text: Јапан (; или ), познат и као Држава Јапан (; -{Nippon-koku}- или -{Nihon-koku}-), унитарна је парламентарна уставна монархија у источној Азији. Острвска је држава која се налази у Тихом океану, лежи на источној обали азијског копна и протеже се од Охотског мора на сјеверу до Источнокинеског мора на југозападу. Заузима површину од 377.972 km2, а клима је претежно умјерена, али се разликује у великој мјери од сјевера до југа. Са 127 милиона становника, Јапан је десета најнасељенија земља на свијету. Главни и највећи град је Токио, док су остали већи градови Јокохама, Осака, Нагоја, Сапоро, Кобе, Кјото, Фукуока, Кавасаки и Саитама. Канџи знаци који чине назив Јапана значе „поријекло Сунца” од чега је изведено „Земља излазећег Сунца”. Јапан је стратовулкански архипелаг који се састоји од 6.852 острва. Четири највећа острва су Кјушу, Хокаидо, Хоншу и Шикоку, која чине око 97% копнене површине Јапана и често се називају матичним острвима. Земља је подијељена на 47 префектура у 8 регија, са Хокаидом као најсјевернијом префектуром и Окинавом као најјужнијом. Археолошким истраживањима је доказано да је Јапан био насељен већ у горњем палеолиту. Прво писано помињање Јапана је у кинеским историјским текстовима из 1. вијека н. е. Утицаји из других региона, нарочито Кине, праћени раздобљима изолације, посебно од Западне Европе, окарактерисала су историју Јапана. Од 12. вијека до 1868. године, Јапаном су владали насљедни феудални војни шогуни у име цара. Јапан је почетком 17. вијека ушао у дуг период изолације, који се завршио 1853. године када је САД приморао Јапан да се отвори према Западу. Послије готово два десетљећа унутрашњих сукоба и побуна, Царски двор је повратио своју политичку моћ 1868. уз помоћ неколико кланова из Чошуа и Сацума и основано је Јапанско царство. Крајем 19. и почетком 20. вијека, побједе у Првом кинеско-јапанском рату, Руско-јапанском рату и Првом свјетском рату омогућиле су Јапану да прошири своје царство током периода раста милитаризма. Други кинеско-јапански рат 1937. године прерастао је у Други свјетски рат 1941, који се завршио 1945. након бацања атомске бомбе на Хирошиму и Нагасаки и јапанске предаје. Од усвајања ревидираног устава 3. маја 1947. године, током окупације под Врховним заповједништвом савезничких снага, Јапан је постао уставна монархија на челу са Царем и изборним законодавством под називом Кокаи. Земља има знатну корист од високо квалификоване радне снаге, налази се међу високо образованим земљама свијета, са једним од највиших процената становништва са дипломом високог образовања. Јапан је високо развијена земља са веома високим стандардом живота. Становништво Јапана ужива највиши животни вијек и трећу најнижу стопу смртности новорођенчади на свијету. Јапан је познат по својим историјским и обимним биоскопима, богатој кухињи и великом доприносу науци и савременим технологијама. Земља има трећу највећу привреду према номиналном БДП и четврту највећу привреду према паритету куповне моћи на свијету. Такође је четврти највећи увозник на свијету и четврти највећи извозник. Иако се Јапан званично одрекао права на проглашење рата, одржава савремене оружане снаге са 8. највећим војним расходима на свијету, које користи за самоодбрану и мировне улоге. Јапан је држава чланица Међународног кривичног суда, Међународног монетарног фонда, Међународног тијела за морско дно, Интерпарламентарне уније, Интерпола, Организације за забрану хемијског оружја, Организације уједињених нација, Групе свјетске банке, Свјетске трговинске организације, Групе 7 (бивше Групе 8), Групе 20, Дијалога за азијску сарадњу, Азијско-пацифичке економске сарадње, Додатног механизма Асоцијације нација југоисточне Азије, Секретаријата за трилатералну сарадњу и Организације за економску сарадњу и развој. Етимологија Јапанска ријеч за Јапан је , која се изговара као Нихон или Нипон и која дословно значи „поријекло Сунца”. Знак ничи () значи „Сунце” или „дан”: док знак хон значи „извор” или „поријекло”. Сложена ријеч изведена из њих значи „поријекло Сунца” и извор је популарног епитета „Земља излазећег Сунца”. Најранији запис назива Нихон јавља се у кинеском историографском запису династије Танг, Стара књига Танга. На крају 7. вијека, изасланство из Јапана тражило је да се назив Нихон користи за њихову земљу. То име може имати поријекло у писму послатом 607. године и које је забиљежено у званичној историји династије Суеј. Принц Шотоку, престолонасљедник Јапана, послао је изасланике у Кину у коме за себе користи назив „Цар земље гдје излази Сунце” (). У поруци је писало: „Овом приликом, ја, Цар земље гдје излази Сунце, шаљем писмо цару земље у којој Сунце залази. Како си?” Прије прихватања термина Нихон, кориштени су други термини као што је Јамато () и Вакоку (). Темин Ва () је хомофон од Во (), а Кинези су га користили као ознаку за Јапанце још од периода Три државе (3. вијек). Други облик Веи () кориштен је за рану државу на простору Јапана под именом Накоку током династије Хан. Међутим, Јапанцима се не свиђају неке везе са Ва (; који је у Кини повезан са терминима као што је „патуљак” или „кепец”) и стога је замијењен другим симболом за Ва (), који значи „заједништво, хармонија”. Ријеч Јапан је вјероватно изведена из историјског кинеског изговора јапанске ријечи . Старомандарински или рани ву кинески изговор ријечи Јапан забиљежио је Марко Поло као Ципангу (-{Cipangu}-). На савременом шангајском, дијалекту ву кинеског, изговор симбола 日本 је Цепен (-{Zeppen}-). Стара малајска ријеч за Јапан, Јапун () или Јапанг (), позајмљена је из јужних приобалних кинеских дијалеката, вјероватно из хокиен или нингбо дијалекта, а са том малајском ријечи су се сусрели португалски морепловци у југоисточној Азији у 16. вијеку. Од Меиџи обнове до краја Другог свјетског рата, пун назив Јапана био је „Велико Јапанско царство” (; ). Данас, назив Нихон-коку или Нипон-коку () користи се као званични еквивалент са значењем „Држава Јапан”. Историја Преисторија и древна историја Први трагови људског присуства на Јапанском архипелагу потичу из палеолита из 30.000. године прије н. е. Затим је око 14.000 година прије н. е. (почетак Јомон периода) услиједила мезолитска и неолитска полуседетарна култура ловаца-сакупљача која се одликује полуземуницама и неразвијеном пољопривредом. Они су преци припадника данашњих народа Аину и Јамато. Украшени глинени судови из овог периода спадају међу најстарије примере грнчарије на свијету. Око 300. године прије н. е., народ Јајој је почео да насељава јапанска острва, мијешајући се са припадницима народа Јомон. Током Јајој периода, који је почео око 500. године прије н. е., унапређена је техника узгоја пиринча, настао је нови вид израде грнчарије и металургије, донесен из Кине и Кореје. Први писани запис о Јапану налази се у кинеској Књизи Хана. Према Записима три краљевства, Јаматајкоку је било најмоћније краљевство на архипелагу током 3. вијека н. е. Будизам је на Јапански архипелаг дошао из Пекче на Корејском полуострву, али је на развој јапанског будизма првенствено утицала Кина. Упркос почетном противљењу, будизам је прихватила и раширила владајућа класа, а општеприхваћен је постао почетком Асука периода (592—710). Током Нара периода (710—784) успостављена је централизована јапанска држава, чија се власт налазила у Царској палати у Нари. Током Нара периода настала је јапанска књижевност, а развила се умјетност и архитектура инспирисана будизмом. Вјерује се да је епидемија великих богиња од 735. до 737. усмртила трећину јапанског становништва. Цар Канму је 784. године преселио престоницу из Наре у Нагаокакјо, а затим у Хејанкјо 794. године, данашњи Кјото. Овиме је почео Хејан период (794—1185), током ког је настала аутохтона јапанска култура, позната по својој умјетности, поезији и прози. У овом периоду настала је Прича о Генџију Мурасаки Шикибе и стихови јапанске химне Кимигајо. Будизам се током периода Хејан ширио углавном преко двије школе, тендај творца Саича и шингон творца Кукаја. Школа чисте земље (Џодо-шу, Џодо шиншу) стекла је велики број сљедбеника у другој половини 11. вијека. Феудализам Јапанско феудално доба одликује појава и доминација владајуће класе ратника – самураја. Након пораза клана Тајра 1185. године у Генпејском рату, опјеваном у епу Прича о Хејке, самураја Минамото но Јоритомо цар Го-Тоба је именовао за шогуна, а Јоритомо је успоставио базу моћи у Камакури. Послије његове смрти, клан Хоџо је дошао на власт као намјесници шогуна. Током Камакура периода (1185—1333) из Кине се проширила Зен школа будизма и стекла наклоност међу класом самураја. Камакура шогунат је одбио монголску инвазију 1274. и 1281. године, али га је на крају свргнуо цар Го-Дајго. Цара Го-Дајгоа је 1336. године поразио Ашикага Такауџи. Ашикага је успоставио шогунат у Муромачију код Кјота. Овиме је отпочео Муромачи период (1336—1573). Ашикага шогунат је стекао славу за вријеме Ашикаге Јошимицу и култура заснована на зен будизму (умјетност Мијаби) је узнапредовала. Ово је довело до развоја Хигашијама културе и напредовала је до 16. вијека. С друге стране, насљедни Ашикага шогунат није успио да успостави контролу над феудалним господарима рата (даимјо), па је 1467. године избио грађански рат чиме је отпочео стогодишњи Сенгоку период (Доба земље у рату). Током 16. вијека у Јапан стижу први исусовачки мисионари из Португалије, чиме започиње трговинска и културна размјена између Јапана и Запада. Ода Нобунага је искористио европску технологију и ватрено оружје да порази већи број даимјоа. Његова успостава власти означила је почетак Азучи-Момојама периода (1573—1603). Након што је убијен 1582. године, његов насљедник Тојотоми Хидејоши је 1590. ујединио земљу и покренуо двије неуспјеле инвазије на Кореју, 1592. и 1597. године. Као намјесник Хидејошијевог сина, Токугава Ијејасу је искористио могућност да придобије политичку и војну подршку. Након избијања рата Токугава је поразио противничке кланове у бици код Секигахаре 1600. године. Од цара Го-Јозеија је добио је титулу шогуна 1603. и успоставио Токугава шогунат у Еду (данашњи Токио). Токугава шогунат је усвојио мјере међу којима су буке шохато, као правилник понашања за контролу аутономних даимјоа; и 1639. године сакоку (затворена земља), изолационистичку политику која је трајала током два и по вијека слабог политичког јединства познатог као Едо период (1603—1868). Проучавање западњачких наука, познатих као рангаку, настављено је преко холандске енклаве у Деџими у Нагасакију. Такође, током Едо периода дошло је развоја кокугакуа (националне студије), јапанског проучавања Јапана. Савремено доба Комодор Америчке ратне морнарице Метју Пери приморао је Јапан да се отвори за спољашњи свијет склањањем Споразума из Канагаве 31. марта 1854. године. Слични споразуми који су услиједили са земљама Запада током Бакумацу периода изазвали су економску и политичку кризу. Оставка шогуна довела је до Бошин рата и успоставе централизоване државе на чијем челу се налазио цар (Меиџи обнова). Упуштајући се у активан процес вестернизације током Меиџи обнове 1868. године, Јапан је прихватио западне политичке, правосудне и војне институције и западни културни утицај интегрисао је традиционалну културу са савременом индустрализацијом. Кабинет је организовао Државни савјет, донио Меиџи устав и сазвао Теикоку-гикаи (Царско вијеће). Током Меиџи обнове Јапанско царство је постало индустријализована свјетска сила која је учествовала у војним сукобима ради ширења своје сфере утицаја. Иако су Француска и Уједињено Краљевство показале неки интерес, европске силе су увелико игнорисале Јапан и умјесто њега су се концентрисале на Кину. Француска се повукла након свог неуспјеха у Мексику и пораза од Нијемаца. Након побједа у Првом кинеско-јапанском рату (1894—1895) и Руско-јапанском рату (1904—1905), Јапан је овладао територијом Тајвана, Кореје и јужном половином Сахалина. Осим империјалистичких успјеха, Јапан је такође много уложио у свој привредни раст, што је довело до раздобља привредног процвата у земљи, који је трајао до Велике кризе. Број становника Јапана је порастао са 35 милиона 1873. на 70 милиона 1935. године. У Првом свјетском рату, Јапан се придружио Савезницима и заузео њемачке посједе, правећи напредак у Кини. Почетак 20. вијека био је раздобље Таишо демократије (1912—1926), али је двадесетих година крхка демократија пала под политичким помаком ка статизму, доношењем закона против политичких дисидената и низа неуспјелих пучева. Овај процес је убрзан тридесетих година, растом нових радикалних националистичких скупина које су дијелиле непријатељство према либералној демократији и посвећеност према експанзионизму у Азији. Јапански експанзионизам и милитаризам, заједно са тоталитаризмом и ултранационализмом преобликовао је земљу. Јапан је 1931. године извршио инвазију и окупацију Манџурије и због међународне осуде овог акта, напустио је Друштво народа 1933. године. Јапан је 1936. потписао Антикоминтернски пакт са Њемачком, а потписивањем Тројног пакта 1940. постао је дио Сила Осовине. Совјетско-јапански пакт о неутралности је потписан 13. априла 1941. године. Јапанско царство је извршило инвазију на остатак Кине 1937. што је подстакло избијање Другог кинеско-јапанског рата (1937—1945). Јапанска царска војска је брзо заузела кинеску престоницу Нанкинг и починила велики масакр. Године 1940. извршена је инвазију на Француску Индокину, након чега је САД увео нафтни ембарго Јапану. Јапанске снаге су 7. и 8. децембра 1941. извршиле изненадни напад на Перл Харбор, напале британске снаге у Малаји, Сингапуру и Хонгконгу и објавиле рат САД и Британској империји, доводећи САД и УК на Тихоокеанско ратиште Другог свјетског рата. Након савезничких побједа широм Тихог океана у наредне четири године, које су довеле до совјетске инвазије Манџурије и атомског бомбардовања Хирошиме и Нагасакија 1945. године, Јапан је 15. августа исте године пристао на безусловну предају. Током рата погинуло је десетине милиона људи, а највећи дио јапанске индустрије и инфраструктуре је