"Hrvatska može igrati važnu ulogu u Srednjoj i Istočnoj Europi (3/3/02) - 2002-03-03
Intervju s dr. Mary Ann Saunders, dekanicom sveučilišta George Washington
Američko gospodarstvo čine tri sektora: privatni, javni i treći sektor. Rad s ne-vladinim organizacijama kao i privatnim volonterskim organizacijama u Americi, koje i čine treći sektor njenog gospodarstva, područje je u kojemu dr. Mary Ann Saunders, dekanica sveučilišta George Washington, ima puno iskustva. To iskustvo sada dijeli i s Hrvatskom. Dr. Saunders je i gost naše redovite nedjeljne rubrike “Američko-hrvatske veze" Proučavanje uloge takozvanog ‘trećeg sektora,”sektora ne-vladinih i privatnih volonterskih organizacija, u tranzicijskim zemljama jedno je od stručnih područja doktor Mary Ann Saunders. Zašto je za svoj program odabrala upravo Hrvatsku? “Mogla je to biti bilo koja od niza zemalja u prijelazu, ali Hrvatsku sam odabrala iz vise razloga. Mnogi se odnose na ekonomiju, na potencijal za gospodarski rast. I prije odlaska u Hrvatsku vjerovala sam da bi ona mogla igrati vaznu ulogu u Srednjoj i Istocnoj Evropi. Nakon sest mjeseci provedenih u Hrvatskoj, jedan od mojih zakljucaka upravo je taj da je ta moja prva procjena bila vjerojatno prilicno tocna.” Program u okviru kojega je dr. Saunders vec provela sest mjeseci u Hrvatskoj, ima vise aspekata. “Treci sektor” i proucavanje njegove uloge u tranzicijskim zemljama samo je jedan od ciljeva programa. “U tom smislu”, kaze dr. Saunders, “Sveuciliste u Bihacu objavilo je moj clanak koji govori izravno o ulozi ne-vladinih organizacija.” “Htjela sam takodjer dobiti izravno iskustvo s onim sto znaci biti ne-vladina organizacija pa sam u Hrvatskoj pocela s vlastitom, to je Medjunarodni Centar za razvoj i suradnju. Htjela sam saznati kakva je, koliko ucinkovita, komunikacija izmedju ne-vladinog i vladinog sektora.” “Saznala sam da puno toga treba napraviti u Hrvatskoj kako bi tu komunikaciju popravili i poboljsali, a da pri tome, naravno, ne ugrozimo sigurnost u zemlji ili sigurnost u drugim zemljama. Postoje cesta neslaganja, “nastavila je dr. Saunders, “izmedju onoga sto ne-vladina organizacija, po definiciji, predstavlja i nacina, ja mislim, na koji nju vide i shvacaju vec postojece ustanove. Pohvalno je da postoji program koji ohrabruje razvoj ne-vladinih organizacija...S druge strane,” misljenje je dr. Mary Ann Saunders, “razlika u reguliranju profitnih i neprofitnih entiteta naizgled nema. Stoga, porezi za ne-vladinu organizaciju jednako su veliki kao i za profitnu. To, naravno, destimulira bilo koga tko zeli pokrenuti privatnu volontersku organizaciju, organizaciju koja se bavi, recimo, rijesavanjem zdravstvenih problema ili stambenih problema poput izgradnje stanova za siromasne, itd., organizaciju, dakle, koja od ljudi trazi da za nju rade neplaceno, da joj poklone svoje vrijeme. Ne postoji mehanizam koji ce priznati te i takve pojedince. Tu treba napraviti jos puno posla,” naglasila je dr. Saunders i dodala, “Hrvatska nije jedina zemlja u toj situaciji, to je vjerojatno tocno za vecinu zemalja.” U okviru programa, dr. Mary Ann Saunders susretala se u Hrvatskoj i suradjivala s ljudima na raznim razinama. S visim savjetnicima predsjednika Mesica, s predstavnicima Ministarstva financija, s gospodinom Ivanom Teodorovicem iz Ekonomskog instituta u Zagrebu, s kolegama zagrebackog sevucilista...na razinama, dakle, politickim, financijskim, akademskim. U Dalmaciji, u Istri, u Zagrebu, u Osijeku, susrecuci tako siroki spektar ljudi u Hrvatskoj. Uz “treci sektor” postoji jos jedan aspekt programa koji ju je doveo u Hrvatsku.... “Jedan od najvaznijih razloga, uz istrazivanja i osnivanje ne-vladine organizacije, bio je zajednicki rad sa Sveucilistem u Zagrebu na osnivanju programa obuke u liderstvu, u dobrom vodstvu, u stvaranju dobrih lidera koji ce okruzeni biti ljudima s razlicitim, a ne istim, misljenjima, sto je vrlo vazno u rijesavanju svih problema. Moje sveuciliste,” naglasila je dr. Saunders, “ima puno iskustva na tom podrucju. Radim s ljudima koji su organizirali brojne ‘radionice’, teoretske i vrlo, vrlo prakticne, ovdje u Americi, ali i u Srednjoj i Istocnoj Evropi. Imam sporazum o razumijevanju potpisan izmedju mog sveucilista – George Washington University – i Sveucilista u Zagrebu, za pruzanje te vrste obrazovanja u Hrvatskoj.” Kako taj program jos nije poceo s radom, o nekim njegovim uspjesima, ili neuspjesima, jos nije moguce govoriti, ali dr. Saunders je svakako zeljela naglasiti uspjehe postignute u pripremnom razdoblju, uspjehe u zajednickom radu s njenim kolegama na Sveucilistu u Zagrebu, s kojima je zacela program razlicit od onih provedenih u drugim zemljama. Ovaj je program, kazala je ona, zamisljen tako da provede stvarne, radikalne i trajne promjene, promjene o kojima ona ne bi znala ni mislila da nije bilo upravo te, zajednicke suradnje. Dr. Mary Ann Saunders uskoro se vraca u Hrvatsku i vraćat će se u skoroj i daljoj budućnosti, jer ostalo je jos puno mjesta koja treba posjetiti i jos puno posla koji treba obaviti.... “Povratku u Hrvatsku i obimnom poslu jako se veselim. Smatram da Hrvatska ima ogroman potencijal i duboko sam svijesna da je preduvjet za realiziranje tog potencijala stvarna i istinska promjena na svakoj razini drustva. Zelim vjerovati da moje sveuciliste i ja mozemo pridonijeti toj promjeni.”