Ватрена ноћ одлуке у Грчкој недеља, 12. феб 2012, 07:30 -> 02:16 Усвојене мере штедње без којих би Грчка банкротирала већ у априлу. На улицама Атине хиљаде демонстраната. Десетине повређених, горе продавнице и зграде банака. Премијер поручује да насиље неће бити толерисано. Историјска одлука грчког парламента - усвојене су оштрије мере штедње, без којих би земља остала без нове међународне финансијске помоћи. Без новог стезања каиша то би, већ у априлу, значило банкрот земље и напуштање евра. На улицама Атине сукоби полиције и демонстраната. Више од 40 људи је повређено у дивљању маскираних изгредника током демонстрација пред зградом Скупштине Грчке у Атини. Државна грчка ТВ-станица НЕТ јавља да су екипе хитне помоћи успеле да проду до око половине повређених, а остали су на други начин превзени до дежурних болница. Хитна помоћ и ватрогасци тешко долазе на места где треба да интервенишу и јер су у току сукоби, а центар града је у облаку сузавца. Други извори кажу да су пред зградом Скупштине запаљене велике ломаче. Ватрогасци су спасли неколико људи који су се склонили у поодрум једне запаљене зграде банке. Велики пожари горе на десетак места у самом центру Атине. Изгредници су запалили један велики централни биоскоп, још две зграде банака, и још неколико других зграда. Запаљене су и демолиране многе продавнице, а изгредници нападају патроле полиције. Пападемос: Болне жртве неопходне Нагласивши да схвата "болне жртве" које тражи од становништва Грчке у замену за финансијску подршку из партнерских земаља, Пападемос је поново указао да би у супротном дошло до неликвидности и мораторијума на плаћање, што би гурнуло Грчку у "економски хаос и неконтролисану социјалну ерупцију". "То би, пре или касније, довело до нашег изласка из зоне евра", рекао је Пападимос. Да су у време када је ситуација била боља, спроведене реформе садржане у садашњем програму Владе, "не бисмо толико дубоко ушли у кризу", рекао је премијер у поруци сународницима од којих се многи на улицама противе новом пакету мера штедње које Скупштина треба да размотри. "Социјална цена овог програма је ограничена у поређењу са економском и социјалном катастрофом до које би дошло ако га не бисмо прихватили", рекао је Пападимос. Указао је да Грчка, са дуплим програмом: помоћ и смањење дугова, и уз домаће мере штедње може "вероватно" доћи до почетка "одрживог развоја" у другој половини 2013. године. Најновије мере штедње обухватају масовно отпуштање из државног сектора привреде, смањење сада већ и основних, гарантованих минималних плата, као и свих пензија. У замену за то повериоци Грчкој обећавају репрограмирање и смањење дуга за укупно 130 милијарди евра што би јој могућило и да избегне проглашење мораторијума на плаћање. Премијер је упозорио да би у случају неликвидност државе Грци изгубили своју уштеђевину, држава не би могла да исплаћује плате и пензије, и дошло би до несташице увозне робе од које Грчка зависи. anonymous [нерегистровани] Bravo braco Grci. Neka stede oni koji su p 2318 ograbili. Чије куће пале,Ааа!? [нерегистровани] Грци су непоправљиви, ЕУ треба да их откачи,то би им била најтежа казна! Nikola [нерегистровани] Mi smo na krizu navikli Jadni stanovnici EU... Mi od 89. nikako da izadjemo iz krize... Samo kad se setim hiperinflacije i sankcija :-( anonymous [нерегистровани] apsurd i laz "Usvojene mere štednje bez kojih bi Grčka bankrotirala već u aprilu."Kakve crne mere stednje kad skoro niko i ne radi vec godinu samo demonstrira ,pali,rusi i narod izjavljuje nezadovoljstvo.Apsurdno je poverovati da Grcka nije vec bankrotirala a oni njihovi na vlast samo lazu svoj narod koji nije naivan da veruje u njihove lazi. anonymous [нерегистровани] Usvojene mere stednje? A tko ih je usvojio?Jeli mozda Grcki narod?Jeste malo morgen jer kolko mnogo imaju pa visak spaljivaju! anonymous [нерегистровани] Strojman ponovo je u modi Duzan si ko Grcka:))) Милица [нерегистровани] Волимо и подржавамо Грке Ма Срби воле Грке без задршке! Ако ту и 2320 тамо има мало ироније и цинизма (опет грчке речи),то је више огорченост због сопственог незавидног положаја. Јасно је да смо сви ми веома забринути због овога што се дешава нашој браћи Грцима. А мислили о њима као о великим радницима или нерадницима, то не умањује неправду садашњих дешавања. Неправда је, јер су Грци пре свега један веома добар и саосећајан народ. Нико не уме да до суза учествује у патњама других као што то умеју Грци. Они су просто Божији народ! Моје је мишљење да је све ово једна велика подметачина Грцима и да су они који подмећу исти они који су то радили и арапском свету. Сви знамо ко су ти. Циљ је да се Грчка пороби ради експлоатације њених добара. Voroncov [нерегистровани] Uzaludno troše energiju naroda Bez revolucionarnog programa uzaludno trošenje energije naroda na ulične nerede. Jovan Mirkovic, Amerika [нерегистровани] Tacno, je da se stanje u Grcku pogorsalo posle ulaska u Euro Zonu. Grcka nije jedina koja se suocava sa problemima Euro Zone, nece biti ni poslednja. najbolje resenje za Grcku je da napusti Euro Zonu i da se okrene sistemu kojeg je uzivala pre ulaska u Euro Zonu. Gradjani Grcke znaju sta su izgubili i zato protestuju da vrate IZGUBLJENO. Samo gradjani Grcke mogu izmeniti sadasnju situaciju, a izgleda da ce im poci za rukom. Pomolimo se Gospodu Bogu za spas nasoj braci i sestrama u Grcku kao i za spas i mir svih koi su u nevolji. Podrska gradjanima Grcke koi ucestvuju u protestima sirom Grcke. Slozno, vratite svoje dostojanstvo i solidarnost drzave Grcke. Politicari su prodate DUSE. Bog u pomoc i MIR BOZJI na njegovoj zemlji. anonymous [нерегистровани] Mediteran... Zar nije malo čudno to da se sve pobune i revolucije dešavaju uglavnom u zemljama mediterana a i malo šire prema istoku?


Туча миграната у Београду, двојица убодена ножем ПочетнаСветПолитикаЕкономијаДруштвоНаоружањеРадиоМултимедијаАнализе и мишљењаЕвропаРусијаРегионЖивотНаукаКултураСвет са СпутњикомОрбита културеСпутњик интервјуЕнергија Спутњика с Јелицом ПутниковићНови Спутњик поредак с Николом ВрзићемФотоИнфографикаВидеоКарикатураИнтервјуиКоментари и АналитикаБеоград+ 24°CНиш+ 25°CСлушајте SputnikПретрагаУживо: Протест присталица покрета „За заједничку Макдонију” испред канцеларије ЕУ у СкопљуТуча миграната у Београду, двојица убодена ножем Sputnik/ Ана ОташевићДруштво22:41 21.04.2017Преузмите краћи линк 371512Два мигранта убодена су ножем вечерас око 20 сати и 30 минута код Економског факултета, близу аутобуске станице у Београду, када су се две групе азиланата потукле, јављају београдски медији.Како наводи „Блиц“, према речима радника околних радњи, око 30 миграната окупило се око паркинга код Економског факултета када је настао општи метеж. Свађа је, наводно, избила око хране, мада сами мигранти кажу да постоје групе које нису у најбољим односима и да се често сукобљавају, додаје „Блиц“. Повређени су превезени у Ургентни центар, а полиција је обавила увиђај. Извор: Танјуг...Google+ViberTelegramWhatsApp512Тагови:туча, избеглице, мигранти, Београд, СрбијаПратиНе пратиСтандарди заједницеДискусијаКоментариши преко Facebook налогаКоментариши преко Sputnik налогаКоментарДодај коментар НовостиНајновијеНајчитанијеНајпопуларније20:02Вучић: Извршена одређена тактичка померања безбедносних снага19:51Протест присталица покрета „За заједничку Макдонију” испред канцеларије ЕУ у Скопљу19:45Вечерас на радију: Зашто Америка није напала Северну Кореју19:44УН: Санкције против Русије неефикасне19:24Албански наум у Македонији – Завади браћу, па владај!Све новостиХаос у Македонији: Више од 100 повређених, народ испред Собрања чека јутро29570НАТО спрема хаос у Скопљу8592Македонија: Ако умре Албанац, прети одмазда (аудио, фото)7307Изгласан улазак Црне Горе у НАТО, опозиција позива на протесте (видео)6434Зашто Италијани умиру од НАТО бомби, а Американци не5701Све новостиХаос у Македонији: Више од 100 повређених, народ испред Собрања чека јутро18Француски суд одбио захтев за изручење, Харадинај: Победа Албанаца (видео, фото)12Вучић: Протестна нота Француској, позив амбасадору Србије на консултације11Британски разарач крај руских обала „порука Путину“8Зашто су европски медији прво јавили да ће Харадинај бити изручен8Све новости


