Пам'ятаєте ті пресс-конференції російських полонених на початку вторгнення? Теж публічні, довгі, з журналістами. Вони якось допомогли взагалі? Чи ці ж інтерв'ю самого Золкіна та Апостола - від них є якийсь відчутний ефект, окрім того щоб іноді покричати з недолугої русні?