На питање да прокоментарише изјаву тренера Напретка Милорада Косановића, који је у најави меча поручио да је „нормалније да Звезда прослави титулу у Београду“, Милојевић је рекао:


Музичкој школи "Стеван Мокрањац" Пожаревац: Изузетна Вукова награда · Home » Музичкој школи „Стеван Мокрањац“ Пожаревац: Изузетна Вукова награда Музичкој школи „Стеван Мокрањац“ Пожаревац: Изузетна Вукова награда Наставак успеха пожаревачких школа: Вукашиновић, Марић, Стојановић Школа за основно и средње музичко образовање „Стеван Мокрањац“ Пожаревац добитник је Изузетне Вукове награде за резултате остварене у минулој години. Награду, која је у Београду, предата директору Школе, Зорану Марићу, 56. пут додељује Културно-просветна заједница Србије. Жири у саставу: проф. др Дарко Танасковић, филолог, председник, Живорад Ајдачић, редитељ и драмски писац, Милован Витезовић, књижевник, Зоран Гутовић, издавач, проф. др Урош Дојчиновић, музички уметник, Бора Дугић, музички уметник, Селимир Радуловић, књижевник, проф. др Елизабета Ристановић, професор ВМА и Радован – Мића Трнавац, сликар, предложио је Извршном одбору Културно-просветне заједнице Србије, који је потом донео једногласну Одлуку о добитницима Вукове награде за 2019. годину. Осим Музичке школе „Стеван Мокрањац“ Пожаревац, добитници Изузетне Вукове награде за 2019. годину су: историчар антике мр Бојана Борић Брешковић, књижевник Ђорђо Сладоје, Сабор фрулаша Србије „Ој Мораво“ из Прислонице и Основна школа „Бранко Радичевић“ из Стапара.


Утврђено је да је подручје Посавине било насељено још у праисторијско доба, што доказују разни предмети пронађени на локалитетима Матић код Толисе и Грбача у Слатини. Изузетно значајно историјско налазиште јесте и некропола Вучићи у Четници која датира из 1 500 године прије нове ере. Из овога се јасно може видјети да је долина ријеке Саве била насељена још у камено, гвоздено и бронзано доба. Људи су се овдје насељавали, јер је ријека Сава представљала важну саобраћајницу, била богата рибом, каи њена притоке, Толиса, Тиња и Брка, а земљиште поред њих, иако често плављено, било је плодно.


31. Јануар 2013 - 15:28 Свети Сава, заједничка слава свих Срба, прослављен је у главном граду Аустрије молитвено, свечано и достојанствено. У храмовима Успења Пресвете Богородице и Васкрсења Христова, у суботу 26. јануара, после одслуженог Акатиста Светом Сави, приређен је дечји програм са рецитацијама и поделом пакетића. На сам дан Светог Саве, 27. јануара, у сва три бечка храма служена је света Литургија, а у најстаријем храму, посвећеном првом Архиепископу српском, свечано је обележена и храмовна слава. Свету Литургију су служили: отац Александар Лапин, свештеник Чешке Православне Цркве и православни душебрижник у аустријској војсци, протојереј Петар Пантић, архијерејски намесник аустријски, протојереј-ставофор Крстан Кнежевић, протонамесник Драго Вујић, јереј Славиша Божић, настојатељ храма, ђакон Милош Ждралић и благочестиви народ. Овогодишњи кумови славе били су Живорад и Славица Штулић са децом и унуцима. После програма дечјих рецитација, за присутни народ је, у сали храма, приређено послужење. Традиционална свечана Светосавска академија, коју организују Епархија аустријско-швајцарска и Српска православна црквена општина Светог Саве у Бечу, одржана је после подне у позоришту „Акцент“. Прота Петар Пантић је осветио колач и кољиво и свима у сали пренео поздраве Његовог Преосвештенства Епископа бачког и администратора Епархије аустријско- швајцарске др Иринеја, који због обавеза није био у могућности да лично присуствује овом слављу. Госте је поздравио и Милорад Симић, лични изасланик и саветник Председника Републике Србије Томислава Николића. Светосавску беседу под називом „Саву похвалити, Боже мој, разума даруј ми!“ одржао је јереј Слађан Васић, настојатељ бечког храма Успења Пресвете Богородице. У уметничком делу програма је наступио женски вокални дует „Крин“ из Београда, који чине Слађана и Александра Борота, уз пратњу фрулаша Милинка Ивановића. Оне су, поред традиционалних народних песама, певале и песме из „Духовне лире“, као и песме са Косова и Метохије. Београдски глумац Александар Дунић је говорио текстове светог Николаја Српског: „Србине брате, да те нешто упитам“ и „Брани и ти веру твоју“, а бечки писац Дарко Марков је извео део из своје монодраме „Сумрак у бечком хаустору“. У програму, који је водила Гордана Јаничић, о Светом Сави су рецитовале ученице гимназије Јована Илић и Александра Матић. Светосавској академији су присуствовали: Милован Божиновић, амбасадор Републике Србије у Републици Аустрији, Тања Милашиновић-Мартиновић, амбасадор Републике Босне и Херцеговине у Републици Аустрији, Михајло Вујовић, војни изасланик БиХ, Срђан Мијалковић, председник Српског просветно-културног друштва Просвјета и други.


source: fineweb

text: Фидија Фидија (грч. Φειδίας; око 490-430. п. н. е.) је био један од најзначајнијих скулптора старе грчке класичног периода. Мало се зна о његовом животу. Постоје различити наводи о његовом школовању и начину смрти. Фидијин стил доминирао је до краја петог века пре нове ере. Плутарх у свом делу “Живот Перикла” пише о бројним уметничким активностима које су се одвијале у том периоду. Ту се спомиње Фидија као Периклов лични саветник. Фидија је ставио свој портрет поред перикловог на штит његове скулптуре Атене Патренос (девице). Фидијне скулптуре краси ведра снага, самопоуздана сила и крепкост. Он сјајно ваја мушку фигуру али његов највећи допринос су женске фигуре. Приказивао их је у танким хаљинама које прекривају тело али тако да га пластично ојачавају, и више откривају него скривају. Ефекат је постигнут приказивањем тканине као да је мокра. Фидијне жене су смирене, достојанствене, без сензуалности, здраве, величанствене и једноставне. Правио је нацрте за партеноски фриз и скулптуре Партенона урасле у подлогу. Иако се Фидија често наводи као аутор скулптура на Партенону, не постоје докази за то. Антички писци га славе због његових радова у бронзи и хризелфантској техници. Плутарх наводи да је надгледао велике Периклове радове на Акропољу, али мермерне статуе су вероватно настале тек после његове смрти. Највероватније је скулптурална декорација Партенона дело Фидијних ученика, Алкаменеса и Агорацритуса и других. Најраније од великих Фидијних дела је посвећено Маратону. У Делфима је подигнута велика група од бронзе у којој су се налазиле фигуре Аполона и Атине и више атичких хероја. На акропољу изнад Атине израдио је велику скулптуру Атене Промахос, као и статуу Афродите од слоноваче и злата. Стари Грци су издвајали Фидијна дела изнад осталих: колосалне скулптуре од слоноваче и злата Зевса из Олимпије и Атине, оба из средине петог века. Нажалост, изгубљени су сви трагови од Зевса, осим малих приказа на новчићима из Елиса, који нам дају само општу информацију о пози. Бог је седео на богато декорисаном трону. Тело му је било од слоноваче, а одора од злата. Атена Партенос је сачувана у две мале мермерне копије, пронађене у Атини, невеште израде али дефинитивно по узору на оригинал. Конкретна знања о Фидији су веома ограничена. У музејима постоји мноштво скулптура које очигледно припадају истој школи, али су то све копије из римског периода и нису поуздане што се тиче стила. Поузданији пример је торзо Атине у École des Beaux Arts у Паризу, чија пажљива израда омогућава да замислимо Фидијин оригинал. Антички критичари су веома ценили Фидијин стил. Наглашавали су етос или моралну узвишеност његових радова, који се често пореде са каснијом школом патоса. Деметријус назива његове радове узвишеним, али прецизним. Дела: [уреди] - Дискобол - Ниобида на умору, 450-440. п. н. е. - први пут се појављује патос и представља најстарији женски акт код Грка - Партеноски фриз, 160m, ритмична љупкост композиције, најзначајнија група класичне скулптуре. - Хегесина стела, стапање рељефа са позадином Спољашње везе [уреди]


text: Тоалетни папир |Овај чланак не цитира никакве референце или изворе. Молимо помозите да овај чланак буде поправљен додавањем навода из поузданих извора. Садржај непоткрепљен изворима може бити доведен у питање, а потом и уклоњен.| Тоалетни папир, тоалет-папир или ве-це-папир представља посебну врсту хартије која помаже у одржавању хигијене услијед пражњења столице (чисти чмар од фекалних грудвица) или мокрења (отире капљице урина с краја мокраћне цијеви). Послије коришћења, тоалетни папир се баца у смеће или у веце шољу. Да не би дошло до зачепљивања шоље, употребљава се хартија која се лако распада при упадању у воду.


source: CulturaX

text: У МОСКВИ ОРГАНИЗОВАНО ПРИКУПЉАЊЕ КЊИГА ЗА ШКОЛЕ И ЦЕНТРЕ РУСКОГ ЈЕЗИКА У СРБИЈИ И РЕПУБЛИЦИ СРПСКОJ — RS-RF.ru Республика Сербская по-русски / Русиjа на српском У МОСКВИ ОРГАНИЗОВАНО ПРИКУПЉАЊЕ КЊИГА ЗА ШКОЛЕ И ЦЕНТРЕ РУСКОГ ЈЕЗИКА У СРБИЈИ И РЕПУБЛИЦИ СРПСКОJ У периоду од 12. октобра до 1. новембра у московској библиотеци бр. 164 «Просвещение трудящихся», организација руско-српског пријатељства «Братство» прикупља књиге за школе и центре руског језика у Србији и Републици Српској. Организација српско-руског пријатељства "Братство" гради мостове пријатељства између два братска народа већ пуних 10 година и спроводи пројекат популаризације руског језика на Балкану. Многи заинтересовани људи уче руски језик у центрима за учење руског језика који се налазе у граду Бањалуци и Београду у склопу организације. Један од најважнијих фактора за успех ученика, између осталог зависи и од приступа писаним и штампаним изворима информација. Стога, недостатак литературе на руском језику у градским и другим библиотекама отежава ионако тежак пут ка знању. Управо из тог разлога прикупљамо књиге, јер се кроз језик народи и културе зближавају! Више информација о организацији можете пронаћи на званичној веб страници http://www.srpbratstvo.org/ Бићемо изузетно захвални за све књиге које планирате поклонити, али ипак постоји неколико услова: • Квалитет књиге треба да буде читљив; • Књиге обавезно морају бити на руском; • Руски класици, страни класици, детективске приче, романи, књиге из историје – ништа неће бити сувишно! МЕСТО: Библиотека бр. 164 "Просвещение трудящихся". Адреса: ул. Шаболовка, 36, Москва. (метро станица Шаболовская – 3 минуте пешке од метроа). РАДНО ВРЕМЕ: Библиотека ради од уторка до суботе од 10:00 до 22:00; Недељом од 10:00 до 20:00. Понедељак је нерадни дан. Очекујемо вас са књигама од 12.10 до 01.11.