уништен. Након рата Савезници (предвођени САД) са окупираних подручја и војних кампова широм Азије иселили су неколико милиона етничких Јапанаца, тим у великој мјери елиминишући Јапанску империју и обнављајући независност освојених територија. Такође, Савезници су 3. маја 1946. формирали Међународни војни трибунал за Далеки исток ради суђења за ратне злочине јапанским генералима. Јапан је 1947. године усвојио нови либерално-демократски устав. Савезничка окупација Јапана је окончана споразумом у Сан Франциску 1952, а Јапан је постао чланица Организације уједињених нација 1956. године. Недуго затим, Јапан је почео да биљежи убрзани привредни раст да би постао 2. највећа привреда свијета, све до 2010. када је то мјесто преузела Кина. Привредни успон је окончан половином деведесетих година 20. вијека када је држава запала у велику рецесију. Почетком 21. вијека дошло је постепеног опоравка привреде. Најснажнији забиљежени земљотрес у историји Јапана погодио је ову земљу 11. марта 2011, што је изазвало Фукушимску катастрофу, једну од најгорих катастрофа у историји нуклеарне енергије. Географија Јапан укупно има 6.852 острва која се протежу дуж тихоокеанске обале источне Азије. Земља, укључујући сва острва под својом контролом, лежи између 24° и 46° сјеверне географске ширине и 122° и 146° источне географске дужине. Матична острва, од сјевера према југу, јесу Хокаидо, Хоншу, Шикоку и Кјушу. Рјукју острва, која укључују Окивану, острвски су ланац јужно од Кјушуа. Заједно та острва чине заједницу познату као Јапански архипелаг. Око 73% површине земље је под шумама, планинама и неодговарајуће за пољопривреду, индустрију или становање. Због тога, насељиво подручје, које се претежно налази у приобаљу, има изузетно високу густину становништва. Јапан је једна од најгушће насељених земаља на свијету. Јапанска острва су смјештена у вулканској зони Тихоокеанског ватреног прстена. Она су првенствено резултат великих океанских покрета током хиљада милиона година од средњег силура до плеистоцена као резултат субдукције Филипинске морске плоче испод континенталне Амурске и Окинавске плоче на југу и субдукције Тихоокеанске плоче испод Охотске плоче на сјеверу. Босо тачка тројног пуцања на обали Јапана је тачка тројног пуцања гдје се Сјеверноамеричка, Тихоокеанске и Филипинска морска плоча сусрећу. Јапан је првобитно био повезан са источном обалом Евроазије. Субдукција плоча је повукла Јапан на исток, чиме је прије око 15 милиона година створено Јапанско море. Јапан има 108 активних вулкана. Током 20. вијека појавило се неколико нових вулкана, укључујући Шова-шинзан на Хокаиду и Мјојин-шо на стијенама Бенесу у Тихом океану. Деструктивни земљотреси, који често доводе до цунамија, јављају се неколико пута у сваком вијеку. Велики земљотрес у Канту 1923. године усмртио је преко 140 хиљада људи. Скорији земљотреси били су велики земљотрес у Ханшину 1995. и земљотрес у Тохоку 2011. године, који је био магнитуде 9,1; погодио је Јапан 11. марта 2011. и изазвао је велики цунами. Јапан је у значајној мјери склон земљотресима, цунамијима и ерупцији вулкана због свог географског положаја на Тихоокеанском ватреном прстену. Има 17. највећи ризик од природних непогода, мјерен према Индексу свјетског ризика 2016. године. Клима Клима Јапана је претежно умјерена, али знатно варира од сјевера према југу. Јапанске географске карактеристике климу дијеле у шест главних климатских зона: Хокаидо, Јапанско море, Средишња висија, Унутрашње јапанско море, Тихи океан и Рјукју острва. Најсјевернија зона, Хокаидо, има умјереноконтиненталну климу са дугим, хладним зимама и веома топлим до хладним љетима. Падавине нису обилне, али острва обично имају велике снијежне наносе током зиме. У зони Јапанског мора, на западној обали Хоншуа, сјевернозападни зимски возови доносе јаке снијежне падавине. У љето, регион је хладнији од тихоокеанске зоне, иако понекад долази до екстремно вруће температуре због фена. Средишња висија има типичну унутрашњу умјереноконтиненталну климу, са великим температурним разликама између љетњег и зимског доба, као и велике дневне варијације; падавине су лагане, иако су зими обично снијежне. Планине региона Шикоку и Чугоку чувају Унутрашње море од сезонских вјетрова, доносећи благи временски период током цијеле године. Тихоокеанску обалу одликује влажна суптропска клима са блажим зимама са повременим падавинама и врућим, влажним љетима због југозападног сезонског вјетра. Рјукју острва имају суптропску климу, са топлим зимама и врућим љетима. Падавине су веома обилне, посебно током кишне сезоне. Просјечна зимска температура у Јапану је 5,1 °C, а просјечна љетња температура је 25,2 °C. Највиша температура икад измјерена у Јапану је 41,1 °C, а забиљежена је 23. јула 2018. године. Главна кишна сезона почиње почетком маја на Окинави и кишни облаци се постепено помјерају на сјевер до Хокаида крајем јула. На већини Хоншуа, кишна сезона почиње прије средине јуна и траје око шест недјеља. Крајем љета и почетком јесени, тајфуни обично доносе јаку кишу. Биодиверзитет и животна средина Јапан има девет шумских екорегиона који одражавају климу и географију острва. Екорегиони се крећу од суптропских влажних широколисних шума на Рјукју и Бонин острвима до умјерених широколисних и мјешовитих шума у средишњим климатским регионима на матичним острвима, до умјерених четинарских шума у хладним, зимских дијеловима сјеверних острва. Јапан има преко 90.000 врста дивљих животиња, укључујући смеђег медвједа, јапанског макакија, јапанског ракунског пса, великог јапанског пољског миша и јапанског џиновског даждевњака. Велика мрежа националних паркова је успостављена како би заштитила важне области флоре и фауне, као и 37 Рамсарских мочварних подручја. Четири локације су уписане на Унесков списак Свјетске баштине због своје изванредне природне љепоте. У периоду брзог привредног раста након Другог свјетског рата, влада и индустријске корпорације су мијењале политике животне средине; због тога, загађеност животне средине је било распрострањено питање током педесетих и шездесетих година. Одговарајући на све већу забринутост око овог проблема, влада је 1970. донијела неколико закона о заштити животне средине. Нафтна криза 1973. године подстакла је ефикасну употребу енергије због недостатка природних ресурса у Јапану. Садашњи проблеми животне средине укључују загађеност ваздуха у урбаним срединама (NOx, суспендоване честице и токсини), управљање отпадом, еутрофикација воде, очување природе, управљање хемикалијама и међународном сарадњом за очување. Током јуна 2015. године, планирана је изградња више од 40 електрана на угаљ или је било у изградњи. НВО Мрежа климатских дејстава најавила је Јапан као добитника награде „Фосил дана” за „максимално учествовање у блокирању напретка у климатској акцији”. Јапан се налази на 20. мјесту Индекса заштите животне средине из 2018. године, који мјери посвећеност земље одрживости животне средине. Као домаћин и потписник Кјото протокола 1997, Јапан је споразумом дужан смањити емисију угљен-диоксида и да преузме кораке како би сузбили климатске промјене. Урбанизација Јапан има укупно 811 градова. Постоји 14 званично признатих метрополитанских подручја у Јапану. Највећа конурбација је Таихеијо појас (82,9 милиона становника) коју чине Милто, Цукуба, Токио, Нумазу, Шизуока, Хамамацу, Тојохаши, Нагоја, Јокаичи, Кјото, Осака, Кобе, Химеји, Вакајама, Токушима, Окајама, Такамацу, Фукујама, Хирошима, Мацујама, Китакјушу, Фукуока и Оита. Политички систем Јапан је уставна монархија са ограниченом влашћу цара. Као церемонијалног шефа државе, уставом одређена улога Цара је „симбол Државе и јединства народа“ и он нема стварну власт. Извршну власт имају предсједник Владе и његов кабинет, док суверенитет припада јапанском народу. Законодавно тијело Јапана је Кокаји, са сједиштем у токијском округу Чијода. Кокаји је дводомо законодавно тијело, које се састоји од доњег Шугина са 465 заступника, који се бирају на изборима сваке четврте године или када се распусти; и горњег Сангина са 242 заступника, који се бирају на изборима сваке шесте године. У Јапану је изборно право универзално за старије од 18 година, са тајним гласањем за све изборне дужности. Већину у Кокајију имају социјал-либерална Уставно-демократска странка Јапана (УДСЈ) и конзервативна Либерално-демократска странка (ЛДС). ЛДС је на власти скоро непрекидно од 1955. године, изузев кратких периода између 1993. и 1994. и од 2009. до 2012. године. Од новембра 2017. године, у доњем дому има 283 заступника, док у горњем дому има 125 заступника. Предсједник Владе Јапана је шеф владе и именује га цар, након што га Кокаји одреди међу својим заступницима. Предсједник Владе је шеф Кабинета и он именује и разрјешује министре. Након побједе ЛДС на општим изборима 2012. године, Шинзо Абе је 26. децембра 2012. преузео дужност предсједника Владе од Јошихика Ноде. Током историје под великим утицајем кинеског права, правни систем Јапана се независно развио током Едо периода кроз текстове као што су Куџиката Осадамегаки. Међутим, од краја 19. вијека законодавство све више преузима одредбе континенталног права, првенствено њемачког. На примјер, јапанска влада је 1896. усвојила грађански законик заснован на нацрту њемачког Грађанског законика (); уз измјене након Другог свјетског рата и даље је на снази. Законе које Кокаји прослиједи Цару, он мора потврдити, без могућности да их одбије. Судски систем Јапана је подијељен на четири основна нивоа: Врховни суд и три степена нижих судова. Главно тијело јапанског статутног права се назива Шест законика. Административна подјела Административна бирократија Јапана је подијељена на три основна нивоа: национални, префектурални и општински. Испод националног нивоа налази се 47 префектура, од којих свака има непосредно изабраног гувернера, законодавне и административне органе. Свака префектура је подијељена на градове, вароши и села. У земљи се тренутно врши административна реорганизација спајањем више градова, вароши и села једних са другима. Овиме ће бити смањен број потпрефектурних административних региона и очекује се да ће довести до смањења административних трошкова. Постоје двије врсте потпрефектуралне подјеле, а то су потпрефектуре и окрузи. Потпрефектуре су самоуправне јединице које су фокусиране на мјесна питања испод префектуралног нивоа. Окрузи су географске и статистичке јединице које се састоје од једне или више општина. Налазе се испод нивоа префектуре и изнад вароши и села, једнаке са градовима. Општина је заједнички назив за градове, вароши и села која су мјесни јавни субјекти. Свака префектура се састоји од одређеног броја општина, а према подацима од 1. априла 2017. године укупан број општина био је 1.718. Спољни односи Јапан има успостављене дипломатске односе са скоро свим независним земљама. Јапан је држава чланица Међународног кривичног суда, Међународног монетарног фонда, Међународног тијела за морско дно, Интерпарламентарне уније, Интерпола, Организације за забрану хемијског оружја, Организације уједињених нација, Групе свјетске банке, Свјетске трговинске организације, Групе 7 (бивше Групе 8), Групе 20, Дијалога за азијску сарадњу, Азијско-пацифичке економске сарадње, Додатног механизма Асоцијације нација југоисточне Азије, Секретаријата за трилатералну сарадњу и Организације за економску сарадњу и развој. Са 9,68% приложеног новца у буџет ОУН, Јапан је други највећи приложник. Током 2014. донирао је 9,2 милијарди долара, чиме је постао пети највећи донатор званичне развојне помоћи на свијету. Јапан са САД има блиске везе. Од пораза у Другом свјетском рату, САД и Јапан имају блиске привредне и одбрамбене односе. САД је главно тржиште за јапански извоз и главни извор јапанског увоза, а САД је и обавезан да брани Јапан (војне базе широм Јапана дјелимично су у ту сврху). Јапан оспорава руски суверенитет над Јужним курилским острвима (укључујући скупине Еторофу, Кунашири, Шикотан и Хабомаи), која је окупирао Совјетски Савез 1945. године. Упитан је суверенитет Јужне Кореје над Лианкур стијенама. Јапан има заоштрене односе са Народном Републиком Кином (НРК) и Републиком Кином (РК) због Сенкаку острва; са НРК има заоштрене односе и због статуса атола Окиноторишима. Оружане снаге Јапанске оружане снаге, Самоодбрамбене снаге Јапана (СОСЈ), састоје се од копнених, поморских и ваздушних снага. Војни расходи Јапана су 8. највећи на свијету. Године 2017. војни издаци су износили 46,1 милијарди америчких долара, тј. око 0,9% БДП земље. Врховни командант СОСЈ је предсједник Владе, док војна власт на кабинетском нивоу прелази са предсједника Владе на министра одбране. У члану 9. Устава наведено је да се Јапан одриче права да прогласи рат или употреби војну силу у међународним споровима. Јапан се налази на 2. мјесту међу азијским и на 9. мјесту међу свјетским земљама према Индексу глобалног мира 2018. године. СОСЈ према подацима имају 247.154 активних припадника и 47.900 резервиста. Када су СОСЈ основане, жене су регрутоване искључиво за услуге његе. Прилике су проширене прилично кад је женама допуштено да се придруже комуникационој служби КСОСЈ 1967. године и комуникационим службама ПСОСЈ и ВСОСЈ 1974. године. До 1991. године више од 6.000 жена је било у саставу СОСЈ. Представници јапанске војне индустрије траже од владе да укине забрану извоза оружја ради учествовања у мултинационалним пројектима, као што је израда Здруженог јуришног ловца. Поморске снаге редовно учествују у поморским вјежбама Римпака. Маја 2014. премијер Шинзо Абе изјавио је да Јапан више не жели да буде пасиван и да намјерава да преузме већу одговорност за регионалну безбједност. Он је рекао да Јапан жели да има кључну улогу и сусједним земљама је понудио помоћ. Јапан је потписник безбједносних споразума са Аустралијом из марта 2007. и Индијом из октобра 2008. Демографија Становништво Бројност становништва Јапана се процјењује на око 128 милиона, од чега 80% живи на острву Хоншу. Јапанско друштво је лингвистички, етнички и културно хомогено, сачињено од 98,5% етничких