Др Митра Рељић, професор Универзитета у Косовској Митровици - Што не побише, то би да протерају (разговарала Наташа Јовановић) У обећање наших политичких представника како ће ЕУ и међународна заједница обезбедити гаранције за Србе на Космету може поверовати само неко ко није био сведок да је међународна заједница савршено мирно посматрала свеколика злодела над Србима и за иста, скоро по правилу, награђивала Албанце Претпрошле и прошле године, у време наше нужне одбране барикадама, прелазећи по потреби Јариње кретали смо се заобилазним путевима, па када возило наиђе на поледицу и намете снега, а ми ствари на леђа, па стрмим стазама около и пешке до друге стране административног прелаза. Није нам падало тешко. Надали смо се. Сада, када видимо како сопствена држава гледа да нас се ослободи, а силни аналитичари, уредници и безбожници кличу од радости и са телевизијских екрана дају беспоштедан допринос том страшном науму, наде је све мање. Обезбедиће, кажу, Србима општине, али под ингеренцијом Приштине. А за нас који живимо овде, та нова Приштина је и 17. март 2004, и јун 1999, и Ливадице, и сви други крвави и страшни догађаји који су се десили у нашој јужној покрајини – каже у разговору за „Печат“ др Митра Рељић, професор на Филозофском факултету у Косовској Митровици, која је последњих 14 година, одлучна да не напусти Косово и Метохију, била сведок најстрашнијих албанских злочина. Својевремено прогнана из Сарајева 1992. године, др Митра Рељић је после трогодишњег боравка у избегличком кампу у Суботици, дошла у Приштину, одакле је 2004. опет морала у избеглиштво. Али, није желела да напусти покрајину, већ се настанила у Митровици, где данас, заједно са српским с 4000 1090;ановништвом преосталим на северу Космета, са зебњом прати учешће званичног Београда у бриселским „преговорима“. Били сте у Приштини када се после Кумановског споразума са Космета повукла наша војска и полиција. Шта је то значило за Србе тамо? Гледали смо како се војска пакује и напушта војну зграду у Приштини. Ни абера што остављају голорук народ за клање. Много времена касније, у разговору са Русима који су боравили у Приштини, један од њих, патолог, рекао ми је: „Могу да разумем издају политичара, шефа државе – ко год он био, али не и то да се није нашла једна једина чета, спремна да одбије наређење и остане да брани земљу.“ А насупрот њима стајао је лик Милоша Ћирковића, белопољског Обилића о чијем подвигу, као и подвизима многих, тешко да бисмо ишта сазнали да не би „Љетописа новог косовског распећа“ и његовог аутора митрополита Амфилохија Радовића, који је заједно са својом сабраћом – свештеницима и монасима, онда када су сви одлазили, баш на страшном месту постојао. Засукивали су своје свештеничке одоре, па по друмовима, лединама и кућама уморене купили, из риваља извлачили, за покој им душе под ведрим небом појали. Само да су – већ сам негде записала – опела држали, Вишњем су се Богу одужили. А колике ли су тек од смрти отели! Ћирковић им се не даде. Узалуд је отац Радомир Никчевић преклињао јединог преосталог српског војника, дојучерашњег шумара, Милоша Ћирковића из Белог Поља код Пећи, да спаси главу и пође са њим у Патријаршију. Решеном да пред силом НАТО-вском и агарјанском не поклекне, него да до последњег свог часа брани заветовану му очевину, свештенику је преостало да се опрости са њим речима: „Добар си дио изабрао, Милоше срца обилићевскога. Бог те благословио на добар подвиг, Милоше Ћирковићу!“ Он, Милош, српски сељак и домаћин, могао је да остане на прагу свог дома и да се бори до потоњег, али не макар и једна чета. Мислите ли да је војсци недостајало храбрости, одважности? Није се радило о мањку храбрости, већ о пометњи, дезорганизованости и неваљалству других. Припадници наше војске и полиције показали су невероватну пожртвованост за време бомбардовања. Колико их је данас, осим породице, најближих пријатеља и лекара на Војномедицинској академији, који саосећају са ранама Александра – Саше Божовића, тада двадесеттрогодишњег војника и толиких његових сабораца? Саша је 1999. надомак Ораховца, поред других задобијених рана, изгубио ногу, а за ону другу бори се до данашњег дана. Колико нас је данас које дотичу сузе сродника толиких изгинулих? Сећам се да су нам свако вече у седам гасили светло. Деца и мајке смештани су у подрум, а мушкарци, очеви узимали су пушке у руке и чували улаз од терориста. Са прозора који је гледао на косовску равницу гледала сам како се наши срчани, небобрани младићи из противваздушне одбране 4000 ;, боре невиђеном храброшћу. Ипак, они су отишли, а ми смо остали. Дан по потписивању Кумановског споразума из Призрена, Суве Реке, Ђаковице, те села широм јужне Метохије, у Приштину су почеле пристизати прве колоне несрећника. Слика, мени већ добро позната. Као „резидент“ колективног смештаја у Сомбору, већ сам дочекивала састрадалнике из Хрватске. Ми, мало раније прогнани, прогнане смо дочекивали. По доласку међународних снага на Косово, како је забележио и извештач „Монда“, недељно је убијано по 40 Срба. Како то објашњавате? У ванредном броју часописа „Свети кнез Лазар“ који је публикован 1999, по имену и презимену, месту убиства и отмице, често са наведеним именима починиоца убиства и киднаповања, забележено је да је само за прва два и по месеца од доласка међународних снага киднаповано 450 и убијено 360 људи, у највећем броју Срба. Како су нас штитиле међународне снаге најбоље говори податак да је први дан по њиховом доласку у Приштину, ни крив, ни дужан устрељен српски младић Веселин Јововић. Тако су Британци (част изузецима који су се „отргли контроли“ блерофашиста) „прославили“ почетак свог срамног службовања у Приштини. Тада је свака ноћ била вартоломејска. Мета албанског атака било је све што је српско, свако српско слово, дете, жена, старац, кућа и имовина, цвет ако га је заливало српско чељаде, пашче ако га је хранио Србин. Никада нећу заборавити младића Александра Симовића који, свративши у зграду неким својим послом дан уочи киднаповања, није заборавио да приупита може ли ми штогод помоћи. Око врата је имао идентификациону картицу неке од међународних организација. Није хтео да напусти Приштину. „Никоме нисам ништа урадио“, говорио је, верујући да му је властита невиност, очитована и у његовим дивним причама и песмама, довољна заштита. Сутрадан се нашао са познаником Албанцем и никада се није вратио. Као ни толики други, укључујући шесточлану породицу Секулић чије је најмлађе дете имало тек годину дана. Да ли сте имали комуникацију са страним војницима и какав је њихов однос био према српском живљу на Космету? Можда је најбоља слика тог односа она на Мердару, где би нас при одласку испраћали и по повратку из централне Србије сачекивали војници шведског контигента КФОР-а. Пре него нас преузму, започињала би тортура која је трајала некада сатима, све уз помоћ енглеских кучића који су редовно увођени у гепек да оњуше пртљаг „сумњивих“ путника. А ко су ти путници били? Углавном несрећни Срби и Роми из Грачанице, Лапљег Села, Чаглавице. Неки, попут мене, будући да ми се факултет „стањио“ у Врање, ишли су на посао, други су одлазили до Ниша да купе штогод од намирница својој гладној деци, неки да обиђу лекара. Већ избегли Срби долазили су како би обишли гробове покојних сродника. Одлазак је увек био страшан, али повратак још го& 282b #1088;и. Када бисмо улазили на Космет преко административног прелаза Кончуљ, прешли међузону и тамо негде иза Гњилана, заустављали би колону и изводили нас из аутобуса. Те слике умногоме су подсећале на оне из нацистичких логора. Мушкарце построје на једну, а нас жене на другу страну. При претресу смо морали подићи обе руке. Сећам се мајке која у наручју држи дете које још није стало на своје ноге, како је принуђена да своје чедо спусти на прљаво тле и придржава га коленима, јер мора да дигне руке. Та понижења која смо доживљавали од шведских војника не могу се заборавити. Да ли се КФОР одазивао на ваше позиве за помоћ? Сећам се ноћи између 2. и 3. јула 1999. Пред ноћ сам уобичајено кренула из Универзитетског насеља према стану чувене песникиње Даринке Јеврић који се налазио у насељу Купустиште. У то време у нашем насељу био је понеко од Срба и војника КФОР-а, али у Купусишту, у дванаестоспратној згради, једина српска душа била је Даринка Јеврић. Због тога сам сваки дан подноћ кретала пут ње. Успут бих гледала да набавим хлеб, а усуђивала сам се да уђем само у још две продавнице. У једној су радила два брата из угледне албанске породице. Познавали су ме, јер су у тој продавници годинама уназад трговали професори и студенти нашег Универзитета. Када бих ушла, а они били сами, журили су да ми изаберу најлепше воће и поврће, а ако би се неко ненадано појавио, тог тренутка би заћутали и, кријући, са дигитрона показивали цену намирница, јер су знали да, проговорим ли, мене ће усмртити, а њима спалити радњу. Пре него бих кренула, редовно сам телефонирала Даринки како би знала да сам пошла, па ако не стигнем, више никад и нећу. На том мом путу, 2. јула 1999, на раскршћу код некад мог – Филолошког факултета, ненадано сам се обрела у распојасаној гомили. Пристиза 3ffa ли су са свих страна, блокирали су возила КФОР-а, махали једни другима, грлили се, љубили, пре него што ће започети њихово целоноћно беснило у којем ће палити, изгонити и убијати. За једну ноћ нестало је последње српско слово. Када ме сила Вишњег непримећену изнела из страшне гомиле и кад сам стигла до Даринке, из суседне зграде већ су стизали телефонски позиви. Сећам се, зове Даринкин колега Мирко Чупић и виче: „Овде све истераше, можете ли ви икога добити?“ А звати КФОР ту ноћ је заиста било узалуд. Тај дан, као и толики други, није се разликовао од оног 17. марта 2004. Из хотела „Божур“ који се налазио у центру Приштине, где су биле смештене избеглице из Хрватске, пред очима припадника КФОР-а и УНМИК-а, тачијевци су без икаквих забрана и последица одводили несрећне Србе у неповрат. Свакодневно су упадали у српске домове и људи су једноставно нетрагом нестајали. Када сам следећег јутра, 3. јула, кренула назад према Универзитетском насељу, угледала сам пустош. Будући да се руља одмарала после ноћног беснила, могла сам боље да им осмотрим учинак. Погледам, Вука нема, завирим на плато испред Универзитетске библиотеке, а онде – Његошев споменик оборен, кажипрст му одломљен, али још ту лежи. Касније ћу сазнати да је споменик Доситејев, јер је био мањих димензија, захваљујући капетану Џонсу (једном од ретких који су учинили покоје добро) склоњен и сачуван од уништења. То је онај исти споменик који се данас налази испред зграде Ректората у Косовској Митровици. (Цио текст у штампаном издању магазина Печат)


source: CulturaX

text: Избоден пјевач "Звезда Гранда": Спашавао дјевојчицу од силоватеља Ниш - Душан Милатовић (29), некадашњи учесник серијала ''Звезде Гранда'', избоден је и претучен око 3 сата ноћас у парку Брђанка у Алексинцу. Он има осам копчи на глави и 12 убода и тренутно се налази у Клиничком центру у Нишу, гдје му се санирају ране. "Изашао сам да џогирам у парк када сам чуо запомагање дјевојчице. Отрчао сам до тог мјеста и видио да дјевојчица има око 10 година. Иза шумарка су изашла још двојица мени непознатих људи од око 40 година. Првом сам стао у гард и декласирао сам га. Након тога ова двојица су скочила на мене, а иза њих је истрчала још једна дјевојчица. Они су ме изударали и ја сам изгубио свијест. Видим данас по повредама да ме је и неки пас њихов изуједао, а видим и да су ме жестоко изударали и шутирали", прича Милатовић. Полиција је за "Курир" рекла да се овај инцидент догодио, да имају забиљежено једно лице које је претучено, али да немају никакве пријаве силовања ни од грађана ни од здравствених институција. Они су рекли да ће накнадно провјерити овај случај и да ће се поводом тога огласити.


text: "VENETO SHOES 216", д.о.о. Дервента – Општина Дервента "VENETO SHOES 216", д.о.о. Дервента Предузеће за производњу, услуге, извоз и увоз Венецијанска обућа 216 « VENETO SHOES 216 « д.о.о. Дервента, има активан рад од 2006. године, када је уписано у Регистар привредних субјеката. Пословно сједиште привредног друштва је у Дервенти, ул. Книнска бб, гдје се у 1300 м2 изнајмљеног пословног простора, одвија процес производње горњих дијелова обуће, што је основна дјелатност друштва. Производи се углавном високо моделирана обућа . Друштво има активну и успјешну сарадњу са купцима из Италије. Цјелокупни произведени робни асортиман оријентисан је ка европском тржишту. По оснивању друштва, радни однос је засновало 50 радника, а данас друштво има укупно 92 запослена радника на неодређено вријеме. « VENETO SHOES 216 « д.о.о. Дервента , осим тога , због обимности уговорених пословних ангажмана , има и неколико пословних сарадника , са којима друштво успјешно испуњава услове високо тражених стандарда у наведеној производњи. U « VENETO SHOES 216 « д.о.о. Дервента, планира се у догледно вријеме и проширивање производних капацитета на локацији у Лугу, општина Дервента, и то у властитим пословним просторијама. Визија овог привредног друштва је даљи развој у области производње обуће, проширивање капацитета, запошљавање и обука нових радника, неприкосновена примјена свих домаћих законских прописа, те поред извоза робног асортимана планирање освајања и домаћег тржишта...