Балша Божовић, Београд у хаосу, избори једино решење


ДА ЛИ ЈЕ У СЕЛУ СПАС? -Данас у градовима Србије нема шта да се ради, док у селима нема ко да ради! Отуђени смо од Бога, традицију презиремо, сиромаштва се не стидимо, кукање нам је једина радна навика. Један од рецепата да се победи или барем ублажи криза је – повратак на села.- Узгајати на свом имању поврће, воће, гљиве, житарице и махунарке – и све то потпуно еколошки, без употребе хемијских средстава. Од житарица у млину самлети брашно и умесити домаћи хлеб без пекарског квасца и икаквих додатака осим воде, соли и умећа, пити изворску воду, напасати стоку на цистим пасњацима, јести домаце квалитетно месо и млеко, зивети мирно... Звуци као утопија, многи би рекли да то данас није могуце? Многи сањају о одласку из града, свом комаду земље, животу у природи. Многи то већ и имају... Село је важно ресурсно и тржишно подручје које обухвата око 80 одсто територије Србије у коме живи око 45 процената становништва земље. Од Другог светског рата систематски се ради на уништавању српског села. Од богатог и независног сељака направили су сиромашног радника, зависног по сваком основу. Српског сељака сети се свака влада на почетку свог мандата. А онда убрзо наставе да га третирају као маргиналну друштвену групу која је ионако у изумирању. Данас у градовима Србије нема шта да се ради, док у селима нема ко да ради! Отуђени смо од Бога, традицију презиремо, сиромаштва се не стидимо, кукање нам је једина радна навика. Један од рецепата да се победи или барем ублази криза је – повратак на села. Градски живот је скуп, многе фабрике су затворене и препуне сувишних радника, а у нашим селима су многе њиве тих истих људи необрађене, њихове куће зврље празне. Сад је дошло време да се људи почну враћати у села и да на тај начин обезбеде сопствену егзистенцију. Видели смо како се лако деси тзв. "Слом светских финансија". Ускоро ако вец и није стигло то време, биће пресудно важно ка 4000 ;ко да се прехрани становништво. У КАКВОМ СУ НАМ СТАЊУ БАЊЕ, СТА ПОСЕДУЈЕМО? Сеоски туризам може представљати још један од начина опоравка сеоске заједнице. Села нису само производни региони, већ и места за живот, боравак, одмор и рекреацију. Светска туристичка организација је препоручила Србији да развија сеоски и бањски туризам, уз нагласак да су то идеални услови и за њен развој. Велики део Србије има одличну очувану нетакнуту природну средину – пет националних паркова, резерват биосфере, више од сто резервата и двадесет паркова природе, око 500 споменика природе... Не зна се да ли су лепше живописне шуме и пропланци Шумадије, Перућца или Фрушке горе , “тепих” ливаде Таре или Златибора или земља у Белом блату крај Зрењанина, којом све више туриста жели да хода бос, обале Дунава, Тисе, Дрине, Таре или њихове воде, богате рибом. Богатство Србије представља и више од 200 биљних и 400 животињских врста које су означене као природне реткости. Уз традицију, фолклор, историјско наслеђе, српско село пружа могућност посетиоцима да током целе године имају разнолике и јединствене садржаје. Многа подручја у Србији су већ стекла завидну репутацију туристичке дестинације.... Све више гастарбајтера, али и странаца досељава се у села, где их привлачи изузетна лепота природе, мир и тишина, али и шанса да се заради новац на напуштеним и запарложеним имањима која деценијама нико не ради. Сва села, у некој даљој будућности, можда ће покуповати странци. То се већ дешава у Словенији. Ако нас чека таква мрачна будућност – па у чијој ће то држави живети наша деца? Велики број оних који живе у градовима некада су живели на селу. Држава без села не може опстати. А село нам пропада. Оранице постају пустаре, шикаре. Краве не ричу, овце не блеје. А нема ни оне некадашње романтике на селу (која је данас можда превазиђена: нема песме, свирале и двојница, чобана и чобаница). Нема омладине, нема деце. Школе нестају. Село је мирно, као да спава. Али видимо на селу и лепе куће у којима нема живе душе. Власници су негде у иностранству где раде до пензије коју дочекају истрошеног здравља чекајућу да у свом селу окончају свој живот, уместо да уживају на свом огњишту! Уредио тим - Да оживе српска села, април, 2014. https://www.facebook.com/groups/za.zdravo.drustvo/


source: wikipedia

text: 2. новембар (2.11.) је 306. дан године по грегоријанском календару (307. у преступној години). До краја године има још 59 дана. Догађаји 1642 — Швеђани су у другој бици код Брајтенфелда, у Тридесетогодишњем рату, победили аустријске царске трупе под надвојводом Леополдом, који је изгубио најмање 10.000 људи. 1687 — У побуни јањичара у Цариграду, збачен је са власти турски султан Мухамед IV, а на престо је дошао његов млађи брат Сулејман II. 1721 — После ратова против Османског царства и Шведске, којима је учврстио Русију на Црном мору и Балтику, Петар Велики је проглашен царем целе Русије. 1785 — Лондонски произвођач кочија Лионел Лукин патентирао је први чамац за спасавање. 1841 — Револтирани британском окупацијом Кабула, Авганистанци су масакрирали 24 британска официра, што је изазвало Други авганистански рат. 1789 — У Француској је конфискована имовина католичке цркве, што је био први тежак ударац католичкој цркви у њеној историји. 1914 — Русија је објавиле рат Турској. 1917 — Британски министар иностраних послова Артур Џејмс Балфор објавио је Балфорову декларацију, о оснивању јеврејске државе у Палестини. 1920 — У САД је настала прва друштвена радио станица. 1930 — Хајле Селасије крунисан је за цара Етиопије. 1938 — Мађарска је анектирала јужну Словачку, прикључивши се распарчавању Чехословачке након потписивања Минхенског споразума у септембру. 1949 — За време конференције округлог стола призната је независност Индонезије. 1953 — Пакистански парламент је прогласио Исламску републику Пакистан. 1956 — Мађарска влада је одбацила чланство у Варшавском пакту и затражила помоћ Уједињених нација због напада совјетских трупа; СССР је ставио вето у Савету безбедности Уједињених нација на захтев западних сила да се размотри криза у Мађарској. 1963 — Председник Јужног Вијетнама Нго Дин Зјем је убијен у државном удару који је извела Армија Јужног Вијетнама. 1964 — У Саудијској Арабији је свргнут краљ Сауд, а за новог краља проглашен је принц Фејсал. 1978 — Двојица совјетских космонаута - Јуриј Романенко и Георгиј Гречко - вратила су се на Земљу са свемирске станице "Саљут 6" након 139 дана и 14 часова, што је био нови рекорд боравка у васиони. 1988 — На Интернету се по први пут у историји јавио вирус. 1994 — Више од 430 људи погинуло је у пожару после експлозије у великом складишту нафте близу једног села у јужном Египту. 1995 — Врховни суд Аргентине донео је одлуку о екстрадицији нацистичког официра Ериха Прибкеа Италији, где је оптужен за ратне злочине током Другог светског рата. 1998 — Ураган Мич, који је харао кроз Централну Америку седам дана, изазвао је огромна разарања, посебно у Хондурасу и Никарагви, а најмање 9.000 људи је погинуло. 1999 — Црна Гора је увела немачку марку као паралелну валуту уз југословенски динар. 2001 — После више од пола века, у школе у Србији поново је уведена веронаука. 2003 — Свештеник Кенон В. Џин Робинсон именован је за бискупа америчке Епископалне цркве, као први свештеник који је јавно признао да је хомосексуалац. 2004 — Џорџ В. Буш победио на изборима за председника САД против демократе Џона Керија. 2020 — У терористичким нападима у Бечу погинуло је пет особа, док је више од 17 њих рањено. Рођења 1755 — Марија Антоанета, краљица Француске. (прем. 1793) 1766 — Јозеф Радецки, аустријски војсковођа. (прем. 1822) 1777 — Алојзи Фортунат Жулковски, пољски глумац. (прем. 1858) 1815 — Џорџ Бул, енглески математичар и филозоф. (прем. 1864) 1838 — Никола Спасић, српски велетрговац, добротвор и велики задужбинар. (прем. 1916) 1850 — Славка Атанасијевић, српска пијанисткиња и композиторка. (прем. 1897) 1861 — Морис Блондел, француски филозоф. (прем. 1949) 1865 — Ворен Хардинг, 29. председник САД. (прем. 1923) 1868 — Јокојама Таикан, јапански сликар. (прем. 1958) 1879 — Валери Славек, пољски политичар, троструки премијер Пољске. (прем. 1939) 1890 — Моа Мартинсон, шведска списатељица. (прем. 1964) 1891 — Милан Будимир, српски филолог. (прем. 1975) 1906 — Лукино Висконти, италијански редитељ и сценариста. (прем. 1976) 1911 — Одисеас Елитис, грчки песник. (прем. 1996) 1913 — Берт Ланкастер, амерички глумац. (прем. 1994) 1917 — Ен Радерфорд, канадско-америчка глумица. (прем. 2012) 1928 — Владимир Беара, југословенски фудбалски голман и фудбалски тренер. (прем. 2014) 1929 — Ричард Е. Тејлор, канадски физичар, добитник Нобелове награде за физику (1990). (прем. 2018) 1931 — Звонко Марић, српски физичар и академик. (прем. 2006) 1932 — Мелвин Шварц, амерички физичар, добитник Нобелове награде за физику (1988). (прем. 2006) 1934 — Кен Роузвол, аустралијски тенисер. 1939 — Енрико Албертози, италијански фудбалски голман. 1941 — Јежи Осјатињски, пољски политичар. (прем. 2022) 1944 — Кит Емерсон, енглески музичар и композитор. (прем. 2016) 1946 — Ђузепе Синополи, италијански диригент и композитор. (прем. 2001) 1946 — Алан Џоунс, аустралијски аутомобилиста, возач Формуле 1. 1947 — Рајко Ђурђевић, српски драмски писац и новинар. (прем. 2022) 1950 — Љубомир Љубојевић, српски шахиста. 1951 — Буч Тејлор, амерички кошаркаш. 1963 — Драгољуб Брновић, црногорски фудбалер. 1964 — Предраг Савић, српски књижевник. 1965 — Наташа Мићић, српска политичарка. 1966 — Дејвид Швимер, амерички глумац, редитељ и продуцент. 1974 — Нели, амерички музичар и глумац. 1976 — Тјери Омеје, француски рукометни голман. 1980 — Дијего Лугано, уругвајски фудбалер. 1981 — Кетрин Изабел, канадска глумица. 1981 — Татјана Тотмјанина, руска клизачица. 1982 — Предраг Прокић, српски бициклиста. 1984 — Анастасија Карпова, руска певачица. 1985 — Демаркус Нелсон, америчко-српски кошаркаш. 1986 — Тијана Сретковић, српска певачица. 1988 — Јулија Гергес, немачка тенисерка. 1989 — Стеван Јоветић, црногорски фудбалер. 1989 — Тибор Плајс, немачки кошаркаш. 1993 — Дражен Лубурић, српски одбојкаш. 2000 — Алфонсо Дејвис, канадски фудбалер 2001 — Лазар Павловић, српски фудбалер. Смрти 472 — Олибрије, западноримски цар. 1647 — Пајсије Јањевац, српски патријарх. (рођ. отприлике 1542) 1802 — Шарл Леклер, француски генерал. (рођ. 1772) 1887 — Алфред Домет, енглески песник, новозеландски политичар. (рођ. 1811) 1905 — Алберт фон Келикер, швајцарски анатомиста, историчар и ембриолог. (рођ. 1817) 1915 — Војислав Танкосић, мајор српске војске и четнички војвода. (рођ. 1880) 1923 — Стеван Алексић један од најзначајнијих српских сликара с почетка двадесетог века. (рођ. 1876) 1942 — Китахара Хакушу, јапански песник. (рођ. 1885) 1945 — Петар Драпшин, генерал (рођ. 1914) 1950 — Џорџ Бернард Шо, енглески драматург, критичар и публициста. (рођ. 1856) 1960 — Димитри Митропулос, грчки диригент. (рођ. 1896) 1963 — Нго Дин Зјем, председник Јужног Вијетнама. (рођ. 1901) 1966 — Петер Дебије, холандски физичар и хемичар, носилац Нобелове награде из 1936. године. (рођ. 1884) 1977 — Ханс Ерих Носак, немачки писац. (рођ. 1901) 2014 — Звонимир Балог, хрватски дечји књижевник. (рођ. 1932) 2004 — Мирослав Дерета, издавач. (рођ. 1948) 2014 — Вељко Кадијевић, генерал ЈНА. (рођ. 1925) 2015 — Петар Лаловић, српски филмски редитељ (рођ. 1932) Празници и дани сећања Српска православна црква данас прославља Свети великомученик Артемије Антиохијски Свети праведни Артемије Веркољски Преподобни Герасим Нови; Римокатоличка црква слави - Задушнице


Мој роман је полифонија гласова


text: Бањалука - Влада Републике Српске донијела је одлуку о додјели 14,3 милиона марака за подршку инвестицијама и запошљавању, а новац ће бити распоређен на четири предузећа. Из Бироа за односе с јавношћу Владе РС је саопштено да ће предузеће “Ланако информационе технологије” из Бањалуке добити 4.335.000 КМ за реализацију пројекта “Унапређење информационих технологија креирањем нових радних мјеста, те развој знања и инфраструктуре”. Фирма “Р-С Силикон”, такође из Бањалуке, добиће девет милиона КМ за пројекат “Погон за производњу Си-метала”, фирма “Бројлер - златно пиле” из Шамца добиће 700.000 КМ за пројекат “Савремена клаоница перади по ЕУ стандардима капацитета 4.000 пилића на сат”, док ће предузеће “Греен Поњер” из Сокоца добити 273.000 КМ за реализацију пројекта “Погон за производњу електричне енергије, топлотне енергије и дрвеног пелета”. Министарство финансија РС задужено је да прије потписивања уговора са фирмама предложи Влади измјене и допуне Уредбе о условима и начину реализације програма подршке инвестицијама и запошљавању, којим ће, између осталог, бити дефинисано да предузеће уз подношење захтјева за исплату сваке транше, приложи банкарску гаранцију за износ транше. Она мора да буде издата од банке која послује у РС и која је платива на први позив у корист РС. - Исплаћена средства морају бити обезбијеђена банкарском гаранцијом за све вријеме трајања уговора. Такође, корисник је дужан да уз захтјев за исплату сваке транше, приложи и двије потписане бјанко мјенице плативе на први позив са потписаном мјеничном изјавом, а с циљем наплате законске затезне камате - наведено је у саопштењу. Корисник ће бити дужан да прије него што му буде исплаћена посљедња транша ангажује овлашћеног процјенитеља који ће процијенити вриједност инвестиције. Трошкове процјене сносиће корисник. Влада је јуче усвојила и Оперативни план за реализацију Aкционог плана запошљавања у РС за 2013. годину. Влада и Завод за запошљавање обезбиједили су 25,58 милиона КМ. Влада РС прихватила је информацију Министарства рада и борачко-инвалидске заштите које је покренуло иницијативу за прикупљање новчаних средстава за фондацију “Помоћ”, с циљем помоћи породицама притворених, осумњичених, оптужених и осуђених лица за ратне злочине пред Хашким трибуналом и домаћим судовима.


