С вълнение откривам в списъка на спомоществователите на български старопечатни книги от 1856 г. името на прадядо ми Радъ С. Тафровъ и неговият брат Енчьо С. Тафровъ от Аджар, днес Свежен, възрожденско селище близо до Карлово. Техният баща се е казвал Стефан, дядо ми, на когото съм кръстен, също беше Стефан. Трима Стефановци през вековете.