Na American Legacies, dva diva tradicionalne američke glazbe - PHJB & DMcB - zajedno slave 50 godina
Susret Del McCoury Banda i Preservation Hall Jazz Banda poletna je i radosna šetnja kroz cijelo stoljeće paralelnih glazbenih iskustava
Za one koji misle da su bluegrass i jazz miljama i miljama udaljeni jedno od drugoga, PHJB i DMcB dokazuju da je razdaljina ipak puno manja. Album nije nikakav pokušaj fuzije, već je istinska kolaboracija – tipičan dixieland s povremenim bluegrass instrumentacijama Tražite li vjerodostojno u tradicionalnom jazzu i u bluegrassu, teško ćete naći bolje od Preservation Hall Jazz Banda (PHJB) i Del McCoury Banda (DMcB), i jedan i drugi nacionalno su blago. Del McCoury je, ranih 60-ih godina, svirao s Billom Monroeom,“ ocem bluegrassa.” Nekako u isto vrijeme, Preservation Hall Jazz Band bio je osnovan sa ciljem da “gaji i čuva umjetnički izraz New Orleansa.” Bluegrass i jazz? Ta dva žanra normalno baš i ne očekujemo zajedno! Ali dvije legendarne skupine ultra-talentiranih glazbenika, izrazitih predstavnika tih dvaju različitih žanrova, našle su se, na albumu , u savršenom spoju tradicionalnog New Orleans jazza i tipičnog zvuka Appalachian gorja i svoj kolaboracijski album otvaraju jednom vrlo prikladna naslova – ! Za ljubitelje glazbe, je izvanredna prilika da čuju zajedno dva sjajna ansambla dok oni istražuju zajednički teren s kojega su potekla dva velika američka glazbena izuma - bluegrass i jazz. Neočekivana suradnja ono je što album i čini posebnim. No, ovo nije i prvi zajednički projekt tih čuvara dixielanda i tih tradicionalista bluegrassa. nastavak je uspješne prošlogodišnje suradnje između dva benda. PHJB je izdao lani album pod naslovom , za prikupljanje pomoći u obnovi Preservation Halla, povijesnog mjesta, u New Orleansu, na kojemu bend redovito nastupa. Uključili su u taj svoj projekt mnoge goste, među njima i bend 72-godišnjeg vokalista i gitarista Dela McCouryja. Budući da oba ansambla slave ove godine 50 godina postojanja, odlučili su to obilježiti izdavanjem zajedničkog albuma. Njegovih 12 skladbi potpuno prirodno prelaze jedna u drugu, čine neprekinuti, živahan niz, svaka istovremeno i inovativna i stara, utješno poznata, svaka ispunjena dubokim štovanjem, kako za žanr tako i za dotične nositelje žanra, svaka ispunjena razigranom virtuoznošću, a ništa manje nego virtuoznost i nužna je za oba žanra. Za one koji misle da su bluegrass i jazz miljama i miljama udaljeni jedno od drugoga, PHJB i DMcB dokazuju da je razdaljina ipak puno manja. Album nije nikakav pokušaj fuzije, već je istinska kolaboracija – tipičan dixieland s povremenim bluegrass instrumentacijama. Demokratski u svakom smislu – jedan do drugoga tu su i trombon i bendžo, i klarinet i gitara, i mandolina i tuba, i violina i truba, i vokalni doprinosi oba ansambla... i sve se na čudesan način isprepliće i asimilira. Kako je to Los Angeles Times pisao: Sve je moguće, tamo gdje talent vlada! Prva na – , skladba je Bena Jaffeja, tubista i direktora Preservation Hall Jazz Banda. Doprinos Dela McCouryja njegova je stara , na ovom albumu njena “jazzificirana” verzija... Uz originale McCouryja i Jaffeja, izbor skladbi za predstavlja tipičan presjek standardnog bluegrass i dixieland repertoara: Hank Williams, Ernest Tubb, Del McCoury originali, sa country i bluegrass strane, te Clyde McCoy, Jelly Roll Morton, Preservation Hall Jazz Band originali, s dixieland strane. U jazz/bluegrass hibridu , kojom album završava, teško je reći gdje jazz počinje, a bluegrass završava. Gospel jedna je od najboljih albuma, istodobno i njuorleanska pogrebna i poskočica. Mortonova vjerojatno je najpoznatija. Stara je barem jedno stoljeće, bila je u repertoaru bezbroj umjetnika, od Sidneyja Becheta do Billa Monroea, bivšeg McCouryjevog bossa. Susret Del McCoury Banda i Preservation Hall Jazz Banda, na albumu , nije samo susret dviju osnovnih američkih tradicija nego i jedna poletna i radosna šetnja kroz cijelo stoljeće paralelnih glazbenih iskustava.