Насловна/Интервју/“ЗЛЕ КУМЕ КЛЕТВА” 18. септембра 2015.\tИнтервју Оставите коментар У старој скандинавској поезији Хавамала која је препис Веда, стоји питање: Шта је потребно човеку да би путовао (кроз живот)? Памет, гласи одговор, јер будала оставља лош утисак. Свет се данас не може отети лошем утиску, али, прилагођеност дубоко болесном друштву није знак здравља. Зато је први корак ка сазнању, искорак из “информативног поља” владајуће науке – каже Слободан Филиповић. Повод за разговор са етнологом који се бави митологијом и палеосемантиком, је објављивање два Речника србизама, у класичним и турско-источњачким језицима.Већ из наслова ових књига, на први поглед се намеће питање мотива научниог ставасупротног званичној науци. Шта је то, што је код вас у преломном смислу утицало насупротно гледиште? Свако животно определење се формално своди на стицај околности. Далеке, 1975. године, доживео сам непријатност у расправи око једне историјске теме, од групе студената и професора на Философском факултету у Београду, због упорног инсистирања на аргументацији поводом определења за једну од две могућности. Тај догађај ме је заувек удаљио од комесара за науку, и оних који не воде рачуна о ономе што причају. Обично се каже да “нема науке без расправе”, али званична наука оптужује србску алтернативну школу историографије за произвољност, недостатак доказа и романтизам. Колико су ове оптужбе објективне? Знате како кажу: курва о поштењу, војска о скраћењу а америчка администрација о људским правима. Лицемеран човек увек прича о ономе што жели да сакрије, али двоструки морал обично није много маштовит. Најчешће, обрће ствари “на главу” па jе превара лако препознатљива. Зато се нелогична прича владајуће науке, објективно обара у једној јединој реченици: За србску историју постоји преко милион извора (амерички подаци), а владајућа наука користи само 200 (две стотине)!? Свака се прича овде се завршава за оне који мисле својом главом, а то је колико знам и мото портала „Васељенска“. Има појединаца који пишу и говоре на нелегитиман начин, али на обе стране! Кривицу сноси владајућа наука, јер погрешна поставка, објективно, никада не може дати тачан резултат. Владајућа наука своје нетачне идеолошке поставке и бесмислице брани скривањем аргумената, идеолошки прилагођеним тумачењима, ћутањем на објективне приговоре, потпуном контролом медија и свим могућим видовима “водоравне” репресије од којих су у прошлости најчешћи били судско и полицијско гоњење, а данас “штап и шаргарепа”. Шта ви подразумевате под историографским бесмислицама погрешних поставки званичне науке? У владајућој науци постоје бројни “нерешиви” историјски феномени у проучавању (србске) историографије. Али, те вештачке странпутице званичне науке, лако разоткрива терминолошки кључ измишљених појмова, опет по принципу “обртања на главу”, по коме су архаични Срби претворени у “Индоевропљане”, антички Срби у “старе Грке”, а средњевековни Срби у “Словене”. Ако овде убројимо и преко 750 имена за Србе у последње три хиљаде година, уз димне завесе еволуционизма и “доласка” културе с Истока, онда принципски добијамо историјског “чича Глишу” владајуће науке. Добро, то је ваш лични став, али како свет гледа на историјске феномене (србске) историје? Да ли постоји јединствен став по овом питању? Не постоји јединствен став, напротив, решења су веома шаролика, али, управо таразличитост сведочи о измишљеним бесмислицама званичне науке! Још је Шафарикистакао, да су само Срби у старом веку били присутни на Истоку, када остали европски народи нису ни постојали. У Индији су Срби до недавно чак били у школском програму, али су избачени економском уценом. Јапанци знају да су старинци Јапана народ Сербес (Аини), као што Кинези знају да су племена Сабира или Сафира старинци Кине, којекинеске дворске хронике бележе под именом Срби. Руси су, за разлику од Коминтернине забране проучавања историје пре петог века, донелипре неколико година Закон о борби против историјских фалсификата али Коминтерна је још увек жива. Енглези и Французи почињу србску историју од трећег века, јер је савремена Аргоновој држави коју Зонара зове именом Србско царство. То значи, да нема“досељавања Словена” али ни “сеобе народа” у четвртом веку! Немци су се одрекли норманске теорије, а неколико десетина немачких аутора систематски обара владајућу науку. Лајт мотив њихових проучавања је да се владајућа наука заснива на преписима, чији оригинали нису старији од 12. века! Треба истаћи, да скоро трећина европских аутора пише истинито о историји Срба. Део америчке науке је такође сасвим објективна прича, за разлику од америчке администрације која је осведочени силеџија кад су у питању Срби. Да није тако, не би имали србски Законик познат као малоазијски “белег из Срба”, који је датован на осми век ст. ере. Нити би Јелине (“Грке”) који су добили писмо два века касније Џ. Фајн прогласио за фалсификаторе због присвајања туђих културних тековина. Различити историографски приступи изучавања прошлости човека, сведоче сами по себи, али, објективно, како је могуће у толикој мери фалсификовати историју? Процес вишевековног уклањања непожељних историографских доказа старог света, истовремено је пратило фалсификовање докумената по манастирима Западне Европе, који су стотинама година правили преписе оригиналних докумената. Наравно, томе је претходило уништење православља у Британији и Западној Европи, али, преписивачи нису писали нову историју, нити мењали историјске догађаје, већ су мењали само ономастику! На тај начин, помоћу промене именослова која није баш тако једноставно предузеће, Западна Европа је добила на поклон 1000 година историје. Немојте да се чудите, кад једног дана сазнате да “стари Грци” и “Римско царство” нису ни постојали. Они су измишљени, баш као Карло Велики и народи његовог царства. Да не помињемо новостворене државе, од Срба који су до пре 200 година заузимали простор од Јадранског до Црног мора. Шта је онда у културно историјском смислу постојало? До 14. века, у Европи је постојало само Србско царство (неетничко), коме је посмртно наденуто име “Византија”, као и србске државе укључујући и Русију са њеним азијским делом, прикривених етничким именословом од неколико стотина различитих имена! Очигледна је чињеница, да србско “море” у културном смислу постоји и данас на простору старог света од Британије до Индије, али са измишљеним и наметнутим именом “Индоевропљани” уместо Срби. Да ли је ревизија историје неминовност? То већ траже бројни историчари, међу којима су неки изричити као Гајзе и Пфистер.Ревизија је већ почела, али, нико не може да предвиди у којој ће мери она бити објективнаили (опет) идеолошка. Згодно поређење за процену је једна прича са Истока о слоновима који су били везани обичним канапом. Када је један намерник то прокоментарисао бесмисленим у односу на снагу слона, дресер му је одговорио како су слонови још као мали били везани тим канапом, па им не пада на памет да га могу прекинути. Постоје ли трагови и докази историјских фалсификата које сте поменули? О фалсификатима историје пре свега сведочи ватикански Кодекс забрањених књига, као и бројни бројни аутори који аргументовано о томе пишу у последња четири века: Хадруан, Балдауф, Милер, Фоменко, Пфистер... Римокатолички свештеник Џејкобс, недавно је у књизи “Највећи историјски лажови”, оптужио римокатоличку цркву да је написала томове књига на лажној документацији и да то не може донети ништа добро. Уз све то, постоји 19 хронологија (21 по Депену), у којима историји недостаје од неколико десетина до 1300 година! Могуће је, да су њени аутори у праву по различитим критеријумима, али, не могу да поверујем, да баш нико од њих није чуо за србски календар који данас користи НАСА, коме не “фали” ни један једини дан од неолита Винче!? Очигледно је, да у европским и азијским језицима постоје сличности у језику изаједничким обичајима Европе и Азије. О јединственом језику сведоче Библија иантички писци, али, право питање је какви докази постоје, да је древни или “мајка језик” био баш један облик србског како тврде аутохтонисти? Срби, или ватикански и коминтерновски “Словени”, једини су народ који језички обухвата све три климатске зоне земаљског шара: континенталну, средоземну и подарктичку! У освит историје, пре око 4000 година преци србских народа су “поцепани” на више огранака у Европи, Азији и Африци, створивши сва наречја која данас постоје (С. Лукин-Лазић). Отуда, сасвим је логично, што је србски еталон свих “словенских” језика (М. Алинеи), али исто тако већине европских и азијских језика. Јер, доказ антропогеографске распрострањености србских народа недри једну необориву чињеницу, да култура нашег међуледеног доба има континуитет само преко прве цивилизације Винче и духовности србског народног предања! Јединствена археогенетска слика Европе сагласна је са чињеницом, да су Срби које зову измишљеним именом “Словени” чак и данас у њој најбројнији! Сви језици су старохелмског порекла из Подунавља Европе, каже Павле Соларић, а исто то исто тврди и А. Меје, да су европски менталитет изградили старохелмски источници. Како би иначе УНЕСКО прогласио 1993. године лужички србски за један од најстаријих језика на свету!? Шафарик каже, да је србски језик независне природе и не потиче од било ког другог(европског) језика. Уосталом, србски спада у флексивну или најсавршенију групу језика, а то је сам по себи доказ највеће старости. Србски језик има иста граматичка правила као аријски или архаично србски. То су два једина духовна језика на свету, а србски је уз то, чак у измишљеној историји најстарији некласични књижевни језик Европе! Управо, тесна повезаност србског са класичним језицима сведочи о његовој великој старини! За речнике србизама, као и Српско-аријски речник користили сте нову научну методологију. Можете ли нешто више рећи о томе. Језик је средство споразумевања међу људима, али и са Богом, а то не бива без духовности, која пружа одговор и на питање вавилонске “пометње језика”. Ако је језик “кућа народа” како каже Исидора Секулић, онда је реч (слово) његов отац. Иако, не личе на оно што представљају, речи нас повезују са стварношћу (Панини). Реч је део Говора или Закона и печат постојећег, у вези истинитог Бића са свим стварима. Исто каже и Свето писмо. Зато се нова семантичка метода коју користим, заснива на унутрашњем и спољашњем језику а функционише на бинарном систему природе! Одговорно тврдим, даима далеко већи проценат тачности, у односу на класичну методу која се заснива на граматичким правилима. Колико је од помоћи мудрост знања у овом нашем цивилизацијском суноврату? Одговор на ово питање постоји у Светом писму, где се каже, да “мудрост не рађа само мудрост већ је мајка свему”. Отуда, мудрост србског народног предања каже, да нада нема права ни у кога до у Бога и у своје руке. Постоји само знање и његово разумевање којепредпоставља хармонију. Све остало је празна прича. Зато, мудре речи Димитрија Љотића треба схватити као светоотачко предање: Прекид (духовни) с прошлошћу никада не доноси добра. Ознакезла кума Клетва Претходно Русија неће узгајати ГМО производе После Како смо постали народ слепих вођа или Стаљин у очима једног четника и краљевског дипломате Клетва – Kletva (Ceo Film 2011) 0 (0) [youtube id=“3fnzVJRuvkU“ width=“600′′ height=“350′′] Посетите наш вебсајт: http://www.prijateljbozji.com а за више о филму наhttp://www.kletva.com Документарни ...


