source: fineweb

text: Свечана церемонија је одржана у Градској кући која је смештена на главном тргу Брисела, Grand Place, под заштитом UNESCO. Овом догађају је посвећена изузетна пажња од стране града Брисела, због чега је на церемонији говорио гдин Hamza Fassi Fihri, члан градске владе задужен за културу. На скупу су говорили и амбасадор Србије у Бриселу Радомир Диклић, директор ТОС-а Гордана Пламенац, обучена у народну ношњу, и в.д. директор ТОБ-а Дејан Веселинов. Након уводних речи Гордана Пламенац је предала ношњу за Маненекен Писа и уручила поклоне, а присутнима је послужена погача и со, ракија и суве шљиве у чоколади. Уз звуке фанфаре, скуп, коме су присуствовали и чланови љубитеља Маненекен Писа и друге званице, упутио се на место где се налази статуа Манекен Писа. Свечаним интонирањем белгијске и српске химне Гордана Пламенац је открила статуу обучену у шумадијску народну ношњу. Поред званица догађају су се прикључили и бројни туристи. Већи број фотографија са овог догадјаја биће доступан од четвртка, 03. фебруара на www.ordre-manneken-pis.wikeo.be. Неизмерна је заслуга радионице “Кири” која је израдила и донирала костим за Манекена Писа. Ова радионица има тридесетогодишњу традицију у изради народних ношњи и опанака, а уједно ношњама снабдева и ансамбл “Коло”.


source: wikipedia

text: Рудолф Бручи (; Загреб, 30. март 1917 — Нови Сад, 30. октобар 2002) био је српски композитор, професор Универзитета у Новом Саду, члан Српске академије наука и уметности. Биографија Рођен је у Загребу 1917. године у породици хрватско-италијанског порекла. Био је ожењен славном југословенском оперском певачицом Олгом Бручи. Свој уметнички рад је започео свирајући виолу у различитим оркестрима од кабаретских ансамбала до симфонијских оркестара. Након што се преселио у Београд, Бручи је са тридесет година почео да студира композицију као једини студент тада већ увелико славног композитора Петра Бингулца (који је сам био студент француског композитора Винсента д'Индија (-{Vincent d'Indy}-)). Касније (1954-55.) је наставио студије код бечког додекафонисте Алфреда Ула (-{Alfred Uhl}-). Одлучујући тренутак у његовој каријери композитора је било освајање првог места на међународном такмичењу композитора Краљице Елизабете Белгијске у Бриселу 1965, са симфонијом Леста. Ову награду је освојио у конкуренцији више од 250 композитора из 26 земаља. Општи допринос Седамдесетих година 20. века Бручи је пресудно утицао на успон Академије уметности у Новом Саду чији је био и први декан, која је имала најквалитетнију катедру за музику у бившој Југославији (са академијом је чак и Алфред Шнитке (-{Alfred Schnittke}-) потписао уговор). Као музички делатник, оставио је дубок траг на новосадској музичкој сцени учествујући у оснивању нове зграде опере, и радећи на оснивању филхармоније и средње музичке школе. Био је један од оснивача Војвођанске академије наука и уметности (ВАНУ), и након њеног утапања у Српску академију, је био један од академика који су се залагали за њено поновно оснивање. Најзначајнија дела У центру његовог музичког рада је увек био симфонијски оркестар за који је и написао своја најбоља дела. Осим већ поменуте Симфоније Леста (ставови: -{I Presto-Doppia fuga-Presto II Adagio come una passacaglia III Vivacissimo fantastico}-), Трећа Симофнија је једно од његових најквалитетнијих дела, а следе симфонијска поема Маскал, Метаморфозе -{B-A-C-H}- за гудаче, балети Катарина Измајлова, Златни Демон, Кирка, кантата Војводина на стихове Мирослава Антића и његове опере Прометеј и Гилгамеш. Стил Бручијев музички језик је дубоко укорењен у музичку традицију Балкана, у најширем смислу: од јединствене истарске лествице у Трећој симфонији до бугарских ритмичких структура у симфонијској поеми Маскал. Уз ову основу, може се приметити њено успешно спајање са новијим музичким изразима, са посебним освртом на додекафонијске технике, као и композиторске технике и естетику карактеристиче за Нову Пољску Школу. Истовремено, Бручи се увек истицао као велики композитор симфонијске музике, у чему је био високо цењен и успешан. Бручи је преминуо у Новом Саду, 30. октобра 2002. године у 85. години живота. Литература Властимир Перичић, Музички ствараоци у Србији, Београд, Просвета, 1969, 67 стр. Спољашње везе Биографија на сајту САНУ official web site Рођени 1917. Умрли 2002. Хрватски композитори Академици САНУ Nastavnici i saradnici Univerziteta u Novom Sadu Српски композитори Музичари из Загреба


