“Kosovo je naše, tako piše u Ustavu!”

Razumem da si pobornik dominantnog narativa, al ustav koji pominješ pored toga što je od juče i napisan tako da odgovara nacionalističkim težnjama Vojislava Koštunice i Borisa Tadića, već u donošenju, pored toga što je toliko loš da smo ga već menjali, služio je da predupredi godinu dana kasnije proglašenu nezavisnost Kosova, a u tome nije uspeo. Ta nezavisnost je defakto tu, vlast u Srbiji je ne priznaje, za sada, ali sve odlike kosovske državnosti je priznala od 2013. naovamo.

Drugim rečima, pregovori između Beograda i Prištine služe upravo tome, priznanju. Ne pregovara se o povratku kosovskog stanovništva pod ustav Srbije, broju članova vlade Srbije koji će dolaziti s Kosova niti i broju poslanika albanske manjine u skupštini Srbije. Pregovara se isključivo o modalitetima pod kojima je Srbiji prihvatljivo da implicitno, a onda i eksplicitno prizna Kosovo kao nezavisnu državu.

Dozvoli da napravim paralelu s Irskom/Severnom Irskom kako bi to moglo da izgleda.

Prema irskom Ustavu (Bunreacht na hÉireann), Severna Irska je formalno navedena kao deo teritorije Irske. Međutim, od 1998. godine, nakon Belfastskog sporazuma (poznatog i kao Sporazum na Veliki petak), izvršena je značajna izmena Ustava kako bi se priznalo pravo građana Severne Irske da odluče o svom statusu.

Pre Sporazuma na Veliki petak (1998):

Članovi 2 i 3 Ustava Irske tvrdili su da je cela ostrvska teritorija, uključujući Severnu Irsku, deo “nacionalne teritorije” Irske.

Posle Sporazuma na Veliki petak:

Ustav je izmenjen kako bi se uklonila eksplicitna teritorijalna tvrdnja.

Član 2 sada priznaje pravo svih ljudi rođenih na ostrvu Irska (uključujući Severnu Irsku) na irski identitet i državljanstvo.

Član 3 priznaje da ujedinjenje Irske može biti postignuto samo mirnim putem, uz saglasnost većine građana Severne Irske i Republike Irske.

Dakle, dok Ustav Irske više ne tvrdi teritorijalno vlasništvo nad Severnom Irskom, on ostavlja otvorenu mogućnost ujedinjenja ukoliko za to postoji demokratski konsenzus u obe jurisdikcije.

Beograd i Priština pregovaraju jedan takav mirovni sporazum i on trenutno ima radni naslov: Pravno-obavezujući sporazum. 

Verujem da će potpisivanje takvog sporazuma, voditi i promeni Ustava Srbije, ali deo mišljenja je da i nije potrebno budući da se KiM pominje u svečanom delu teksta, preambuli, koji se ne primenjuje direktno.

Bilo kako bilo, važno je da se ne živi u zabludi nivoa Informer.