Ran: Zemlje u krizi treba da smanje potrošnju
Ekonomski savetnik bivšeg američkog predsednika Džordža Buša mlađeg, potpredsednik Trgovačke komore SAD, urednik časopisa “Magazin za e
: Problem sa inače konstruktivnim predlozima iznetim na samitu G-29 je u tome što još ne postoji mehanizam da se oni sprovedu u delo, posebno u pogledu drugih zemalja, pošto ti predlozi nisu obavezujući. Tu stvarno postoji velika razlika izmedju onoga što je na samitu rečeno i šta će biti učinjeno. Medjutim, neke zemlje će biti u stanju da brže prevazidju svoje ekonomske probleme, a neke sporije. Recimo, nemačka kancelarka Angela Merkel je, pošto je pobedila na izborima, najavila da će smanjiti porez, što je dobar znak za nemačku privredu. Suprotno tome, u SAD, Obamina administracija predlaže da se poveća porez, što obično nisu mere koje se preduzimaju kada je zemlja u recesiji. To je primer koji ilustruje kako neke zemlje brže izlaze iz krize, a neke sporije ili stagniraju, u zavisnosti od njihove ekonomske strategije i politike. : Najveći problem sa kojim se zemlje širom sveta suočavaju jeste da sve one troše previše novca. Na primer, zbog eksplozije državnih troškova skoro polovina američkog budžeta će biti finansirana putem zaduživanja države, a ne putem poreza. Slična situacija je u Velikoj Britaniji, mada su neke druge zemlje bile smotrenije i izgleda da će izaći iz recesije brže od nekih drugih koje su imale veoma izdašne stimulativne pakete, ali ne i delotovornu ekonomsku strategiju. Grubo govoreći, lek za zemlje u ekonomskoj krizi je smanjenje izdataka, broja vladinih ustanova i broja zaposlenih, kao i moguća reorijentacija ekonomskih aktivnosti, uključujući smanjenje poreza, čime se omogućava veći prihod i veća ušteda. : : Mislim da je loša ideja da, na primer, američka administracija postane vlasnik automobilskih kompanija jer ona nema ni osoblje ni ekspertizu za vodjenje takvih poslova. Neke autokompanije su prihvatile vladine subvencije i nadamo se da će se oporaviti i početi proizvodnju kvalitenih vozila, uprkos jakoj konkurenciji japanskih, južnokorejskih i sada kineskih automobila. Ali neke nisu to prihvatile, kao što je “Ford”, koji je prošao kroz duboku restrukturu i sada je najzdravija od svih američkih autokompanija. “Ford” nije uzeo vladine subvencije i privatno je finansirao svoj biznis, što pokazuje da kompanije mogu da se uspešno reorganizuju i posluju i bez vladine intervencije.