Quote: Quote: Немојте се с тиме замлаћивати јер неће никоме донијети доброг. Није религија аутомобил да се раставља на дијелове. То је погрешан лаички приступ. Није случајно уведено правило о забрани религијских расправа. Није то због тога што овде неко мрзи једну или другу религију, него зато што смо сви ми овде мање или више лаици за те ствари. Овде на форуму колико знам немамо школованих теолога који би о тако широкој теми могли да говоре из правог угла. Ако нам овде дође школован теолог, вјероучитељ или свештеник па да и разговарамо о томе, али не можемо овако ми "обични смртници" који би смо све тумачили на свој начин. Лаици су направили збрку када су крај календара на 1861 088;ода Маја повезали са хришћанским учењем о крају свијета. Свака шуша прича о 2012. години, па на те двије потпуно неповезане теорије додају и снимке разних метеора и комета. Будалаштина, а ни ове ми приче не изгледају много далеко од тога.


source: wikipedia

text: 28. мај (28.5.) је 148. дан године по грегоријанском календару (149. у преступној години). До краја године има још 217 дана. Догађаји 585. п. н. е. — Помрачење Сунца је прекинуло битку код Халиса између лидијског краља Алијата II и медијског краља Кијаксара. 1522 — Турци заузели утврђени град Книн и прогласили га седиштем Личког санџака. 1812 — Османско царство и Руска Империја потписале су Букурешки мир којим је окончан Руско-турски рат. 1834 — У Кнежевини Србији уведен српски језик као службени у преписци с турским властима, која је дотад вођена искључиво на турском језику. 1905 — Окончана је битка код Цушиме у којој је Јапанска царска морнарица адмирала Хејхачира Тогоа уништила руску Балтичку флоту. 1934 — Канађанка Олива Дион је у Календеру у канадској држави Онтарио родила пет девојчица, названих „Дионове петорке“, прве петорке у свету за које се зна да су преживеле. 1937 — Невил Чемберлен је после повлачења Стенлија Болдвина постао премијер Велике Британије. 1940 — Белгијски краљ Леополд III је у Другом светском рату потписао капитулацију; истог дана почела је евакуација поражених савезничких снага из француске луке Денкерк у Другом светском рату којом је до 2. јуна спашено 224.585 британских и 112.546 француских и белгијских војника. 1961 — Укинут „Оријент-експрес“, воз који је 78 година саобраћао на линији Париз-Истанбул. 1971 — СССР лансирао космички брод у правцу Марса. 1976 — СССР и САД потписали су уговор о ограничењу подземних нуклеарних проба. Пуштена у редован саобраћај железничка пруга Београд-Бар, која је, с прекидима, грађена 24 године. 1982 — Папа Јован Павле II стигао у Велику Британију, у прву посету римокатоличког папе тој земљи од 1531. године. 1986 — Двојица совјетских космонаута изашли су из орбиталне станице „Саљут 7“ и провела око четири часа у „космичкој шетњи“. 1987 — Деветнаестогодишњи Западни Немац Матијас Руст прелетео је спортским авионом "Цесна" од Хелсинкија до Москве и спустио се на централни Црвени трг у главном граду СССР, прошавши непримећено кроз совјетски ваздушни простор. 1991 — Снаге Етиопског народног револуционарног демократског фронта ушле су у Адис Абебу, окончавши владавину Дерга и Етиопски грађански рат. 1995 — У земљотресу који је погодио руски град Нефтегорск на полуострву Сахалин погинуло је најмање 2.000 људи. Погинуо босански министар иностраних послова Ирфан Љубјанкић када је хеликоптер у којем се налазио оборен ракетом у близини Бихаћа. На филмском фестивалу у Кану југословенски редитељ Емир Кустурица добио је „Златну палму“ за филм „Подземље - била једном једна земља“. Десет година раније Кустурица је добио ову награду за филм „Отац на службеном путу“. 1997 — Русија и Украјина потписале уговор којим је руској Црноморској флоти омогућено да 20 година користи поморску базу у луци Севастопољ на полуострву Крим. 1998 — Извршивши пету нуклеарну пробу Пакистан је званично постао нуклеарна сила. 1999 — Након што је авијација НАТО појачала нападе на СР Југославију (740 полетања авиона у 24 сата), југословенски председник Слободан Милошевић је, после разговора са специјалним представником руског председника Виктором Черномирдином, прихватио услове западних земаља за прекид бомбардовања. 2001 — У Каиру одржана прва Дечја конференција афричких нација. 2002 — Британски оператер мобилне телефоније Водафон пријавио је губитак од 13,5 милијарди фунти (19,6 милијарди долара), што је највећи забележени губитак неке велике британске корпорације. 2004 — Директор и главни уредник подгоричког листа „Дан“ Душко Јовановић преминуо је у Клиничком центру Црне Горе у Подгорици, од последица тешког рањавања у атентату претходне ноћи испред редакције листа. Суђење једином осумњиченом за то убиство Дамиру Мандићу почело је 22. новембра у Подгорици. 2008 — На првом заседању конститутивне скупштине Непал је званично проглашен републиком, окончавши тиме 240-годишњу владавину династије Шах. Рођења 1738 — Жозеф Гијотен, француски лекар и политичар, најпознатији као изумитељ гиљотине. (прем. 1814) 1759 — Вилијам Пит Млађи, британски политичар, премијер Уједињеног Краљевства у два наврата. (прем. 1806) 1786 — Луис Маклејн, амерички правник и политичар, 12. државни секретар САД. (прем. 1857) 1879 — Милутин Миланковић, српски математичар, астроном, климатолог, геофизичар, грађевински инжењер и доктор техничких наука. (прем. 1958) 1884 — Едвард Бенеш, чешки политичар, 2. председник Чехословачке. (прем. 1948) 1889 — Ричард Рети, аустроугарски и касније чехословачки шахиста, шаховски писац и састављач шаховских студија. (прем. 1929) 1923 — Ђерђ Лигети, мађарско-аустријски композитор. (прем. 2006) 1931 — Карол Бејкер, америчка глумица. 1932 — Александар Гаврић, српски глумац. (прем. 1972) 1933 — Зелда Рубинстејн, америчка глумица и активисткиња за људска права. (прем. 2010) 1938 — Џери Вест, амерички кошаркаш и кошаркашки тренер. 1945 — Џон Фогерти, амерички музичар, најпознатији као суоснивач, певач и гитариста групе -{Creedence Clearwater Revival}-. 1951 — Велимир Илић, српски политичар, оснивач и председник Нове Србије. 1962 — Бранко Ђурић Ђуро, босанскохерцеговачки глумац, комичар, редитељ и музичар. 1966 — Миљенко Јерговић, босанскохерцеговачко-хрватски књижевник. 1966 — Ешли Лоуренс, америчка глумица. 1967 — Глен Рајс, амерички кошаркаш. 1968 — Кајли Миног, аустралијска музичарка и глумица. 1974 — Бојана Маљевић, српска глумица. 1985 — Кери Малиган, енглеска глумица. 1986 — Брајант Данстон, америчко-јерменски кошаркаш. 1986 — Отело Хантер, америчко-либеријски кошаркаш. 1988 — Зоран Поповић, српски фудбалски голман. 1989 — Стефан Балмазовић, српски кошаркаш. 1990 — Кајл Вокер, енглески фудбалер. 1991 — Александр Лаказет, француски фудбалер. 1993 — Андрија Бојић, српски кошаркаш. 1994 — Џон Стоунс, енглески фудбалер. 1999 — Камерон Бојс, амерички глумац. (прем. 2019) 2000 — Фил Фоден, енглески фудбалер Смрти 1843 — Ноа Вебстер, амерички филолог и лексикограф. 1937 — Алфред Адлер, аустријски психолог, један од Фројдових следбеника. 1944 — Тихомир Ђорђевић, српски етнолог и фолклориста. 1972 — Војвода од Виндзора, абдицирани енглески краљ Едвард VIII. Празници и дани сећања Српска православна црква слави: Преподобног Пахомија Великог Светог Ахила - епископа лариског Преподобног Силуана


source: fineweb

text: Школа за основно и средње образовање "Вожд" Булевар ослобођења 219 Београд телефон/телефакс: 011 3097013 firstname.lastname@example.org www.sosovozd.znanje.info Škola za osnovno i srednje obrazovanje "Vožd" Bulevar oslobođenja 219 Beograd telefon/telefax: 0113097013 И ми смо учествовали на изложби ускршњих јаја испред Храма Светог Саве, одржаној у суботу 12. априла 2014. године. Поводом новогодишњих празника ученици средње школе припремили су за основце луткарску представу Побуна васпитних мера. 27. фебруара 2014. године посетили смо Мало позориште “Душко Радовић“ у коме је играла представа Ми деца са станице Зоо, која је рађена на основу истоименог романа. 56. РОЂЕНДАН ПРИХВАТИЛИШТА Прихватилиште за децу из Београда прославило је свој 56. рођендан у Задужбини Илије Коларца, у уторак 25.02.2014. године. Школа за основно и средње образовање "Вожд" освојила је главну награду на Петом наградном такмичењу Инцест траума центра, одржаном шестог децембра 2013. године у Центру за културну деконтаминацију у Београду. ПОРОДИЧНО САВЕТОВАЊЕ РЕЕДУКАЦИЈА ПСИХОМОТОРИКЕ У Школи за основно и средње образовање „Вожд” поред наставних и ваннаставних активности постоји редован термин рада са породицама наших ученика по програму едукације из Системске породичне терапије. У нашој школи се, поред многих ваннаставних активности, реализује реедукација психомоторике, као једна од метода којом можемо битно утицати на психосоцијални развој ученика у целини, побољшање комуникације међу децом, као и на развијање њихових когнитивних способности. * Kалендар образовно-васпитног рада за основну школу * Календар образовно-васпитног рада за средњу школу * ДРАМСКА СЕКЦИЈА * ЛИТЕРАРНА СЕКЦИЈА ОБРАЗОВНИ ПРОФИЛИ