text: Валтер Функ |Овај чланак не цитира никакве референце или изворе. Молимо помозите да овај чланак буде поправљен додавањем навода из поузданих извора. Садржај непоткрепљен изворима може бити доведен у питање, а потом и уклоњен.| |Валтер Функ| |Биографија| |Датум рођења||18. август 1890.| |Место рођења||Данзкехмен (Немачко царство)| |Датум смрти||31. мај 1960.| |Место смрти||Диселдорф (Немачка)| Садржај Детињство и младост[уреди] Рођен је 18. августа 1890. године у трговачкој породици у месту Данзкехмен. Рођен је као син Валтера Функа старијег и његове супруге Софије (девојачко: Урбшат). Студирао је право, економију и политику на универзитетима у Берлину и Лајпцигу. У Првом светском рату придружио се пешадији, али избачен је 1916. Функ се 1919. оженио Луизом Шмит-Зибен. Након рата радио је као новинар, а 1922. радио је као уредник у престижним новинама Берлинер Берзенцајтунг. Политички живот[уреди] Функ, националиста и антимарксиста, дао је отказ у новинама у лето 1931. и придружио се НСДАП-у. Тако је постао ближи са Грегором Штрасером који је договорио његов први састанак са Адолфом Хитлером. Делом због свог интереса за економију, Функ је 1932. изабран за изасланика Рајхстага, а унутар странке је дошао на позицију председника Комитета за Економску Политику у децембру 1932. Ту позицију није дуго обављао. Након доласка нациста на власт, дао је отказ на позицију изасланика и постао је извршни штампар и издавач у Трећем рајху. Од 1938. до 1945. обављао дужност министра економије Трећег рајха. Каријера у Трећем рајху[уреди] - У марту 1933, Валтер Функ је постављен на позицију државног секретара у Министарству пропаганде. - Године 1938. постаје Главни опуномоћеник за економију (Wirtschaftsbeauftragter). - Исте те године, у фебруару, постао је и министар економије заменивши Хјалмара Шахта који је добио отказ у новембру 1937. - У априлу 1939. Функ је постао и председник Рајхсбанке, опет заменивши Шахта. - У септембру 1943. постао је члан Централног колегијума за планирање. Нирнбершки процес[уреди] Упркос слабом здрављу, Функу се судило заједно са осталим нацистичким ратним злочинцима на Нирнбершком процесу. Функ је оптужен: за заверу за чињење злочина против мира, за планирање и иницирање агресивних сукоба, за ратне злочине и злочине против човечности. Он је изјавио да упркос својим титулама није имао велику моћ у нацистичкој странци. Геринг га је описао као „неважног подређеника“, али документовани докази и његова ратна биографија Валтер Функ, живот економије коришћени су као докази против њега. Функ је по 2., 3. и 4. тачки оптужнице осуђен на доживотни затвор. Спољашње везе[уреди] |Осуђени на смрт:||Мартин Борман · Ханс Франк · Вилхелм Фрик · Херман Геринг · Алфред Јодл · Ернст Калтенбрунер · Вилхелм Кајтел · Јоахим фон Рибентроп · Алфред Розенберг · Фриц Заукел · Артур Зајс-Инкварт · Јулијус Штрајхер| |Затворени:||Карл Дениц · Валтер Функ · Рудолф Хес · Константин фон Нојрат · Ерих Редер · Балдур фон Ширах · Алберт Шпер| |Ослобођени оптужбе:||Густав Круп · Ханс Фриче · Франц фон Папен · Хјалмар Шахт| |Извршили самоубиство:||Роберт Лај|


text: Командант Ваздухопловства и ПВО бригадни генерал Ранко Живак и амбасадорка Краљевине Данске у Републици Србији, Мете Кјуел Нилсен, потписали су данас Протокол о донацији. Донација је део ширег Програма о развоју безбедности летења којим се безбедност летења у војном ваздухопловству поставља на највиши ниво. Средства од донације биће искоришћена за опремање Команде ВиПВО.


