Prenosilac malarije pomaže u borbi protiv raka
Dvojica naučnika sa Univerziteta države Kalifornije otkrila su nov način za usmeravanje lekova protiv raka direktno na tumor, umesto ra
Doktor i doktor , sa Univerziteta države Kalifornije, u gradu Irvajnu, ispitivali su mikroorganizam prenosilacmalarije, zvani plazmodijum, koji "zna" kako da se usmeri direktno najetru. Pre oko pet godina njih dvojica su počela da istražuju da li bitaj metod mogao da se primeni za ciljano usmeravanje lekova protivraka. Doktor Longmjuir objašnjava: "Naše gledište je bilo da sumikroorganizmi nanotehnolozi već milione i milione godina i da su tokomdugog procesa evolucije zaključili da najbolji način za usmeravanje naodređeno tkivo ili određene ćelije u organizmu nije vezivanje zaproteine u ćelijskoj opni, već za polisaharide kojih ima u svakomtkivu. Ti polisaharidi razlikuju se od jednog do drugog tkiva, a ubiologiji raka od jednog do drugog tumora," kaže doktor Longmjuir. Plazmodijumima veoma komplikovan životni ciklus, kaže doktor Longmjuir, a prvikorak u njegovom napadu na ljudski organizam se zove sporozoidna faza. Potrebno je svega desetak tih sporozoida da efikasno pronađu jetru idovedu do razvitka malarije. Dvojica naučnika su stoga pokušalada otkriju da li bi mehanizam pomoću koga se plazmodijum usmerava napolisaharide tkiva jetre mogao da se primeni za usmeravanje lekova. Testovi na laboratorijskim životinjama pokazali su se uspešnim. "Uzelismo kratku sekvencu jednog proteina nađenog u organizmu plazmodijuma,ubacili je u nanočestice i postigli izvanredno selektivno usmeravanje,u ovom slučaju ka jetri. Iskoristili smo lek za rak nazvan doksorubicini sproveli ga u jetru zaobilazeći sve druge organe osetljive na tajlek, posebno srce. Sa sistemom nanoprenosioca nivo tog leka u srcu bioje praktično zanemarljiv. Dotle smo uspeli da stignemo," kaže doktorkenet Longmjuir. Doktor Longmjuir dodaje da je sistem zausmeravaje lekova ka jetri, koji su razvili on i doktor Robertson,spreman za pretkliničko testiranje, gde će biti pažljivo ispitivananjegova bezbednost i moguća otrovnost. Za sada, sve indikacije pokazujuda su svi ti sistemi za ciljanu isporuku lekova neškodljivi i biološkikompatibilni. Međutim, put od laboratorijskog otkrića koje obećava dokliničke terapije odobrene od strane američke Uprave za kontrolu hranei lekova je dug i košta na desetine, ako ne i stotine miliona dolara. Doktor Longmjuir kaže da bi pretkliničko testiranje na bezbednost imoguću otrovnost moglo da traje godinu-dve, dok klinička ispitivanjatraju između pet i sedam godina. Rezultati njihove studije objavljeni su na internet stranici američkog Međunarodnog časopisa za farmaciju.