text: 1949. је била проста година. Догађаји Јануар Март 2. март — Америчка посада на челу са капетаном Џејмсом Галахером је слетела у базу Форт Ворт, окончавши први лет око Земље без спуштања авионом B-50. 8. март — Председник Француске Венсан Ориол и бивши цар Бао Дај су потписали Јелисејске одредбе, чиме је Вијетнаму дата независност од Француске и створена је Држава Вијетнам као противтежа Демократској Републици Вијетнам предвођеној Вијетмином. 31. март — Бивша британска колонија Њуфаундленд постала део Канаде као њена 10. провинција. Април 4. април — Министри спољних послова САД и 11 западноевропских држава у Вашингтону потписали су Северноатлантски споразум о формирању НАТО пакта. 23. април — Кинеске комунистичке трупе заузеле Нанкинг. Мај 1. мај — Џерард П. Кајпер открио Нереиду, Нептунов месец. 5. мај — Основан Савет Европе потписивањем Лондонског споразума. 11. мај — Израел примљен у Уједињене нације као 59. чланица. 12. мај — Званично окончана совјетска десетомесечна блокада Берлина, током које је град снабдеван из Савезне Републике Немачке, ваздушним мостом. 17. мај — Уједињено Краљевство признала независност Републике Ирске и потврдила припадност Северне Ирске Уједињеном Краљевству. 23. мај — Створена је Савезна Република Немачка, у чији састав су ушле дотадашње зоне под америчком, британском и француском контролом, успостављене после Другог светског рата. Јун 8. јун — Објављен роман „Хиљаду деветсто осамдесет четврта“ Џорџа Орвела. 29. јун — Јужна Африка је политику апартхејда прогласила државном доктрином. Јул 21. јул — Сенат САД је ратификовао Северноатлантски споразум. Август 5. август — Земљотрес јачине 6,75 степени по Рихтеровој скали у Еквадору усмртио 6.000 људи и уништио 50 насеља. 8. август — Бутан је постао независна држава. 24. август — Успостављен НАТО. 31. август — Повлачењем Демократске армије Грчке у Албанију после њеног пораза на планини Грамос окончан је Грчки грађански рат. Октобар 1. октобар — Званично прокламована Народна Република Кина. 7. октобар — На подручју совјетске окупационе зоне проглашена је Немачка Демократска Република са председником Вилхелмом Пиком и премијером Отом Гротеволом. 9. октобар — Отворен фудбалски стадион - Стадион JHA. Децембар 16. децембар — Вођа борбе за независност Ахмед Сукарно изабран за првог председника Индонезије после стицања независности земље од Холандије. Рођења Јануар 1. јануар — Љубодраг Симоновић, српски кошаркаш, филозоф и књижевник 8. јануар — Милан Михаиловић, српски глумац 10. јануар — Линда Лавлејс, америчка порнографска глумица (прем. 2002) 10. јануар — Џорџ Форман, амерички боксер 12. јануар — Харуки Мураками, јапански писац 12. јануар — Отмар Хицфелд, немачки фудбалер и фудбалски тренер 16. јануар — Снежана Зорић, српска кошаркашица 16. јануар — Вера Ивковић, српска певачица (прем. 2012) 16. јануар — Керолајн Манро, енглеска глумица и модел 19. јануар — Роберт Палмер, енглески музичар и музички продуцент (прем. 2003) 22. јануар — Драган Малешевић Тапи, српски сликар (прем. 2002) 24. јануар — Џон Белуши, амерички глумац, комичар и музичар (прем. 1982) 26. јануар — Дејвид Стратерн, амерички глумац 28. јануар — Грег Попович, амерички кошаркашки тренер Фебруар 2. фебруар — Брент Спајнер, амерички глумац, комичар и музичар 6. фебруар — Мануел Орантес, шпански тенисер 7. фебруар — Драган Максимовић, српски глумац (прем. 2001) 22. фебруар — Ники Лауда, аустријски аутомобилиста (прем. 2019) 25. фебруар — Амин Малуф, либански писац Март 2. март — Гејтс Макфаден, америчка глумица и кореографкиња 8. март — Теофило Кубиљас, перуански фудбалер 14. март — Славенко Терзић, српски историчар 21. март — Славој Жижек, словеначки филозоф и социолог 21. март — Еди Мани, амерички музичар (прем. 2019) 27. март — Дубравка Угрешић, хрватско-холандска књижевница (прем. 2023) 29. март — Дејв Гринфилд, енглески музичар, најпознатији као клавијатуриста и певач групе -{The Stranglers}- (прем. 2020) 30. март — Лене Лавич, енглеско-америчка музичарка Април 17. април — Никола Стаменић, српски ватерполо тренер 20. април — Вероника Картрајт, британско-америчка глумица 20. април — Џесика Ланг, америчка глумица 22. април — Миодраг Кривокапић, српски глумац 28. април — Пол Гилфојл, амерички глумац 30. април — Антонио Гутерес, португалски политичар и 9. генерални секретар УН Мај 3. мај — Леополдо Луке, аргентински фудбалер (прем. 2021) 7. мај — Мерилин Бернс, америчка глумица (прем. 2014) 9. мај — Били Џоел, амерички музичар 11. мај — Воја Брајовић, српски глумац 11. мај — Тони Лауренчић, српски глумац 19. мај — Дасти Хил, амерички музичар, најпознатији као басиста и певач групе -{ZZ Top}- (прем. 2021) 24. мај — Џим Бродбент, енглески глумац 26. мај — Хенк Вилијамс Млађи, амерички музичар 31. мај — Том Беренџер, амерички глумац Јун 7. јун — Драган Александрић, српски композитор и аранжер 15. јун — Џим Варни, амерички глумац и комичар (прем. 2000) 18. јун — Лех Качињски, пољски правник и политичар, председник Пољске (2005—2010) (прем. 2010) 20. јун — Лајонел Ричи, амерички музичар, глумац и музички продуцент 22. јун — Мерил Стрип, америчка глумица Јул 5. јул — Ед О'Рос, амерички глумац 11. јул — Емерсон Леао, бразилски фудбалер и фудбалски тренер 12. јул — Петар Пеца Поповић, српски новинар, публициста, музички критичар и уредник новина 15. јул — Карл Билт, шведски политичар и дипломата, премијер Шведске (1991—1994) 17. јул — Гизер Батлер, енглески музичар, најпознатији као басиста групе -{Black Sabbath}- 24. јул — Мајкл Ричардс, амерички глумац, комичар, сценариста и продуцент 26. јул — Роџер Тејлор, енглески музичар, најпознатији као бубњар групе -{Queen}- 27. јул — Владан Батић, српски правник и политичар (прем. 2010) Август 9. август — Славко Ћурувија, српски новинар и издавач (прем. 1999) 12. август — Марк Нопфлер, британски музичар и музички продуцент, најпознатији као суоснивач, гитариста и певач групе -{Dire Straits}- 18. август — Иван Клеменц, српски глумац 19. август — Мирјана Николић, српска глумица (прем. 2012) 20. август — Патрик Килпатрик, амерички глумац 20. август — Фил Лајнот, ирски музичар, најпознатији као суоснивач, главни вокал и басиста групе -{Thin Lizzy}- (прем. 1986) 21. август — Бруно Лангер, хрватски музичар, најпознатији као суоснивач, басиста и певач групе Атомско склониште 25. август — Салиф Кеита, малијски музичар 25. август — Џин Симонс, амерички музичар, музички продуцент, предузетник, глумац и писац, најпознатији као суоснивач, басиста и певач групе -{Kiss}- 28. август — Светислав Пешић, српски кошаркаш и кошаркашки тренер 31. август — Ричард Гир, амерички глумац Септембар 4. септембар — Дадо Топић, хрватски музичар 18. септембар — Питер Шилтон, енглески фудбалски голман и фудбалски тренер 19. септембар — Далибор Брун, хрватски музичар 21. септембар — Чеда Марковић, српски певач 23. септембар — Брус Спрингстин, амерички музичар 24. септембар — Педро Алмодовар, шпански режисер Октобар 4. октобар — Арманд Асанте, амерички глумац 6. октобар — Боби Фарел, холандски музичар и плесач, најпознатији као члан оригиналне поставе групе -{Boney M}- (прем. 2010) 8. октобар — Сигорни Вивер, америчка глумица 12. октобар — Илич Рамирез Санчез, венецуелански терориста 22. октобар — Арсен Венгер, француски фудбалер и фудбалски тренер 26. октобар — Зоран Славнић, српски кошаркаш и кошаркашки тренер Новембар 23. новембар — Бора Ненић, српски глумац 29. новембар — Гари Шендлинг, амерички глумац, комичар, редитељ, продуцент и писац (прем. 2016) Децембар 1. децембар — Пабло Ескобар, колумбијски наркобос и кријумчар, познат као краљ кокаина (прем. 1993) 4. децембар — Џеф Бриџиз, амерички глумац, продуцент и музичар 7. децембар — Том Вејтс, амерички музичар и глумац 8. децембар — Ненси Мајерс, америчка редитељка, сценаристкиња и продуценткиња 11. децембар — Иван Буљан, хрватски фудбалер и фудбалски тренер 12. децембар — Бил Нај, енглески глумац 13. децембар — Александар Тијанић, српски новинар (прем. 2013) 14. децембар — Клиф Вилијамс, енглески музичар, најпознатији као басиста и певач групе -{AC/DC}- 15. децембар — Дон Џонсон, амерички глумац, продуцент, режисер и музичар 16. децембар — Били Гибонс, амерички музичар, музички продуцент и глумац, најпознатији као басиста и певач групе -{ZZ Top}- 17. децембар — Душан Митошевић, српски фудбалер и фудбалски тренер (прем. 2018) 25. децембар — Сиси Спејсик, америчка глумица и музичарка Смрти Март 22. фебруар — Марије Хеег, норвешки фотограф. (* 1866) Март 29. март — Николај Гамалеја, руски лекар и научник Јун 10. јун — Карл Ваугоин, аустријски политичар. (* 1873) Јул 2. јул — Георги Димитров, бугарски политичар Септембар 8. септембар — Рихард Штраус, немачки композитор. (* 1864) 22. септембар — Ким Џонг Сук, корејска политичарка. (* 1917) Октобар 17. октобар — Фјодор Толбухин, маршал Совјетског Савеза Нобелове награде Физика — Хидеки Јукава (湯川 秀樹) Хемија — Вилијам Франсис Џиок Медицина — Валтер Рудолф Хес и Антонио Каетано Де Абреу Фрејре Егас Мониц Књижевност — Вилијам Фокнер Мир — Џон Бојд Ор (УК) Економија — Награда у овој области почела је да се додељује 1969. године 1940-е 41949


text: Српски званичници предали су Сарајеву првих 5.000 доза вакцина компаније "АстраЗенека", од укупно 10.000 доза које Србија донира Босни и Херцеговини. Београд је цепивом претходно помогао и Црну Гору и Македонију. Да ли ће овај гест допринети промени перцепције о Србији у региону и отоплити односе са Сарајевом, Подгорицом и Скопљем? Пружање помоћи суседима у ситуацији ширења заразе корона вируса, професор политичког маркетинга на Факултету политичких наука Синиша Атлагић види не само као помоћ у дословном смислу те речи, већ и као значајан промотивни поступак Владе Србије, који у значајној мери доприноси промени перцепције у околним земљама. Донирањем вакцина мења се перцепција о Србији "Ја ово могу да кажем не само као стручњак за политичку пропаганду, већ и као неко ко је често у региону, а поготово у Босни и Херцеговини. Али, та промена перцепције се заиста односи само на онај део који је, чини ми се, Влади Србије и председнику значајан управо из разлога развијања економских веза, односно јачања сарадње на економском плану. Чини ми се да је он у неком тренутку и рекао да нема говора о томе да би ова помоћ требало да представља знак било каквог будућег уједињења на политичком плану. Дакле, мислим да ће се перцепција променити у смислу да ће грађани околних земаља можда заиста почети да перципирају Србију као земљу са највећим, превасходно, људским потенцијалима на просторима Западног Балкана, а онда и привредним", каже Атлагић. Наш саговорник, међутим, не мисли да ће ово у великој мери допринети промени перцепције о Србији на ширем плану, поготово у емотивном делу људских ставова. "Перцепција и представе о таквим политичким субјектима, а говоримо о земљама или народима, се врло тешко мењају. Један чин, па макар био и овакав у ситуацији која је прилично тешка, не може да допринесе у тој мери промени перцепције на неком општем плану. Али, на економском плану чини се да може, односно на плану схватања да Србија, у остатку земаља из бивше Југославије које су на Западном Балкану, представља државу која би требало да се види као неки лидер у променама које долазе, надамо се на боље", објашњава Атлагић. Србија само жели добре односе И социолог, професор Владимир Вулетић каже да Србија чини све да увери суседе у своју добронамерност, да нема никаквих претензија и да само жели добре односе и оно што је својевремено иницирано предлозима о економском повезивању у зони слободне трговине. "Србија жели својим примером да покаже како, када смо упућени једни на друге, можемо сви из тога да профитирамо. У том смислу ја разумем ове донације, као поруку добре воље и сарадње, поруку да Србија покушава примером да покаже да стоји иза својих речи", наводи Вулетић. Тај гест ће, нада се он, помоћи имиџу Србије код обичних грађана, али додаје да не треба заборавити да има много оних који то једноставно не желе, односно који желе да суседи у региону остану, на неки начин, завађени. "У том смислу претпостављам да ће они, као што је и до сада био случај, тамо где је уопште долазило до побољшања односа, покушати да искористе да те односе затрују. Зато ме не би зачудило да у наредним данима видимо текстове који би покушали да на овај или онај начин минимизују значај овога што се десило, а што смо већ имали прилику да гледамо када је реч о Скопљу или Подгорици", напомиње наш саговорник. Политику на Балкану кроје велике силе На питање да ли је прерано надати се томе да би добросуседски гестови током глобалне пандемије могли отоплити и унапредити односе са Сарајевом, Подгорицом или Скопљем, Вулетић каже да нада увек треба да постоји, јер би у супротном сваки потез био узалудан. "Сваки такав потез јесте нешто што може допринети, али не треба очекивати да ће то бити неки радикалан заокрет и да ће се нешто променити и након оваквих гестова. Поготово што има оних којима побољшање односа у региону, а поготово иницијатива која долази из Србије, не делује као нешто што им иде у политичку корист. У том смислу јесам оптимиста са једне стране, али са друге нисам наиван у тој мери да помислим да ово може да изокрене ствари у потпуности. Али, оно што јесте важно то је да свако треба да ради на ономе што мисли да је исправно и зато мислим да овакве иницијативе треба подржати", сматра Вулетић. Ни Синиша Атлагић није сигуран да ће овај гест Београда резултирати неким значајним отопљавањем односа са суседима на политичком плану. "Чини ми се да политику на Балкану ипак у мањој мери "кроје" земље које су на Балкану, а превасходно је то у рукама великих сила", закључује Атлагић за Спутњик. Previous Председник Вучић у Сарајеву уручио вакцине БиХ Next БУГАРИ ХОЋЕ ДА ОКУПИРАЈУ МАКЕДОНИЈУ И ДЕЛОВЕ СРБИЈЕ: Вицепремијер Каракачанов објавио скандалозну мапу