text: Хо Ши Мин |Хо Ши Мин| Хо Ши Мин 1946. Хо Ши Мин (виј. Hồ Chí Minh, изговор: hô̤ tɕǐmɪŋ послушај (помоћ·инфо)]) рођен као Nguyễn Sinh Cung и такође познат као Nguyễn Ái Quốc (19. мај 1890—2. септембар 1969) био је председник Демократске Републике Вијетнам од њеног проглашења 1945, један од оснивача Комунистичке партије Индокине 1930. Током Другог светског рата био је вођа герилаца у борби против Јапана, а потом један од лидера отпора против колонијалних трупа Француске у Индокини (1946 — 1954). Садржај Младост[уреди] Званично је рођен 19. маја 1890. године у селу Ким Љен у Анаму, покрајина Нге Ан, као Нгујен Син Кунг (у преводу: Нгујен који ће бити победник). Но, у париским и московским архивима може се пронаћи шест посве различитих датума његова рођења у распону од 1890. до 1904. године. Нгујен Ван Тан похађао је француску средњу школу и није могао разумети како земља која је прокламовала гесло „Слобода, једнакост, братство“ може у сужањству држати Индокину. У школи коју је похађао учили су га да Француска уводи техничка достигнућа у Индокини за њен бољитак. Али је Нгујен тврдио како од тога имају користи само Французи, а јавно је говорио како је Вијетнам у последњих 2000 година константно био окупиран и да Французи нису ништа бољи од других окупационих сила. Из школе је избачен 1914. године када је ухваћен с копијом забрањених докумената. Када је избачен кренуо је у потрагу за послом и нашао га у селу Пан-Тијет, у суседној Кини, као сеоски учитељ. Избивање из Вијетнама[уреди] Након што је у Кини с власти збачена династија Манчу вратио се у Вијетнам, тачније Сајгон где је радио као кувар. Године 1912. нашао је посао на једном француском броду на којем је радио две године обилазећи скоро све познатије светске луке (Бостон, Порт Саид, Марсељ, Рио де Жанеиро, Шангај) да би се привремено скрасио у Лондону запосливши се, опет као кувар, у Карлтон хотелу.[1] После Лондона преселио се у Париз (1919) где је узео име Нгујен Ај Кок (Нгујен домољуб). Ту је остао до 1923. године. Истовремено је постао активан у социјалистичком покрету. Но, у децембру 1920. једна фракција, којој је припадао и он, одвојила се од Социјалистичке партије и основала Комунистичку партију Француске. Годину дана касније утемељио је групу Ле Парија. Циљ групе био је сузбијање француског колонијализма у Индокини, због чега га је пратила полиција. На дојаву о полицијској присмотри послао је полицији свој дневни распоред кретања. Две године касније (1923) отишао је у Москву на Пети конгрес Коминтерне где је критиковао другове, француске комунисте, због преблагог противљења француском колонијализму. Револуционарни рад[уреди] Већ годину дана касније (1924) отпутовао је у град Гуангџоу (покрајина Кантон у јужној Кини) који су контролисали кинески комунисти. Ту је учио вијетнамске избеглице револуционарним техникама, али су 1927. кинески националисти освојили власт у Гуангџоуу и Нгјуен се вратио у Совјетски Савез. Наредне године отпутовао је у Брисел и Париз те потом у Сијам где је провео две године као представник Коминтерне у југоисточној Азији. Потом је 1930. године председао утемељењу Индокинеске комунистичке партије (ИКП) и предложио програм партије који је усвојен већином гласова. Као циљеви партије у програм су уврштени: збацивање француске власти, успостава независног Вијетнама под влашћу народне владе, национализација привреде, аграрна реформа, увођење осмочасовног радног дана, једнако право образовања и поништење јавних дугова. У међувремену, колапс њујоршке берзе нагриза Вијетнам. Плате су се смањиле за 50 %, незапосленост порасла за 33 %, а штрајкови радника били све су чешћи, док су сељаци протестирали тражећи реформе. Власти се нису освртале на захтеве становништва због чега је дошло устанка. Сељаци су преузели власт у неким подручјима, те уз помоћ локалних ИКП активиста, прогласили совјете. У септембру 1930. власти су одговориле на побуну шаљући Легију странаца која је угушила устанак. Власти су похапсиле више од 1000 осумњиченика, од којих је око 100 добило дугогодишње затворске казне. Осам, од којих су неки били челни људи ИКП-а, смакнути су. Нгујен се склонио у Хонгконг те наставио своје деловање као представник Коминтерне у југоисточној Азији где га је 1931. ухапсила британска полиција. У затвору је остао до 1932. године када је пуштен на слободу, те отпутовао у Москву где је студирао на Лењиновом универзитету. Други светски рат[уреди] Август је 1939. године, предвечерје Другог светског рата, Немачка и Совјетски Савез су склопили споразум о ненападању, а француска влада је забранила деловање Комунистичке партије Француске. Почетком наредне 1940. године Нгујен Ван Чан стигао је у јужну Кину, обновио контакте с ИКП-ом, и почео да користи име Хо Ши Мин (Онај који је просветљен).[2] Након Пољске Немачка је окупирала Француску, а челници ИКП-а закључили су како се указује прилика за независност Вијетнама. Исте године 22. септембра јапанске окупационе трупе ушле су у Вијетнам. Уместо оружаног сукоба француске власти договориле су примирје те склопиле споразум према којем им је допуштенода несметано одрже своју власт, али под надзором Јапана. У јануару 1941. године, Хо Ши Мин је организовао Лигу за независност Вијетнама), касније познатију под именом Вијетмин. Убрзо је Вијетмин успоставио своју власт на делу Вијетнама уз границу с Кином. У августу 1942. године отишао је на састанак са званичницима Комунистичке партије Кине, али су га ухапсиле снаге кинеских националиста и затвориле до септембра 1943. године када су га ослободили кинески комунисти,[3] а он се затим вратио у Вијетнам. Јужна Кина поново је постала Хо Ши Миново одредиште у јануару 1945. године када се састао с представницима Сједињених Држава и Француске те безуспешно покушао да од њих добије признање независности Вијетнама. Ускоро, 9. марта, дошло је до драматичног обрата јер су јапанске снаге разоружале француске те преузеле пуну административну контролу над Вијетнамом. Споразум из 1883. године, према којем је успостављена Индокина као француски протекторат опозван је, а Вијетнам је прогласио независност под јапанским покровитељством.[4] Капитулација Јапана и успостава ДР Вијетнама[уреди] Дана 6. августа 1945. године Американци су бацили атомску бомбу на Хирошиму (Јапан), а три дана касније (9. август) атомска бомба је бачена и на Нагасаки. Победа Савезника постала је више него очита, те је Индокинеска комунистичка партија 13. августа наредила дизање општег устанка у Вијетнаму. Хо Ши Мин је био изабран за председника Националног ослободилачког поверенства (које је деловало као привремена влада), а 17. августа Хо Ши Мин је позвао вијетнамски народ на револуцију. Истог дана Вијетмин је преузео контролу над Ханојем, а 25. августа и над Сајгоном. Три дана касније (28. август) Вијетмин је прогласио формирање привремене владе Демократске Републике Вијетнам с Хо Ши Мином као председником и министром спољних послова. На функцији председника ДР Вијетнама остаће до своје смрти 1969. године. Јапан се безусловно предао 2. септембра 1945. године, а истог дана Хо Ши Мин је у Ханоју прочитао Декларацију о независности Вијетнама у којој, међу осталим, каже: „Народ који се храбро супротстављао француској доминацији више од 18 година, народ који се борио раме уз раме са Савезницима против фашиста током ових неколико година - такав народ мора да буде слободан и независан“. Међутим, француске снаге почеле су преузимати војну контролу над све већим деловима Вијетнама, а у октобру 1945. заузеле су и Сајгон. За три месеца освојиле су цео јужни Вијетнам те напредовале ка северу Вијетнама. Нашавши се у све тежој ситуацији Хо Ши Мин је 1946. пристао на компромис према којем Француска признаје ДР Вијетнам као слободну државу те пристаје одржати изборе у јужном Вијетнаму под условом да се ДР Вијетнам придружи Француској унији те пристане на назочност малог броја француских војних снага у ДР Вијетнаму. Послератни француски колонијализам и ослободилачки рат[уреди] Споразумом дефинисана као мала војна просутност, она је брзо досегла бројку од 15.000 француских војника. У преговорима који се настављају Француска је постајала све тврђи преговарач што је 20. новембра кулминисало сукобом француских и вијетнамских војника када је француска крстарица отворила ватру у луци Хајфонг. Недуго затим, 19. децембра, француске снаге наредиле су снагама Вијетмина да положе оружје и признају француску власт. Вијетмин је одговорио нападом и избио је рат. Хо Ши Мин је писменим путем тражио америчку помоћ, али је амерички председник Хари Труман стао на страну Француске. Након америчког одбијања Совјетски Савез и Кина понудили су Хо Ши Мину војну помоћ. Хо је прихватио помоћ у тенковима, бродовима, авионима и ракетама, али одбио присуство страних трупа на вијетнамском тлу. Битка код Дијен Бијен Фуа 1954. обележила је коначан пораз француских снага у Северном Вијетнаму. Мировним споразумом у Женеви 1954. закључена је подела Вијетнама на Северни (Демократска Република Вијетнам) и Јужни (Држава Вијетнам). Убрзо се у Јужном Вијетнаму активирао Народни фронт за ослобођење Јужног Вијетнама (Вијетконг), који је на Југу водио герилски рат с циљем коначног уједињења двају Вијетнама. Вијетконг је примао помоћ од Северног Вијетнама углавном преко Лаоса користећи тзв. Хо Ши Минов пут.[5] Задњи дани[уреди] Почетком 1960-их Хо Ши Мин је све болеснији због проблема са срцем. Болест се окончава 2. септембра 1969. године када умире од срчаног удара. Сахрањен је у маузолеју[6] саграђеном у парку у којем је 1946. године пред пола милиона људи читао Декларацију о независности Вијетнама. Према службеним проценама на сахрану је дошло 10.000 људи и сви су, у знак жалости, носили црне траке. Због Хо Ши Минове смрти зараћене су стране договориле примирје у трајању од 72 часа. Наслеђе[уреди] Након ослобођења целог Вијетнама 1976. у част Хо Ши Мину бивши главни град Јужног Вијетнама Сајгон носи његово име. Данас га се у Вијетнаму сматра за највећег вијетнамског стратега, теоретичара, мислиоца, политичара, дипломату, песника и филозофа. Референце[уреди] - Forbes, Andrew, and Henley, David: Vietnam Past and Present: The North (Section on Ho Chi Minh in the United Kingdom). Chiang Mai. Cognoscenti Books, 2012. ASIN: B006DCCM9Q. - Duiker (2000). стр. 248–49. - Brocheux (2007). стр. 198. - Zinn (1995). стр. 460. - The Economist, 26 February 1983. - Duiker (2000). стр. 565. Литература[уреди] - Brocheux, Pierre (2007). Ho Chi Minh: A Biography. Cambridge University Press. стр. 198—. ISBN 978-0-521-85062-9. - Zinn, Howard (1995). A People's History of the United States: 1492–present. New York: Harper Perennial. стр. 460. ISBN 978-0-06-092643-4. - Duiker, William J. (2000). Ho Chi Minh: A Life. Hyperion. ISBN 978-0-7868-8701-9. Спољашње везе[уреди] |Викимедијиној остави.на|


