Hvor kom ideen om naturlov fra?
Natural law
Historisk set henviser naturretten til brugen af fornuften til at analysere den menneskelige natur for at udlede bindende regler for moralsk adfærd fra naturens eller Guds skabelse af virkeligheden og mennesket. Begrebet naturlov blev først dokumenteret i den græske oldtidsfilosofi, herunder Aristoteles, og blev omtalt i den romerske filosofi af Cicero. Derefter blev det omtalt i Bibelen, hvorfra det efterfølgende blev udviklet i middelalderen af katolske filosoffer som Albert den Store og Thomas Aquinas. I renæssancen bidrog især skolen i Salamanca yderligere. I løbet af oplysningstiden blev den moderne tids naturretsteorier videreudviklet, idet de kombinerede inspiration fra romersk ret og filosofier som f.eks. teorien om den sociale kontrakt. Den var meget fremtrædende i værker af Alberico Gentili, Francisco Suárez, Richard Hooker, Thomas Hobbes, Hugo Grotius, Samuel von Pufendorf, Matthew Hale, John Locke, Francis Hutcheson, Jean Jacques Burlamaqui, Emmerich de Vattel, Cesare Beccaria og Francesco Mario Pagano. Den blev brugt til at anfægte kongernes guddommelige ret og blev en alternativ begrundelse for etableringen af en social kontrakt, positiv ret og regering - og dermed juridiske rettigheder - i form af den klassiske republikanisme. Omvendt bruges begrebet om naturlige rettigheder af andre til at anfægte legitimiteten af alle sådanne etableringer.
Natural law
Historically, natural law refers to the use of reason to analyze human nature to deduce binding rules of moral behavior from nature's or God's creation of reality and mankind. The concept of natural law was first documented in ancient Greek philosophy, including Aristotle, and was referred to in Roman philosophy by Cicero. It was then alluded to in the Bible, from which it was subsequently developed in the Middle Ages by Catholic philosophers such as Albert the Great, and Thomas Aquinas. In the Renaissance, notably the School of Salamanca further contributed. During the Age of Enlightenment, modern era natural law theories were further developed, combining inspiration from Roman law, and alongside philosophies like social contract theory. It featured greatly in the works of Alberico Gentili, Francisco Suárez, Richard Hooker, Thomas Hobbes, Hugo Grotius, Samuel von Pufendorf, Matthew Hale, John Locke, Francis Hutcheson, Jean Jacques Burlamaqui, Emmerich de Vattel, Cesare Beccaria and Francesco Mario Pagano. It was used to challenge the divine right of kings, and became an alternative justification for the establishment of a social contract, positive law, and government—and thus legal rights—in the form of classical republicanism. Conversely, the concept of natural rights is used by others to challenge the legitimacy of all such establishments.
Natural law