Сине Небојша, пошто видим да ти многе ствари нису јасне, реших ја да ти их појасним. Ти или си блесав или се правиш блесав. А није ни чудо пошто ти је дрога вероватно појела мозак. Quote: Шта није прошло, превише ти синко посећујеш кладионицу, а то што ниси прош'о то је искључиво твој лични проблем. Ако пак мислиш на српске заставе, оне нису нигде прошле, дошле нити отишле. Оне нису прошле, оне су биле, јесу и биће у Новом Саду. А ваше срамне аутономашке заставе испреплитане са педерским и анархо-комуњарским су одавно прошле. Quote: Да, можда заједно са полицијом и случајним пролазнициама. Quote: Опет замена теза. Да послата је јасна порука Чварковим екстремистима, пошто се екстремизмом никако не може назвати ''Марш за јединство Србије'' и махање српским заставама у сред Србије, већ само махање аутономашким, сепаратистичким, комунистичким и педерским. То је директан напад на устав и поредак саме државе Србије. Quote: Привиђа ти се синко, мање дроге мање дроге! Quote: Твој Ненад Чварак који је и позвао на насиље. Quote: И опет, какви те црни ''неонацисти'' спопали синко?! И о каквом нападу на грађане говориш. Quote: Да само су вам премијер и председник државе фалили. Чак и они имају неки углед и неби да се компромитују са вама бедним црвима. О свештенству да и не говорим. Па да ли си ти нормалан синко? Српски свештеници међу комунистима, педерима и наркоманима, мислим, страшно!


Quote: Трамп је политичар старог кова за разлику од европсог штапа и шаргарепе он једном руком даје шаргарепу а у другој тољага па ти одбиј понуду. 3ffa .. у пракси он је Гадафију узео пар милиона долара да разапне шатор у његовом дворишту када му није дозвољено да уради то у Њујоршком парку, кад је узео паре откачио га је (парафразирам) " зашто би поштовао ако не може да ме натера". Ову политику су најбоље осетили Ирачани када су веровали и споразум са американцима и добили масакар трупа у повлачењу. Очекујем од Трампа да ће направити Русији уступке у Сирији како је ствар већ изгубљена за Американце и тиме избећи бламажу администрације а на конту тога притегнуће пешчане арапе за сваки долар како је већ најавио, такође биће и чишћење у Ираку како су ови већ направили Шиитску транзвезалу од Персијског залива до Медитерана, дакле федерелаизација Ирака на сунитски, шитски и курдски део Ирака. Код нас зависи ће како подели интерес са Русијом, у сваком случају Америка и Русија гледаће да одсече што дубље Русију од медитерана па тако им неће ни препусти Србију. Ово све што се дешава од 2011 на медитерану је део плана "обнове римског царства" или "проширене уније" како је већ назвао Саркози другим речима заузимањем обале медитерана праве бару од мора и тиме заувек истискују Руско присуство у медитерану овај сценарио је учинила и Русија па сад попут Азовског постала њихова есклузивна бара, ово је и разлог грчевитог држања Сирије.


text: 23. фебруар је педесет четврти дан у години у Грегоријанском календару. 311 дана (312 у преступним годинама) остаје у години после овог дана. Догађаји 1574 — У Француској је избио пети верски рат католика и протестаната. 1821 — Александрос Ипсилантис је у Јашију подигао устанак против Османског царства. 1836 — Око 4.000 војника под командом мексичког генерала Антонија Лопеза де Санта Ане започело је опсаду тврђаве "Аламо" у Тексасу. Тврђава, коју је бранило око 200 добровољаца, међу којима Дејви Крокет, пала 6. марта, а сви браниоци су погинули. 1847 — Америчка војска под командом Закарија Тејлора је у бици код Ангостуре поразила мексичку војску под командом Антонија Лопеза де Санта Ане. 1866 — Под притиском бојара незадовољних демократским реформама, румунски кнез Александар Куза приморан да абдицира и напусти земљу. 1898 — Француски писац Емил Зола ухапшен због објављивања отвореног писма председнику Француске под насловом "Оптужујем" у којем је Владу оптужио за антисемитизам и монтиран судски процес против капетана Алфреда Драјфуса. 1903 — Финализован је Кубанско-амерички уговор, којима је САД дозвољено да од Кубе изнајме залив Гвантанамо. 1905 — Амерички адвокат Пол Перси Харис у Чикагу основао клуб "Ротари". 1919 — Бенито Мусолини напустио Социјалистичку партију и основао фашистичку странку "Борбени одреди". 1927 — Немачки теоријски физичар Вернер Хајзенберг је написао писмо колеги Волфгангу Паулију у коме је први пут описао свој принцип неодређености. 1938 — У Кувајту откривено прво налазиште нафте. 1942 — Јапанска подморница у Другом светском рату бомбардовала америчку рафинерију нафте код Санта Барбаре у Калифорнији. 1944 — У Врховни штаб Народноослободилачке војске Југославије у Дрвару стигла совјетска војна мисија, прва совјетска војна мисија на тлу Југославије у Другом светском рату. 1945 — Током битке за Иво Џиму, група америчких маринаца је освојила врх планине Сурибачи и фотографисала подизање америчке заставе. 1945 — Удружене филипинске и америчке снаге су ослободиле Манилу. 1958 — Кубански устаници су киднаповали петоструког првака Формуле 1 Хуана Мануела Фанхиа. 1959 — Међународни суд за људска права отворио прво заседање у Стразбуру. 1970 — Британска Гвајана постала независна република у оквиру Комонвелта. 1981 — У покушају државног удара и збацивања владе Адолфа Суареса, група гардиста под вођством пуковника Антонија Техера упала у парламент Шпаније. 1991 — Војним пучем на Тајланду оборена влада Чатичаја Чунавана, а власт преузела војна хунта. 1994 — Бошњаци и Хрвати закључили прекид ватре који је ступио на снагу 25. фебруара и био увод за стварање муслиманско-хрватске федерације у оквиру Босне и Херцеговине. 1999 — Преговори српских власти и косовских Албанаца у Рамбујеу код Париза прекинути без потписивања споразума, који су преговарачима понудили међународни посредници. Српска страна одбила присуство страних трупа на својој територији, а албанска разоружање Ослободилачке војске Косова. 1999 — Лавина је уништила аустријско село Галтур, усмртивши 31 особу. 2001 — У Београду ухапшен Раде Марковић, шеф Ресора државне безбедности Србије за време режима Слободана Милошевића. Председници Југославије и Македоније Војислав Коштуница и Борис Трајковски у Скопљу потписали Споразум о разграничењу две земље. 2003 — У Бангладешу избили протести пошто је у Скупштини усвојен закон којим се кривице ослобађају војници који су учествовали у тромесечној антикриминалној кампањи 11. јануара те године, у којој су 44 особе погинуле. 2006 — Преко 100 особа погинуло у Ираку у насиљу које је уследило након постављања бомбе у џамију Ал Аскари. Преко педесет особа погинуло у Москви у несрећи када се урушио кров пијаце. Зграду пијаце пројектовао је исти архитекта који је пројектовао Трансвал Вотер Парк који се урушио 2004. године када је погинуло 28 особа. 2008 — Бомбардер B-2 Спирит Америчког ваздухопловства се срушио на Гваму, што представља први оперативни губитак овог авиона. 2017 — Завршена Битка за Ал Баб након 104 дана борби. Рођења 1317 — Папа Павле II. (прем. 1471) 1443 — Матија Корвин, мађарски краљ. (прем. 1490) 1685 — Георг Фридрих Хендл, немачки композитор. (прем. 1759) 1868 — Вилијам Едвард Бергарт, амерички социолог, историчар, писац, уредник и борац за људска права. (прем. 1963) 1878 — Казимир Маљевич, украјинско-руски сликар. (прем. 1935) 1883 — Карл Јасперс, немачки филозоф и психијатар. (прем. 1969) 1889 — Виктор Флеминг, амерички редитељ. (прем. 1949) 1892 — Агнес Смедли, америчка новинарка и књижевница. (прем. 1950) 1899 — Норман Торог, амерички редитељ. (прем. 1981) 1902 — Отокар Кершовани, новинар и револуционар. (прем. 1941) 1935 — Никола Кусовац, српски историчар уметности, кустос Народног музеја у Београду. 1938 — Алан Форд, енглески глумац. 1940 — Питер Фонда, амерички глумац. (прем. 2019) 1942 — Михаел Ханеке, аустријски редитељ и сценариста. 1954 — Момчило Рајин, српски ликовни и музички критичар, теоретичар и историчар. 1954 — Виктор Јушченко, украјински политичар. 1958 — Дејвид Силвијан, енглески музичар, певач и композитор. 1961 — Иван „Ивица“ Вдовић, српски музичар, бубњар ЕКВ-а. (прем. 1992) 1965 — Хелена Сукова, чехословачка тенисерка. 1974 — Стефан Бернадис, француски клизач. 1976 — Кели Макдоналд, шкотска глумица. 1981 — Гарет Бари, енглески фудбалер. 1982 — Катерина Михалицина, украјинска књижевница и преводитељка 1983 — Емили Блант, енглеска глумица. 1983 — Симона Молинари, италијанска музичарка. 1987 — Бојан Божовић, српски тенисер и тениски тренер. 1986 — Тонио Сан, македонски репер српскога порекла. 1988 — Николас Гаитан, аргентински фудбалер. 1988 — Сава Лешић, српски кошаркаш. 1992 — Киријакос Пападопулос, грчки фудбалер. 1992 — Николоз Басилашвили, грузијски тенисер. 1992 — Каземиро, бразилски фудбалер. 1994 — Лука Пуј, француски тенисер. 1994 — Дакота Фенинг, америчка глумица. 1995 — Ендру Вигинс, канадски кошаркаш. 1997 — Џамал Мари, канадски кошаркаш. Смрти 715 — Ел Валид I, омејадски калиф. (рођ. 668) 1447 — Хемфри од Глостера, енглески принц. (рођ. 1390) 1447 — Папа Евгеније IV. (рођ. 1383) 1603 — Франсоа Вијет, француски математичар. (рођ. 1540) 1766 — Станислав Лешћински, краљ Пољске. (рођ. 1677) 1792 — Џошуа Рејнолдс, енглески сликар. (рођ. 1723) 1821 — Џон Китс, енглески песник. (рођ. 1795) 1848 — Џон Квинси Адамс, амерички политичар и председник. (рођ. 1768) 1855 — Никола Боројевић, српски песник. (рођ. 1796) 1855 — Карл Фридрих Гаус, немачки математичар, физичар и астроном. (рођ. 1777) 1900 — Ернест Досон, енглески песник. (рођ. 1867) 1908 — Фридрих фон Есмарх, немачки хирург. (рођ. 1823) 1930 — Хорст Весел, припадник Штурмабтајлунга. (рођ. 1907) 1931 — Нели Мелба, аустралијска певачица, сопран. (рођ. 1861) 1934 — Цезар Аугусто Сандино, вођа никарагванских побуњеника. (рођ. 1895) 1942 — Штефан Цвајг, аустријски књижевник. (рођ. 1881) 1944 — Лео Хендрих Бакеланд, амерички хемичар. (рођ. 1863) 1965 — Стен Лорел, славни амерички филмски комичар. (рођ. 1890) 1973 — Дикинсон В. Ричардс, амерички лекар и физиолог, добитник Нобелове награде за медицину или физиологију. (рођ. 1895) 2000 — Офра Хаза, израелска певачица. (рођ. 1957) 2000 — Стенли Метјуз, енглески фудбалер и тренер. (рођ. 1915) 2003 — Хауи Епштајн, амерички рок музичар, гитариста и текстописац. (рођ. 1955) 2003 — Роберт Кинг Мертон, амерички социолог. (рођ. 1910) 2008 — Јанез Дрновшек, словеначки политичар и државник. (рођ. 1950) 2014 — Алиса Херз-Сомер, енглеска пијанисткиња и суперстогодишњакиња. (рођ. 1903) Празници и дани сећања Српска православна црква слави: Свештеномученика Харалампија Преподобног Прохора Лободника Референце 223