ППМ процедура пријаве и полагање испита | Centar za usavršavanje nastavnika – Полазник уписује цео програм. Уколико је кандидат у току својих основних студија положио неке испите (или делове испита) који су предвиђени Програмом, постоји могућност да му исти буду признати, али под условом да кандидат приложи на увид уверење о положеним испитима, као и да предметном наставнику донесе на увид програм датог предмета. – Време одржавања испита – предвиђено је да се испити одржавају суботом, а динамика ће бити одређена у зависности од броја пријављених кандидата. Обавештење о датуму одржавања испита биће благовремено истакнуто на сајту Центра за усавршавање наставника. Пријављивање за полагање одређеног испита потребно је извршити недељу дана пре предвиђених датума испита, и то путем мејла – alanovic@ff.uns.ac.rs са јасном назнаком датума и предмета који кандидат планира да полаже. На основу списка пријављених кандидата, биће направљен распоред испита (тачно време, просторије) који ће благовремено (најкасније дан-два пре испита) бити истакнут на сајту Центра за усавршавање наставника. – Полазници прво полажу Педагогију и Психологију, а након тога Методику наставног рада и Методичку праксу. – Испити се полажу комисијски – На испит обавезно понети неки идентификациони документ (лична карта, пасош...). – Испит из Педагогије, Психологије и Методике наставног рада се полаже усмено – два питања. – Испит из Методичке праксе – за овај предмет кандидат израђује елаборат, тј. детаљно разрађену припрему за један наставни час. Обавеза кандидата је да на испит донесе три штампана примерка елабората. На испиту, кандидат усмено и уз Power point презентацију (не дуже од 10 мин.) представља свој елаборат. – Уколико се догоди да полазник не положи одређени испит, омогућено му је да још два пута изађе на тај испит, а сваки наредни излазак на испит се плаћа накнадно (1200 дин). – Након обављених свих обавеза, тј. положених свих испита, кандидат ће у року од неколико дана добити Уверење о завршеном програму. Уверење се подиже лично у служби за општа и правна питања (канцеларија бр. M9).