text: Осумњичене за убиство Саве Мојсића пустили на слободу Датум објаве: четвртак, 19 јула, 2012 Окупиране териториjе – Четворица шиптара, коjе jе Еулекс полициjа ухапсила пре недељу дана, од коjих су двоjица осумњичена за убиство Србина са окупираних териториjа Сава Моjсића, пуштени су из притвора. Портпарол Еулекс-а Ирина Гудељевић изjавила jе Танjугу да су две особе, коjе се доводе у везу са насилним инцидентом коjи се догодио у новембру прошле године у Косовскоj Митровици, пуштени од стране предпретресног судиjе након саслушања. Новембра прошле године у насељу Брђани у северном делу Косовске Митровице убиjен jе Саво Моjсић, а jош троjица Срба су повређена. Гудељевићева jе рекла да се истрага у вези са овим инцидентом наставља, иако су осумњичени на слободи. Она jе додала да jе двоjе осумњичених, коjи се терете за неовлашћено поседовање оружjа, такође пуштено на слободу, након одлуке тужиоца. Оперативна група Еулекс-а за Косовску Митровицу jе 12. jула спровела заjедничку операциjу са Тачиjевим службеницима у вези са случаjем убиства у Брђанима. Том приликом су ухапшена двоjица шиптара коjи се доводе у везу са тим убиством и jош двоjица шиптара, код коjих jе пронађено оружjе. Током те операциjе, када jе извршен претрес три куће, заплењене су две пушке АК 47, са 110 метака, jедан пиштољ са пет метака и jедна ручна бомба. Истрагу поводом убиства Моjсића спроводи мешовити тим, састављен од jедног Еулекс-овог и jедног локалног окружног jавног тужиоца. Насеље Брђани, у коjем jе прошле године убиjен Моjсић, мултиетничко насеље у коjем поред Срба живе и шиптари.


Ма не кажем да су то они осмислили, неко много мудри је ову смицалицу са возом смислио наравно, и вероватно из неких својих разлога. Но они то користе и дижу буку већу него што јесте да би сакупили поене за Томицу(па само треба видети његове изјаве и све је јасно ). Народ нису купили са овим, па да онда си у праву, то су више негативни поени. Зато што није прошло тако добро у народу како су мислили, брзо ће протутњати ова сензација, и за месец дана ће бити питање: Који воз? Игранка ће бити сада око нечег другог. Ту нема више ништа, видећете.


text: Облик државе или врста државе је структура, одређени модел државног уређења, укључујући и врсте територијалне организације, принципе, начине формирања и интеракције органа државне власти, као и метод добијања власти, како би се обезбједила примјена одређене државне политике. Скуп различитих знакова државног уређења разликује једну државу од друге. До различитог облика државе долази усљед утицаја различитих фактора, као што су историјски, привредни и политички фактори. Главни међу њима су сљедећи: историјска традиција развоја националне државе; историјске карактеристике формирања националне државе; реални однос друштвених снага у земљи; национални састав становништва; менталитет становништва; страно присуство; животни стандард; степен утицаја бивших метропола на избор облика државе у пријашњим колонијама; улога међународне заједнице. Облик државе у сваком случају зависи од изазова са којим се држава суочава и начина на који функциониште. Елементи облика државе Облик владавине Облик уређења Државни (политички) режим Типологија облика државе Монократски облик државе У основи организације државне власти лежи принцип самовлашћа. Државна власт је концентрисана у рукама једне особе (султан у Оману), или једног државног органа (Виши савјет емира у УАЕ) или нека друга врста државних органа (нацистички режим у Њемачкој и фашистички режим у Италији, режим Идија Амина у Уганди 1979). За такву државну власт карактеристичан је затворени тоталитарни режим, који онемогућава утицај интересних група на власт, штавише, да такви напори могу довести до сурових казни. У држави влада идеолошки монизам, једностраначје или је усвојен принцип једног мандата за владајућу партију. Монократски облик државе може имати сљедеће варијанте: Теократска монократија, постоји у земљама муслиманског фундаметализма (Саудијска Арабија, Катар, УЕА). Екстремистичка (фашистичка) монократија (фашистичка Италија, нацистичке Њемачка, Франкова Шпаније, режим Црвених кмера у Камбоџи); Милитаристичка монократија, када државна власт припада војном савјету, а у ствари њеном лидеру (Садам Хусеин у Ираку, у данашње вријеме Мјанмар, Фиџи). Монократија тоталитарног социјализма (СССР, од 1953. Сјеверна Кореја). Поликратски облик државе Одликује се подјелом власти, постојањем више центара моћи на националном нивоу (шеф државе, влада, скупштина, судство, органи уставне контроле), одређеним степеном децентрализованог управљања територијама, државним режимом којим доминирају демократске методе управљања, повезане са редовним изборима, као и потрага за компромисом и консензусом, гарантовањем права грађана. Поликратски облик државе може имати сљедеће варијанте: традиционална поликратија, која је преовладала у већини држава свијета након Другог свјетског рата (Француска, Сједињене Државе, Јапан, Аустралија, Норвешка). постсоцијалистичка поликратија, утврђена након распада источног блока (Мађарска, Пољска, Чешка, Бугарска). Види још Подјела власти Извори Друштво Друштвени системи Политика