Зорана Михајловић најавила отварање Коридора 10 до краја године | Јужна Србија Инфо Почетна | Друштво | Министарка о Грделичкој клисури Владичин Хан 19.11.2018. Фонет, Н1 "Коридором 10 ћемо проћи до краја ове године сигурно, мада на појединим деловима постоје одређени проблеми, али се ради дан и ноћ и верујем да стижемо до крај године", рекла је Михајловић за Радио телевизију Србије. Она тврди да су грађевински проблеми на таквим градилиштима уобичајени. "Нису то необичне ствари, али ми смо отворена Влада и показали смо проблем", рекла је Михајловић. Министарка је најавила и допуне кривичних пријава против одговорних за лоше изведене радове на деоници Уб-Лајковац на "Коридору 11" и нагласила да Влада Србије сада "практично испочетка" гради тај део. "Мораће да одговарају сви који су доносили одлуке и одобравали да се стављају глина и блато, али то је посао за тужилаштво", нагласила је министарка Михајловић. # Владичин Хан саобраћај ауто-пут Зорана Михајловић Грделичка клисура Грделица коридор 10 ДС аеродром Константин Велики насиље кошарка СНС Градина Раднички ФК избори 2016 Алексинац избори Александар Вучић Зоран Перишић Чаир поплава Скупштина града Ниша рецепт Владичин Хан саобраћајна незгода саобраћај Пирот Врање Ниш храна Прокупље Медијана градска општина Куршумлија СПЦ фудбал Клинички центар Ниш Прешево Лесковац Блаце Горан Цветановић полиција Влада Републике Србије убиство Дарко Булатовић Тржница ЈП Београд Бујановац


text: Псеудонаука или надринаука јест тврдња, веровање или поступање које се представља као научно али која не држи до ваљаног научног метода, које није подржано доказима нити веродостојно, не може бити поуздано испитано, или нема научни статус из неког другог разлога. Псеудонауку често одликује употреба нејасних, контрадикторних, преувеличаних или недоказивих тврдњи, претерано ослањање на потврду уместо на озбиљне покушаје оповргавања, недостатак отворености ка процени других стручњака као и општи недостатак систематичних процеса за разуман развој теорија. Област, пракса или скуп сазнања се може назвати псеудонаком када је представљено као да је сагласно са нормама научног истраживања, али у пракси не успева да испуни те норме. Термин псеудонаука уведен је највероватније 1843 као комбинација грчке речи псеудо (лажни) и наука (знање). Назив има негативну конотацију и због тога га они на које се то односи одбацују. Симптоми патолошке науке Лангмјур је године 1953. увео појам патолошке науке да би се обрачунао са истраживањима која се спроводе по научној методи али која су искривљена личним предрасудама. Најпознатији примери су Н-зраци, поливода, хладна фузија, хомеопатија, меморија воде... Према Лангмиру патолошку науку је најлакше препознати по следећим симптомима: Највећи ефекат који је опажен произведен је агенсом чији се интензитет једва може открити, а величина ефекта је у основи независна од интензитета узрока. Ефекат је величине која је увек на граници открића или је неопходан огроман број мерења због врло малог статистичког значаја резултата. Предлажу се теорије ван парадигме поља. Од критике се брани објашњењима смишљеним у датом моменту. Однос поборника и критичара прво расте, а онда постепено пада до заборава. Додатак симптомима патолошке науке Патолошка наука не попушта ни до данашњих дана па је Н. Туро, професор хемије на Колумбија универзитету додао нове дескрипторе које Лангмир није поменуо. Значајан резултат је специфичан за посебан систем. У откриће су умешане посебне технике или апарати. Откриће захтева значајно одступање од парадигме која потпуно одређује резултате у свим упоредљивим системима, укључујући и оне које су аутори раније добили. Николас Ј. Туро, професор хемије на Универзитету Колумбија Проблем разграничења Тврдња или систем тврдњи, да би се могао сматрати научним, мора бити у стању да противуречи могућим или замишљеним посматрањима. Карл Попер, 1962 Наука, псеудонаука и кривотворљивост Наука и псеудонаука имају сасвим супротан приступ Псеудонаука: равнодушна је према чињеницама. „истраживање“ је неизбежно траљаво. почиње хипотезом – обично eмотивно привлачно и спектакуларно невероватном – и онда тражи само доказе који јој иду у прилог. занемарује доказе који јој противурече. равнодушна је према критеријумима ваљаног доказа. ослања се на пристрасно потврђивање. више зависи од произвољних друштвених конвенција него од непроменљивих правила природе. увек се може свести на бесмисао ако се спроводи доследно до краја. увек избегава да се подвргне значајном тесту. често противуречи самој себи чак унутар сопствених оквира. намерно прави мистерије и када их нема, испуштањем критичних података и важних детаља. не напредује. покушава да буде убедљива реториком, пропагандом и извртањем уместо ваљаним доказима (којих заправо ни нема). води расправу из незнања, дакле, из елементарне заблуде. води расправу из наводних изузетака, грешака, аномалија, чудних догађаја и сумњивих тврдњи – уместо из добро познатих правилности природе. ослања се на лажне ауторитете, осећања или неповерење у проверене чињенице. износи необичне тврдње и бајне теорије које противурече свему што је познато о природи. измишља сопствени речник у којем многи појмови нису јасно дефинисани а неки нису дефинисани уопште. ослања се на научну методологију истовремено осправајући њену исправност. Разлике између науке и псеудонауке Знакови препознавања псеудонауке Роберт Парк, професор физике Универзитета у Мериленду, је дао неке својствене особине за препознавање псеудонауке: Откриће се саопштава директно јавности. Проналазач тврди да научна хијерархија покушава да спречи његово откриће. Научни ефект је увек на самом прагу открића. Докази за проналазак су анегдотски. Проналазач оправдава веровање зато што је преживело векове. Проналазач ради у изолацији. Проналазач мора да предложи нови закон природе да објасни откриће. Примери псеудонауке Сваку науку прати серија сопствених псеудонаука. Биологија: Лисенкоизам Научни креационизам Криптозоологија Бараминологија Хемија: Поливода Кластерисана вода Декластерисана вода Физика: Н-зраци Фантастичне силе (Бермудски троугао) Уфологија Фенг схуи Медицина: Хомеопатија Акупунктура (‘’теорија”) Акупресура (‘’теорија”) Хербализам Алтернативна медицина Квантна медицина Јога (‘’теорија”) Традиционална кинеска медицина Кинезиологија Рефлексологија (‘’теорија”) Ортомолекуларна медицина Тровање радијацијом Сегментна терапија Суђок Апитерапија Ароматерапија Биоенерготерапија Енергетска терапија Остеопатија Хиропрактика Лечење звуком Натуропатија Кристалотерапија Лечење светлом Фитотерапија Реики Тајђићуен Чи кунг Психологија: Астрологија Графологија Парапсихологија Дијанетика Породични распоред Лечење вером Духовна енергетска медицина Историја: Српска аутохтонистичка школа Види још Псеудоматематика Псеудофизика Псеудоисторија Референце Литература First published 1992 by Faber & Faber, London. Originally published 1952 by G.P. Putnam's Sons, under the title In the Name of Science. Спољашње везе -{Skeptic Dictionary: Pseudoscience – Robert Todd Carroll, PhD}- -{Distinguishing Science from Pseudoscience – Rory Coker, PhD}- -{Pseudoscience. What is it? How can I recognize it? – Stephen Lower}- -{Science and Pseudoscience – transcript and broadcast of talk by Imre Lakatos}- -{Science, Pseudoscience, and Irrationalism – Steven Dutch}- -{Skeptic Dictionary: Pseudoscientific topics and discussion – Robert Todd Carroll}- -{Why Is Pseudoscience Dangerous? – Edward Kruglyakov}- - -{10 questions to challenge false claims and uncover the truth.}- Граничне теорије


Колико ћемо за 20 година имати насеља? У нестајању је више од 1.200 села - проф. др Ђура Стевановић У Србији нису запостављена само поједина села него је запостављено цело њено рурално подручје. У селима нема ко да ради, а у градовима нема шта да се ради. Сељак не служи само да би производио храну, да други не би трпели гла& 4000 #1076;ни, он је човек који би требало да има живот достојан човека. Није то демагогија, нити је реч о социјалној политици. Да друштво зна шта хоће са селом имало би стратегију, али ова влада, као и претходне, као да не разуме потребу за документом - стратегијом руралног развоја, пољопривреде и села. Рурални развој се не односи само на пољопривреду, већ и на социо-културни развој села и заштиту животне средине. На село се из угла науке данас најчешће гледа из кабинета, без теренских истраживања. Гацамо у глибу стереотипа и предрасуда, а о нашем сељаку говоримо као о неписменом, конзервативном, необразованом. Сељаци су потцењени. Једном га убеђују да "баци што више ђубрива", други пут да изврши комасацију, трећи пут да сади ову или ону сорту. Држава, међутим, мора да помаже сељаку континуирано, а не сваки час да мења уредбе. Отуда је неопходна дугорочна друштвена стратегија - национални план развоја сеоских подручја... У нашој земљи данас готово да нема емпиријских сеоских истраживања. Ако се нека невладина организација или неки институт одлуче за емпиријско истраживање, они то раде по методологији наметнутој из иностранства, а не из праксе досадашњег домаћег истраживања нашег села. Отуда и толико површности у закључивањима шта би требало учинити да би се села у Србији обнављала и развијала. Неопходно је, такође, у нашој научној и широј јавности одбацити веома раширени једносмерни економски приказ схватању функције села. На многим научним скуповима говори се, исто тако, о више функционалности пољопривреде, чиме се очигледно пољопривреда изједначава са селом, односно село са пољопривредом, уместо да се расправља о полуфункционалности села као социо-економске заједнице. Број становника Број села Удео (%) 0-49 535 11,8 50-99 460 10,1 100-199 692 15,2 200-399 922 20,3 400-599 583 12,8 600-799 342 7,5 800-999 253 5,6 1000-1999 475 10,5 2000-3999 201 4,4 4000-5999 42 0,9 6000-7999 23 0,5 8000 и више 13 0,3 Укупно 4541 100 (Србија без Косова и Метохије, попис 2011. За општине Прешево, Бујановац и Медвеђа узети су подаци из 2002. године) У свету данас око 50 одсто укупног броја становништва живи на селу. У условима савремене технолошке цивилизације и код нас и у свету, био би огроман ризик ако би се становништво концентрисало само у градовима. - Село обезбеђује социјалну контролу над територијама и решава геополитичке задатке (посебно у пограничним подручјима) - Одлучујућа је улога села у обезбеђивању хране - Село је чувар етнокултуралности друштва и значајна му је улога у еколошком просперитету земље - Село је важан фактор у решавању питања квалитета живота, репродукције и чувар је људског капитала - Село је кичма нације У економски ра 4000 79;вијеним земљама, укључујући и САД, упркос захтевима тржишне привреде, држава штити аграрни сектор од спољашње конкуренције и пружа му систематску финансијску помоћ. Словеначко искуство такође показује да су дисперзовали индустрију у сеоска подручја и смањили притисак на градове, па сада немају проблем "природног одумирања села" као код нас. У Хрватској је ситуација у тој области неповољна, а у Немачкој имају проблем како развити и обновити села... У Србији села се, посебно у пограничном планинском региону, нагло празне, што има несагледиве и дуготрајне последице. Реч је о вишедеценијском занемаривању тих подручја на државном и локалном нивоу. Овде влада, намерна или ненамерна, "идеологија расељачења". Према прошлогодишњем попису становништав (и нашем прорачуну), више од 1.200 села је у нестајању.