Добој је међу првим општинама у БиХ завршио имплементацију имовинских закона и постао препознатљив по броју оствареног повратка расељених лица у пријератне домове. Но, у исто вријеме је овај отворени град пружио и нови дом хиљадама нових становника који су искористили своје право одабира мјеста живљења. Нова и стара популациона слика града и општине свакодневно креирају имиџ заједнице која живи, ради и ствара са погледом у будућност, и ослонцем на све позитивне вриједности прошлости.


Саопштење за јавност ОО Нове Српске Демократије – Пљевља | Portal RTPV Naslovnica Vijesti Politika Саопштење за јавност ОО Нове Српске Демократије – Пљевља Не сумњамо у добру намјеру организатора Божићног концерта Градског тамбурашког оркестра који је одржан 5. јануара у Дому културе у Пљевљима, међутим, таква врста концерта није у духу Божића и прославе Рођења Богомладенца Христа. Тамбуром се Божић не може славити, јер је тамбура за кафану. За Божић се до сада није тамбурало, осим ако овогодишњи примјер предсједник Општине Ђачић не жели да уведе као традиционалан. Немамо ништа против тога да предсједник Ђачић тамбура код Хамзе и у Милет башти, али своју помућену националну свијест не може наметати већинском српском православном народу у Пљевљима. Србима је у Пљевљима све забрањено, па и да славе своје православне празнике. Присјетимо се само како је на безочан начин Мерсудин Халиловић (бивши секретар Секретаријата за друштвене дјелатности), по наредби предсједника Општине Пљевља Мирка Ђачића, забранио одржавање академије поводом прославе Свете Петке. Сада је на крајње подмукао и бестидан начин слављење Божића предато у надлежност муслимана, конкретно Емиру Прекићу (вођи Градског тамбурашког оркестра), који његује музички репертоар послератне сарајевске Башчаршије. Питамо се како би се осјећали пљеваљски муслимани да бајрамски концерт организује Српски културни центар „Патријарх Варнава“ на чијем челу је Божидар Јеловац. Нова српска демократија се залаже и увијек ће се залагати за коректне међувјерске и међунационалне односе, али Божићни тамбурашки концерт у Пљевљима никако не иде томе у прилог. Сваком елементарно образованом човјеку је познато ко и како организује божићне концерте. Општински Секретаријат за друштвене дјелатности могао је у сарадњи са Милешевском епархијом и свештенством Архијерејског намјесништва пљеваљског организовати божићну духовну академију и ми бисмо то поздравили, али овај начин није ни најмање примјерен. Дакле, треба поставити ствари на своје мјесто. Божићном концерту је мјесто под окриљем Цркве Христове, а тамбури је мјесто у кафани. МИЛАН ЛЕКИЋ, предсједник Prethodni članakSlužba zaštite i spašavanja tokom novogodišnjih i božićnih praznika nije imala pojačanih aktivnosti Naredni članakDobra vijest, gorivo jeftinije od sjutra


