Politikerne har været på skolebænken de seneste dage. De har fået en lektion i, at ingen kan vinde over internettet. Fordi internettet så let som ingenting kan sprede det gode, stærke argument. Sagen om lille Im og hendes mor Suthida har vredet tårer ud af ellers tørre øjne. Det var hjerteskærende at se afskedsscenerne på skolen i Aabybro og høre Ims skolekammerater appellere til statsministeren. I første omgang var der ikke hul igennem til Christiansborg. Både statsministeren og justitsministeren vendte i første omgang den kolde skulder til. Den skulder, hvor paragrafferne sidder. Men vestenvind fra Vendsyssel er ikke sådan at stå imod. Og vinden bredte sig til hele landet. Blev til en storm – og ministeren måtte gå i læ. I skrivende stund har langt over 80.000 mennesker markeret deres utilfredshed med udvisningen af Im og Suthida ved at melde sig ind i en protestgruppe på Facebook. Kendisser har stået i kø for at sige fra. Politikere fra alle fløje har trådt hinanden over tæerne for at sige, at det her er for galt. Og ja. Det er for galt. Det er for galt, at en lov rammer utilsigtet. Men det er i den grad også for galt, at politikerne gemmer sig bag paragrafferne, når det så åbenlyst er dårligt politisk håndværk, der er årsag til en tragedie. Det skal vi have en snak om bagefter. Men lige nu gælder det om at få Im og Suthida hjem. Og det skal være inden jul. Derfor skal politikerne fra højre til venstre rydde op efter sig selv. Vi vil med stor interesse følge med i de forhandlinger, der nu går i gang. Folket fører 1-0. Men kampen er ikke slut.
Folket-Systemet: 1-0