Globalni trend financiranja borbe protiv AIDS-a, malarije i tuberkuloze
Tijekom 2006, osigurano je manje od 50 posto potrebnih sredstava za borbu protiv tri najsmrtonosnije bolesti u svijetu
AIDS, malarija i tuberkuloza najsmrtonosnije su bolesti u svijetu. Svake godine, od njih umire šest milijuna ljudi, odnosno svaki deseti stanovnik našeg planeta. Procjenjuje se da 80 posto žrtava živi u najsiromašnijim zemljama svijeta, upravo onim koje su najmanje sposobne nositi se s takvim javnozdravstvenim problemima. U osvrtu na 2006. godinu, Rosanne Skirble se bavi trendovima u globalnom financiranju borbe protiv bolesti. Tijekom 2006, multilateralne institucije, vlade i privatne zaklade izdvojile su 10 milijardi dolara za borbu protiv najubojitijh bolesti svijeta. Međutim, stručnjaci kažu da glavni donatori ne daju onoliko koliko su obećali, što stvara velik i rastući nesramjer između potreba i mogućnosti. Sue Perez prati zdravstvene trendove za potrebe skupine Results, aktivističke organizacije čija je misija stvaranje političke volje i podrške u javnosti za okončanjem siromaštva i gladi u svijetu. Ona kaže da je stanje s financiranjem borbe protiv AIDS-a, malarije i tuberkuloze tijekom 2006. - sumorno: "U smislu da je ustvari od strane donatorskih vlada, privatnih zaklada i vlada zemalja u razvoju, samih pogođenihtim bolestima, osigurano manje od 50 posto financiranja od onoga što je potrebno." Ukoliko se nastavi takav trend, nesrazmjer između potreba i financiranja i dalje će rasti, smatra Sue Perez: "U slučaju AIDS-a, projekcija potreba u 2007. iznosi 18 milijardi dolara, samo za tu bolest i samo za tu jednu godinu. Za 2008, projicira se potreba od 22 milijarde dolara. Od svega toga, za sada je samo 8,3 milijarde dolara utrošeno na borbu protiv AIDS-a, odnosno virusa HIV." Isti je slučaj i s preventivnim naporima protiv tuberkuloze, gdje bi, tijekom slijedećeg desetljeća, moglo manjkati i do 31 milijarde dolara u financiranju. Isto je i s programima protiv malarije. Ovi potonji će - ako način financiranja ostane jednak kao dosad - godišnje primiti dvije trećine manje novca nego što je potrebno. Zemlje skupine G-8, te multilateralne institucije - poput Svjetske banke i Globalnog fonda za borbu protiv AIDS-a, tuberkuloze i malarije - glavni su donatori. Privatne zaklade - poput one Billa i Melinde Gates -, vrijedne oko 29 milijardi dolara, doprinose s više od 10 posto ukupnog globalnog financiranja. Ranije ove godine, Zaklada Gates je primila 30 milijardi dolara od drugog najbogatijeg čovjeka u svijetu, Warrena Buffetta, koji je to objavio na tiskovnoj konferenciji s Billom Gatesom: "Prirodno je da, kad akumulirate bogatstvo, želite da se ono nađe u rukama nekoga za koga smatrate da će njime bolje rukovati nego što bi vi sami to učinili. Tako ja svoje bogatstvo dajem Zakladi Billa i Melinde Gates: siguran sam da ćete ga vi bolje donirati nego što bih ja uspio." Sue Perez, iz organizacije Results, kaže da su takve visokoprofilne i jako publicirane dobrotvorne donacije poticaj zemljama skupine G-8 i drugim donatorima da održe svoja obećanja o financiranju. Tijekom protekle godine, inicijativa nazvana Stop Tuberculosis Partnership objavila je akcijski plan o preokretanju rastućeg trenda obolijevanja od tuberkuloze do 2015. godine. Ova koalicija više od 500 organizacija iz čitavog svijeta prikupila je - kako se procjenjuje - između 2,5 i 5,6 milijardi dolara potrebnih za podršku inicijativi. Afrički čelnici, pak, na summitu u Nigeriji, potpisali su deklaraciju kojom se obvezuju osigurati opću dostupnost liječenju od triju najubojitijih bolesti do 2010. godine. Hoosen Coovadia, profesor istraživanja AIDS-a pri Medicinskom fakultetu u Kwazul Natalu, u Južnoj Africi, kaže da je summit istaknuo ogroman izazov u pokušaju da se kontrolira bolest u okružju neuspješnih sustava zdravstvene zaštite. On kaže da dugoročno rješenje problema podjednako uključuje i ekonomiju koliko i zdravstvenu skrb: "Moramo riješiti velika pitanja dugovanja u svijetu, ili u Africi, trgovinskih barijera ... sve te ogromne probleme, čije je rješavanje temeljno i neophodno za ekonomije da postanu samo-djelatne ili samo-dostatne. One će tada biti u stanju skrbiti o vlastitom stanovništvu odgovarajućim zdravstvenim službama." Premda Coovadia zagovara da donatori održe svoja obećanja o financiranju borbe protiv 'ubojite trojke' zaraznih bolesti, on kaže da jednostavno bacanje novca na problem neće sve ljude učiniti zdravijima. On kaže da je najbolja nada za vlade da ojačaju svoja gospodarstva kako bi ona mogla snositi financijski teret zdravstvene skrbi.