Његова брада се чува у старим књигама


ЛАВРОВ: Гласине о договору да се смени Асад – измишљотина | ИСКРА ЛАВРОВ: Гласине о договору да се смени Асад – измишљотина 23.10.2015. - 18:40 ИСКРА на Фејсбуку Фото: Спутњик/МИП Русије Гласине о некаквом договору о одласку председника Сирије Башара ел Асада појавиле су се још пре него што је сусрет „четворке“ у Бечу одржан, рекао је шеф руске дипломатије Сергеј Лавров након састанка с америчким државним секретаром Џоном Керијем и шефовима дипломатије Саудијске Арабије и Турске. Он је тврдње о постизању договора о одласку Башара ел Асада с места сиријског председника назвао измишљотинама. „Измишљотине су се појавиле још пре него што је овај састанак одржан. Чуо сам чак да се шире гласине да се овде договарају или ће се договарати да кроз извесно време председник Асад оде. Све то није тако“, рекао је Лавров новинарима након састанка. „Ми смо потврдили наш став. Њега је прилично јасно изложио и председник (Русије) у својим последњим наступима: постизање договора на основу смене режима и посебног усредсређивања на фигуру руководиоца смо већ прошли у Ираку и у Либији, знамо чиме се то завршило и, нажалост, чак се и није завршило, него се наставља дубока криза у тим земљама. Због тога је наш став заснован на веома једноставној формули: судбину Сирије, судбину председника Сирије, судбину других личности треба да решава сам сиријски народ“, нагласио је Лавров. Шеф руске дипломатије је рекао да су учесници састанка исказали заједничке циљеве, а то су заустављање рата, борба против тероризма и унапређење политичког процеса у Сирији. Према његовим речима, говорило се о конкретним идејама у вези са Сиријом и одлучено је да се контакти наставе. Лавров је такође истакао да је неопходно укључити Иран и Египат у процес решавања конфликта. „Имали смо тежак али користан разговор“, рекао је шеф руске дипломатије Сергеј Лавров и додао да су сви учесници преговора потврдили су приврженост Женевској декларацији која подразумева широки политички дијалог, изјавио је руски министар иностраних послова Сергеј Лавров. „Веома је важно да су сви наши партнери данас – и амерички, и турски и саудијски – потврдили приврженост Женевској декларацији од 30. јуна 2013. године, у којој је прецизно наведено да политичке реформе било које врсте треба да се спроводе у оквиру широког дијалога, у којем је представљен читав спектар сиријског друштва – и влада, и опозиција. Одлуке треба доносити уз узајамну сагласност. У томе и јесте кључ успеха по мом мишљењу“, рекао је Лавров. Амерички државни секретар Џон Кери рекао је да је разговор у Бечу био конструктиван. Према његовим речима, учесници сусрета су изнели идеје које ће „променити динамику“ ситуације у Сирији. Састанак је трајао два сата, а у њему су учествовали и амерички државни секретар Џон Кери и министри иностраних послова Саудијске Арабије и Турске, Адел ел Џубејр и Феридун Синирлиоглу. У аустријској престоници раније је одржан састанак руског министра иностраних послова, државног секретара САД Џона Керија и шефа јорданске дипломатије. У Москви се надају да ће разговори у Бечу бити корак ка стварању широке коалиције за решавање сиријске кризе. За данас је планиран и сусрет „квартета“ међународних посредника за решавање блискоисточне кризе (Русија-САД-ЕУ-УН). Тагови: Башар ел Асад, Русија, Сергеј Лавров, Сирија Оставите коментар Одустани од одговора Ваша адреса е-поште неће бити објављена. Неопходна поља су означена *


