Neděle ...
Když měli děda v pátek večer přijet, měl jsem nachystáno na to, že upeču něco na styl Francouzských brambor, které máme rádi a nikdy nezklamou. Děda však přijel najezený, po cestě se zastavili kdesi u Břeclavi na Dršťkovku.
+ Mirine, nedávé to pict, dnes to nikdo nebode jesť. Šak to dé do chladna, v pekáčku to eště nemáš, tož to opečeš zétra.
- Dobře dědo, Vy hlad nemáte, ale co budu jest já, dyť su hladný jak spisovatel.
+ A te mesiš, že so blbé? Me sme tě vzale porco polivke take, ohřé se jo, dé se k ni pečivo a je to.
- Vidím, že mysíte na všecko, ty erteple teda upeču zitra k obědu.
+ Ale hoube k obědo. K temo oděláš enom rychly těstovine s tó ostró omáčkó, nejak sem jim došel na choť. Erteple opečeš, necháš vychladnóť a nakráješ na na taliřke ze zeleninó na večeřo.
Tak jsem jej poslechl a udělal moc dobře. Šli jsme totiž prořezávat stromy a zastříhávat mladé stromky. Venku bylo sychravo a poměrně ostře foukalo. Až jsme přišli domů, uvařil jsem čaj a ty brambory, které jsem dal péct v době oběda, jsem nakrájel, přidal k nim zeleninu a skvělá večeře byla na světě. Jen jsme se po té dobrotě olizovali.
Přeju Vám všem hezkou neděli, užívejte volna a myslete pozitivně...
#tožtak