Javne kuhinje u Španjolskoj prepune 
Ovo je uobičajena priča u Španjolskoj ovih dana. 25 posto španjolskih radnika su neuposleni, a sve veći broj ih nema dovoljno da jede.
Ekonomska kriza u Španjolskoj je dovela milione ljudi do siromaštva, i mnogi od njih nisu u stanju priuštiti ni one najosnovnije potrebštine u životu. Evo i slike centra Madrida u subotnje poslijepodne , gdje prisutna ekonomska kriza na trenutke izgleda kao nešto što brine samo ekonomiste. No, nedaleko, u centru za raspodjelu hrane San Simon de Rojas , u radničkom predgradju Mostoles, kriza se itekako osjeti. Većina ovih ljudi je imala posao sve dok ekonomija nije krahirala 2008. godine. Sada mnogi od njih žive na ulici, poput neuposlenog gradjevinskog radnika Antonia Molino Pelaeza. On se u ovoj javnoj kuhinji hrani 6 dana sedmično. Nedjeljom, kada je kuhinja zatvorena, on i ne jede.Govori: Molino bi volio da se oženi, da ima porodicu, ali je to za sada nemogućno, i na neki način zahvalan je na tome, jer nema obitelj koju bi morao izdržavati. No, mnogi drugi koji dolaze u ovu javnu kuhinju, imaju porodice. Jedna neuposlena konobarica koja zeli ostati anonimna, živi u jednoj napuštenoj zgradi sa svojom djecom i svojim neuposlenim mužem, koji se stidi da dodje u ovaj centar. Ovo je uobičajena priča u Španjolskoj ovih dana. 25 posto španjolskih radnika su neuposleni , a sve veći broj ih nema dovoljno da jede. Uz doručak, ljudi ovdje dolaze kako bi dobili sendvič za ručak, i da nešto ponesu sa sobom. Lorenzo Inche, neuposleni inženjer, prvo je ovdje dolazio kako bi jeo, a onda je počeo i volontirati. , kaze on, Centar je u početku hranio 50 osoba dnevno. Sada, volonteri moraju trpezariju pripremiti nekoliko puta dnevno, i oko 700 osoba se registriralo da se tu hrani. Čelnik volontera je Amparo Ramos koji kaze: Španjolska pred sobom ima još najmanje jednu tešku godinu. To je ono koliko eksperti predvidjaju da je potrebno kako bi se ekonomija pokrenula barem s mrtve tačke.