text: 19. фебруар је педесети дан у години у Грегоријанском календару. 315 дана (316 у преступним годинама) остаје у години после овог дана. Догађаји 197 — Император Септимије Север је поразио узурпатора Клодија Албина у бици код Лунгдунума. 356 — Император Констанције II је издао декрет којим су затворени сви пагански храмови у Римском царству. 1674 — Потписан Вестминстерски мир којим је окончан Англо-холандски рат, а Нова Низоземска, подручје данашњег Њујорка, припала Енглеској. 1797 — Папа Пије VI потписао Толентински уговор с Наполеоном Бонапартом према којем су Болоња, Ромања и Ферара припале Француској. 1807 — Британска флота прошла кроз Дарданеле да би се потом придружила руским снагама у рату против Турске. 1874 — Виктор Иго је објавио роман Вандеја се буни. 1912 — Почео шаховски турнир у Сан Себастијану, Шпанија. 1918 — Совјетски Централни извршни комитет издао декрет о забрани приватног власништва над земљом, водама и природним ресурсима. 1922 — У Загребу изашао први број листа "Борба", иза којег је стајала илегална Комунистичка партија Југославије. Лист забрањен 13. јануара 1929. Поново излазио у Другом светском рату у Ужицу крајем 1941. и у Босанској крајини од октобра 1942. до фебруара 1943. После рата наставио је да излази у Београду као дневни лист. 1942 — Јапански авиони у првом нападу на Аустралију у Другом светском рату бомбардовали град Дарвин и оближњу војну базу. У нападу погинула 243 Аустралијанца, потопљено осам бродова и уништена 23 авиона. 1943 — Силе Осовине напале су савезничке снаге у Тунису код Касеринског пролаза. 1945 — Америчке снаге искрцале се у Другом светском рату на пацифичко острво Иво Џима. У борбама које су трајале до 26. марта, када су се Јапанци предали, погинуло више од 6.800 Американаца. 1959 — Велика Британија, Грчка и Турска потписале у Лондону споразум о независности Кипра, на којем је годинама трајао устанак против британске колонијалне власти. 1976 — Исланд прекинуо дипломатске односе с Великом Британијом после неуспешних преговора две земље о праву на рибарење у спорним водама и тиме отпочео тзв. "бакаларски рат". 1977 — У Букурешту потписан југословенско-румунски споразум о даљем заједничком коришћењу Дунава и изградњи хидроелектране Ђердап II. 1978 — Египатске снаге су извеле неуспешан десант на међународни аеродром Ларнака без одобрења Кипра да би интервенисали у отмици. 1991 — Борис Јељцин затражио оставку председника СССР Михаила Горбачова, тврдећи да је он жртвовао реформе да би повећао личну власт. 1992 — У Јужној и Северној Кореји ступили су на снагу споразуми о забрани нуклеарног оружја на корејском полуострву. 1993 — Од 1.500 путника и чланова посаде ферибота који је потопљен у олуји поред обала Хаитија спасено 285. 1999 — Убијен верски вођа ирачких шиита велики ајатолах Мохамад Садек ал Садр, с два сина. 2002 — После убиства шест израелских војника, израелске снаге напале седиште палестинског вође Јасера Арафата у Гази и том приликом погинуло 15 Палестинаца. 2003 — Међународни кривични суд за Руанду осудио адвентистичког свештеника Елизафана Нтакирутинама на 10, а његовог сина доктора Жирарда на 25 година затвора за геноцид и злочине против човечности у тој земљи. То је прва пресуда Трибунала једном свештеном лицу. У Немачкој на 15 година затвора осуђен Мунир ел Мотасадеку, саучесник у терористичким нападима у Њујорку 11. септембра 2001. Рођења 1473 — Никола Коперник, пољски научник. (прем. 1543) 1717 — Дејвид Гарик, енглески глумац. (прем. 1779) 1743 — Луиђи Бокерини, италијански композитор и виолончелиста. (прем. 1805) 1859 — Сванте Август Аренијус, шведски истраживач. (прем. 1927) 1876 — Константин Бранкуши, румунски вајар. (прем. 1957) 1880 — Алваро Обрегон, мексички политичар. (прем. 1928) 1896 — Андре Бретон, француски песник и критичар. (прем. 1966) 1904 — Милан Горкић, алијас Јосип Чижински, секретар Централног комитета Комунистичке партије Југославије, од 1932. до 1937. године (прем. 1937) 1911 — Никола Херцигоња, југословенски композитор и музиколог, професор Музичке академије у Београду. (прем. 2000) 1911 — Мерл Оберон, британска глумица. (прем. 1979) 1917 — Карсон Макалерс, америчка књижевница. (прем. 1967) 1920 — Десимир Тошић, српски и југословенски политичар, првак Југословенске демократске странке, публициста, историчар. (прем. 2008) 1924 — Ли Марвин, амерички глумац. (прем. 1987) 1936 — Фредерик Зајдел, амерички песник. 1940 — Сапармурат Нијазов, туркменистански политичар. (прем. 2006) 1941 — Дејвид Грос, амерички физичар, добитник Нобелове награде за физику. 1946 — Карен Силквуд, америчка активисткиња. (прем. 1974) 1948 — Тони Ајоми, енглески музичар, гитариста Блек сабата. 1952 — Рју Мураками, јапански писац, есејиста и редитељ. 1952 — Данило Тирк, словеначки адвокат, дипломата и политичар. 1953 — Кристина Киршнер, аргентинска политичарка. 1953 — Масимо Троизи, италијански глумац, редитељ и песник. (прем. 1994) 1954 — Сократес, бразилски фудбалер. (прем. 2011) 1955 — Џеф Денијелс, амерички глумац. 1956 — Родерик Макинон, амерички хемичар, добитник Нобелове награде за хемију. 1957 — Фалко, аустријски музичар. (прем. 1998) 1957 — Реј Винстон, енглески глумац. 1959 — Милан Живановић, српски математичар и песник. 1960 — Момчило Бајагић Бајага, српски музичар. 1960 — Принц Ендру, војвода од Јорка. 1962 — Хана Мандликова, чехословачка тенисерка. 1964 — Даг Олдрич, амерички гитариста.* 1966 1966 — Новак Демоњић Озренски, српски сликар, професор и графички дизајнер. 1966 — Мирослав Ђукић, српски фудбалер и фудбалски тренер. 1967 — Бенисио дел Торо, америчко-порторикански глумац. 1968 — Радован Јелашић, српски економиста, некадашњи гувернер Народне банке Србије. 1970 — Јоаким Канс, шведски музичар, најпознатији као певач групе -{Hammerfall}-. 1973 — Синиша Убовић, српски глумац. 1977 — Ђанлука Замброта, италијански фудбалер и фудбалски тренер. 1978 — Ибрахим Гај, сенегалски фудбалер. 1978 — Имортал Техник, амерички репер афро-перуанског порекла. 1980 — Мајк Милер, амерички кошаркаш и кошаркашки тренер. 1980 — Ма Лин, кинески стонотенисер. 1981 — Бет Дито, америчка музичарка. 1985 — Коста Перовић, српски кошаркаш. 1985 — Милован Раковић, српски кошаркаш. 1986 — Марта Вијеира да Силва, бразилска фудбалерка. 1987 — Суад Шеховић, црногорски кошаркаш. 1989 — Стефан Живановић, српски кошаркаш. 1991 — Адријан Пејн, амерички кошаркаш. (прем. 2022) 1992 — Јелена Симић, босанскохерцеговачка тенисерка. 1993 — Викторија Џастис, америчка глумица и певачица. 1994 — Никола Ивановић, црногорски кошаркаш. 1995 — Никола Јокић, српски кошаркаш. 1997 — Слободан Јовановић, српски кошаркаш. 2001 — Александар Ланговић, српски кошаркаш. Смрти 197 — Клодије Албин, римски узурпатор. (рођ. отприлике 150) 1138 — Ирина Дукина, византијска царица. (рођ. отприлике 1066) 1445 — Елеонора Арагонска, краљица Португалије. (рођ. 1402) 1837 — Георг Бихнер, немачки књижевник. (рођ. 1813) 1875 — Коста Трифковић, српски комедиограф. (рођ. 1843) 1887 — Едуард Даувес Декер, холандски писац који је писао под псеудонимом Мултатули. (рођ. 1820) 1897 — Карл Вајерштрас немачки математичар. (рођ. 1815) 1916 — Ернст Мах, аустријски физичар и филозоф. (рођ. 1838) 1931 — Милан Шуфлај, хрватски историчар и књижевник. (рођ. 1879) 1940 — Љуба Давидовић, српски политичар, државник и оснивач Демократске странке. (рођ. 1863) 1947 — Аугуст Шмитхубер, СС-бригадефирер. (рођ. 1901) 1951 — Андре Жид, француски писац. (рођ. 1869) 1952 — Кнут Хамсун, норвешки писац. (рођ. 1859) 1957 — Морис Гарен, француски бициклиста. (рођ. 1871) 1962 — Јоргос Папаниколау, амерички лекар и патолог грчког порекла. (рођ. 1883) 1980 — Бон Скот, аустралијски певач. (рођ. 1946) 1988 — Андре Курнанд, амерички лекар и физиолог француског порекла, добитник Нобелове награде за физиологију или медицину. (рођ. 1895) 1997 — Денг Сјаопинг, кинески државник. (рођ. 1904) 2000 — Фриденсрајх Хундертвасер, астријски уметник. (рођ. 1928) 2001 — Стенли Крамер, амерички филмски редитељ и продуцент. (рођ. 1913) 2002 — Силвија Ривера, амерички трансродник ЛГБТ активист. (рођ. 1951) 2012 — Рут Баркан Маркусова, амерички филозоф и логистичар. (рођ. 1921) 2013 — Динко Туцаковић, редитељ, сценариста, филмски теоретичар, критичар и историчар, управник Музеја Југословенске кинотеке. (рођ. 1960) 2013 — Роберт Колман Ричардсон, амерички физичар, добитник Нобелове награде за физику. (рођ. 1937) 2016 — Умберто Еко, италијански писац. (рођ. 1932) 2016 — Харпер Ли, америчка списатељица. (рођ. 1926) 2019 — Карл Лагерфелд, немачки модни креатор. (рођ. 1933) 2021 — Ђорђе Балашевић, српски певач и кантаутор (рођ. 1953) Празници и дани сећања Српска православна црква слави: Светог Вукола, епископа смирнског Свету мученицу Фаусту Свету мученицу Доротеју Светог Фотија - патријарха цариградског Преподобног Варсонуфија и Јована Свете мученике Марту и Марију и брата им Ликариона Референце 219


