tako teško. Vjeruje se da je strah glavni razlog što milijuni Amerikanaca izbjegavaju preventivnu kolonoskopiju. Studije, međutim, pokazuju da, kad bi ih više odlazilo na takve pretrage, deseci tisuća života mogli bi biti spašeni. Dr. Peter Chang, iz Medicinskog centra Mount Sinai, u New Yorku, kaže da najčešće ljudi čuju od svojih poznanika 'to je strašna pretraga', pa onda sami na nju ne odu. "Ali, ja bih im rekao da pacijenti, nakon završene procedure, uglavnom kažu: Pa, nije bilo tako loše," kaže Chang. Pretraga ne traje dugo, petnaestak minuta. Liječnik na ekranu gleda crijevo pacijenta. Sonda s kamerom na vrhu uvuče se u debelo crijevo, nekih metar, metar i pol, sve dok ne dopre do slijepog crijeva. Otuda, liječnik ju polako povlači natrag i brižno pregledava kako izgleda sluznica crijeva. Ako ugleda neki polip ili manju izraslinu, odmah ju može i ukloniti. Cilj i jest da se uklone polipi prije nego što bi – možda! – prerasli u zloćudno tkivo. Sve je, dakle, vrlo jednostavno. Ako ne bude drugih problema, pacijent se vraća na ponovni pregled svakih deset godina, do 75. godine života.