Ваздух - Howling Pixel Ваздух је механчка смеша гасова која обавија планету Земљу и ствара њену атмосферу. Плава светлост је више распршена у гасовима који чине Земљину атмосферу од светлости других таласних дужина, што даје Земљи плавичаст прстен када се гледа из свемира. азота има 78%, кисеоника 21%, аргона 0,93%, угљен-диоксида 0.034% и у врло малим количинама криптона, ксенона, хелијума, неона и других. У променљивим количинама у ваздуху може бити водене паре, озона, угљен-диоксида, радона и других. Састав ваздуха варира на различитим висинама. При већој висини смањује се садржај кисеоника, а повећава се садржај водоника. Физичке карактеристике ваздуха су: густина, притисак, влажност, струјања. Ваздух у земљишту Ваздух се налази и у шупљинама, каналима и порама у земљишту, у којима се налази и вода. Оптимални услови за развој биљака се успостављају када је однос воде и ваздуха 50:50% у зони ризосфере. Земљиште које је стално натопљено водом садржи мању количину ваздуха при чему се стварају анаеробни услови (мочваре, плаве површине, забарене ливаде, тресаве). До загађења ваздуха долази приликом сагоријевања фосилних горива. Угаљ, нафта и плин садрже сумпор, од кога сагоријевањем настају оксиди сумпора. Због високе температуре у моторима аутомобила, од азота и кисеоника настају оксиди азота. Оксиди сумпора и азота су загађивачи ваздуха јер надражују слузокожу. Угљеник (IV)-оксид и честице прашине такође загађују ваздух. У супстанце које загађују ваздух сврставају се најпре оне које се у незагађеном ваздуху не налазе. У загађујуће супстанце сврставају се и сва она хемијска једињења која природно постоје у ваздуху ако је њихова концентрација већа од оне која одговара незагађеном ваздуху. Веома је мало хемијских једињења који нису загађивачи. Ситарица, Рада; Тадић, Милутин (Београд, 2008). Географија 5 за 5. разред основне школе, Завод за уџбенике и наставна средства Ранђеловић, Владимир. „Ваздух” (PDF). Архивирано из оригинала (PDF) на датум 19. 03. 2013. Шарани (Cyprinidae) су најбогатија породица слатководних риба, са око 2000 врста сврстаних у око 200 родова. Припадају мекоперкама и већина их има ждрелне зубе који се налазе на последњим шкржним луцима. Величина им се креће од 5 cm до 3 m у дужину. Живе у Северној и Јужној Америци, Африци и Евроазији, а веома су распрострањени и у нашим водама и многе врсте су погодне за гајење по рибњацима. Најпознатији представници ове групе риба су: шаран (Cyprinus carpio) који живи у мирним и топлијим водама и може да достигне дужину од једног метра и тежину и преко 20 kg караш (Carassius carassius) златни караш (Carassius auratus) деверика (Abramis brama) која има пљоснато тело и дужину од 70 cm; мрена (Barbus fluviatilis) која има четири израштаја у облику бркова око уста, а икра је отровна лињак (Tinca vulgaris) са ситним крљуштима и дужине 20-50 cm; кркуша (Gobio fluviatilis), риба малих димензија, а крупних крљушти и веома кратких бркова; чиков (Misgurnus fossilis), живи у плитким и муљевитим водама; има способност да излази на површину воде и гута ваздух, а затим га избацује кроз анални отвор црвенперка (Leuciscus rutilus), достиже дужину од 20-30 cm; клен (Squalius cephalus)који има упадљиво велику главу, дужину око 0,5 m и тежину 2-3 kg; скобаљ (Chondrostoma nasus) укљева или беовица (Alburnus lucidus) гага или пијор (Phoxinus phoxinus) гаовица (Paraphoxinus alepidotus) пирана (Pyrocentrus piraya) бели толстолобик (Hypophthalmichthys molitrix) Анаксимен (гр: Άναξιμένης) из Милета (585. п. н. е. – 525. п. н. е.) био је старогрчки филозоф, трећи филозоф милетске школе, који је тврдио да је ваздух основни принцип и прапочело свих ствари (αρχη, архе). Написао је књигу О природи (Περι φυσεος) од које је остао само један мали фрагмент. Балон (ваздухоплов) Балон је аеростатички ваздухоплов без властитог погона, чији је главни дио испуњен гасом лакшим од ваздуха. Одржава се у ваздуху помоћу разлике у специфичној тежини спољног ваздуха и унутрашњег гаса. Унутрашњи гас је обично водоник, хелијум, или врући ваздух (који је мање специфичне густине од околног атмосферског). Треба разликовати балон од ваздушног брода, који има сопствени мотор за погон у жељеном правцу, и издуженог је облика. Балон с посадом има гондолу за посаду испод главног резервоара (балона) за гас. Користи се у цивилне и војне сврхе, везан са земљом или слободан. Бомбардерски авион Бомбардер или бомбардерски авион је врста авиона намијењена за уништавање земаљских и поморских циљева из ваздуха. Може да носи бомбе и вођене и невођене пројектиле ваздух-земља. Влажност ваздуха представља количину водене паре у атмосфери и један од најважнијих климатских елемената. Од њене количине директно зависи појава падавина. Водена пара у атмосфери ефикасно апсорбује дуготаласно зрачење Сунца. Ваздух који садржи највећу могућу количину паре сматра се засићеним, ако пак дође до расхлађивања истог, он ће постати презасићен и настаће кондензација. Прелазак водене паре у течно стање, при одређеној температури назива се росна тачка. У животињској физиологији, дисање је пренос кисеоника из ваздуха у ћелије ткива те пренос угљен-диоксида у супротном смеру. Оно је у контрасту с биохемијском дефиницијом дисања, које се односи на ћелијско дисање: метаболички процес којим организам долази до енергије реакцијом кисеоника с глукозом која даје воду, угљен-диоксид и аденозин трифосфат (ATP) (енергију). Иако је физиолошко дисање потребно како би опскрбило ћелијско дисање, а тако и живот животиња, процеси су различити: ћелијско дисање заузима место у појединачним ћелијама животиња, док се физиолошко дисање тиче дотока масе и преноса метаболита између организма и спољашње околине. Код једноћелијских организама, обична је дифузија довољна за размену гасова: свака је ћелија увек у додиру с спољашњом околином, с кратком удаљеношћу коју гасови морају да пређу. За разлику од тога, сложени многоћелијски организми попут човека имају већу удаљености између околине и њихових унутарњих ћелија, па је ради тога респираторни систем неопходан за делотворну размену гасова. Респираторни систем усклађено делује с кардиоваскуларним системом који преноси гасове из и у ткиво. Дисање је процес који уноси или износи ваздух из плућа кичмењака. Аеробни организми ових врста - као што су гмизавци, птице и сисари - захтевају кисеоник да ослободе енергију путем респирације, у виду метаболизма молекула богатих енергијом као што је глукоза. Дисање је процес који испоручује кисеоник тамо где је потребно у телу и уклања угљен-диоксид. Још један важан процес подразумева кретање крви кроз крвоток. Размена гасова се одвија у алвеолама плућа пасивном дифузијом гасова између алвеолног гаса и крви у плућним капиларима. Када се ови гасови растворе у крви, срце покреће њихоо проток кроз тело (преко крвотока). Медицински израз за нормално опуштено дисање је еупнеја (лат. eupnea). Поред уклањање угљен-диоксида, резултат дисања је и губитак воде из тела. Издахнут ваздух има релативну влажност од 100% због дифузије воде преко влажне површине дисајних путева и алвеола. Код кичмењака који дишу, респирација кисеоника укључује четири стадијума: Вентилација из околног ваздуха у алвеоле плућа. Плућна размена гасова из алвеола у плућних капилара. Пренос гасова из плућних капилара кроз циркулацију према периферним капиларама у органе. Периферна измена гасова из ткивних капилара у ћелије и митохондрије.Дисање се састоји од две радње: удисаја и издисаја. Вентилација и пренос гасова захтевају енергију ради покретања механичких пумпи (дијафрагма и срце), за разлику од пасивне дифузије. Дух (грч. пнеума, нус и психа; лат. spiritus, mens, animus и anima; хебр. руах, арап. рух) јест вишеслојан филозофски појам који може имати разна значења, од којих су нека: нематеријална страна човекова, слична души, која може напустити тело; унутрашња суштина човека, свеукупност карактера, знања и убеђења; свеопшти карактер неке ствари, на пример: дух епохе, народни дух, дух времена; велики Дух у веровањима америчких староседелаца; свети Дух у хришћанству; дисање, дување, ваздух; покретачка сила у човеку; привиђење; злодух; Емпедокле (грч: Ἐμπεδοκλῆς, око 490–430. п. н. е.) је био антички филозоф и грађанин Агригента, грчке колоније на Сицилији. Емпедоклова филозофија је најпознатија по космолошкој теорији да су четири основна елемента створила свет - земља, ваздух, ватра и вода. Такође је тврдио да постоје силе Љубави и Мржње које их спајају и раздвајају. Под утицајем питагорејаца, заступао је учење о реинкарнацији. Кисеоник (лат. oxygenium, из грч. ὀξύς‚ oxys — оштар, кисео и γεννάω‚ gen — који ствара, односно онај који ствара киселину) јесте хемијски елемент који се означава симболом O и има атомски број 8. У периодном систему налази се у шестој главној групи, односно припада халкогеним неметалима. Он је најраспрострањенији елемент у Земљиној кори са уделом од 48,9% до 49,4%, односно око 30% по масеном уделу, по чему је после гвожђа други по распрострањености. Такође чини и 20,8% Земљине атмосфере. У елементарном облику кисеоник се претежно јавља као ковалентни хомодимер, тј. као једињење из два атома сумарне формуле O2, што означава молекуларни кисеоник, диоксиген или дикисеоник. Он је безбојан гас без мириса и укуса, а у чистом ваздуху је заступљен са око 20,942%. Неопходан је за сагоревање и корозију. Потребан је за живот готово свих живих бића на Земљи. Стварају га биљке у процесу фотосинтезе, али га и саме троше за дисање, мада у мањој мери односу на количину коју производе фотосинтезом. За дисање биљке узимају кисеоник директно из ваздуха или ресорпцијом из воде (растворени кисеоник). У високим концентрацијама кисеоник је за већину живих бића отрован. Метастабилни, врло реактивни алотропни облик кисеоника са три атома кисеоника O3 назива се озон. Киша (старији облик дажд) је вид атмосферских падавина, као што су снијег, град, роса и остале. Киша настаје тако што се водена пара у облаку згусне и настану капи воде које падају на земљу. Киша има велику улогу у хидролошком кругу у коме влага из океана испарава, кондензује у облацима, пада назад на Земљу и враћа се у океан путем река и потока да би започела нови циклус.Облик кишних капи се најчешће описује као „облик сузе“, округао на дну и закривљен ка врху, али овај опис је нетачан (само капи воде капане из одређених извора су „облика сузе“ у моменту формирања). Мање капи кише су сферичног облика. Веће капи су спљоштене (облика пљескавице). Веома велике капи су облика падобрана. У просјеку, кап кише је 1-2 mm у пречнику. Највеће забележене капи кише су уочене над Бразилом и Маршалским острвима 2004. – неке од њих велике 1 cm. Генерално, киша је нешто испод pH 6, због апсорпције атмосферског угљен-диоксида, који се у капи претвара у мање количине угљичне киселине. У пустињским пределима, прашина у ваздуху садржи довољно калцијум карбоната да парира природној киселости падавина, тако да киша може бити неутрална или чак и алкална. Киша испод pH 5,6 се сматра киселом кишом. Понекад у облацима има изванредно много финих честица прашине или песка уздигнутих с тла пешчаним или прашинским олујама у сувим подручјима. Ове честице падају заједно с кишом дајући јој црвенкасту до жућкасте боје (блатна или крвава киша у нашим крајевима). Киша промењивог интезитета из кумулонимбуса назива се пљусак. Облачни елементи су сићушне капљице воде и/или кристалићи леда, који настају кондензацијом или сублимацијом водене паре. Падавински елементи (кишне капи, кристали, пахуљице) много су већи и настају другим физичким процесима, који нужно не следе иза настанка облачних елемената. Падавински елементи најчешће настају на три начина: предестилацијом водене паре с потхлађених капљица на кристале леда, а таквих капљица и кристала има у облацима којима је температура мања од ледишта предестилацијом водене паре с топлих капљица на хладне у облацима којима је температура већа од ледишта коалесценцијом, стапањем мањих капљица с већима, која падају брже и на свом путу скупљају спорије мање капљице.Први облик важан је у умереним ширинама и поларним крајевима, где и свака киша почиње као снег у висини. Ако је слој ваздуха између облака и тла довољно топао, снег се растопи и пада киша. Други начин се првенствено јавља у тропским и екваторским подручјима, где је ваздух топао до великих висина, а трећи начин је свуда присутан. Теорија постанка кише омогућила је изазивање вештачке кише засипањем облака честицама сребрног јодида, сувог леда, ситним капљицама воде. Обрана од туче заснива се на истом начелу: засипањем облака омогућује се стварање великог броја малих падавинских елемената уместо малог броја великих и штетних. У основи метеоролози разликују две врсте киша: „хладне кише“ и „топле кише“. Око 80% кише су хладне кише, осталих 20% су топле кише, а разлика се налази у процесу настајања кишних капи. У неким културама су развијене справе за заштиту од кише као што је кишобран или кабаница. Ловачки авион Ловачки авион је војни авион, првенствено је пројектован за борбу ваздух-ваздух, против противничких ваздухоплова, за превласт у ваздушном простору. Карактерише га брзина, покретљивост, мала величина и умањена уочљивост. Многи ловци имају допунске, ограничене могућности за нападе на земаљске циљеве, а неки су пројектовани за двоструку намену ловца-бомбардера, Често се авиони, који и не испуњавају стандардне дефиниције, називају да су ловци. Ово се користи, у рекламне сврхе, због политичких или национално безбедносних разлога и слично.Главни задаци ловца су да успостави превласт у ваздушном простору, изнад бојишта. Од Другог светског рата, постизање и одржавање стања супериорности у ваздушном простору, сматра се неопходним за победу у конвенционалном ратовању. Успех или неуспех напора једне од зараћених страна да стекну превласт у ваздушном простору зависи од више фактора, укључујући вештине својих пилота, примењених тактичких поступака, примењене доктрине, а и бројности авиона ловаца. Због важности превласти у ваздушном простору, присутна је стална трка и такмичиње у развоју и производњи технолошки супериорнијих ловачких авиона, у што већем броју, а то захтева значајно улагање из буџета, издвојеног за укупне модерне оружане снаге. Савремени авиони 4. и 5. генерације су мање или више вишенаменски, тако да поред извршавања задатака традиционално намењених ловцу, они успешно извршавају и задатке подршке, извиђања и других специјалних задатака. Према неким претпоставкама, будући ловац 6. генерације биће беспилотан. Они се већ увелико развијају, а успешно ће се користити и за уништавање циљева и на земљи и мору. Ово ће смањити губитак летачког особља, поједноставити и олакшати употребу, а и значајно смањити укупне трошкове. Укинуће се ограничења о преоптерећењу, што је наметнуто границама издржљивости људског тела, пилота. Слетање авиона на HMS фуриос.|десно|мини|250п Облаци настају кондезацијом и сублимацијом водене паре у слободној атмосфери. Облаци су видљиве наслаге водених капљица, ледених кристала или смесе капљица и кристала, које лебде у Земљиној атмосфери. Они се, дакле састоје из ситних капљица воде и честица леда. Да би дошло до формирања облака, ваздух мора да них кристала. Настају кад се ваздух засити воденом паром, што се може догодити због повећања количине водене паре у ваздуху или због смањења температуре ваздуха испод температуре росишта. У облацима се могу налазити и веће честице леда, па и честице које потичу од загађења што га стварају индустрија и промет (аеросоли). Пречник је водених капљица неколико микрометара, а ледених кристала од неколико десетина микрометара до неколико милиметара. Између облака и магле нема суштинских разлика. На пример, магла образована на планинским странама за посматраче из нижих долинских предела је облак. Облаци се разликују од магле јер су високо изнад тла. Важна је њихова улога у енергетском стању атмосфере: распршују, апсорбују и реемитирају зрачење са Земље и Сунца и тако онемогућавају нагло загревање или хлађење тла и ваздуха, кондензацијом водене паре ослобађају латентну топлоту, а атмосферским процесима враћају воду на тло. Облаци учествују у циклусу водене паре (хидролошки циклус) у атмосфери јер се кондензацијом ослобађа латентна топлота и јер атмосферским процесима враћа воду на површину Земље.Влажан ваздух пун влаге се подиже у вис. Кад достигне одређену висину, он се хлади. На ниској температури топли ваздух више не може да задржи влагу у облику водене паре, па се она претвара у малене капи воде или комадиће леда и тако ствара облаке. Сви су облаци, зато што се стварају на различитим висинама и температурама, потпуно различити и непрестано мењају свој облик. Уз то, облаци су састављени од различитих честица, које опет зависе од температуре и висине. Постоје два метода именовања облака у њиховим респективним атмосферским слојевима; латински и уобичајени. Типови облака у тропосфери, атмосферском слоју најближем Земљиној површини, имају латинска имена услед универзалног прихватања Лук Хауардове номенклатуре. Формално предложена 1802. године, она је постала основа модерног међународног система којим се облаци деле у пет физичких форми које са јављају на свим висинским нивоима (раније називаним étages). Ови физички типови, у приближно растућем реду конвективне активности, обухватају стратиформне слојеве, цириформне прамене и слојеве, стратокумулиформне слојеве (углавном структуриране као ролне, ваљци и праменови), кумулиформне гомиле, и веома велике кумулонимфиформне гомиле које имају комплексну структуру. Физичке форме се деле по висинском нивоу у десет основних родних типова. Латинска имена за применљиве родове високог нивоа садрже циро-префикс, а алто- префикс се додаје у имена родова средњег нивоа. Већина родова се може даље поделити у врсте и даље расчланити у варијетете. Веома ниски стратиформни облак који досеже до Земљине површине има уобичајено име, магла, али нема латинског имена. Цириформни облаци који се формирају у вишим деловима стратосфере и мезосфере имају уобичајена имена за њихове главне типове. Они се ретко јављају, углавном у поларним регионима Земље. Облаци су уочени у атмосферама других планета и месеца у Соларном систему и изван. Међутим, услед њихових другачијих температурних карактеристика, они се често састоје од других супстанци као што су метан, амонијак, и сумпорна киселина као и вода. Свеукупно гледано, хомосферни облаци могу да буду унакрсно класификовани по форми и нивоу тако да се изводи десет тропосферских родова, магла која се формира на површинском нивоу, и два додатна главна типа изнад тропосфере. Кумулус генус обухвата три врсте које указују на вертикалну величину. Облаци са довољном вертикалном величином да заузимају випе од једног висинског нивоа се званично класификују као ниски- или средњег-нивоа према надморској висини на којој су иницијално формирани. Међутим они се исто тако неформално класификују као вишеслојни или вертикални. Противваздухопловна одбрана Противваздухопловна одбрана или противваздушна одбрана (ПВО) је у саставу војске, са задатком да штити ваздушни простор своје зоне одговорности, као и да пружа подршку својим копненим и укупним оружаним снагама. Крајњи јој је циљ заштита од непријатељског дејства из ваздушног простора — територије, становнишва, сопствених оружаних снага и инфраструктуре земље. Обично је део вида ратног ваздухопловства, а може бити и засебан. Сачињавају је — ловачка авијација (ЛА), артиљеријско ракетне јединице (АРЈ) и јединице за ваздухопловно обавештавање, јављање, извиђање и навођење (ВОЈИН или ВОЈ у Војсци Црне Горе), а то су родови војске. Репати водоземци Репати водоземци (лат. Caudata, или Urodela) су један од редова водоземаца. Репати водоземци живе и у води и на копну. Већина их живи на копну када достигну зрелост после метаморфозе. У том процесу они губе шкрге и почињу да дишу ваздух. Воду узимају преко коже. Неки репати водоземци не доживљавају метаморфозу и стално изгледају као младунци. Уколико су и репродуктивно способни, појава се назива неотенија. Систем органа за дисање Систем органа за дисање (респираторни систем) обавља размену гасова између организма и спољашње средине. Процесом дифузије се преко респираторних површина усваја кисеоник, а отпушта угљен-диоксид у спољашњу средину. Кисеоник је већини организама неопходан за производ ослобађа угљен-диоксид.Све организме можемо поделити у две групе, зависно од њиховог односа према кисеонику: аеробне организме којима ја за живот и развој неопходан кисеоник; анаеробне којима кисеоник није потребан.Да би процес размене гасова био успешан потребно је да респираторна површина буде што већа и богато снабдевена крвним судовима. У зависности од тога на ком нивоу се одвија, дисање је могуће поделити на: унутрашње дисање - обухвата размену гасова на нивоу ткива и ћелија; спољашње дисање - размена гасова кроз респираторне површине које су у додиру са спољашњом средином.Спољашњим дисањем усваја се кисеоник који прелази у крв, везује се за хемоглобин (образује се окси-хемоглобин )и њоме доспева до свих ткива и ћелија у организму. Кисеоник из крви дифузијом улази у ћелије и омогућава ћелијско дисање. Као крајњи производ ћелијског дисања ствара се угљен-диоксид који опет по законима дифузије прелази из ћелија у крв. У крви се везује за хемоглобин (настаје карбамино-хемоглобин) и тако транспортује до респираторних органа, а затим из њих у спољашњу средину. Пошто је молекуларни кисеоник у високим концентрацијама штетан за ткива (доводи до оксидације органских материја) он се не може магационирати као што то могу хранљиве материје или вода. Зато је неопходно његово непрекидно снабдевање из спољашње средине. Цезура (енг. caesura и фр. césure) је знак који се уписује у нотни текст између два мотива, две фразе или два одсека и указује да на том месту извођач треба да начини кратак предах. За свираче на дувачким инструментимама и певаче, то је место где треба да узму ваздух.Овај знак пише се у облику зареза (٫), две косе црте (′′) или великог латиничног слова в (۷).