Монитор инсталације софтвера СпиМе Алати | чланци Спиме Тоолс је бесплатни монитор за инсталирање за Виндовс који бележи системске промене које инсталације софтвера извршавају. Многи софтверски програми морају бити инсталирани на рачунарски систем пре него што се могу користити. Сама инсталација није транспарентан процес јер корисник није обавештен о изменама регистра или датотека извршеним током инсталације. Већина корисника би вероватно прескочила те информације, али надгледање инсталација софтвера је поуздан начин утврђивања да ли софтверски програм врши промене у рачунарском систему. Информације су тада корисне за утврђивање да ли су те измене легитимне и када је реч о поступку деинсталације. СпиМе Тоолс је софтвер који може да надгледа и промене датотека и регистра узроковане софтверским инсталацијама. Апликација ствара снимке система пре и после инсталације софтвера како би истакла промене извршене током инсталације програма на Виндовс ПЦ. Те се снимке затим упоређују једна с другом и разлике се приказују кориснику. Програму је потребан неки ручни рад да би се могао ефикасно користити. Први корак је креирање снимка Виндовс регистра пре инсталације софтвера. Након тога потребно је пребацити се у режим датотека и одабрати тврде дискове које треба пратити због промјена. То обично укључује партицију са оперативним системом Виндовс и партицију на коју се софтвер инсталира. Програм ствара снимак хард дискова који спрема и локално. Након што су креирана оба снимка, покрените инсталацију софтвера као што је то уобичајено. По завршетку инсталације софтвера покрените друго скенирање и датотечног система и Виндовс регистра. Кликом на дугме Упореди тада је могуће упоредити обе снимке једна за другом како би се приказале промене како у датотечном систему тако и у Виндовс регистру које је извршио инсталатер софтвера. Монитор за инсталацију софтвера приказује информације у стаблу попут приказа у левом прозору софтверског програма. Ако упоредите систем датотека, он ће приказати све фасцикле које су измењене у датотечном систему од настанка првог и другог снимка. Десни прозор приказује податке о датотеци, укључујући име, врсту и величину. СпиМе Алати такође пружају приступ монитору у стварном времену који може да надгледа Виндовс регистар или датотечни систем на одређеним локацијама. Режим у стварном времену је мало тежи за рад, јер ће све промене бити наведене у једној брзо растућој табели. Лоша страна коришћења програма је та што морате редовно да креирате снимке, најбоље пре инсталирања новог програма у систем. Ако то заборавите, нећете моћи да сазнате шта се инсталатер променио на рачунару. Ажурирање: СпиМе Алати више нису доступни, веб локација програмера је у паду и чини се да је напуштена. Послали смо најновију верзију програма на сопствени сервер. Можете га преузети кликом на следећу везу: СпиМе Тоолс Имајте на уму да ми ни на који начин не подржавамо СпиМе алате, а програм смо пренијели само у сврхе архивирања.


Нико не може да гази основна људска права зато што сматра да га подржава 95% грађана, како то верује Ратко Дмитровић, све и да је то тачно. Право је сваког човека да слободно сведочи на законито успостављеном суду, у складу са својом савешћу и својим сазнањима. Да ли би уредник Вечерњих новости као издајице дисквалификовао и грађане Хрватске спремне да сведоче о злочинима против Срба? А ако их нема, да ли би се радовао? Дмитровић ми замера да, као заштитник грађана, штитим само мањину. Истина је да сам први пут изабран половином 2007. и да сам и том приликом у Народној скупштини рекао: Кршења права погађају све грађане – лоша администрација, незапосленост, корупција... Неки од нас, међутим, због неког свог личног својства, другачијег у односу на већину, на све то бивају и додатно понижени, обеспраљени, угрожени. Мој задатак је да штитим права свих грађана, али да таквима пружим посебну пажњу. На то ме и Закон о Заштитнику грађана изричито обавезује, апострофирајући права припадника националних мањина, родну равноправност, права детета, права особа са инвалидитетом и права лица лишених слободе. Политички органи какав је Влада, уз то и најмоћнији, иако брину и о мањини, по природи ствари више су заинтересовани за интерес већине јер на изборима већина одлучује. Заштитнику грађана, државном органу без праве власти, који не наређује, не пресуђује већ препоручује, дато је да додатну пажњу обрати на права посебно рањивих група. Неком је и то превише за њих. И опет, четири петине од преко 15.500 поступака које сам водио за шест и по година тицало се права „већине“. Ћутање администрације, очигледно погрешне процедуре и тумачења прописа, неизвршавање сопствених одлука, неразумни трошкови по грађане попут пластичних здравствених картица са чипом, одлагање пензија у недоглед, заштита приватности комуникација... И у преко 85% случајева у којима је било повреде права грађана, органи власти су после моје интервенције отклањали свој пропуст. Али био сам посебно гласан када се ради о Ромима, азилантима, ЛГБТ особама, етничким и верским мањинама, тортури у затворима. Можда и због тога што се оних 15% неотклоњених пропуста углавном односе на кршења њихових права. Такав ми је посао, не најпопуларнији и сигурно да може боље да се ради, али критика какву је изрекао Ратко Дмитровић је најбољи доказ да га не радим сасвим лоше. Иронично је да г. Дмитровић заштитника грађана оптужује за поделу грађана на подобне и неподобне док са страница угледног дневног листа по људима лепи етикете страних плаћеника и домаћих издајника. Верујем да греши и по питању подршке коју тврди да ужива. Историја се понавља, али не тако брзо.“ Саопштење Заштитника грађана поводом уредничког коментара у Вечерњим новостима Вечерње новости: "Соња Јанковићева"


text: __БЕЗКН__ -{Big endian}- је начин записа податка у меморији тако да је на нижој адреси виши бајт меморијске речи. Пример: Нека је податак: -{0xABCD}-. Онда се он записује у меморији као: при чему је адреса 100 почетна адреса податка у меморији. Такође погледајте -{Little endian}-. Рачунарство


Bayern München - Tottenham резултат уживо, међусобни резултати и поставе | SofaScore Bayern München - Tottenham резулат уживо, међусобни резултати, табела и предвиђања 11. дец 2019. 20.00 Судија: Gianluca Rocchi, Italy Прос. картона: 0.42 5.16 Bayern München играће против Tottenham дана 11. дец 2019. у 20.00 UTC на Allianz Arena стадиону Munich град Germany држава. Утакмица је део UEFA Champions League, Group B. Bayern München је играо против Tottenham у 2 утакмица ове сезоне. Тренутно, Bayern München рангира 1., док Tottenham држи 2. позиција. Желите да упоредите најбоље оцењеног играча у обе екипе? СофаСкор систем оцењивања додељује сваком играчу одређену оцену на основу бројних фактора података. На SofaScore уживо резултатима можете наћи све претходне Bayern München против Tottenham резултате сортиране по њиховим међусобним утакмицама. SofaScore такође омогућава најбољи начин праћења резултата уживо ове утакмице са разним спортским опцијама. Стога, можете: Све ове одлике Вам могу помоћи да одлучите о Bayern München против Tottenham у прогнози утакмице. Иако СофаСкор не нуди директно клађење, нуди најбоље шансе и приказује који сајтови нуде уживо клађење. Квоте U-TV уживо су видљиве на Фудбал одељку за резултате уживо у СофаСкор апликацији. Где гледати Bayern München против Tottenham? У ТВ канали секцији можете наћи листу свих канала који преносе Bayern München – Tottenham уживо меч. Такође, можете уживо гледати ову утакмицу преко наших кладионичарских партнера или кликнути на било који линк на SofaScore за легално гледање уживо. ИМЕ: Bayern München - Tottenham ДАТУМ: 11. дец 2019. SofaScore резултати уживо су доступни као iPhone и iPad апликација, Android апликација на Google Play и апликација за Windows телефон. Можете нас наћи у свим продавницама на различитим језицима као "SofaScore". Инсталирајте SofaScore апликацију и пратите Bayern München Tottenham уживо на свом мобилном телефону! *Важна напомена – SofaScore.com у сарадњи са U-TV нуди преко 140,000 преноса уживо годишње. Међутим, подсећамо вас да су права преноса за такве догађаје обично у власништву за одређену државу и према томе, зависно од ваше локације, могу постојати догађаји које нећете моћи да пратите због овог ограничења. Пре придруживања U-TV и уплата на ваш налог да бисте гледали Bayern München Tottenham, или било ког другог догађаја путем U-TV преноса уживо, препоручује се провера са U-TV да ли је могуће, зависно од ваше локације, да пратите уживо пренос догађаја који вас интересује.


text: Савезни канцелар Савезне Републике Немачке (нем. Der Bundeskanzler der Bundesrepublik Deutschland) је особа која се налази на челу Савезне владе Савезне Републике Немачке. Функција је установљена 23. маја 1949. године у Западној Немачкој, чији је први канцелар био Конрад Аденауер. Функција је задржана и након уједињења две Немачке. Актуелни савезни канцелар (нем. Bundeskanzler) и прва жена на тој дужности је Ангела Меркел из Хришћанско-демократске уније. Списак канцелара[уреди] Савезни канцелари Савезне Републике Немачке (Западне Немачке)[уреди] Савезни канцелари Савезне Републике Немачке (од уједињења)[уреди] Референце[уреди] - ↑ 1,0 1,1 Укључује и обављање дужности до предавања власти новом канцелару - ↑ Вили Брант је након подношења оставке затражио од председника државе да не обавља дужност канцелара до избора новог, због чега је ту функцију преузео дотадашњи вицеканцелар. - ↑ 3. октобра 1900. године је дошло до уједињења две Немачке односно до припајања Источне Немачке Западној, тако да је канцелар Западне Немачке постао први канцелар уједињене Немачке. Спољашње везе[уреди]


Управљање системом обнове и помоћи