EU kriza preti arapskom proleću
EU zemlje zbog sopstvenih problema možda neće moći finansijski da podrže nove vlade, koje su došle na vlast posle arapskog proleća
Narodna revolucija u Egiptu i revolucije u Tunisu i Libiji, obećavaju demokratiju i prestanak ugnjetavanja. One su takođe oslobodile potisnutu žudnju za napretkom, cilljem koji velikim delom zavisi od međunarodnih tržišta i investitora. kaže Entoni Skiner, analitičar rizika u kompaniji "Meplkroft". Profesor u Londonskoj školi za ekonomiju, Ijen Beg, kaže da će evropski ekonomski problemi drugačije da se osete u različitim zemljama arapskog proleća. smatra Beg. Libijski biznismen Salem al-Majar kaže da će za njegovu zemlju isto tako biti važna potražnja, posebno na putu ka reorganizaciji ekonomije, koja je pretežno naftno orjentisana. priča al-Majar. Tunis već dugo koristi prednosti svog položaja da zaradi novac od turista, pretežno iz Evrope. Ali se to ove godine naglo smanjilo, posle prvog bunta u arapskom proleću u decembru i januaru, i tek sada počinje da se vraća. Ipak, sadašnja kriza preti, mada Ijen Beg kaže da će se možda ispostaviti da je 2011. bila najgora godina evropske ekonomske krize. optimističan je Beg. I Entoni Skiner kaže da bi evropski investitori uskoro mogli da uvide da su bliskoistiočne zemlje privlačnije. kaže Skiner. Radost i optimizam arapskih revolucija će biti praćen trezvenijiom stvarnošću zemalja u razvoju u globalnoj ekonomskoj krizi. Eksperti kažu da nove arapske vlade sada treba da ispune svoja politička obećanja i budu ekonomski inovativne, uz nadu da njihova glavna tržišta i donatori neće da bankrotiraju.