Јапанаца, са малим бројем страних радника. Корејци, Кинези, Филипинци, Бразилци претежног јапанског поријекла, Перуанци претежног јапанског поријекла и Американци, међу малим су мањинским групама у Јапану. Године 2003, било је око 134.700 нелатиноамеричких западњака (не укључујући више од 33.000 америчког војног особља и њихових породица смјештених широм земље) и 345.000 латиноамеричких исељеника, од којих су 274.700 били Бразилци (који су првенствено потомци Јапанаца, или никеј, заједно са својим супружницима), највећа су заједница Западњака. Најдоминантнија домаћа етничка група у Јапану је Јамато народ; главне етничке групе су старосједилачки Аину и Рјукју народи, као и друштвене мањинске групе као што је буракумин. То су особе мјешовитог поријекла, а које су уграђене у Јамато народ, као што су они са Бонин острва. Године 2014, ненатурализовани радници рођени изван Јапана чинили су 1,5% укупног броја становника. Јапан се сматра етнички хомогеним и не скупља податке о етничком или расном поријеклу за јапанске држављане; извори се разликују у погледу таквих тврдњи, са најмање једном анализом која описује јапанско друштво као мултиетничко, док је према другој анализи број јапанских држављана страног поријекла минималан. Већина Јапанаца наставља да види Јапан као монокултурно друштво. Бивши предсједник Владе и садашњи министар финансија Таро Асо описује Јапан као нацију која има „једну расу, једну цивилизацију, један језик и једну културу”, што су критиковали представници мањина као што је Аину народ. Јапан има други најдужи животни вијек на свијету: 83,5 године за особе рођене у периоду 2010—2015. Јапанско становништво убрзано стари, што је резултат бејби бума послије Другог свјетског рата, праћено смањеном стопом наталитета. Године 2012, око 24,1% укупног становништва имало је преко 65 година, а пропорцијално до 2050. године очекује се да ће тај број порасти на 40%. Религија На основу члана 20. устава Јапана у земљи је загарантована пуна религијска слобода. Горње процјене показују да 84—96% јапанског становништва види шинтоизам као своју националну религију (50—80% у обзир узимају и степен синкретизма са будизмом, шинбуцу-шуго). Међутим, ове процјене су засноване на посјети храмовима, а не на броју правих вјерника. Број шинтоистичких храмова у Јапану се процјењује на око 100.000. Према осталима, процјењује се да се само 30% становништва идентификује као припадник религије. Према Едвину Рајшауеру и Маријусу Џенсену, око 70—80% Јапанаца себе не сматра припадником иједне религије. Ипак, ниво учешћа остаје висок, нарочито током свечаности и догађаја као што је прва посјета шинтоистичком храму у Новој години. Таоизам и конфучијанизам из Кине утицали су на јапанске обичаје и увјерења. Јапанске улице су украшене током Табанате, Обона и Божића. Шинтоизам је највећа религија у Јапану, коју практикује око 80% становништва, али се ипак мали број идентификује као „шинтоисти” у истраживањима. То се догађа због чињенице да „шинтоизам” у Јапану има различита значења: већина Јапана посјећује шинтоистичке храмове и клања се камијима без припадања одређеној шинтоистичкој организацији, а с обзиром да не постоји формални ритуал којим се постаје припадник народног шинтоизма, чланство шинтоизма се често процјењује према броју оних који су придружени организованим шинтоистичким сектама. Шинтоизам има око 100.000 храмова и 78.890 свештеника у земљи. Будизам је први пут стигао у Јапан у 6. вијеку; уведен је 538. или 552. године из краљевства Печке на Корејском полуострву. Хришћанство у Јапан први пут су донијели језуитски мисионари почетком 1549. године. Данас, мање од 1% до 2,3% становништва се изјашњава као хришћани; већина њих живи у западном дијелу земље, гдје су мисионарске дјелатности биле највеће у 16. вијеку. Префектура Нагасаки има највећи проценат хришћана: око 5,1% 1996. године. Од 2007. године, било је око 32.026 свештеника и пастора у Јапану. Током посљедњег вијека, неки западни обичају који су се првобитно повезивали са хришћанством (укључујући вјенчања западног стила, Дан заљубљених и Божић) постали су популарни као секуларни обичаји међу многим Јапанцима. Муслимани у Јапану су већином, тачније 80—90%, потомци миграната рођених изван Јапана и њихови потомци, поријеклом првенствено из Индонезије, Пакистана, Бангладеша и Ирана. Већина етничких Јапанаца муслимана су они који су се конвертовали ступајући у брак са имигрантима муслиманима. Пју рисерч центар процјењује да је 2010. у земљи било око 185.000 муслимана. Остале мањинске религије укључују хиндуизам, сикизам, јудаизам и од средине 19. вијека велики број новорелигијских покрета који су се појавили у Јапану. Језик Више од 99% становника говори јапански као матерњи језик. Јапански је аглутинативни језик који се одликује системом почасти, што одражава хијерархијску природу јапанског друштва, са глаголским формама и одређеним рјечником који указује на релативни статус говорника и слушаоца. Јапански систем писања користи канџи (кинеско писмо) и два сета кана (слогови засновани на курзивном писму и коријеном из канџија), као и латински алфабет и арапске бројеве. Поред јапанског, рјукјуански језици (амами, кунигами, окинавски, мијако, јаејама, јонагуни), који су дио јапонске језичке породице, говоре се на Рјукјуанском острвском ланцу. Мало дјеце научи ове језике, али посљедњих година мјесне власти настојале су да повећају свијест о традиционалним језицима. Окинавски дијалекат јапанског говори се у овом региону. Аину језик, који нема доказане везе са јапанским или другим језиком, јесте умирући језик, са само неколико старијих матерњих говорника који су остали на Хокаиду. Јавне и приватне школе уопштено захтијевају од ученика да узимају часове јапанског језика, као и часове енглеског језика. Проблеми Промјене у демографској структури створиле су низ друштвених питања, нарочито у потенцијалном паду броја радно способних и повећања трошкова социјалног осигурања, као што је јавни план пензија. Све већи број млађих Јапанаца не ступа у брак или нема дјеце. Године 2011, јапанско становништво је у паду пет година, смањујући се за 204.000 на 126,12 милиона људи. То је највећи пад од 1947. године, када су сакупљени први подаци. Овај пад је погоршао цунами и земљотрес у марту 2011. године, у коме је живот изгубило скоро 16.000 људи. Процјењује се да ће број становника до 2060. године пасти на 96,69 милиона; демографи и владини планери тренутно су у горућој расправи о томе како се носити са тим проблемом. Понекад се као рјешење предлажу имиграција и радни подстицај како би се обезбиједила млада радна снага. Јапан прихвата годишње просјечно 9.500 нових држављана за натурализацију. Према Високом комесаријату ОУН за избјеглице, Јапан је 2012. године прихватио 18 избјеглица за стално насељење, док су САД прихватиле 76.000. Јапан пати од високе стопе самоубиства. Године 2009, број самоубистава је премашио 30.000 дванаесту годину заредом. Самоубиство је водећи узрок смрти за особе испод 30 година. Образовање Основне школе, средње школе и универзитети су успостављени током Меиџи обнове 1872. године. Од 1947. године, обавезно образовање у Јапану обухвата основну и нижу средњу школу, које заједно трају 9 година (од 6 до 15 година старости). Скоро сва дјеца настављају школовање у трогодишњој вишој средњој школи. Јапански образовни систем је одиграо средишњу улогу у опоравку земље и брзом привредном расту у десетљећима након завршетка Другог свјетског рата. Након рата усвојени су закони којима је дефинисан школски систем који је дјеловао неколико десетљећа: шестогодишња основна школа, трогодишња нижа средња школа, трогодишња виша средња школа и дво или четворогодишњи универзитет. Од априла 2016. године, разне школе су отпочеле школску годину са интегрисаном основном школом и нижом средњом школом у деветогодишњи програм обавезног школовања, у нади да ће ублажити насиље и изостанке; надлежно министарство планира да овај приступ усвоји у цијелој земљи у наредним годинама. Јапан је најуспјешнија земља Организације за економску сарадњу и развој (ОЕСР) у књижевности, математици и науци, са просјечном оцјеном од 529 поена по ученику и налази се међу земљама са најобразованијом радном снагом. Јапанско становништво је добро образовано и друштво високо вреднује образовање као основу за друштвену покретљивост и за стицање запослења у високотехнолошкој привреди земље. Износ који Јапан издваја за образовање у просјеку је мањи од просјека ОЕСР. Иако је расход по ученику у Јапану веома висок, укупни расходи у односу на БДП остају мали. Године 2015, јавни издаци на образовање у Јапану износили су само 3,5% БДП, што је испод просјека ОЕСР који је 4,7%. Године 2014, земља је према ранг списку ОЕСР била четврта са 48% становника од 25—65 година који су остварили високошколско образовање. Поред тога, бакалауреати од 25 до 34 године чине 59% јапанских диплома, што је на другом мјесту у ОЕСР одмах иза Јужне Кореје. Око 75,9% дипломаца средње школе похађа универзитет, нижи колеџ, трговачку школу или другу високошколску установу. Два врхунска јапанска универзитета су Универзитет у Токију и Универзитет у Кјоту, чији су студенти стекли чак 16 Нобелових награда. Програм за међународну процјену ученика којим координише ОЕСР тренутно рангира укупно знање и вјештине јапанских петнаестогодишњака као 6. на свијету. Здравство У Јапану, здравствену заштиту пружају државне и мјесне власти. Плаћање личних медицинских услуга нуди се путем универзалног система здравственог осигурања који обезбјеђује релативну једнакост приступа, уз накнаду коју одређује владина комисија. Људи без осигурања преко послодавца могу учествовати у државном програму здравственог осигурања којим руководе мјесне власти. Од 1973. године, свим старијим лицима пружа се осигурање које финансира влада. Пацијенти могу сами одабрати љекара или установу у којој желе вршити своје лијечење. Привреда Према висини номиналног БДП-а Јапан је на трећем а према БДП-у мјереном паритетом куповне моћи на четвртом мјесту у свијету. Јавни дуг Јапана је 2016. године износио више од 230% његовог бруто домаћег производа, највећи на свијету. Услужни сектор чини три четвртине бруто домаћег производа. Јапан има веома развијене индустријске капацитете, што се огледа у неким од највећих и технолошки најнапреднијих произвођача моторних возила, електричних уређаја, машинских алата, челика и обојених метала, бродова, хемијских производа, текстила и хране. За пољопривреду се користи 13% територије Јапана; поред тога, веома је развијен и риболов јер Јапан остварује око 15% свјетског улова рибе. У 2017. Јапан је имао 65,01 милиона радно способног становништва, док је незапосленост износила 2,9%. Око 20 милиона људи, или око 17% становништва, нашло се 2007. године испод линије сиромаштва. Становање у Јапану одликују ограничена количина земљишта у урбаним подручјима. Највећа извозна тржишта су САД (19,4%), Кина (19%), Јужна Кореја (7,6%), Хонгконг (5,1%) и Тајланд (4,2%). Главнину извоза чине делови за аутомобиле, моторна возила, производи од гвожђа и челика, полупроводници. Јапан највише увози из Кине (24,5%), САД (11%), Аустралије (5,8%), Јужне Кореје (4,2%) и Саудијске Арабије (4,1%). Главнину увоза у Јапан чине машине и опрема, фосилна горива, прехрамбени производи (нарочито говедина), хемикалије, текстил и сировине за јапанску индустрију. Према мјери тржишног удјела, јапанско домаће тржиште је најмање отворено од било које земље ОЕЦД. Администрација Јуничира Коизумија започела је неке реформе које се тичу тржишне конкуренције, а стране инвестиције у Јапан су порасле. Јапан се нашао на 34. мјесту 2018. године према индексу лакоће пословања и има један од најмањих пореских прихода у развијеном свијету. Јапанска варијанта капитализма има много својих особености: кејрецу предузећа су утицајна, а стално запослење и напредовање у каријери засновано на старости је релативно уобичајено у јапанском радном окружењу. Јапанска предузећа су позната по методама управљања као што је „Тојота пут”, а дионичарска активност је ријетка. Најпознатији јапански глобални брендови су Тојота, Хонда, Кенон, Нисан, Сони, Мицубиши, Панасоник, Уникло, Лексус, Субару, Нинтендо, Бриџстон, Мазда и Сузуки. Привредна историја Током Едо периода створена је основа за каснији привредни раст. У овом раздобљу изграђена је саобраћајна мрежа и основане су прве банке и осигуравајућа друштва. Током Меиџи периода од 1868. у Јапану се развија тржишна привреда. Тада су основана многа предузећа која и данас послују, а Јапан је постао најразвијенија држава Азије. Период свеукупног привредног раста од шездесетих до осамдесетих година 20. вијека назван је Јапанско постратно привредно чудо: просјечна годишња стопа раста друштвеног производа током шездесетих и седамдесетих година 20. вијека била је 7,5%, а током осамдесетих и почетка деведесетих година 20. вијека 3,2%. Привредни раст је значајно успорен током деведесетих година 20. вијека; период се назива Изгубљеним десетљећем, а десио се углавном као нузефекат нереално високих цијена некретнина и великог прилива новца. Напори владе да оживи привредни раст нису имали успјеха, а додатни проблем им је нанијело успоравање свјетске привреде 2000. године. Након 2005. привреда је показала снажне знаке опоравка; раст БДП те године износио је 2,8%, што је било више него у САД или Европској унији. Данас, Јапан се високо рангира по конкурентности и привредној слободи. Нашао се на 6. мјесту према извјештају о глобалној конкурентности за 2015/16. годину. Култура Јапанска митологија Кабуки позориште Бунраку позориште Јапански традиционални музички инструменти Јапанска чајна церемонија Харуки Мураками, популарни савремени јапански писац и преводилац Ханами Напомене Референце Литература Историја Влада и политика Административна подела Привреда Спољашње везе Власт Званични веб-сајт Владе Званични веб-сајт Цара Веб-сајт Туристичке организације Опште информације Јапан у Енциклопедији Британика Државе у Азији Монархије Државе чланице Организације уједињених нација


