I begyndelsen af maj blev Anette Ørtoft ansat på Aalborg Universitetshospital. Men hun er ikke en helt ”almindelig” medarbejder. Anette er nemlig tidligere patient på hospitalet, og netop det er grunden til hendes ansættelse. Patienter skal inddrages alle steder og bliver det også. Men Anette Ørtoft bliver en fast repræsentant og skal være med til at påpege nogle af de ting, som kan gøre det svært at være patient. - Vi har jo de kliniske briller på og har ikke det samme blik for patientens situation, for vi har ikke selv været i den. Men vi arbejder hele tiden med at blive endnu bedre til at inddrage patienterne og eventuelt deres pårørende, siger Lis Bjerregaard Riahi, der er forløbschef på Aalborg Universitetshospital. 53-årige Anette Ørtoft, der er tidligere børnehaveleder, er ansat på hospitalet i en fleksjobordning. Hun har nemlig været igennem en benamputation, og det er netop hospitalets indsats for denne patientgruppe, hun i første omgang skal bruge sine kræfter på. Artiklen fortsætter under videoen. Det er en sårbar gruppe uden en stærk patientforening bag sig. De er ofte ældre og multisyge med for eksempel diabetes og hjerte-lungeproblemer og har derfor mange kontakter ind i hospitalet og efterfølgende med kommunen. - Lige nu sidder jeg og læser alle breve igennem, som bliver sendt til patienter fra Ortopædkirurgisk Afdeling i Hjørring, for at se, om der er noget, jeg ikke forstår. Det skal jeg så drøfte med ledelsen og lægesekretærerne, som skriver brevene, siger Anette Ørtoft. Arbejdet med den rette information til patienter har Anette Ørtoft allerede beskæftiget sig meget med. - Jeg blev ansat, efter vi vandt ”Årets Borgerinddragende Initiativ” for et projekt om at skabe et mere sammenhængende forløb for patienter med benamputation på tværs af hospital og kommune. Her arbejdede jeg med at lave en pjece, som guider patienten igennem junglen af tilbud og kontaktflader med især kommunen efter hjemkomsten som handicappet. For det er dét, der fylder meget hos patienterne, mens de er indlagt. Igennem det projekt kunne jeg se, at vi gjorde en forskel for andre mennesker; hvis man bliver rolig indvendig, har man overskud til at tænke på at hele i stedet for alt muligt praktisk, siger Anette Ørtoft. Anette Ørtoft indgår samtidig i et tilbud til de patienter, der har lyst til at have kontakt med en ligesindet enten før eller efter benamputation. - Jeg har selv været igennem forløbet, så jeg vil kunne fortælle det positive ved det; at man nok skal komme godt videre. For nogle patienter er det altså nemmere at tale med en anden patient end med en professionel. Det jeg taler med patienten om, bringer jeg desuden med tilbage til styregruppen for forløbet, som består af læger, sygeplejersker, fysio- og ergoterapeuter fra hospitalet, siger Anette Ørtoft. Selvom hun kommer til at have meget fokus på patienter med benamputation, er hun ansat til at komme rundt på hele Aalborg Universitetshospital. Blandt andet skal hun give sit besyv med vedrørende konceptet om enestuer på det nye universitetshospital. Og patientperspektivet kan hun sagtens have på andre afdelinger. - Uanset hvilken afdeling patienten ligger på, vil jeg kunne se på for eksempel hvordan er det, medarbejderne taler? Hvordan fungerer stuegangen? Og uanset om man er benamputeret eller hjerteopereret, så ligger man ofte og tænker; hvad nu, når jeg kommer hjem? Så på den måde mener jeg godt, jeg kan gøre en forskel, siger Anette Ørtoft. Ifølge Lis Bjerregaard Riahi er det vigtigt at have en patient med så tæt på i forløbsplanlægningen, men det kræver tilvænning. - Der kan være nogle elementer i patientforløbet, som vi fagpersoner mener kunne gøres bedre. Her tror jeg, vi skal være flittigere til at opsøge patientens syn på det, vi tror er problematisk, for de hæfter sig ofte ved nogle andre ting. Derfor er en af de helt store nationale og regionale indsatser, at vi bliver endnu bedre til at inddrage patienterne i hele deres forløb – også i overgangen fra hospitalet til hjemmet og i samarbejdet med kommunen og egen læge, siger Lis Bjerregaard Riahi. Ansættelsen er i sin spæde start, men Anette Ørtoft møder allerede stor lydhørhed. - Mit indtryk er, at hospitalet virkelig gerne vil høre på, hvad jeg har at sige. Og de ting, jeg har sagt, der kunne gøres bedre, er blevet modtaget rigtig godt, siger hun og fortsætter: - Jeg er blevet mødt så positivt. Jeg føler virkelig, at det arbejde, jeg gør, giver mening – for mig og forhåbentlig også for kommende patienter
53-årige Anette Ørtoft, som selv er benamputeret, skal hjælpe hospitalet med at gøre forløbene bedre for andre benamputerede.