55/5000 hvor kom det formsprænding, barking up the wrong tree, fra?
Barking up the wrong tree
I det 19. århundredes Amerika blev det almindeligt anvendt i forbindelse med jagt på vaskebjørne med en jagthund. Når det natlige dyr sætter sig i et træ, skal hunden blive ved træets fod, indtil dens herre ankommer. Men hvis hunden i mørket tager fejl af det træ, hvor vaskebjørnen har søgt tilflugt, kan jægeren miste den i mørket. Udtrykket blev ofte brugt af forfattere af westernliv og -fortællinger og optræder i værker af James Hall, David Crockett og Albert Pike.
Barking up the wrong tree became common use in nineteenth century America in reference to hunting raccoons with a hunting dog. When the nocturnal animal takes to a tree, the dog is supposed to remain at the base of the tree until its master arrives. However, in the dark, if the dog mistakes the tree where the raccoon has taken refuge, the hunter may lose it. The expression was commonly used by writers of western life and tales, appearing in works by James Hall, David Crockett, and Albert Pike.
Barking up the wrong tree