Var kommer termerna brud och brudgrum från?
Marriage
Ordet "äktenskap" härstammar från medelengelska mariage, som först förekommer 1250-1300 e.Kr. Detta kommer i sin tur från gammalfranska marier (gifta sig) och slutligen latin marītāre, som betyder att förse sig med en make eller hustru och marītāri som betyder att gifta sig. Adjektivet marīt-us -a, -um som betyder äktenskaplig eller äktenskaplig kunde också användas i maskulin form som substantiv för "make" och i feminin form för "hustru". Det besläktade ordet "matrimonium" härstammar från det gammalfranska ordet matremoine, som uppträder omkring 1300 e.Kr. och slutligen härstammar från latinets mātrimōnium, som kombinerar de två begreppen: mater som betyder "mor" och suffixet -monium som betecknar "handling, tillstånd eller villkor".
Marriage
The word "marriage" derives from Middle English mariage, which first appears in 1250–1300 CE. This in turn is derived from Old French, marier (to marry), and ultimately Latin, marītāre, meaning to provide with a husband or wife and marītāri meaning to get married. The adjective marīt-us -a, -um meaning matrimonial or nuptial could also be used in the masculine form as a noun for "husband" and in the feminine form for "wife". The related word "matrimony" derives from the Old French word matremoine, which appears around 1300 CE and ultimately derives from Latin mātrimōnium, which combines the two concepts: mater meaning "mother" and the suffix -monium signifying "action, state, or condition".
Marriage