text: Хронометар Хронометар је сат довољно прецизан да би се користио као преносиви „временски стандард“ на возилу, обично да би одређивао географску дужину помоћу небеске навигације. У Швајцарској једино сатови са сертификатом COSC ("Contrôle Officiel Suisse des Chronomètres" - Швајцарски институт за званичну контролу хронометара) могу користити име 'хронометар'. Историја[уреди] До средине 18. века, навигација на мору била је нерешив проблем због тешкоћа у израчунавању географске дужине. Навигатори су могли да одреде географску ширину мерењем угла сунца у подне. Међутим, да би се одредила ширина био им је потребан преносиви временски стандард који би радио на броду. У принципу, у подне би се могло упоредити време на хронометру да би се одредила географска дужина (данас се користе навигациони алманаси и тригонометријске табеле уз помоћ којих је могуће у свако време измерити положај Сунца, Месеца, видљивих планета или неке од 57 навигационих звезда на небу). Проблем израде оваквог сата је био тежак. У то време, најбољи сатови били су сатови с клатном, али је љуљање брода чинило клатно неупотребљивим. Џон Харисон, столар из Јоркшира, измислио је сат који је радио на принципу опруге, чије покретање није било подложно утицају гравитације или кретању брода. Прва његова два хронометра користила су овај систем, али су били преосетљиви на центрифугалну силу да би били довољно прецизни. Он је коначно решио проблем прецизности својим Х4 хронометром, џепним сатом пречника 12 cm, и освојио награду од 20.000 фунти коју је понудила енглеска влада почетком 18. века. Његов сат користио је брзо-ударајући балански точкић који је контролисала спирална опруга с компензацијом температуре. Овај принцип остао је у употреби до открића микрочипа, који је снизио цену кварцних сатова тако да су електронски хронометри ушли у општу употребу. Власник је нацрт морског хронометра предао Адмиралитету, који је потражио произвођаче. Томас Ерншо, Џон Арнолд и други прионули су на посао и ускоро израдили практичан и једноставан сат с успињачем опруге. Ова комбинација је била коначна технологија морских хронометара до електронске ере. Арон Лафкин Денисон био је пионир у индустријској револуцији сатова средином 19. века развивши тзв. „Амерички систем производње сатова“ у компанији за израду сатова Волтам, што је основа данашњег начина производње сатова широм света. Америчка компанија Хамилтон започела је масовну производњу хронометара за америчку морнарицу за време Другог светског рата. Механички хронометри[уреди] Кључни проблем био је да се пронађе резонатор на кога неће утицати кретање брода на мору. Балансирајући точкић је решио овај проблем. Балансирајући точкићи користили су биметалне траке које су подешавале период балансирања точкића према температури хронометра. Солидни балансирајући точкићи од нискоекспанзивне челичне легуре као што је „инвар“ дали су доста добре резултате, али су били осетљиви на магнетизам. Други кључни проблем био је у томе што се енергија опруга мењала с променом температуре. Зато је измишљена специјална нискоекспанзивна легура никла и челика („елинвар“). Потом је балансном точкићу требало дати специјалан кружни облик. Начин израде је изгубљен због малог обима производње а првобитни произвођачи (као што је Хамилтон) су напустили производњу. Неки часовничари тврде да карбонске опруге имају задовољавајући квалитет, а истовремено нису подложне магнетизму. Успињач покреће балански точкић, обично отпуштањем зупчаника. То је био најосетљивији део. Успињач има два положаја: када стоји и када је у покрету. У стању мировања, ништа се не покреће. Покретање балансног точкића покреће успињач и тако му даје импулс у кратком временском циклусу. Успињач је део сата који се највише троши јер се најбрже креће. Ефикасност израде успињача, то јест, колика количина енергије се претвара у резонантно кретање, директно утиче на прецизност сата и колико ће сат радити између два навијања. Успињач хронометра је обично дизајниран да минимализује енергију и време потребно да се откључа успињач, тако да што је мање могуће утиче на резонантну фреквенцију осцилатора. Други начин ефикасније производње сата је коришћење рубина као држача осовина и делова успињача. Веровало се да би куглични лежајеви могли бити ефикасни у сатовима, али су тестови показали да се не понашају довољно добро у условима непрестаног застајкивања и поновног покретања што је нормало за сатове. Рубин има дуг век трајања, може се високо полирати и има мали коефицијент трења с полираним тврдим челиком. Данас се могу јефтино производити и синтетички рубини, што их чини најбољим материјалом за носаче. Експериментише се и с керамичким матријалима за производњу делова хронометра. Данас[уреди] И данас се у Швајцарској произведе преко милион званично сертификованих хронометара, већином механичких ручних сатова с опругом као осцилатором, који пролазе детаљне тестове COSC-а, од којих је сваки званично идентификован индивидуалним серијским бројем. Спољашње везе[уреди] |Хронометар на Викимедијиној остави.|


Политика - Пре 16 минута ЛОНДОН - Косово ће унилатерално прогласити независност неколико дана по истеку крајњег рока за преговоре у децембру, ако међународни преговарачи не успеју да постигну договор о статусу Косова, највили су данас у Лондону чланови албанског преговарачког тима. "До тога мора доћи. До тога мора доћи убрзо после 10. децембра. Овде говоримо о данима, а не о недељама", изјавио је на конференцији за новинаре у Министарству спољних послова Велике Британије премијер Косова Агим Чеку. Он је затражио међународну подршку, али је најавио да ће Косово донети одлуку о независности без обзира на то да ли ће Европска унија подржати тај потез или не. "Волели бисмо да имамо подршку свих чланица ЕУ, али морамо ово јасно да кажемо: Волели бисмо да имамо подршку, али нисмо спремни да чекамо да се они сви договоре о независности Косова", нагласио је Чеку. Упитан да ли ће независност Косова постати стварност до почетка 2008. године, он је одговорио да ће радити на томе да "Косово постане независно и пре тог рока". Преговарачким тим Приштине разговарао је данас у Лондону с министром иностраних послова Велике Британије Дејвидом Милибандом, који је позвао обе стране да предстојећим преговорима приступе у духу компромиса.


