זו הרוח ששמה הוא גבעתי

אמש, בערב ירושלמי קריר, זכיתי להעביר שיחת חיזוק וחיבוק למעל 500 חיילי ומפקדי סיירת גבעתי. 
לעמוד מול קבוצה אדירה כזו, של גיבורים זו חוויה מרגשת מאין כמוה. אנשים אלו לחמו במשך חודשים ארוכים את מלחמתה הצודקת של מדינתנו, איבדו תוך כדי קרבות עזים 23 מחבריהם, ביניהם בנינו גלעד הי״ד, וכעת הם מתעתדים לעלות ולהמשיך להגן עלינו מהגזרה הצפונית. 

דרך דמותו של גלעד, ערכיו ומסירות נפשו דיברתי על אחוות הלוחמים, האחווה של הלוחמים בקרב, העוברת דרך החיבור והרעות עם המשפחות השכולות, וחוצה למעגלים רחבים של כל עם ישראל. 
חיפשתי בעיניהם ולא מצאתי, סימנים לעייפות, חששות או פחד. 
האור בעיניהם של הגיבורים הללו שוב הבהירה לי, ישנו דור של אריות במדינה שלנו, דור שצמח מהמלחמה הארורה הזו, דור של אמונה,  דור שנותן תקווה. 
נמשיך כולנו להתפלל שהקב״ה ישמור על חיילינו בכל מקום שהם ויחזירם לביתם שלמים ובריאים יחד עם כל השבויים והנעדרים.