source: CulturaX

text: Предраг Вулетић у посети Дому "Ветерник" | Покрајинска влада Предраг Вулетић у посети Дому "Ветерник". Секретар је обишао објекте Дома у којем су смештени корисници, без обзира на степен подршке, као и објекте малих кућних заједница. Током посете корисници су били укључени у своје редовне активности, док су у једном делу установе у току радови на једном од павиљона и вешерају. Покрајински секретар је рекао да је Покрајинска влада у претходних пет година само у Дом "Ветерник" уложила 140 милиона динара како у побољшање услова становања, тако и у програмске активности које се тичу самог рада са корисницима. "У периоду од 2018. године до данас, инспектори су обавили 17 инспекцијских надзора у установама за децу на територији Аутономне покрајине Војводине", истакао је Вулетић и додао да, осим редовних надзора који су вршени, Покрајински секртаријат до сада није имао није имао пријава или сумњи на злостављање и занемаривање у установама за децу." Покрајински секретар Предраг Вулетић је подсетио да је на територији Аутономне покрајине Војводине шест установа за смештај деце и младих.


Библиотека - Вртић "Бошко Буха" Инђија Библиотека у вртићу и љубав према књизи На самом уласку у вртић погледом на десно ћете уочити натпис „Библиотека за децу, родитеље и васпитаче“, ту се налази скривена ризница блага писане речи. Мала али са пуно наслова прилагођених деци предшколског узраста, али и стручна литература намењена васпитном особљу и родитељима. Библиотеке су куће укупног људског памћења . У њима се укрштају различите културе и језици. У њима се уједињују духовне вредности. У њима мирују речи и реченице, али се никад не може предвидети када ће доћи у наш живот. Библиотеке као моћни центри информација темељне су одреднице сваке националне културе. Оне су велика тајна. Библиотеке су ученима култна места, а неукима мртво море. Посебна одговорност библиотеке је да још у раном узрасту код деце успе развијати ентузијазам и занимање за знање и читање. Знање и читање представљају виталне елементе у развоју њихове личности током живота. Задовољан корисник овог узраста је одличан промотер библиотечких услуга који подстиче своје вршњаке, родитеље и околину на коришћење библиотеке. Иако деца не знају да читају, књиге им долазе у руке од најмлађег узраста у виду сликовница са тврдим корицама како се не би оштетиле. Већ тада их треба учити како да препознају где је њихов почетак, а где крај, како се окрећу странице и чува књига, према њиховим могућностима (касније ће усвојити термине, као што су корица, страница, поглавље, увод, садржај и сл.) , али најважније од свега је да деца заволе књигу као свог најбољег пријатеља. У кутку библиотеке у радним собама дечијег вртића, деца се навикавају да разгледају-„читају“ и везују се за одређен простор намењен за ту сврху, што ће им касније бити потребно као корисницима праве библиотеке. Правила која сваком детету треба објаснити су: *Свако од њих може да узме књигу коју одабере и користи је док жели, *Није добро да се књиге нагомилавају једна преко друге, разбацују или вуку по поду, *После употребе враћати књиге на место, *Књигу узимати само опраним рукама, *Књигу разгледати на столу а не на коленима, *Не шарати по књигама и не савијати странице, *Оштећење на књизи одмах поправити. Из богатог фонда централне библиотеке у објекту „Сунце“ (7800 наслова) издвајамо: За децу бајке, басне, разних аутора и издавачких кућа, поучне приче, откривалице, преклапалице, енциклопедије , литературу педагошко –психолошку, методичке приручнике...за васпитаче, стручне сараднике и родитеље. Чекамо Вас да заједно откривамо царство писане речи, и развијамо љубав према књизи! Библиотекар Бранка Мандић


source: wikipedia

text: 30. октобар (30.10.) је 303. дан године по грегоријанском календару (304. у преступној години). До краја године има још 62 дана. Догађаји 1485 — Крунисањем Хенрија VII окончани су енглески Ратови ружа. 1864 — Потписан Бечки мир којим је Данска принуђена да Пруској препусти покрајине Шлезвиг, Холштајн и Лауенбург. 1905 — Током Прве руске револуције руски цар Николај II Александрович Романов „Октобарским манифестом“ понудио шире бирачко право, изабран парламент са законодавном влашћу и гаранцију грађанских слобода. 1918 — Капитулацијом Турске, која је у Први светски рат ушла 1914. на страни Централних сила, престала да постоји Отоманска империја. 1922 — Два дана после Марша на Рим Бенито Мусолини формирао прву фашистичку владу у Италији. 1938 — Орсон Велс је својим радијским извођењем драме Рат светова Херберта Џорџа Велса изазвао панику код дела слушалаца у САД. 1961 — Совјетска хидрогенска Цар бомба, најјаче нуклеарно оружје које је икада детонирало, је испробана изнад Нове Земље у Северном леденом океану. 1974 — Нокаутом над Џорџом Форманом Мухамед Али се у 32. години вратио боксу. 1975 — Принц Хуан Карлос преузео вођство Шпаније од тешко оболелог диктатора Франсиска Франка. Код Прага се срушио авион Даглас DC-9 југословенске компаније Инекс-Адрија, у ком је погинуло 75 путника, чехословачких туриста који су се враћали са летовања на Јадрану. 1990 — Кина објавила резултате пописа становништва према ком њена популација 1,013 милијарди људи. 1995 — Са 50,6% гласова „за“ становници Квебека изјаснили се на референдуму против независности те канадске провинције. 1998 — На основу споразума представника Војске Југославије и НАТО, потписаног 15. октобра, авиони НАТО почели мисију надгледања ваздушног простора Косова под називом „Орлово око“. 2000 — Судија Врховног суда Шпаније, његов телохранитељ и возач убијени, још 35 особа повређено у експлозији аутомобила-бомбе у Мадриду, за коју су осумњичени припадници баскијског сепаратистичког покрета ЕТА. 2001 — Лондонски клуб поверилаца смањио Југославији дуг за 600 милиона долара, са 2,8 на 2,2 милијарде. Рођења 1735 — Џон Адамс, амерички државник. (прем. 1826) 1762 — Андре де Шеније, француски писац. (прем. 1794) 1839 — Алфред Сисли, енглеско-француски сликар. (прем. 1899) 1871 — Пол Валери, француски пјесник. (прем. 1945) 1885 — Езра Паунд, амерички пјесник. (прем. 1972) 1906 — Ђузепе Фарина, италијански аутомобилиста. (прем. 1966) 1931 — Ђорђе Марјановић, српски певач. (прем. 2021) 1932 — Луј Мал, француски редитељ, сценариста и продуцент. (прем. 1995) 1932 — Божидар Тимотијевић, српски књижевник, песник и новинар. (прем. 2001) 1934 — Милић од Мачве, српски сликар. (прем. 2000) 1939 — Грејс Слик, америчка музичарка и уметница, најпознатија као певачица група -{Jefferson Airplane}-, -{Jefferson Starship}- и -{Starship}-. 1941 — Теодор В. Хенш, немачки физичар, добитник Нобелове награде за физику (2005). 1948 — Звонимир Зоричић, хрватски глумац. (прем. 2015) 1957 — Кевин Полак, амерички глумац и комичар. 1960 — Дијего Армандо Марадона, аргентински фудбалер и фудбалски тренер. (прем. 2020) 1961 — Зоран Туцић, српски ликовни уметник и архитекта. 1964 — Жан-Марк Босман, белгијски фудбалер. 1966 — Зоран Милановић, хрватски политичар и правник, премијер Хрватске (2011—2016). 1966 — Абу Мусаб ел Заркави, јордански герилац и терориста. (прем. 2006) 1967 — Илија Лупулеску, српско-амерички стонотенисер. 1970 — Нија Лонг, америчка глумица. 1973 — Адам Копланд, канадски глумац и рвач. 1978 — Џерод Хендерсон, амерички кошаркаш. 1981 — Морис Бејли, америчко-јамајкански кошаркаш 1981 — Иванка Трамп, амерички модел. 1982 — Клеманс Поези, француска глумица и модел. 1986 — Томас Моргенштерн, аустријски ски-скакач. 1991 — Томаш Саторански, чешки кошаркаш. 1994 — Душан Кутлешић, српски кошаркаш. 1996 — Девин Букер, амерички кошаркаш. 1997 — Предраг Васић, српски глумац. Смрти 1757 — Осман III, султан Османлијског царства 1830 — Петар I Петровић Његош, црногорски владика. 1902 — Јован Пачу, српски композитор и пијаниста (рођ. 1847) 1910 — Анри Динан, швајцарски филантроп. 1959 — Пио Бароха, шпански књижевник (рођ. 1872) 1975 — Густав Лудвиг Херц, њемачки физичар и добитник Нобелове награде за физику 1921. 1977 — Густав Крклец, хрватски књижевник (рођ. 1899) 1999 — Ратко Чолић, југословенски фудбалер. (рођ. 1918) 2002 — Рудолф Бручи, хрватски композитор (рођ. 1917) 2007 — Срђан Мркушић, српски фудбалер и тренер. (рођ. 1915) 2013 — Јанош Тот, српски глумац. 2017 — Милан Радуловић, српски књижевник и писац. 2020 — Амфилохије Радовић, митрополит црногорско-приморски. Празници и дани сећања 1817 — Симон Боливар основао прву независну владу Венецуеле. 1869 — Извођењем алегоријске слике Ђорђа Малетића „Посмртна слава кнеза Михаила“, у Београду отворена нова зграда Народног позоришта, изграђена по пројекту Александра Бугарског. 1918 — Словачка прогласила одвајање од Мађарске и уједињењем с Чешком формирала Чехословачку, прву државу створену после распада Аустроугарске у Првом светском рату. 1973 — Пуштен у саобраћај мост на Босфору који повезује Европу и Азију. Српска православна црква данас прославља Свети пророк Осија Преподобномученик Андреј Критски Референце


