אני אביעד שייביצ, ואני "המחיר הכבד" של עסקת החטופים.
אני אזרח ישראלי החי בצפון הארץ, ומתפלל שלא נאלץ לשלם את "המחיר הכבד" בעקבות עסקת החטופים. הסיכון לעימותים גובר אם אתה מתגורר ביהודה ושומרון. אינני מתנגד לעסקה, אבל לא ניתן להתעלם מהעובדה שהיא מקלה את ההשלכות של מה שבעצם הוא אירוע משמעותי, מתרחש בלב מדינת ישראל, ולא זוכה לדיון מעמיק כפי שהיה צריך. 

כולם מדברים על המחיר הכבד שמדינת ישראל תשלם לארגון טרור, אך נדמה שהשיחה מסתיימת בזה, בלי להתייחס, לאלפי המחבלים שאמורים להשתחרר ולאן הם יפנו. האזרחים הישראלים, הם אלה שישלמו את המחיר הזה. חשוב שנבין את המשמעות האמיתית של עסקת חטופים.

יש לי תחושה שרוב אזרחי ישראל לא מודעים להשלכות של עסקאות כאלה או שכחו את כל הפיגועים וההרוגים 4,070 מאז קום המדינה. כמובן, כעם אנו רוצים לראות את החטופים שלנו חוזרים הביתה, וגם אני רוצה זאת בכל לבי, אך מנקודת מבט שלי, יש חשש כבד, הן עבורי ומשפחתי והן עבור מדינת ישראל, אם המדינה תחליט להפסיק את המלחמה הזו מבלי להשמיד את ארגון חמאס עד תומו זאת תהיה בעיה לתושבי הארץ הזאת, כי מה מלמד אותנו סיפורי העסקאות, שמותר לחטוף, מותר להרוג, מהשביעי באוקטובר 23, פסקה ההתרעה והחלה התעוזה, תעוזה גדולה שאפשרי הכול לפלסטיני הממוצע, כי לא משנה מה הוא יעשה, יש לו לגיטימציה לעשות זאת.

הדעה הזאת נובעת מידע ועובדות: לאחר שנתיים מעסקת ג'יבריל פרצה האינתיפאדה הראשונה ב-1987, והמשוחררים בה לקחו חלק פעיל בפעילות טרור. כך אמר יובל דיסקין, ראש השב"כ לשעבר: "שחרור האסירים בעסקת ג'יבריל הוא הגורם העיקרי לשינויים והתהליכים שהובילו לאינתיפאדה הראשונה. הייתי שם בשטח והרגשנו את זה יום-יום". בין 1987 ל-1993, במה שמכונה אינתיפאדה ראשונה, נהרגו 165 אזרחים ישראלים (על פי ויקיפדיה). שחררנו שלושה חיילים בעסקה ההיא, ואין לי שום טענות כלפיהם.

הייתה גם עסקה ב-2004 שחיזקה את חיזבאללה, שכללה את האזרח אלחנן טננבוים ושלושת חטופי הר דב: בנימין (בני) אברהם, עדי אביטן ועומר סואעד. בעסקה זו שוחררו 435 מחבלים, ומאיר דגן, ראש המוסד דאז, ציין: "מבדיקה שנערכה עולה, כי בעקבות העסקה לשחרור טננבוים נהרגו 231 ישראלים". 

עסקאות קודמות היוו השראה לחטיפת גלעד שליט, ובעסקת שליט אנחנו יודעים מי שוחרר ומה עשה ב-7 באוקטובר 2023. יורם כהן, ראש השב"כ דאז, אמר: "יש כבר 20,000 לוחמי חמאס בעזה, ואם יגיעו עוד 200 לא יתהפך עלינו העולם". לא מחפש אשמים, אלא מנסה להבין את המציאות שנוצרה.

אז למה אנחנו חוזרים על הטעויות הללו? אולי בגלל המילה חמלה, "אין לך לב", "אין לך חמלה על החטופים" - אלה הקריאות שאני שומע, ותוך כדי כך אומרים לי שלא לבטא את דעותיי על עסקת החוטפים.

אני מודה, שיש לי חשש כבד שהעסקה הנוכחית תסכן אותי ואת משפחתי כאזרחים ישראלים בארץ ישראל. תושבי יהודה ושומרון הסיכוי שלהם להיפגע מהעסקה הזאת יותר גבוהה. 

יש לי רגש עמוק כלפי כל אחד ואחד מהחטופים, הנמצאים תחת איום מוות יומיומי, וחייבים לשחרר אותם, אבל חייבים גם להתמודד עם "המחיר הכבד". מדברים על המחיר שהוא כואב, האם המחיר הכואב הוא שחרור מחבלים עם דם על הידיים? האם המחיר הכבד הוא יציאה מעזה? שזה גם מחיר מאד כבד, שכן יהרגו עוד חיילים שנצטרך לכבוש מחדש את מה שכבר טיהרנו ממחבלים, ואותנו האזרחים הפשוטים, בכלל לא סופרים במחיר הכבד.

אומרים, נסיים את המלחמה, ואם נצטרך נכנס שוב כמו ביהודה ושומרון, האם דנו עם התושבים שגרים בעוטף עזה, האם הם רוצים לחיות כמו תושבי יהודה ושומרון? אבנים, בקבוקי תבערה, מטענים, ירי, פגועים, הרוגים ועוד...

תיזכרו בשם עלי מסלמאני ועלאא ביזאן - מחבל שהשתחרר בעסקת ג'יבריל, נתפס שוב בפעילות טרור, הוא רצח את זהבה ותייר בריטי, שנה לאחר שחרורו לפני ששוחרר שוב בעסקת שליט. 
בעסקת ג'יבריל שוחרר אחמד יאסין, מייסד חמאס, ובעסקת שליט שוחרר יחיא סנוואר - שתי דמויות שהיו אחראיות להרג רב של יהודים מאז השואה. בין 1987 ל-1993 נרצחו 165 ישראלים, בין 1993 ל-2000 - 220, בין 2000 ל-2005 - 1057, וב-7 באוקטובר 2023 - 1229 ישראלים. בסך הכל, הם אחראים למותם של 2671 אזרחים ישראלים.

לכן, כשאומרים שאין לנו לב לחטופים או שהימין איבד את החמלה, חשוב להבין שיש לנו חמלה רבה לעם ישראל, לאזרחים שעדיין חיים כאן. אנחנו חיים, ואולי בבוא העת נודע שאנחנו, אזרחי ישראל, אנחנו המחיר הכבד של העסקה הנוכחית. יש קולות שמדברים על רוב בציבור בעד העסקה, אבל אחת השאלות שחייבות להישאל היא האם אותם אזרחים מוכנים לשלם את המחיר הכבד. עסקאות כאלה מצילות חיים בודדים בזמן שהן גורמות להרג רב, ולצערי התקשורת לא מזכירה את זה, ולא מזהירה אותנו. אין דיון רציני, ואני חש כאילו מנסים לסתום לנו את הפה.