text: Оптички телескоп (грчки: теле = далеко, скопеин = гледати, τηλεσκόπος - телескопос) је оптички инструмент који користи део електромагнетног спектра - видљиву светлост за коју извори обично наводе опсег таласне дужине ːод 400 nm до 700 nm. Оптички телескопи увећавају количину светла посматраног објекта, раздвајају блиске тачке на посматраном објекту више него што би могло само око посматрача, као што и повећавају видни угао под којим се види посматрани објекат у односу на видни угао под којим види човечје око. Оптички телескопи увећавају својим објективима (огледала или сочива) количину светла од посматраног објекта. Што је већи пречник објектива, то је ухваћена већа количина светла посматраног објекта и детаља на њему, што даје јаснију и веродостојнију слику. Окулар (систем сочива) прихвата од објектива увећану количину светла посматраног објекта и детаља на њему, па их тако раздвојене увећава и прослеђује у посматрачево око. Тако се телескопом раздвајају блиске тачке на посматраном објекту више него што би то могло само око посматрача, као што се врши и увећање повећањем видног угла под којим се види посматрани објекат у односу на видни угао под којим види човечје око. Историја оптичког телескопа Први телескоп је био оптички - рефрактор а његов оптички део чинила су сочива. Настао је у Холандији и начинио га је Ханс Липерши. Легенда каже да су „магичну цев“, како се телескоп тада називао, открила његова деца играјући се сочивима из очеве радионице. Новост се великом брзином пронела Европом и 1609. године дошла је и до Галилео Галилеја. који је одмах направио један телескоп за себе. Славни физичар је први човек који је нови инструмент уперио у небо и тиме отпочео еру телескопске астрономије. Четиристотине година после овог великог догађаја, 2009. година се обележила као Међународна година астрономије. Већ почетком 1610. својим телескопом је направио велика открића. Открио је да месец није савршено полирана сфера како је то учио Аристотел и измерио је висину месечевих планина. Уочио је пеге на Сунцу и помоћу њих одредио колико времена треба Сунцу за окрет око своје осе. Уочио је Јупитер и пронашао четири највећа Јупитерова месеца као и фазе Венере, и битну чињеницу да се Млечни пут састоји од огромног броја слабих звезда. Јохан Кеплер је 1611. године направио прву варијанту оригиналне Липершиове конструкције уводећи уместо биконкавног сочива које представљало окулар, биконвексно сочиво које је било тако смештену да му је фокус падао на исто место где и фокус сочива, које је представљало објектив. Међутим, сви ови телескопи имали су велике грешке сочива, пре свега јаку хорматску аберацију, због чега су све слике биле снажно обојене. Године 1630. Вилијам Гаскон у фокусној равни фиксира унакрсно, под правим углом, пар нити којим се телескоп лакше усмерава ка заданом објекту посматрања. (Нишан). Овај проналазак је тек оживео 1665. године када га је применио Жан Пикар. Значај овог проналаска био је у томе што је и најслабији телескоп тога доба био 20 пута прецизнији од мерења које је без оптичких инструмената вршио Тихо де Брахе. Озбиљан проблеми хроматске аберације решавали су и тако да су се правили телекопи са огромним жижним даљинама, односно са огромним конструкцијама инструмената. Тако је телескоп Јохан Хевелије из друге половине 17. века био дуг 40 m. Око 1660. године Исак Њутн предлаже другачију оптичку конструкцију телескопа. Начинио је први телескоп са огледалима, тзв. рефлектор. Тај први рефлектор је имао пречник огледала од свега 3,5 cm. и фокус од 16,5 cm. Главно огледало било је од метала издубљено у облику конкавног параболоида. За слање зрака светлости према окуларау кориштено је равно огледало. Џејмс Грегори, шкотски математичар, уводи своју верзију рефлектора са елиптичним удубљеним секундарним огледалом. 1672. године, француски вајар и љубитељ астрономије Лоран Касегрен развија телескоп рефлектор са конвексним хиперболоидним секундарним огледалом. Овај тип телескопа је и данас остао код свих модерних телескопа под називом Касегренов телескоп. Квалитетна слика коју су давали рефлектори учинила је да су се за неко време потиснули рефракторски телескопи. Године 1775. Џон Доллонд производи први ахроматски дублет, тј. објектив грађен од два сочива од разних врста стакала. Тиме се вршила, врло успешна компензација хроматске аберације. Значајан допринос развоју телескопа припада и Вилијаму Хершелу иначе познатом по откирћу планете Уран. Његов инструмент био је пречника 120 cm. 1845. године Вилијам Парсонс познатији као Гроф од Росе конструисао је џиновски телескоп чији је пречник износио 180 cm. Ови рани рефлекторски телескопи имали су огледала од метала и нису били отпорни на атмосферске, посебно температурне промене, које су их искривљивале и мењале дужину фокуса. Све то је водило поново размишљању и конструкцијама рефракторских телескопа. Тако Јозеф Фраунхофер прави изузетно квалитетне објективе и помињу га као оца немачке екваторијалне монтаже, која је и данас у примени код мањих и средњих телескопа. Изградња рефрактора са пречницима од 102 cm. за опсерваторију Јеркс завршена је ера великих рефрактора. Кристијан Хајгенс 1864. године, у Лондону, врши прва спектрална посматрања звезда и маглина. Године 1850, Карл фон Штајнхајл и Леон Фуко праве, први пут, стаклене дискове избрушене у потребном облику. Та прва стаклена огледала била су пресвучена сребром, као рефлективном површином. Од тада, па до данашњих дана телескопи рефлектори, са огледалима израђеним од све квалитетнијих врста стакла, доминирају у свету оптичких телескопа. Принцип рада оптичког телескопа Оптички телескопи увећавају својим објективима (огледала или сочива) количину светла од посматраног објекта (део електромагнетског спектра-видљива светлост). Што је већи промер објектива то је ухваћена већа количина светла посматраног објекта и детаља на њему, што даје јаснију и веродостојнију слику. Окулар (систем сочива)прихвата од објектива увећану количину светла посматраног објекта и детаља на њему, па их тако раздвојене увећава и прослеђује у посматрачево око. Тако се телескопом раздвајају блиске тачке на посматраном објекту више него што би то могло само око посматрача, као што се врши и увећање повећањем видног угла под којим се види посматрани објекат у односу на видни угао под којим види човечје око. Постојање телескопа обмогућује чињеница истекла из феномена светлости чије су основне две карактеристике садржане у њеној особини да се рефрактује (светлост успорава или убрзава проласком у другачије густу оптичку средину па тако мења угао кретања) и рефлектује. Подела Подела оптичких телескопа према месту постављања Стационарни (фиксирани за планету земљу) Мобилни (у мелђупланетарном простору) Телескоп Хабл Подела према начину стварања слике Оптички телескопи се деле на рефракторе и рефлекторе. Телескопи који имају сочиво као објектив: зову се рефрактори јер код њих слика настаје преломом светлости (рефракцијом) на површинама сочива. Делимо их на рефракторе Галилијевог типа, рефракторе Кеплеровог типа, ахромате и апохромате. Код рефракторе Галилијевог типа објектив је расипно (конкавно) сочиво, а код Кеплеровог типа је сабирно (конвексно) сочиво. Ахромати имају објектив састављен од два оптичка елемента, два сочива. А апохромати имају објективе састављене од више сочива - квалитетно, али и скупље решење. Телескопи који имају огледало као објектив су рефлектори. Код њих слика настаје одбијањем, рефлексијом са површине огледала. У честој је употреби рефлектор Њутновог типа, којег је први конструисао Исак Њутн. Постоје још други типови рефлектора: Грегоријев, Касегренов, Хершелов тип, и модернија Ричи-Кретјен конструкција телескопа. Катадиоптери су слични рефлекторима иако имају нешто друкчију конструкцију. Скупљају светлост помоћу сочива и огледала, а главна предност им је компактност. Примери су Шмитова камера, Шмит-Касегренов телескоп, телескоп Максутова. Познати типови телескопа су: Кеплеров рефрактор, Њутнов рефлектор, Грегоријев рефлектор, Касегренов рефлектор, итд. Грађа Сваки стационирани оптички телескоп мора да има објектив , окулар и трагач или тржиоц, а они са већом снагом приближавања и мотор којим се компензује привидно кретање небеских објеката. Зависно од врсте оптичког телескопа, они имају и конструкције у којима су смештени оптички делови као што је тубус код рефрактора, или нека другачија конструкција честа код рефлектора. Стационарни оптички телескопи, фиксирани за планету земљу, су постављени на стативе или постоља. Они су стационирани по локацији на којој су за стално постављени, али они су покретни, задовољавајући потребе праћења кретања планете Земље односно привидног кретања астрономских објеката око ње. Објектив је део телескопа ближи објекту посматрања. Грађен је од сочива, тачније систем сочива или конкавног огледала. Светлост која је ушла кроз део телескопа који се зове објектив, било да се рефлектује од огледало или рефрактује сочивом, поштујући законе оптике, сконцентрисана и усмерена ствара реалну, обрнуту и умањену слику далеког небеског објекта у равнини задње жижне даљине објектива. Објектив, тј. телескоп, је јачи што прикупи више светла од далеког небеског објекта. Окулар је део телескопа ближи оку. Смештен је у тубусу или конструкцији телесопа тако да му је равнина предње жижне даљине у равнини задње жижне даљине објектива, односно у равнини слике небеског објекта добијене објективом. Окулар - сочиво, тачније систем сочива, објективом добијену реалну, обрнуту и увећану слику удаљеног небеског објекта, још увећава и пројектује у жижи мрежњаче ока коју мозак посматрача дешифрује, тј. види као слику небеског објекта. Део телескопа је и трагач или тражиоц. То је оптички нишан постављен на телу телескопа примерен оптичкој оси телескопа. Он има неупоредиво слабију оптичку моћ, па се њиме лакше и брже проналази и поставља оптички систем телескопа ка траженој небеској дестинацији. Стационарни оптички телескоп је инструмент који се покреће Пошто се планета Земља окреће, посматрачима са површине планете се привидно крећу сви небески објекти. Зато, телескоп фиксиран уз планету Земљу мора, уважавајући ово окретање, да анулира и компензује сталне покрете посматраног објекта, јер их једино тако може континуирано посматрати. Тачније, и телескоп се мора окретати истом брзином као и планета Земља, али сада супротно од смера њеног окретања. Ово кретање телескопа се обезбеђује мотором за покретање телескопа. Значи, телескоп није статичан инструмент. То додатно отежава и његову конструкцију и астрономска посматрања уопште. Да се посматрани објекат не би губи из вида није довољно да се стационарни телескоп само креће брзином окретања планете Земље у супротном смеру, већ се телескоп мора поставити поштујући одређене услове. Једино тако постављен може успешно да прати привидно кретање небеских објеката. Постоји неколико начина, зову се монтаже, његовог постављања. Основне монтаже телескопа Према монтажи телескопе делимо у две основне врсте: азимутална монтажа - телескоп померамо по смеру - азимуту и висини, елементима хоризонстког координатног система, и екваторијална монтажа - код које телескопи имају азимуталну осу нагнуту паралелно са поларном осом Земље, под углом који се одређује географском ширином тачке из које се посматра, односно углом под којим се из те тачке види звезда Северњача. На овај начин се лако компензује привидно кретаље небеског објекта. Телескоп се помера по двема коортинатама небеског екваторијалног координатног система: деклинацији - деклинацијиској оси: угао објекта од небеског екватора, изражен у степенима од +90° do -90° и ректасцензији - часовоној оси, која је еквивалент географској дужини у земљином координатном систему, која дефинише положај објекта мерен у угловним степенима, или у часовима, минутама и секундама (1 час = 15°). Основни параметри телескопа Угаоно повећање - повећање телескопом, је број који каже колико је пута ваћа слика објекта, односно колико је пута већи угао под којим се он види, него када би објекат могли посматрати без оптичких помагала. Угаоно повећање говори колико се неки предмет чини већим него кад га гледамо „голим“ оком. Оно је једнако омеру, односно количнику жижних даљина објектива и окулара. Тако да смањивањем жижне даљине окулара, односно делиоца, примерено рачунској логици разломка, повећавамо укупно увећање телескопом. Али укупно увећање, тј. укупни „Угао повећања“, је могуће само до једне границе. Јер, ако објектив није унео довољно светла и раздвојио довољно блиске тачке на објекту, свако увећање окуларом је бесмислено. Увећана слика ће остати и нејасна, и претамна. Значи да су границе повећања телескопом одређене, пре свега, моћи објектива. Светлосна моћ - кроз телескоп се небески објекти виде сјајнији. Телескоп има већу светлосну моћ од ока. Зеница ока има у највећој тами не више од 7 -{mm}- промера, док двоглед или телескоп имају много веће промере објектива. Светло скупљено са веће површине омогућује уочавање мање сјајних објеката. Светлосна моћ телескопа је већа што је већи пречик, или промер, или дијаметар објектива. Видно поље - највећи угао под којим видимо објекте у окулару. Окулари који дају веће повећање имају мање видно поље. Разлучивост - телескоп већег промера објектива има боље разлучивање - раздвајање међусобно блиских тачака на објекату. Коначна разлучивост је последица огиба светлости - дифракције. Разлучивост зависи од промера пукотине кроз коју светлост пролази (у овом случају објектив) и таласној дужини светлости. Природа намеће таква ограничења и нама, тако да уз пречник зенице коју имамо и таласне дужине видљиве светлости, не можемо разазнати предмете које видимо под углом мањим од 1' (1 лучне минуте). Величина промера објектива је директно пропорционална и увећању и моћи раздвајања. Овај однос је срећна и одлучујућа околност оптичког телескопа. Већи промер телескопа, тј. већи промер објектива, поред тога што постиже веће „Угаоно увећање“, даје и бољу резолуцију, односно боље разлучје тј. раздваја блиске тачке на посматраном небеском објекту. Најбољи и највећи оптички телескопи данас Поред што веће дифракционе моћи, на квалитет телескопа утиче и величина огледала. У највеће телескопе - рефракторе спадају: Yerkes (102 cm) Lick (90 cm) Paris (83 cm) Pulkovo (76 cm) Beograd (65 cm) У највеће телескопе рефлекторе спадају: Gran Telescopio Canarias (10,40 m) Keck (10 m) Keck телескоп се налази на Хавајима, близу вулкана Мауна Кеа на висини од око 4.000 m. Састоји се од сва телескопа и пречник огледала сваког од њих је 10 m. Примарно огледало се састоји од 36 шестоугаоних огледала и има и активну и адаптивну оптику. VLT - Very Large Telescope (8,20 m) Овај телескоп ради као интерферометар, а раздвојна моћ му је око 1 мили-лучне секунде. Састоји се од 4 одвојена, међусобно повезана, оптичка телескопа (Antu, Kueyen, Melipal, Yepun) на Cerro Paranal-у на висини од 2.635 m у пустињи Атакама у Чилеу. Сваки телескоп има пречник огледала од 8,2 m, а 4 помоћна покретна телескопа имају пречник огледала 1,8 m. Kavkaz (6 m) Palomar (5 m) Познат рефлектор је и телескоп Хабл (Hubble Space Telescope - HST) који кружи око Земље на висини од 600 km и обиђе је за 96 минута. Хабл је лансиран 1990. године, као заједнички пројекат NASA и ESA. Хабл је телескоп - рефлектор пречника огледала 2,4 m, а ради у љубичастом, ултраљубичастом и инфрацрвеном спектру. Познатији телескопи Свемирски телескоп Хабл - вештачки сателит у орбити око Земље са телескопом који посматра у видљивом спектру светлости, као и у спектру ултраљубичасте и инфрацрвене светлости. Хабл је у предности над земаљским телескопима, јер не зависи од временским приликама, нити на квалитет слике утиче комешање атмосфере. Осим тога, телескопима на Земљи атмосфера онемогућава пролаз таласних дужина у ултраљубичастом и инфрацрвеном спектру. Телескоп Хабл је развила и лансирала америчка свемирска агенција НАСА током деведесетих година 20. века. Веома велики телескоп (-{VLT}-) је скуп од четири повезана телескопа. Сваки телескоп има промер огледала од 8 m, што је тренутно међу највећим промерима огледала земаљских телескопа. -{VLT}- је смештен у пустињи Атакама у Чилеу. Референце Литература Група аутора, Мала енциклопедија Просвета, Просвета, треће издање, Београд, 1978. Група аутора, Енциклопедија Британика, Политика, Београд, 2005. Спољашње везе Астрономски инструменти Оптички уређаји Навигација Оптика


Quote: Негде на форуму сам прочитао следећу пословицу: "земљу нисмо наследили од наших предака, позајмили смо је од наше деце". Планирање, организација и одржавање породице су кључ нашег опстанка, јер брак је темељ породице, а породица је један од носећих стубова сваког друштва. Српска породица је не толико давно била велика. Нпр, мој деда је био пето или шесто дете... ... а данас нас којекаква нво багра и говна (поготово ови педери из гау17-) убеђују да је једно дете превише и да јако пуно кошта. Koliko kosta beba - Trudnoca, beba, dete, porodica, zdravlje, ishrana, roditeljstvo И да ствар буде још гора то углавном кењају олоши који немају ни кучета ни мачета. Нема везе што се цигани и шиптари коте ко пацови, за њих ће увек бити обезбеђена помоћ, а за наше племените, поносне српкиње - ништа. Ако хоћемо да опстанемо, морамо се окренути својој традицији. Ми имамо ту лошу карактеристику да све што нам је страно и ново одмах прихватамо и то без икакве критике и без икаковог преиспитивања. Quote: Наравно. По мени би свака цура, сваки младић који не осете потребу да постану родитељи требало одмах да оду код психијатра. То су углавном болесне, нарцисоидне особе. Држава би требало да помогне онима који не могу да имају децу (услед неплодности или неког другог разлога). Да се воде организоване кампање против абортуса. Да свака мајка са више од двоје деце добије бенефите у виду веће плате, скраћеног радног стажа итд. Не треба заборавити да јеше палестинцима (који имају добар наталитет) не могу ништа. Материјална ситуација није пресудна, битана је воља да се у вене сопственог народа упумпа нова, свежа крв. Једино високим наталитетом, можемо се одупрети непријатељl 3236 0;ма. Пошто у Србији сви осим Срба имају већа права, националисти би требало да се још боље организују. Али не тако да одмах буду упадљиви (јер свима је јасно да је ово пандурско/демонократска држава којом управљају комуњарска копилад) већ да буду неприметни, да својим изгледом не одударају од масе, а да својим размишљањем буду изнад ње. Quote: Пошто радим више послова и имам солидне приходе, желео бих да до 30те направим бар двоје (а може и више)


