Vem erövrade england år 1066 efk?
Harald III av Norge
Norman conquest of England
När kung Edvard dog i början av år 1066 ledde bristen på en tydlig arvinge till en omtvistad tronföljd där flera utmanare gjorde anspråk på Englands tron. Edwards omedelbara efterträdare var Earl of Wessex, Harold Godwinson, den rikaste och mäktigaste av de engelska aristokraterna. Harold valdes till kung av Englands Witenagemot och kröntes av ärkebiskopen av York, Ealdred, även om normandisk propaganda hävdade att ceremonin utfördes av Stigand, den icke-kanoniskt valda ärkebiskopen av Canterbury. Harold utmanades omedelbart av två mäktiga grannherrar. Hertig Vilhelm hävdade att han hade blivit lovad tronen av kung Edvard och att Harold hade svurit på detta; kung Harald III av Norge, allmänt känd som Harald Hardrada, bestred också tronföljden. Hans anspråk på tronen grundade sig på ett avtal mellan hans föregångare, Magnus den gode, och den tidigare engelska kungen, Harthacnut, enligt vilket om någon av dem dog utan arvinge skulle den andre ärva både England och Norge.[a] Vilhelm och Harald började genast samla ihop trupper och skepp för att invadera England.[b]
Harald III of Norway
Norman conquest of England
When King Edward died at the beginning of 1066, the lack of a clear heir led to a disputed succession in which several contenders laid claim to the throne of England. Edward's immediate successor was the Earl of Wessex, Harold Godwinson, the richest and most powerful of the English aristocrats. Harold was elected king by the Witenagemot of England and crowned by the Archbishop of York, Ealdred, although Norman propaganda claimed the ceremony was performed by Stigand, the uncanonically elected Archbishop of Canterbury. Harold was immediately challenged by two powerful neighbouring rulers. Duke William claimed that he had been promised the throne by King Edward and that Harold had sworn agreement to this; King Harald III of Norway, commonly known as Harald Hardrada, also contested the succession. His claim to the throne was based on an agreement between his predecessor, Magnus the Good, and the earlier English king, Harthacnut, whereby if either died without heir, the other would inherit both England and Norway.[a] William and Harald at once set about assembling troops and ships to invade England.[b]
Norman conquest of England