text: 3. децембар (3.12.) је 337. дан године по грегоријанском календару (338. у преступној години). До краја године има још 28 дана. Догађаји 1694 — У Енглеској усвојен закон према којем ће Парламент бити биран сваке треће године. 1800 — Француска војска под командом Жана Мороа је поразила аустријско-баварску војску у бици код Хоенлиндена. 1910 — У Паризу први пут приказана неонска лампа коју је изумео француски физичар Жорж Клод. 1912 — Турска, Бугарска, Србија и Црна Гора склопиле примирје у Првом балканском рату. Рат настављен 3. фебруара 1913, а ново примирје успостављено 23. априла, када су обновљени и мировни преговори у Лондону. 1914 — После повлачења, одмора и прегруписања српске војске током Колубарске битке, генерал Живојин Мишић наређује контраофанзиву. 1944 — У Атини су почеле борбе између ЕЛАС-а и владиних снага припомогнутим британском војском, што је био почетак Грчког грађанског рата. 1962 — Едит Спарлок Сампсон ступила на дужност судије у општинском суду у Чикагу, као прва црнкиња на месту судије у САД. 1967 — Јужноафрички хирург Кристијан Барнард у болници „Гроте Шур“ у Кејптауну први пут у историји медицине извршио трансплантацију срца. Пацијент Луис Вашкански потом, са срцем једне 25-годишње девојке страдале у саобраћајној несрећи, живео 18 дана. 1971 — Нападом пакистанског ваздухопловства на индијске аеродроме почео је Индијско-пакистански рат због Кашмира. 1973 — Сонда Пионир 10 је послала на Земљу прве слике Јупитера из близине. 1984 — У граду Бопал у Индији око 4.500 људи умрло, 500 ослепело, а 50.000 отровано гасом исцурелим из фабрике пестицида „Јунион карбајд“. 1989 — После пада Берлинског зида у Источној Немачкој оставке поднели лидер Јединствене социјалистичке партије Немачке Егон Кренц и сви чланови партијског Политбироа и Централног комитета владајуће партије. 1993 — Завршава се шаховски турнир у Тилбургу, Холандија. Побеђује Анатолиј Карпов. 1995 — Бивши председник Јужне Кореје Чун До Хван ухапшен под оптужбом да је одговоран за масакр у граду Квангџу у мају 1979, када је војска убила више од 200 демонстраната. 1997 — У Отави су представници 122 земље потписали Конвенцију о забрани противпешадијских мина. 2005 — У Београдском Дому омладине основан је локални огранак Викимедијине задужбине (Wikimedia Foundation) - Wikimedia Србије и Црне Горе, као пети огранак у свету. Рођења 1368 — Шарл VI Луди, француски краљ. (прем. 1422) 1844 — Владан Ђорђевић, српски лекар, књижевник, политичар и дипломата. (прем. 1930) 1447 — Бајазит II, османски султан. (прем. 1512) 1800 — Франце Прешерн, словеначки песник. (прем. 1849) 1857 — Џозеф Конрад, енглески књижевник пољског порекла. (прем. 1924). 1869 — Слободан Јовановић, српски правник, историчар, књижевник и председник Српске краљевске академије. (прем. 1958) 1883 — Антон Веберн, аустријски композитор и диригент. (прем. 1945) 1886 — Мане Сигбан, шведски физичар, добитник Нобелове награде за физику (1924). (прем. 1978) 1887 — Светолик Гребенац, српски адвокат и новинар. (прем. 1957) 1889 — Исак Самоковлија, босанскохерцеговачки књижевник. (прем. 1955) 1918 — Виктор Бубањ, учесник Народноослободилачке борбе, генерал-пуковник авијације ЈНА и народни херој Југославије. (прем. 1972) 1923 — Стјепан Бобек, хрватски фудбалер и фудбалски тренер. (прем. 2010) 1924 — Џон Бекус, амерички информатичар. (прем. 2007) 1930 — Жан-Лик Годар, француско-швајцарски редитељ и сценариста. (прем. 2022) 1932 — Кори Брокен, холандска певачица. (прем. 2016) 1942 — Педро Роча, уругвајски фудбалер и фудбалски тренер. (прем. 2013) 1946 — Јоп Зутемелк, холандски бициклиста. 1948 — Ози Озборн, енглески музичар. 1960 — Џулијен Мур, америчка глумица и ауторка књига за децу. 1960 — Дарил Хана, америчка глумица. 1965 — Катарина Вит, немачка клизачица на леду. 1968 — Брендан Фрејзер, америчко-канадски глумац. 1970 Алберт Андијев, руски добровољац и снајпериста у 549. моторизованој бригади Приштинског корпуса Војске Југославије за време рата на Косову и Метохији и НАТО агресији на Југославију 1999. године, као и учесник сукоба у Македонији 2001. године. (прем. 2021) Кристијан Карембе, француски фудбалер. 1971 — Хенк Тимер, холандски фудбалер 1973 — Холи Мари Коумс, америчка глумица и ТВ продуценткиња. 1974 — Албена Денкова, бугарска клизачица. 1974 — Трина, америчка хип хоп музичарка и ТВ личност. 1977 — Адам Малиш, пољски ски скакач. 1977 — Ксенија Пајчин, српска певачица, плесачица и модел. (прем. 2010) 1981 — Давид Виља, шпански фудбалер. 1982 — Микаел Есјен, гански фудбалер. 1985 — Маркус Вилијамс, амерички кошаркаш. 1985 — Аманда Сајфред, америчка глумица, музичарка и модел. 1995 — Срђан Плавшић, српски фудбалер. Смрти 311 — Диоклецијан, римски цар 1888 — Карл Цајс, немачки оптичар и оснивач истоимене компаније 1894 — Роберт Луис Стивенсон, шкотски есејиста, романописац и путописац (рођ. 1850) 1919 — Пјер Огист Реноар, француски сликар. 1952 — Милан Грол, српски књижевник и политичар. 1976 — Марко Фотез, позоришни редитељ, театролог и књижевник. (рођ. 1915) 1978 — Љубинка Бобић, српска глумица. 2000 — Гвендолин Брукс, америчка песникиња. 2001 — Герхард Ригнер, аутор телеграма који је објављен као упозорење свету на нацистички план о уништењу јеврејског народа. Празници и дани сећања Међународни дан особа са инвалидитетом Српска православна црква данас слави Преподобни Григорије Декаполит (Претпразништво Ваведења) Свети Прокл, патријарх Цариградски Свети мученици Јевстатије, Теспесије и Анатолије Свети Исак, архиепископ Јерменски Свете три девице Свети мученик Дасије Свети Нирса и Јосиф Свети Јован, Саверије, Исакије, Ипатије и други с њима Свети мученици Теитазет, Сасаније, Ноилмарије и Заруандин Свете мученице Текла, ваута, Денахиса, Тентуа, Мама, Малохија, Ана, Нана, Аста и Малаха Свети Теокист исповедник