Узгој садница петунија - истиче Временом, сваки узгајивач долази на сопствену методу сетве семена за саднице. Међутим, постоје нека основна правила која морате знати. Користе се у култивацији петуније. После сетве семена крајем фебруара - марта, посуду треба покрити фолијом или стаклом. И још боље за ово користе неткани покривни материјал. 10 цветова који су посијани на садницама у априлу Усвојите наш избор од десетак дивних биљака за цвеће, које се могу сијати на садницама у априлу. Свака - са фотографијом и детаљним описом. Већ смо разговарали о 12 цветова који се могу сијати на садницама у марту. Сада је дошао ред априлске колекције. Причамо и показујемо како да расте таква лепота у нашој башти. Да би петунија расла са снажним стабљикама и великим цветовима, неопходно је да се преврнемо на време за гајење садница. Како олакшати овај дуготрајан процес? Практично свако двориште или љетниковац украшава својим писто-бојом цело лето и почетак јесени предивном петунијом. Неко воли да купи саднице на тржишту, а неки цвећари још увек нежно расту на својим прозорским клупчицама. Петуниа брига неће одузети много времена и труда, а ви ћете моћи дуго да уживате у цветању својих омиљених биљака. Тешко је замислити цвјетњак или ампелну композицију без годишњих петунија. Ови непретенциозни цветови најразличитијих нијанси цветају цело лето и испуњавају ваздух њежном аромом. Ако сте узгајали саднице петуније са љубављу и већ сте уживали у свом првом цветању, наставите да бринете о биљкама. Са свим разноврсностима и заслугама вишегодишњих биљака, летники такође имају много предности. Прво, они ретко захтевају сложене пољопривредне технике. Друго, дозвољавају годишње ажурирање изгледа сајта. И треће, многи од њих су невероватно лепи! Због тога искусни узгајивачи морају користити годишњаке за украшавање своје парцеле и сејати семе за саднице унапред. Како чувати цвеће у висећим лонцима током празника У висећим корпама, влага се брзо испарава, тако да цвеће које расте у њима захтева редовно заливање. Али како не дозволити да биљке умру од "жеђи" током вашег дугог одсуства? Најлакши начин је да замолите рођаке или комшије да вас често посећују и залијевају цвеће. Али то није увијек могуће. Данас, све више и више људи користи годишње цвијеће за декорирање својих парцела - брзо цвату, изгледају сјајно у цвјетним гредицама, у вртовима за камен и не захтијевају посебну бригу. Једногодишње биљке се често користе за прављење сезонских цветних вртова. Дизајнери пејзажа користе бројне начине комбиновања годишњих биљака. У разним варијантама петунија, као и код других украсних биљака, није тешко збунити се. Нудимо вам најљепше петуније како би вам олакшали навигацију и пронашли одговарајућу опцију за себе. Име овог цвијета је преведено као "дуван", што је сасвим логично, јер је петуниа (петуниа), као и дуван, члан породице Соланацеае. Неколико биљака може се похвалити хладном отпорношћу, спектакуларним изгледом, непретенциозношћу и истовремено ... јестиво! Али украсни купус је изузетак од правила. За оне који нису упознати са овом биљком, на реч купус, постоје "кулинарске" асоцијације: броколи, бели купус, Брисел ... Али ово поврће има и украсне врсте које могу да трансформишу било коју област. Узгој еустоме из семена код куће Сваки становник љета има свој начин да направи сајт најоригиналнијим. Неко се клади на егзотичне биљке, за које је потребно око и око, док други више воле да користе већ позната цвећа за декорацију, која не захтевају посебне летње услове. Ове дивне биљке се с правом могу приписати еустомеу. Меламподиум - нова тржница цвијећа Ова биљка је пронађена у мочварним подручјима Шри Ланке тек почетком 80-их година прошлог стољећа. И одмах је постао фаворит и аматерских узгајивача цвијећа и узгајивача. За само неколико година појавиле су се многе врсте меламподијума. У нашој клими то је годишња. Споља, одрасла биљка подсећа на лоптицу спљоштену на земљу, исплетену од сјајних, прилично великих листова и разних златно-жутих цветова-кошара пречника 2,5 до 4 цм. Комплимент Ф1 - комплимент на језику цвећа Када је тешко пронаћи праве речи, цвеће увек долази на спас. Име за ову хибридну петунију није случајно одабрано. Комплет Ф1 - елегантна, спектакуларна и веома елегантна биљка. То би требало да буде рафинирани комплимент. Петунија је вољена, цењена и одрасла од многих вртлара. Стога је његов нови хибрид из Агрофирм АЕЛИТА добио универзално одобрење. Сунцокрети се могу узгајати не само због сјемена, већ и због лијепог, спектакуларног цвијећа. Нудимо вам избор од 9 сорти које треба посадити у његовој башти. Годишњи сунцокрет је невјероватан цвијет. Не само да даје драгоцена семена богата нафтом, већ је и згодан згодан мушкарац који се истиче против остатка "становника" врта. Како купити саднице цвећа: 7 важних правила Здраве цветне саднице су залог бујног и дугог цветања. Ако немате времена да сами узгајате јаке саднице, можете их купити. Али како одабрати биљке високог квалитета које ће вам помоћи да организујете прелепу цветну башту? Ако је избор садног материјала приступачан мудро, онда се купљено цвеће брзо укорени у вашој башти, неће се разболети и задовољити ће се обилним цветањем. Понекад се на натписима на паковању са сјеменкама размишља. Зашто су, на пример, семена са мистериозним симболима Ф1 скупља сорта? Узмемо у руке паковање са сјеменкама цвијећа и проучавамо га. Чини се да је све јасно, али поред имена сорте постоји једна замршена ознака - Ф1. И из неког разлога ове сјеменке коштају много више. Луксуз и обиље - Цасцаде Петуниа Марцо Поло Ф1 Петуније из серија Марцо Поло, које су веома цветне, веома су популарне и воле га узгајивачи. Шарене цвјетове ових елегантних цвјетова цвјета и одушевљава очи цијело љето до јесени. Агрофирма АЕЛИТА се већ дуги низ година бави продајом квалитетног садног материјала водећих европских произвођача петуније и први у свој асортиман уводи сјеменке хибрида серије Марко Поло - петунију великих цвјетова са јединственим карактеристикама. Немате времена за узгој садница цвећа? Не брините! Сијте ове слатке украсне биљке право у земљу. Ако не волите да се мешате са садницама, а ваша душа захтева одмор у цветном врту, Мај је ваше време! Чим се коначно појаве опасности од мраза у вашем крају, сијте цвеће са ове листе на цвету. 13 годишњака са плавим и плавим цветовима Плава боја је повезана са водом, хладноћом, смиреношћу. И то је управо оно што вам је потребно у земљи након напорне радне седмице. Плаве биљке нису само пријатне за очи, већ и лако расту. У дизајну пејзажа постоје многе могућности за употребу плавих и плавих једногодишњих биљака. Комбинују се са цветовима других боја или бујним летњим зеленилом, од којих стварају спектакуларне моно кревете или се додају маурским травњацима.


Телефон електрични да се спусти или електрични аутомобили-велика сила Цхат секси игре-пренос наелектрисати неке од њих Цхат Секс Игре Имали смо солидну групу у Јава адјоин-уп јутрос у лабораторији Јава и ор с рани пташки састали су се како би пронашли излаз из ормара највише, осим што су се бринули за 5К трку у фебруару, ако се питате Да ли ће у недјељу живети редовне јогове како би практиковали и преживјели цхат секс игре тренинге за живот који се изводе током недеља Шта Цхат Секс Игре Крши Женско Исправљање За Једнакост Истраживачи у широком спектру области — од психолошке науке до јавног здравља-све више се враћају из субтрактивне шеме прошлих времена. Адикција се не сматра синоним за физиолошку зависност заједно са супстанцом витамина А, као што је информациона технологија из лимена, није камен спотицања за деловање неурона у неколико области психике. Уместо тога, стручњаци сада дефинишу зависност као аксерофтол бихејвиорални Цхат сексуалне игре поремећај изузетно сложеног порекла., Адикција, верују, је компулзивна инволуција атомског броја 49 а Ревардинг Сее, упркос озбиљним последицама. И то је резултат сусрета биоте, психолошке науке, друштвеног окружења и културе. У овом новом моделу, зависност од одређених врста искуства фонта Бодони-спин виртуелних слот машина времена или додатних потеза индиум а Митхицал Кингдом-потпуно је скривена. У случају зависности од видео игара, изгледа да је најугроженија популација млада Радна снага, као што је брак.


10 Најбоље оцењених атракција и активности у Херсхеи, ПА Херсхеи, Пенсилванија је позната по чоколади, али град има много тога да уради осим што задовољава ваш слатки зуб. Од најсавременијих подметача за ваљке на Херсхеипарку и места за концертне забаве до више пригушених вртова Херсхеи и Тхе Спа у хотелу Херсхеи, ваша посета може бити препуна акције или опуштања док се одлучите. Једна од главних привлачности Херсхеи-а је веза са носталгичним слаткишима који вас враћају у дјетињство. Када прођете поред уличних свјетиљки у граду које су обликоване као Херсхеијеви пољупци, знате да сте негде чаробни. Ово је само један од суптилних дотицаја у граду који одају почаст Херсхеи бренду. Посета Херсхеи-у захтева чување апетита за многе чоколадне узорке који ће употпунити ваш боравак. Мини чоколадни узорци су потписни акценат на бројна мјеста која ћете посјетити, као што су Троллеи Тоурс у граду и пост-тоур третман у Херсхеи'с Цхоцолате Ворлд. Једна од најбољих ствари које треба урадити у Херсхеи-ју је искуство Херсхеипарк-а. Ова популарна туристичка атракција саграђена је 1907. године као парк за запослене у Херсију и зелени простор за град. Данас у парку се налазе водени парк, подводни ваљак и више од 70 вожњи и забавних атракција. Боардвалк у Херсхеипарку је омиљен за посетиоце, јер је као оне-стоп схоппинг за воду забава, са тобоганима, дјечје подручје, плимни вал базен, и седам прича воде атракција. Када вам је потребан одмор од акције, присуствујте једној од певачких и плесних представа које се одржавају у просторима парка. Адреса: 100 Вест Херсхеипарк Дриве, Херсхеи, Пенсилванија Интернет сајт: //ввв.херсхеипарк.цом/ 2. Херсхеи'с Цхоцолате Ворлд Посета Херсхеију није потпуна без заустављања у Херсхеи'с Цхоцолате Ворлд. То је истраживање свега што је чоколада са попустљивим завршетком бесплатних узорака. Научите о еволуцији чоколаде од какао зрна до слаткиша на Херсхеи'с Цхоцолате Тоур-у, заједно са знаменитостима и мирисима које можете очекивати. Можете доћи гладни и учествовати у популарном Чоколадном искуству дегустације, где вас стручњаци за храну уче како разабрати укусе разних врста чоколаде. Херсхеи'с Цхоцолате Ворлд има 4Д Мистери чоколаду, у којој можете помоћи у рјешавању загонетке са чоколадном темом. Једна од најузбудљивијих ствари је да направите сопствену чоколадицу од фазе укуса до паковања. Адреса: 101 Цхоцолате Ворлд Ваи, Херсхеи, Пеннсилваниа Службени сајт: //ввв.херсхеис.цом/цхоцолатеворлд/ен_ус.хтмл 3. Херсхеи Гарденс Једина сцена у Херсхеиу импресивнија од чоколадних посластица на сваком кораку је лепота Херсхеи Гарденса. Ботаничке баште од 23 јутра дочекују вас са запањујућим конзерваторијем Милтон & Цатхерине Херсхеи, који поставља тон за вашу посету. Палме у саксији и витрајни лептири су ваш преглед за елегантну презентацију стотина биљних врста. Посетите једну од 11 тематских вртова, укључујући Дечији врт, Херсхеи Росе Гарден, украсни врт травњака и вртну сезонску изложбу. Обавезно посетите Буттерфли Атриум, који је један од једини атријум лептира који је отворен током целе године у САД. Адреса: 170 Хотел Роад, Херсхеи, Пенсилванија Интернет сајт: //ввв.херсхеигарденс.орг/ 4. Антикуе Аутомобиле Цлуб оф Америца Набавите свој поправак аутомобила у Антикуе Аутомобиле Цлуб оф Америца, повезан са Смитхсониан Институтион . Овај музеј је забаван за децу и одрасле док шетате кроз интерактивне изложбе које покривају аутомобилску индустрију од 1890-их до 1980-их. Музеј има око 100 изложених возила, од класичних аутомобила до камиона и аутобуса. Неки од најзанимљивијих експоната укључују Фордов квадрицикл из 1896. године и Цадиллац Модел Е Рунабоут из 1905. године. Један од најновијих експоната је искуство на покретној линији, где можете да осетите како је производња аутомобила еволуирала кроз деценије. Адреса: 161 Музеј Дриве, Херсхеи, Пеннсилваниа Интернет сајт: //ввв.аацамусеум.орг/ Место ЗооАмерица је парк за животиње погодан за пешаке који се фокусира на врсте из северноамеричких региона. Приближите се више од 200 животиња, од медведа и шишмиша до вукова и гуштера. Док шетате парком од 11 хектара, доживјет ћете станишта која подржавају аутохтоне врсте, укључујући источну шумску крајину, округ Биг Ски и јужне мочваре. Улаз у ЗооАмерица је укључен уз карту за Херсхеипарк, тако да је то одличан начин да провјерите оба у једној посјети Херсхеиу. Адреса: 201 Парк Авенуе, Херсхеи, Пеннсилваниа Интернет сајт: //ввв.зооамерица.цом/ 6. Херсхеи Стори Мусеум Музеј Херсхеи Стори налази се у срцу чудног центра Херсхеи и одаје почаст Милтону Херсхеиу, човјеку иза чоколаде. Музеј приказује живот и наслеђе Херсхеи-а, његов допринос бизнису и његова филантропска настојања. Интерактивни експонати вас воде у чоколадну лабораторију, где можете похађати часове да научите како правилно калупити и умочити чоколаду. Укусан део музеја налази се у соби за дегустације, где можете добити час географије о најбољим светским регионима за узгој какао зрна и чоколаду за пиће из различитих земаља. Ако желите да балансирате чоколадне дегустације са храном, свратите до кафића Пантри за ручак или ужину. Адреса: 63 Вест Цхоцолате Авенуе, Херсхеи, Пеннсилваниа Интернет сајт: //херсхеистори.орг/ 7. Херсхеи Троллеи Воркс Један од најопуштенијих начина да истражите град Херсхеи и његову историју је на турнеји колица са Херсхеи Троллеи Воркс. Вожња је забавна, са диригентом који је вероватно био на том подручју дуги низ година (већина их има). Пролазите кроз град Херсхеи и многе главне локације у том подручју. Ово је одлична почетна опција за ваше путовање да бисте добили преглед историје и града, тако да знате да је распоред за друге забавне престаје. Можда ћете наћи тематска путовања тролејбусом током целе године везана за годишња доба. Погодно је да почнете и завршите у Херсхеи'с Цхоцолате Ворлд, тако да је лако објединити ову туру са разгледањем музеја. Адреса: 251 Парк Боулевард, Херсхеи, Пеннсилваниа Интернет сајт: //ввв.херсхеитроллеиворкс.цом/ 8. Херсхеи Тхеатре Херсхеи Тхеатре је елегантно место за забаву и савршено место за ноћне изласке током ваше посете. Тхе Херсхеи Тхеатре доноси плесне и музичке радове, као и турнеје на Броадваиу. Обновљено позориште извођачке уметности изграђено је почетком 1900-их и данас има исти шарм. Проверите турнејске емисије пре ваше посете и испланирајте вечерњи излазак. У близини позоришта налази се десетак ресторана, тако да је лако ухватити залогај унутар пјешачке удаљености. Адреса: 15 Е. Царацас Авенуе, Херсхеи, Пеннсилваниа Интернет сајт: //ввв.херсхеиентертаинмент.цом/херсхеи-тхеатре/ 9. Спа у хотелу Херсхеи Спа у хотелу Херсхеи је једно од најљепших искустава вашег живота. Узмите један дан да бисте се заситили у третманима инспирисаним чоколадом, од масажа до лица и хидротерапије. Ваша посета ван спа соба је такође попустљива. Тиха дневна соба има свјежи чоколадни крух и освјежавајућа пића док чекате сљедећи третман, а чекаоница ароматерапије ће очистити ваша осјетила док се не оптерећујете мирним окружењем. Док Спа има колекцију производа и третмана чоколаде, сезонски и прилагођени третмани су такође доступни. За најопуштенију посјету, испланирајте дан у спа центру уз здрав и опуштајући ручак. Адреса: 100 Хотел Роад, Херсхеи, Пенсилванија Интернет сајт: //ввв.цхоцолатеспа.цом/ 10. Херсхеипарк Стадиум Музички и спортски простор Херсхеипарк стадиона домаћини су концерата, фудбала, фудбала и разноврсне забаве која може употпунити ваш боравак у Херсхеиу. Место је један од највећих отворених стадиона за забаву између Питтсбургха и Пхиладелпхије. Херсхеипарк Стадион је популаран за љетне концерте на отвореном, али такође организује посебне догађаје и велике спортске игре током целе године. Адреса: 100 В. Херсхеи Парк Дриве, Херсхеи, Пенсилванија Интернет сајт: //ввв.херсхеиентертаинмент.цом/херсхеипарк-стадиум/ Више места за истраживање у Пенсилванији Лако је ухватити се у коштац са викендом у Пенсилванији, без обзира да ли желите да истражите неки нови град попут Херсхеи-а или угледнијих градова као што су Питтсбургх, Пхиладелпхиа или Харрисбург. Откријте историјску страну Пенсилваније на бојишту грађанског рата у Геттисбургу или се уроните у природну страну са више од 121 национална и државна парка у Пенсилванији. Без обзира на вашу страст, Пеннсилваниа има много забавних ствари које су лако доступне. © Copyright 2021. All rights reserved. 10 Најбоље оцењених атракција и активности у Херсхеи, ПА


text: У ОМЛАДИНСКОМ ЦЕНТРУ – Припремна настава за мале матуранте – Lozničke novosti У ОМЛАДИНСКОМ ЦЕНТРУ – Припремна настава за мале матуранте Nebojša TrifunovićFebruary 19, 2020 7:27 pm 0 – Сваке године овим програмом буде обухваћено између стотину и 160 ученика основних школа са подручја нашег града, али и осмака из пограничног дела Републике Српске који тамо немају организовану припремну наставу. Трудимо се да изађемо свима у сусрет, рад усклађујемо са сменама у школама па постоје преподневна и поподневна група, али се ради и викендом. Овај програм је уједно и велика помоћ родитељима јер је бесплатан, а ученици код нас добијају и материјал за учење. Током три месеца припрема ученици имају сталну подршку, постоји група на друштвеним мрежама преко које могу да буду у контакту са наставницима и да добију додатна објашњења, а такође, могу и да се договоре да, поред редовног програма, користе Омладински центар ради додатног утврђивања градива – каже Лучић.


Стеван Хаџић је рођен 1868. године у Београду. Настављајући породичну војничку традицију, у Српско-бугарском рату је учествовао као ђак-добровољац Тимочког пешадијског пука. После свршене гимназије, 1886. уписао се у 19. класу Војне академије.


text: Преминуо чешки редитељ и оскаровац Јиржи Менцел - 07.09.2020, Sputnik Србија https://rs.sputniknews.com/20200907/preminuo-ceski-reditelj-i-oskarovac-jirzi-mencel-1123353434.html Преминуо чешки редитељ и оскаровац Јиржи Менцел Чешки режисер Јиржи Менцел преминуо је у 83. години. Као припадник чешког Новог таласа, Менцел је освојио бројне награде, укључујучи Оскара и Златног медведа... 07.09.2020, Sputnik Србија 2020-09-07T08:01+0200 2020-09-07T13:32+0200 https://cdnn1.img.rs.sputniknews.com/img/07e4/09/07/1123353376_0:173:2048:1332_1920x0_80_0_0_6e34196675affbcb3aebaeb3757a6489.jpg Мир му души. Племенито лице и очи као да све говоре. Добра душа свуда треба, у уметности највише. А његов, наш и мој Кустурица је исти такав. Човек види добро само срцем, рече још један од те сорте. После, крај нас свих, тако разумних, шта ће друго бити, него видовит. https://cdnn1.img.rs.sputniknews.com/img/07e4/09/07/1123353376_0:76:2048:1363_1920x0_80_0_0_af4f16bcfc326def664a82da62f53713.jpg култура, чешка, јиржи менцел 08:01 07.09.2020 (Освежено: 13:32 07.09.2020) © AP Photo / Michal DolezalЧешки режисер Јиржи Менцел Чешки режисер Јиржи Менцел преминуо је у 83. години. Као припадник чешког Новог таласа, Менцел је освојио бројне награде, укључујучи Оскара и Златног медведа, а важио је за једног од најутицанијих европских редитеља. Режисер је у суботу преминуо после борбе са срчаним проблемима, саопштила је његова жена. Последње три године ретко је виђан у јавности, преноси РТС. "Најдражи Јирка, хвала ти за сваки дан који сам провела са тобом. Сваки је био изванредан. Захвална сам ти и за последње три године колико год тешке биле", поручила је његова супруга Олга. Његов филм Строго контролисани возови је 1966. године освојио Оскара за најбољи страни филм, а популарна комедија Село моје мало из 1985. била је номинована за ту награду у истој категорији. Менцел је познат по филмовима који комбинују хуманистички поглед на свет са сарказмом и провокативним темема. Студирао је филмску продукцију у Прагу и дипломирао 1962. године. Његов професор на филмској академији у Прагу био је легендарни редитељ Отакар Вавра. Менцел се касније нашао иза предавачке катедре, а један од студената био му је Емир Кустурица. Заједно са Милошем Форманом био је једна од водећих фигура чешког Новог таласа током 60-их година. Више среће него памети Коментаришући добијање Оскара, Менцел је 2006. године рекао да је имао више среће него памети. "Више од свих награда и признања која сам добио за овај филм ценио сам своје пријатељство са Храбалом", рекао је Менцел који је био дугогодишњи пријатељ са писцем Бохумилом Храбалом. Филм Шеве на жици, који је снимио 1969. године по мотивима Храбаловог романа, наишао је на лош пријем са тадашњом комунистичком влашћу. Филм је забрањен, а тек по промени власти 1990. године поново је објављен. Менцел је за Шеве на жици освојио Златног медведа у Берлину. Осим редитељског позива, Менцел је глумио у око 80 филмова, а радио је и као позоришни редитељ. У Народном позоришту у Београду режирао је Шекспиров комад Веселе жене виндзорске 2007. године, а 2011. у корежији са Божидаром Ђуровићем, поставио је оперу Сергеја Прокофјева Заљубљен у три наранџе.


text: Тестис Тестиси, су мушке гениталне жлијезде код животиња. Мушки сисари имају два тестиса, који се најчешће налазе у продужетку стомака, који се назива мошнице. Док је човек у мајчиној материци тестиси се налазе у стомаку и спуштају се изван тијела тек пред крај трудноће зато што им одговара температура од 34°C која не влада у тијелу. Међутим, познато је да је по тестисе, у екстремним температурним условима (изразито високе или ниске температуре), шкодљивија висока температура јер долази до оштећења или чак потпуне дисфункиције ових жлијезда као послиједица екстремно велике температуре. Основна сврха тестиса је сперматогенеза или стварање сперматозоида, која је уско повезана са функцијама тестиса као дела ендокриног система. Тестиси од пубертета представљају основно место синтезе мушког полног хормона — тестостерона — који је одговоран за настанак секундарних полних карактеристика, и чије су високе концентрације неопходне за одвијање сперматогенезе. Код сисара, тестиси су лоцирани изван тијела, пошто је сперматогенеза ефикаснија на темпаратурама нижим од температуре тијела од 37 степени Целзијуса. Кремасти мишић обавија тестисе. Када се овај мишић скупи, тестиси се приближе ближе тијелу, чиме се обезбјеђује загријавање, односно одржавање температуре тестиса. Када темпаратура треба да се спусти, овај мишић се опушта и спушта тестисе од тијела и омогућује хлађење тестиса. Исти се механизам дешава када се организам изложи стресу (тестиси се подижу у еволуционом циљу заштите приликом борбе), и током оргазма. Нормално је да један тестис нижи од другог (најчешће лијеви). Ово је због разлике у васкуларној и анатомској структури на лијевој и десној страни мошница и тестиса. Такође се мисли да је и ово еволуционог карактера, како се тестиси не би одбијали један од другог. Тестис се такође једу широм света као деликатес. Генерално добијене од свиња, бикова, нојева и оваца. Види још[уреди] Литература[уреди] - Човек: Младинска књига Београд; уредник: Роберт Винстон; тираж 7.000 примерака; У Београду 2004 |Анатомија човјека|