text: Ортопедски корзети за повратак у Ст. Петерсбург - Третман кила - 2019 Ортопедски корзет за вашу кичму Ин стоцк. Достава из Москве у 52 онлине продавнице Под налогом. Достава из Санкт Петербурга Ин стоцк. Достава из Санкт Петербурга у 20 онлине продавница у 56 онлине продавница у 53 онлине продавнице у 27 онлине продавница у 124 онлине продавнице у 21 онлине продавници у 57 интернет продавница у 16 интернет продавница у 37 онлине продавница у 36 онлине продавница у 42 онлине продавнице у 69 интернет продавница у 253 интернет продавница у 22 онлине продавнице у 146 интернет продавница у 50 онлине продавница у 205 онлине продавница у 15 онлине продавница Цена ортопедских корзета за леђа у продавницама у Санкт Петербургу На сајту можете одабрати ортопедске корзете за леђа на карактеристикама, погледати детаљне фотографије, прочитати рецензије и упоредити цене у онлине продавницама Санкт Петербурга. Лако је купити ортопедске корзете за леђа јефтино (укључујући и кредит)! Потребно је само да одете на своју омиљену понуду, прочитате услове плаћања и оставите захтев за испоруку у Санкт Петербургу. Данас је област примене корзета за лечење вертебралних проблема веома опсежна. Ако одете у апотеку или специјализовану медицинску радњу, морате разумети зашто вам је потребан овај ортопедски помоћник. Корзети су дизајнирани за: корекција спуштене и благе сколиозе лош положај: посебно код адолесцената оштећења и деформације: за људе који се баве спортом или тешким физичким радом код пацијената који већ имају појаве вертебралних болести Истоварање кичмених сегмената склоних патологији, са: деформације остеохондрозе Корекција тешке сколиозе Крута фиксација и имобилизација оштећених сегмената: за остеопоротске компресивне фрактуре са трауматским повредама ако стадијум болести кичме угрожава губитак моторичких способности и функционисање унутрашњих органа У зависности од њихове специјализације, корзети могу бити Структуре меког, полу-крутог и тврдог типа, наравно, разликују се једна од друге. Већ по изгледу производа лако је одредити степен његове крутости, што мора бити назначено у опису производа. Шта треба да знате пре него што купите корзет Ако се превентивни корзети могу изабрати самостално, онда са истовар и фикинг није тако једноставно. Такви производи се сматрају терапеутским, и пре него што их набавите, морате да знате вашу дијагнозу чврсто, а не усмено или самоиницијативно, али тачан медицински закључак: њена локализација Ако га немате, онда ваш пут не би требао бити у апотеци, већ у ортопеду или вертебрологу. Након дијагностиковања и давања закључка, лекар ће дефинитивно прописати ортопедски корзет за вашу кичму.. Појас је исти корзет Када купујете производ, немојте се изненадити ако на ознаци видите следећа имена уместо познате речи "корзет": Ове речи данас се сматрају синонимима и означавају ортопедске корзете за све делове кичме, са изузетком огрлице - то је средство за врат. Иако овај идентитет није сасвим тачан, а лингвистички свака реч има своју "историјску" конотацију: Корзет потиче из КСВИИИ - КСИКС века и означава женски производ од густе тканине са подвлаком, који затвара тораколумбарну и сакралну област. Алат је био изузетно декоративан, иако прилично чврст и служио је за формирање стандардне фигуре секуларне даме са "аспенским" струком. Његов модерни прототип: комбинација милости Белт који су претходно намењени лумбосакралном региону. Прве појасеве паса и овчје вуне кориштене су за загријавање бокова од антике. Овај тип траке је и даље веома вољен и тражен. Сада је појас примјењив за грудни кош, али ако је производ типа прслука, онда је прикладније користити назив "корзет". Бандаге - Ова ријеч обично означава ортопедску подршку за абдоминалне органе, али се сада користи и за вертебралне корзете Ортхосис до недавно се сматрало да је то средство за причвршћивање и пражњење зглобова. Ортозе су се углавном користиле на зглобу колена, али уз лагану руку рекламних кампања, концепт је мигрирао у ортопедију кичме Намена меког и тврдог ортопедског појаса Софт Белт користи: Као превентивна мера за одржавање исправног држања. За корекцију мањих одступања држања Тканина таквог појаса је еластична и може бити ојачана са неколико меких ребара. Коректори држања (рецлинаторс) често имају дизајн ремена са нараменицама које су причвршћене на њега, прекрижене на полеђини, што окреће рамена и лопатице назад и не дозвољава спуштање Уклонити бол мишићног карактера: ишијас, миозитис, итд .: појасеви од природне вуне (пас, овца или камила) су погодни за лумбосакрално за цервикални регион: Основни прстенови од пене са памучном или најлон базом корзети на напухавање Полукрути појас примењено: У сврху помоћи у случају бола у случају погоршања остеохондрозе, интервертебралне киле и других болести За спречавање оштећења спортиста и људи који се суочавају са великим физичким напором и већ имају ортопедске проблеме После минимално инвазивних бешавних неурохируршких операција, на пример, ласерска ендоскопија Тканина таквог појаса мора бити густа. Дизајн је ојачан ребрима у износу од 4 - 6 комада. Полиуретанска пена се користи за завоје врата. Тврди ортопедски корзет користи се за исправљање сколиозе 3-4 степена, као и за оне случајеве када је потребна потпуна фиксација и укоченост кичме: супердензирана тканина са ушивеним не само уздужним, већ и попречним ребрима за прекривање (могући су додатни, пластични и метални уметци) пластифицирана пластикаКада пријети стадијима развоја вертебралних болести Главни материјал који се користи: За цервикалну употребу: пластичне гуме уметнуте у завој од најлонске тканине обложене памуком хипоалергени пластични материјал Корзети дизајнирани да исправљају сколиозу, најчешће захтевају индивидуалну производњу. Користећи стезник, немојте заборавити на физикалну терапију чим уклоните ортопедске ланце. Спорт и мобилност су најбољи доктори ваше кичме. Купите Постуре Спорт Постуре Цоррецтор Видео: Орлетт ИБС-2004 Ортхопедиц Белт Серијска производња - такви корзети за кичму производе се у великим количинама у специјалним предузећима. Они су јефтинији, али недовољно функционални за лечење озбиљних патологија. хард ортопедски корзет Корзети, према мишљењу стручњака, треба да се носе ако је предвиђена тешка физичка активност. Такође ће сачувати ваше здравље током дуготрајне вожње и обављања спортских вежби. Било који хард цорсет намењен за: Ортозе за подршку и истовар кичме намењен за лечење вертебралног бола. Такође је корисно у превентивне сврхе. Ако болујете од хроничних неспецифичних обољења лумбосакралне кичме или тражите лек за профилаксу са оптерећењем на лумбалном подручју, акутним радикулитисом и лумбагом, онда вам је потребна леђа. Колико сати дневно проводите? Можда ћете бити корисни да бисте спречили коректор положаја. Осим профилактички, користи се и за повреде држања, закривљеност прсне кичме (кифоза, сколиоза И-ИИ степен), након повреда прсне кичме. Класификација корзета у кичми Тхорацолумбар цорсетс покривају скоро цело груди и доњи део леђа. Лумбални корзети потпуно покривају доњи део леђа, део карлице и груди. Овај тип корзета је најкраћи од свих ортопедских корзета. За правилан избор потребне ортозе, завоја или ортопедског корзета, консултујте се са специјалистом. Шта ти је стражњи корзет? Категорија "Медицински корзети за кичму" обједињује неколико врста производа, али они имају заједнички квалитет: у свом дизајну постоје два елемента: еластична и потпорна (или корективна). Напомена! Потоњи су представљени пластичним компонентама, металним украсима, појасевима или копчама. Крути елементи се користе у еластичном платну како би се осигурало да производ понови кривине кичме и облик леђа што је више могуће. Важно питање за купца, а не где купити корзет за кичму, и који тип да изабере побољшање здравља. Функције додатне опреме су две врсте: фикинг. Њихов задатак је да имобилизирају одређене дијелове кичме како би се постигла успјешна рехабилитација након операције, озљеде. Користе се и за тешке болове у леђима, коректив. Њихова главна функција је корекција и превенција поремећаја и дефеката држања. Такође, прибор се разликује у кичми, чија је корекција и фиксација намењена. Секција је прикупила корзете за: Додатна опрема која се разликује по тврдоћи: тешко (именован само из посебних разлога), полукрути (додатно имају ефекат загревања и масаже), мекани (такозвани завоји). На сајту можете наручити корзете свих ових типова. 5 разлога да купите корзет за кичму у онлине трговини "Медорто" Најповољније цене за ортопедске корзете за леђа и кичму у Москви. Редовни попусти и промоције. Бесплатна достава до врата унутар Московске обилазнице приликом наручивања од 3.500 рубаља. Могућност наручивања неколико производа за монтажу (услуга је релевантна за купце из Москве). Потпуне информације о сваком производу. У опису се налазе информације о величини, материјалу, именовању и препорукама за његу. Такође садржи информације о трошковима корзета за кичму, узимајући у обзир попуст. Можете наручити производе преко виртуалне корпе или нас позвати на број 8 (495) 799-34-94. Који је корзет погодан за остеохондрозу? Када остеохондроза нарушава структуру и функцију интервертебралних дискова. Удаљеност између пршљенова се смањује, због чега се нервни завршеци компримирају и настаје бол. Даљи развој остеохондрозе може довести до појаве интервертебралне киле, нестабилности краљешака и ограничења покретљивости, деформације коштаног ткива. Када је за остеохондрозу потребан потпорни стезник за кичму, који ће редистрибуирати оптерећење и ублажити бол, без ометања рада мишића да би се одржао њихов тонус. Да би ублажили симптоме остеохондрозе у лумбалном подручју, скоро сви корзети за медијум лумбосакралне кичме ће радити: Лумбамед басиц - препоручује се за болне синдроме у доњем делу леђа различитог порекла и претерану покретљивост пршљенова на позадини остеохондрозе. Овај корзет за кичму садржи стабилизирајуће плоче од прољетног челика, погодан је и за лијечење болова тијеком физичког напора, оштећења лигамената, синдрома сакроилиакалног зглоба и других болести. Лумбамед плус и Лумбамед плус Е + мотион - Корзети за подршку кичми специјалном масажном плочицом Варио-Флек. Додатна масажа доњег дијела леђа елиминише грчеве мишића, побољшава циркулацију крви, што смањује отицање и бол у проблематичној области. Лумбамед ацтиве - еластични корзет за кичму, намијењен активним људима који се баве спортом или физичким радом. Користи се у профилактичке сврхе у случају дужег напора и у третману са миофасцијалним синдромом, остеоартрозом / остеохондрозом кичме, оштећењем лигамената, синдромом оперисаног диска и синдромом сакроилиак зглоба. Лумбамед стабил - крути стезник за лумбосакралну кичму. На полеђини завоја налазе се четири металне плоче које омогућавају додатно фиксирање лумбалног подручја. Производ је погодан за остеохондрозу, спондилартрозу, синдром сакроилиак зглоба. Корзети са протрузијом и хернијама интервертебралних дискова Дегенеративне промене у ткивима интервертебралних дискова, повреде, прекомерно оптерећење кичме, прекомерна тежина и седентарни начин живота, лоше држање и многи други фактори могу довести до формирања интервертебралне киле. То је "избочина" пулпног језгра диска иза пршљенова.Истовремено се крше нервни завршетци, што доводи до сталног јаког бола, често се шири на ноге. Потпуно се ријешите киле могуће само операцијом. Али можете зауставити његов развој и смањити бол користећи редовне вежбе и носити корзет за фиксирање кичме. За ово су погодни следећи модели производа: Лумбамед дисц - Корзет за полу-круту кичму или са променљивом крутошћу. У акутном периоду, завој се користи са додатном стабилизујућом удлагом, због чега се постиже фиксација и готово потпуна имобилизација лумбалног дела кичме. Како се гума опорави, можете одбравити и користити завој са динамичким украсима, који ће спријечити прекомјерну покретљивост која може изазвати погоршање. Овај модел се такође препоручује за остеохондрозу, спондилозу, спондилоартритис, после операција на лумбалној кичми. протецт.Дорсофик - полукрути торакуларни корзет за кичму. Ефикасан је не само за бол изазван интервертебралном хернијом, већ и за период опоравка после вертебралних фрактура, за артрозу, спондилолистезу. Може се користити и као постоперативни корзет краљежнице. Како одабрати медицински корзет? У зависности од симптома и дијагнозе, треба да изаберете врсту корзета за одржавање кичме или коректора положаја, након консултација са лекаром или стручњаком у специјализованој продавници. Ако је неправилно одабран, ортопедски производ можда неће имати жељени ефекат или изазвати нелагодност. Неки завоји имају контраиндикације, обавезно прочитајте информације произвођача. Треба напоменути да постоје мушки и женски корзети за кичму, који су идентични по функцији, али имају разлике у облику. Корзет за кичму можете купити у ортопедским радњама или онлине трговини са доставом. Истовремено, могуће је наручити неколико величина и модела како би се направило избор након уградње. Цене корзета за кичму у различитим продавницама могу се незнатно разликовати. По функцији ортопедски корзети за кичму имају следеће варијанте: фиксирање, корекцију, истовар. Они утичу на кичму на различите начине, а бирају се у зависности од врсте болести. Фиксирајући ортопедски завој држи погођену кичму непокретну и елиминише њену деформацију. Ови уређаји истовремено обављају и функцију истовара и закључавања. С обзиром на крутост корзета подељени су у три врсте: Полутврди ортопедски појас - доприноси истовару кичме, фиксирању захваћеног подручја, микро масажи, благом загревању, спречава грч и пренапрезање мишића. Полутврди корзет се препоручује за ношење при тешким физичким вежбама, дуготрајној вожњи, као и код болова у леђима изазваних спондилозом, радикулитисом, остеохондрозом, миозитисом, остеопорозом, хернијама интервертебралних дискова, преломима кичменог тела и процеса. Употреба полукрутих корзета строго је забрањена за одређене врсте кила. Да би се користио полукрути завој у присуству онколошких обољења, неопходно је консултовати се са онкологом. Тврди завој се користи само на рецепт. По правилу, наведени корективни агенс се примењује у раној фази рехабилитације након повреде или операције. Уз помоћ ових уређаја компензују се могућности подршке захваћеног сегмента, скраћује се период рехабилитације. Тврди коректор има еластичне плоче које се налазе са обе стране кичме. Они помажу у смањењу напрезања, јер уметци дистрибуирају латерална оптерећења на положај пацијента. Важно је напоменути да се тврди корсет може носити само неколико сати дневно. Зашто, питаш? Чињеница је да тврди корзет не допушта оптерећење мишића леђа, он узима читав терет на себе, тако да уз редовну, дуготрајну употребу мишића, они могу ослабити и чак атрофирати. Ово не би требало дозволити. Неопходно је применити хард коректор тек након именовања специјалисте и строго у складу са захтевима. По правилу се прави ортопедски корзет. Мекано еластични завоји су дизајнирани да спрече повреде леђа током напорне физичке активности. Такав уређај ствара додатну удобност и јача подршку за леђа. Еластични завој је направљен од непропусне тканине са еластичним гуменим тракама. Овај уређај пружа подршку за абдоминале и доњи део леђа. Цорсет Бостон Приказани корективни уређај направљен је на грудима. Овај модел корективног уређаја је опремљен копчом и конектором. Такав уређај се препоручује за сколиозу (ИИИ степен) лумбалне кичме. Шенин тврди завој је најбоље решење за лечење сколиозе. За његову производњу се користи полимерни материјал, након што се носи на телу, фиксира се помоћу специјалних копчи. Подстава од пене, залијепљена унутар тијела, обавља функцију пелотова и проводи притисак на торзо. У том случају, основа уређаја је чврсто причвршћена на елементе који врше притисак. Како одабрати коректор за кичму Корзет за кичму се бира појединачно за сваког пацијента, узимајући у обзир његове физичке карактеристике и локализацију болести. Коректор торакалне кичме, по правилу, направљен је од круте кости или лимених плоча прекривених тканином. Уређај је чврсто стегнут на пацијенту помоћу сигурносних појасева. За лумбалну кичму, корзети су направљени од неопрена или посебне траке. Поразом торакалне и лумбалне кичме најбоље је практично решење полиамидни мрежасти завој. При избору уређаја за корекцију обратите посебну пажњу на степен крутости, величине и типа корзета. Како носити исправљачки уређај Тип ортопедског корзета, доктор прописује његов дизајн. Специјалиста ће одредити основна правила ношења, чије поштовање је кључ за ефикасност превенције и терапијских ефеката на кичми. Ево неколико општих смерница које треба следити када носите ортопедске појасеве:


source: fineweb

text: Расмусен је био на челу НАТО – отуд његова ропска психологија, изјавила је данас представница МИП-а Русије Марија Захарова, коментаришући изјаву бившег генералног секретара НАТО-а Андерса фог Расмусена да свијет треба Америку као свјетског полицајца, преноси „Спутњик“. „Подсјећам, овај човјек је био на челу НАТО-а. Питате ли се одакле таква ропска психологија? Такве узимају у руководство међународних организација, под контролом Вашингтона, и промовишу политичке елите Европе. Колико су далеко ови људи са малим словима, који маштају о свјетском полицајцу, од демократије. Нисам сигурна да они знају шта је то“, објавила је Захарова на фејсбуку. Подсјетимо, Андерс фог Расмусен изјавио је да свијету треба Америка у улози полицајца не би ли се тако замирила ратна жаришта широм планете. Он је нагласио да треба да буде успостављена водећа улога Америке у свијету.


text: 1. јун (1.6.) је 152. дан године по грегоријанском календару (153. у преступној години). До краја године има још 213 дана. Догађаји 193 — Римски цар Дидије Јулијан убијен након свега два месеца владавине. 987 — Иго Капет изабран за краља Француске. 1198 — Византијски цар Алексије III Анђел одобрио српском великом жупану Стефану Немањи и његовом сину монаху Сави да на рушевинама Хиландариона подигну нови манастир Свете горе, српски манастир Хиландар. 1455 — Османски султан Мехмед II Освајач заузео Ново Брдо, највећи рударски центар средњовековне Србије. 1479 — Основан универзитет у Копенхагену. 1533 — Ана Болен је крунисана за краљицу Енглеске. 1535 — Војска Карла V је заузела Тунис и протерају Османлије из Туниса током освајања Туниса. 1562 — Цар Светог римског царства Фердинанд I и отомански султан Сулејман I Величанствени потписали мировни споразум којим се Фердинанд одрекао Ердеља у корист турског вазала Јована Запоље. 1660 — Мери Дајер је обешена у Бостону због сталног кршења закона који је забрањивао квекере у Колонији Масачусетског залива. 1670 — Чарлс II и Луј XIV су потписали тајни споразум, по ком би Енглеска помогла Француској у њеном рату против Низоземске републике у замену за француску помоћ у приближавању Енглеске Католичкој цркви. 1671 — Турска је објавила рат Пољској. 1869 — Шпанија донела нови устав којим је проглашена слобода вероисповести и штампе, уведен је суд са поротом и грађански брак. 1880 — У САД инсталирана прва јавна телефонска говорница у свету, у згради „Јејл банке“ у Њу Хејвену. 1898 — Почео шаховски турнир у Бечу, Аустрија. 1939 — Кнез Павле Карађорђевић посетио Берлин, због чега је Адолф Хитлер приредио војну велику параду да остави утисак на њега. 1939 — Први лет ловачког авиона Фоке-Вулф Fw-190. 1941 — Окончана је битка за Крит предајом острва Крит Немачкој. 1941 — Југословенски краљ Петар II Карађорђевић потписао је указ о именовању за председника југословенске владе у избеглиштву бившег хрватског бана Ивана Шубашића. 1952 — Отворен је за пловидбу канал Волга-Дон, који спаја Каспијско језеро са Црним морем. 1958 — Генерал Шарл де Гол постао је француски премијер у јеку кризе око будућности француских колонија у северној Африци. У децембру те године Де Гол је први пут изабран за председника државе. Други председнички мандат добио је на изборима 1965. 1969 — Кандидат деголиста Жорж Помпиду изабран је за председника Француске након што је Шарл де Гол поднео оставку. 1973 — Британски Хондурас променио назив у Белизе. 1973 — Председник грчке војне владе Јоргос Пападопулос укинуо монархију и прогласио републику. 1980 — Америчка кабловска ТВ мрежа ЦНН почела са радом. 1987 — У експлозији бомбе подметнуте у хеликоптер којим се превозио из Бејрута у Триполи убијен либански премијер Рашид Карами. 1990 — Председници Совјетског Савеза и САД Михаил Горбачов и Џорџ Буш потписали су споразум о престанку производње хемијског оружја и о уништавању тог оружја до краја 1992. 1993 — Смењен председник СР Југославије Добрица Ћосић, први председник СРЈ изабран у јуну 1992. Његово смењивање изазвало је револт неколико хиљада Београђана окупљених испред зграде Скупштине. Под оптужбом да су изазвали нереде, у којима је погинуо један полицајац, а више људи рањено, ухапшени су лидер Српског покрета обнове Вук Драшковић и његова супруга Даница. Пуштени су 9. јула аболицијом председника Србије Слободана Милошевића. Нови председник СРЈ постао је 25. јуна високи функционер Социјалистичке партије Србије Зоран Лилић. 1994 — Јужна Африка се након 33 године поново вратила у Комонвелт. Армандо Калдерон Сол постао први председник Салвадора након готово десетогодишњег грађанског рата. 1997 — На парламентарним изборима у Француској победила је удружена левица, а премијер је постао лидер Социјалистичке партије Лионел Жоспен. 2000 — Хашки трибунал за злочине почињене у Руанди 1994. године, осудио је белгијског новинара на 12 година затвора јер је подстицао злочине у својим радио емисијама. 2001 — Непалски престолонаследник принц Дипендра убио је у палати у Катмандуу своје родитеље, краља Бирендру и краљицу Ајсварају и још шест чланова породице, а потом извршио самоубиство. Државна комисија саопштила да је принц био под утицајем алкохола и дроге. У експлозији бомбе у ноћном клубу у Тел Авиву, коју је активирао палестински бомбаш самоубица, погинула је 21 особа. 2003 — Председник Русије Владимир Путин допутовао је у посету Великој Британији на позив британске краљице Елизабете II. Он је први шеф руске државе који је као званични гост ушао у краљевску палату у Лондону, после цара Александра Другог 1874. 2007 — Дан реке Саве обележава се сваког 1. јуна од 2007. године када је службено проглашен од стране Савске комисије. 2015 — Путнички брод са 450 особа преврнуо се на реци Јангце на југу Кине. 2016 — Званично отворен Готардски базни тунел, најдужи и најдубљи саобраћајни тунел на свету дуг 57 километара. Рођења 1796 — Никола Леонард Сади Карно, француски физичар. († 1832) 1803 — Михаил Глинка, руски композитор. († 1857) 1886 — Владимир Бецић, хрватски сликар. († 1954) 1910 — Ерик Бајвотерс, енглески биолог, реуматолог и патолог. († 2003) 1926 — Мерилин Монро, америчка глумица, певачица, модел и забављачица. († 1962) 1934 — Ивица Бедњанец, хрватски цртач стрипа, хумориста и сценарист. († 2011) 1936 — Беким Фехмију, југословенски глумац. († 2010) 1937 — Колин Макалоу, аустралијска књижевница. († 2015) 1937 — Морган Фриман, амерички глумац, наратор и редитељ. 1940 — Рене Обержонуа, амерички глумац, певач и редитељ. († 2019) 1940 — Дик Хојт, маратонац и тријатлонац који је на такмичењима гурао свог сина с инвалидитетом Рика (Тим Хојт). († 2021) 1941 — Драгољуб Ојданић, југословенско и српско војно лице, начелник Генералштаба ВЈ (1998—2000). († 2020) 1943 — Барбара Мартин, америчка певачица, најпознатија као једна од првобитних чланица групе -{The Supremes}-. 1946 — Брајан Кокс, шкотски глумац. 1947 — Рони Вуд, енглески музичар, најпознатији као члан групе -{The Rolling Stones}-. 1947 — Џонатан Прајс, велшки глумац. 1947 — Мирослав Радовановић, српски певач. († 2020) 1955 — Душан Савић, српски фудбалер. 1959 — Алан Вајлдер, енглески музичар и музички продуцент, најпознатији као дугогодишњи члан групе -{Depeche Mode}-. 1967 — Нивес Иванковић, хрватска глумица. 1973 — Хајди Клум, немачки модел. 1973 — Јадранка Нанић Јовановић, српска глумица. 1974 — Аланис Морисет, канадска музичарка, музичка продуценткиња и глумица. 1974 — Мајкл Расмусен, дански бициклиста. 1977 — Сара Вејн Калис, америчка глумица. 1977 — Данијела Харис, америчка глумица и редитељка. 1977 — Предраг Шупут, српски кошаркаш. 1978 — Александар Шапић, српски ватерполиста и политичар. 1980 — Ивана Јовановић, српска глумица. 1981 — Бренди Карлајл, америчка музичарка и музичка продуценткиња. 1982 — Жистин Енен, белгијска тенисерка. 1983 — Силвија Хукс, холандска глумица. 1985 — Тирунеш Дибаба, етиопска атлетичарка. 1988 — Хавијер Ернандез, мексички фудбалер. 1993 — Џони О’Брајант, амерички кошаркаш. 1994 — Коди Милер Макинтајер, амерички кошаркаш. 1995 — Полина Попова, руски модел, Мис Русије (2017). 1996 — Том Холанд, енглески глумац. Смрти 193 — Дидије Јулијан, римски цар (рођ. 133). 1815 — Луј Александар Бертје, француски маршал и начелник генералштаба у доба Наполеонских ратова. (рођ. 1753). 1841 — Никола Апер, француски проналазач (рођ. 1749). 1841 — Џејмс Бјукенан, петнаести председник Сједињених Америчких Држава. (рођ. 1791). 1876 — Христо Ботев, бугарски песник, револуционар и публициста (рођ. 1848). 1946 — Јон Антонеску, румунски генерал (рођ. 1882). 1948 — Јаша Продановић, српски политичар и писац (рођ. 1867). 1948 — Џон Дјуи, амерички филозоф, социјални критичар и теоретичар образовања. (рођ. 1859). 1953 — Емануел Видовић, хрватски сликар импресиониста. (рођ. 1870). 1968 — Хелен Келер, америчка књижевница и педагошкиња. (рођ. 1880). 1987 — Рашид Карами, либански премијер. 2005 — Џорџ Микан, амерички кошаркаш (рођ. 1924). 2008 — Ив Сен Лоран, француски модни дизајнер. (рођ. 1936). 2013 — Јелена Генчић, тенисерка, рукометашица, тениски тренер (рођ. 1936) 2017 — Алојз Мок, аустријски политичар (рођ. 1934) 2018 — Синан Сакић, српски фолк певач (рођ. 1956) 2019 — Хосе Антонио Рејес, шпански фудбалер (рођ. 1983) Празници и дани сећања Међународни празници Дан деце Светски дан млека Српска православна црква слави: Светог мученика Патрикија - епископа бруског Светог Јована - епископа готског Светог кнеза Јована Вологодског


text: . - Кијев није уплатио 3 милијарде долара дуга Москви | Фонд Стратешке Културе - електронско издање ПОЧЕТНА НОВОРУСИЈА Кијев није уплатио 3 милијарде долара дуга Москви Украјина је допустила банкрот земље, не плативши Русији дуг од 3 милијарде долара. Банкрот ће ступити на снагу по завршетку грејс периода који истиче 31. децембра. Међутим, у Русији се и даље надају да ће Украјина вратити дуг, наводи се у саопштењу Министарства финансија Русије. "Украјина данас није извршила уплату за обвезнице државног спољњег дуга номиналне вриједности 3 милијарде долара које припадају Русији. На тај начин, Украјина је радије жељела да банкротира због својих дужничких обавеза, него да разговара о предлозима предсједника Руске Федерације изнијетих на састанку лидера земаља Г20 у Анталији из новембра 2015. године", пише у саопштењу Министарства финансија Русије. Државне обвезнице је требало да буду исплаћене до 20. децембра. Уплата је требала да буде извршена првог радног дана, 21. децембра. "Са формалне тачке гледишта, неиспуњавање обавеза (банкрот) по обвезницама ступиће на снагу ако Украјина не изврши уплату до истека назначеног грејс периода, односно до 31. децембра 2015. године. Министарство финансија очекује да Украјина испуни своје дужничке обавезе у цјелини до тог датума", додали су у Министарству финансија. "Русија има близу 100 одсто шанси да побиједи Украјину на суду због тужбе због дуга од 3 милијарде долара", изјавио је шеф Министарства за економски развој Русије Алексеј Уљукајев. извор: http://www.princip.me/bankrot-ukrajine-kijev-nije-uplatio-3-milijarde-dolara-duga-moskvi/22/12/2015/


И политичари с друге, опозиционе стране нису задовољни неким медијима. Критикујући економску политику владе, јуче је Борис Тадић, лидер Социјалдемократске странке, у интервјуу Бети навео, између осталог, да „влада уз оркестрацију режимских медија сведочи о томе како постиже невероватне успехе”.


Church of San Cataldo (Palermo, Italija) - Komentari Hoteli u blizini: Church of San Cataldo Hoteli u blizini: Piazza Pretoria Hoteli u blizini: Monte Pellegrino Hoteli u blizini: Monumento strage di Capaci Hoteli u blizini: Oratorio di Santa Cita Hoteli u blizini: Grimaldi Lines Restorani u blizini – Church of San Cataldo Church of San Cataldo – aktivnosti u blizini Church of San Cataldo, Palermo - Komentari Br. 33 od 423 – aktivnosti – Palermo Piazza Bellini, Palermo, Sicilija, Italija Sve fotografije (547) Унутра то не чини правдом Црква Сан Цаталдо изгледа као џамија, јер су га дизајнирали арапски архитекти. То је заправо Норман. Унутрашњост је сасвим очигледна са мало декорације. Норман и Арап се упознају овде Сан Цеталдо, за разлику од других цркава тог периода, је без мозаика. Има лагану и лепу лепоту. Има мало да се види изнад архитектуре, али то је драгуљ. Стварно интересантна црква ...... Ова мала црква, која је у деветнаестом веку била дужност поште, била је вредна посете. Од великог доба и архитектонског интереса стоји у потпуном контрасту са многим барокним црквама које можете пронаћи широм Палерма. М рите ун д тоур! Посетите заједно са Ла Марторана. Не вреди као дестинација само по себи, али вриједи од тога да посјетите Ла Марторана поред врата. Занимљиво је видети неугледану цркву арапског Нормана и упоредити се са невероватним мозаиком других цркава арапског Нормана. Мирно, тихо, мирно. Присилио је на ово када траже нешто друго. Лепа је на једноставан начин. Мирно и тихо. Волио га је. Нема много тога да видим овде Изгледа да је погрешно дати стару (изграђену 1154) пример арапско-норманске архитектуре само две звезде, али овде нема пуно тога да се види. Нарочито након што видите могуће највеће уметничке радове на земљи у мозаикима пронађеним поред Санта Мариа делл'Амираглио. Плус, када купите карту која укључује...упознавање 13 цркава у и око Палерма, морате платити додатну уплату у Сан Цаталдо. Ова мала црква са три куполе треба да буде слободна. Подни мозаик је кул, арапски утјецај, осим оног што ћете бити и одавде за 5 минута. За мене није вредно додатног новца.Više Severni Portugal, Portugal Црква Сан Цаталдо Ако желите да посетите Палермо, посетите ову цркву. Са иконским стилом, није много веће, али веома лепо! Црква се налази изнад степеница са пиазза. За 1. 50, ако имате друге карте, није лоше место да видите да ли желите просторе мозаика, али ништа друго. Мала, али тако репрезентативна арапска норма и архитектура. Ова мала црква је запањујуће лепа у својој једноставности. кретање и једноставна рана норманска црква. јединствен једна од неколико таквих старих цркава на свету. кретање и понижавање. Не желим да додам. вреди мало размишљати и размишљати Restorani u bliziniPogledajte 16.496 restorana u blizini Atrakcije u bliziniPogledate 6.993 atrakcije u blizini Pogledajte 1.225 hotela u bliziniPogledajte 16.496 restorana u bliziniPogledate 6.993 atrakcije u blizini Brzo saznajte odgovore od osoblja i prethodnih posetilaca objekta Church of San Cataldo.


text: Излазак 31 | Свето писмо онлајн | Превод Нови свет (1984) Излазак 31:1-18 31 Јехова је затим рекао Мојсију: 2 "Ево, позвао сам по имену Веселеила,+ сина Урија, Оровог сина, из Јудиног племена.+ 3 Испунићу га Божјим духом да би имао мудрост, разборитост* и знање и да би био вешт у разноврсним пословима,+ 4 да прави нацрте, да ради са златом, сребром и бакром,+ 5 да обрађује камење и да га умеће,+ и да ради с дрветом и израђује разноврсне предмете.+ 6 Ево, дао сам му за помоћника Елијава, Ахисамаховог сина, из Дановог племена.+ И све који су вешти даровао сам мудрошћу да могу направити све што сам ти заповедио:+ 7 шатор састанка,+ ковчег+ за сведочанство и поклопац на+ њему, сав прибор за шатор, 8 сто и његов прибор,+ свећњак од чистог злата и сав његов прибор,+ кадиони олтар,+ 9 олтар за жртву паљеницу и сав његов прибор,+ велику посуду за воду и њено постоље,+ 10 плетену одећу и свету одећу за свештеника Арона, одећу за његове синове да служе као свештеници,+ 11 уље за помазање и мирисни ка̂д за светилиште.+ Нека све начине онако како сам ти заповедио." 12 Јехова је још рекао Мојсију: 13 "Реци Израеловим синовима: 'Изнад свега треба да држите моје сабате,+ јер је то знак између мене и вас кроз ваше нараштаје, да бисте знали да вас ја, Јехова, посвећујем.+ 14 Држите сабат, јер је то за вас нешто свето.+ Ко га оскрнави, биће погубљен.+ Ако неко нешто ради на сабат, нека се та душа истреби из свог народа.+ 15 Шест дана нека се ради, али седми дан је сабат, дан потпуног одмора.+ То је нешто што је свето Јехови. Свако ко буде радио неки посао на сабатни дан биће погубљен. 16 Нека Израелови синови држе сабат, нека празнују сабат кроз све нараштаје. То је трајан савез.+ 17 То нека буде трајан знак између мене и Израелових синова,+ јер је за шест дана Јехова створио небеса и земљу, а седмог дана је престао да ради и почео да се одмара.'"+ 18 Кад је Бог завршио разговор с Мојсијем на гори Синај, дао му је две плоче Сведочанства,+ камене плоче исписане Божјим прстом.+


text: 20. јул (20.7.) је 201. дан године по грегоријанском календару (202. у преступној години). До краја године има још 164 дана. Догађаји 1054 — Патријарх Михаило је сазвао сабор који је одржан 20. јула у Цариграду. На овом сабору је донета одлука да се поступци папских легата одбаце и осуде, а на саме легате је бачена анатема. Након тога дошло је до Великог раскола, односно до трајног одвајања Римокатоличке цркве од васељенског Православља. 1654 — Потписан англо-португалски споразум којим су почели дугогодишњи савезнички односи Енглеске и Португалије. 1866 — Аустријска флота под командом Вилхелма фон Тегетофа је потпуно разорила италијанску флоту код острва Вис. 1917 — Потписана Крфска декларација о стварању заједничке државе Срба, Хрвата и Словенаца. Декларацију потписали премијер Србије Никола Пашић и председник Југословенског одбора Анте Трумбић. 1944 — Немачки пуковник Клаус Шенк гроф фон Штауфенберг, извршио атентат на нацистичког лидера Адолфа Хитлера подметањем бомбе под његов сто у бункеру „Вучја јама“ код Берлина. Хитлер лакше повређен, а завереници погубљени. 1954 — У Женеви склопљен споразум о примирју у Индокини, којим је завршен Први индокинески рат против француске колонијалне управе у том делу света. 1969 — Амерички космонаут Нил Армстронг постао први човек који је ступио на Месец. Армстронг на Месецу био два сата и 21 минут, после чега се вратио на свемирски брод „Аполо 11“. 1974 — Турске снаге извршиле инвазију на Кипар, заузеле луку Киренију и кренуле према Никозији. 1976 — Америчка сонда Викинг 1 спустила се на Марс после 11 месеци лета и почела да шаље на Земљу јасне снимке те планете. 1982 — У експлозијама бомби које су поставили припадници Ирске републиканске армије у Хајд парку и Риџентс парку у центру Лондона погинуло 10 британских војника. 1988 — Јужноафричка Република, Ангола и Куба прихватиле споразум о повлачењу страних трупа из Анголе и о признавању независности Југозападне Африке, данашње Намибије. 1994 — Шеф израелске дипломатије Шимон Перес допутовао у посету Јордану као највиши израелски функционер који је до тада посетио Јордан. 1996 — Побуњеници из племена Хуту напали избеглички логор супарничког племена Тутси у Бурундију и побили око 320 особа, махом жена и деце. 2000 — После девет дана преговора завршен блискоисточни мировни самит у Кемп Дејвиду. Решење за вишедеценијски сукоб није нађено, а сукоби Израела и Палестинаца настављени. Корзикански националисти прихватили, после преговора у Паризу, понуду француске владе о аутономији острва. Тиме окончане 20-годишње тензије између сепаратиста и власти. 2001 — После 20 година паузе из Багдада кренуо први путнички воз ка Турској, који је наредног дана стигао у Газиантеп. Немачки лидери полагањем венаца званично одали пошту официрима за атентат на Адолфа Хитлера пре 57 година. Карло Ђулијани, италијански активиста и анархиста је убијен током демонстрација против Групе 8 у Ђенови 2001. године од стране италијанских карабинијера. 2011 — Ухапшен Горан Хаџић, бивши председник Републике Српске Крајине. Рођења 1304 — Франческо Петрарка, италијански песник, писац и хуманиста. (прем. 1374) 1847 — Макс Либерман, немачки сликар. (прем. 1935) 1890 — Верна Фелтон, америчка глумица. (прем. 1966) 1919 — Едмунд Хилари, новозеландски планинар и истраживач. (прем. 2008) 1932 — Василије Крестић, српски историчар. 1933 — Кормак Макарти, амерички књижевник, драматург и сценариста. (прем. 2023) 1938 — Натали Вуд, руско-америчка глумица. (прем. 1981) 1938 — Дајана Риг, енглеска глумица. (прем. 2020) 1945 — Илија Катић, српски фудбалер. 1945 — Ким Карнс, америчка музичарка. 1947 — Карлос Сантана, мексичко-амерички музичар, најпознатији као гитариста. 1956 — Мима Јаушовец, словеначка тенисерка. 1960 — Првослав Вујчић, српски књижевник и песник. 1962 — Лидија Вукићевић, српска глумица. 1964 — Крис Корнел, амерички музичар, најпознатији као певач група -{Soundgarden}- и -{Audioslave}-. (прем. 2017) 1966 — Енрике Пења Нијето, мексички политичар, 57. председник Мексика. 1971 — Сандра Оу, канадска глумица. 1975 — Реј Ален, амерички кошаркаш. 1975 — Џуди Грир, америчка глумица, комичарка и списатељица. 1979 — Марко Николић, српски фудбалски тренер. 1980 — Жизел Биндшен, бразилски модел и глумица. 1984 — Наташа Којић, српска певачица. 1989 — Јуриј Газински, руски фудбалер. 1993 — Стивен Адамс, новозеландски кошаркаш. 1993 — Лука Дињ, француски фудбалер. 1993 — Марко Полетановић, српски фудбалер. 1996 — Марко Араповић, хрватски кошаркаш. 1996 — Бен Симонс, аустралијско-амерички кошаркаш. 1999 — Гога Битадзе, грузијски кошаркаш Смрти 1031 — Робер II Побожни, француски краљ. (рођ. 972) 1813 — Хајдук Вељко, српски јунак. (рођ. 1780) 1866 — Бернхард Риман, немачки математичар. (рођ. 1826) 1923 — Панчо Виља, мексички револуционар, вођа сељачке револуције 1910. (рођ. 1878) 1937 — Гуљелмо Маркони, италијански инжењер. (рођ. 1874) 1944 — Клаус фон Штауфенберг је био немачки аристократа и армијски пуковник. (рођ. 1907) 1945 — Пол Валери, француски писац. (рођ. 1871) 1973 — Брус Ли, америчко-кинески глумац и мајстор борилачких вештина. (рођ. 1940) 2007 — Кај Сигбан, шведски физичар, добитник Нобелове награде за физику. (рођ. 1918) 2017 — Честер Бенингтон, амерички певач. (рођ. 1976) Празници и дани сећања Међународни празници Светски дан скокова Српска православна црква слави: Свету великомученицу Недељу Преподобног Тому Малеина Преподобне мученике Епиктета и Астиона