source: CulturaX

text: Хенри Кисинџер: Како се окончава Просветитељство – СРБски ФБРепортер Хенри Кисинџер је амерички дипломата, политиколог и историчар. Имао је истакнуто место у америчкој спољној политици између 1969. и 1977. године. Обављао је дужности државног секретара и саветника за националну безбедност у администрацијама Ричарда Никсона и Џералда Форда. Добиоје Нобелову награду за мир 1973. што је изазвало доста контроверзи. Био је један од раних заговорника политике детанта са Совјетским Савезом, преговарач Париског мировног споразума којим је окончано америчко учешће у Вијетнамском рату, водио је дипломатско–политички процес отварања Кине и тако успостављања односа између Кине и Сједињених Држава које је имало велики утицај на даљи ток Хладног рата. Кисинџерова улога у америчкој политици, посебно у ратним дешавањима на Југоистоку Азије остаје контроверзна. Повезан је и са политичким одлукама које су оштро осуђиване: америчким учешћем у војном удару у Чилеу 1970. године и подршци Пакистану током Рата у Бангладешу и поред почињених злочина пакистанских снага. Кисинџер је осим практичне политичке делатности и плодан аутор у областима дипломатске историје, историје међународних односа, међународних односа и америчке политике. Хрватски превод његове књиге "Obnovljeni svet: Metternich, Castlereagh i problemi mira 1812–1822" (превод Крешимира Фијачка) објављена је у Загребу 1976. године. Његови двотомни "Мемоари" објављени су у Загребу 1981. године (у преводу Зорана Бошњака и Хида Бишчевића). Српски превод књиге "Дипломатија" објављен је у два тома у Београду 1999. (превод Мире и Вере Глигоријевић) а касније је прештампаван у различитим издањима. Први том опсежне Кисинџерове биографије "Хенри Кисинџер 1923–1968. Идеалиста" британског историчара Нила Фергусона објавио је на српском језику ЦИРСД 2016. године (превели су је Мира и Вера Глигоријевић) Категорије:АКТУЕЛНО, ВЕСТИ ИЗ СВЕТА, ГЛОБАЛИЗАМ, ДЕШАВА СЕ..., ДРУШТВО, Други пишу, Медији- генератори јавног мњења, Мишљење, НАУКА И КУЛТУРА, Новости, ПОЛИТИКА, САД, СВЕТ, будућност, MAIL - RSS FEED Tagged as: вештачка интелигенција, fbreporter, fejsbuk reporter, najnovije, nezavisni mediji, SAD, SRBski FBReporter, vesti


ЗА СВА ВРЕМЕНА: РЕПУБЛИКА СРПСКА СЛАВИ РОЂЕНДАН - Gazeta БОРЕЛ: ЕВРОПУ ЗБОГ ЕПИДЕМИЈЕ ЧЕКА КРИЗА БИБЛИЈСКИХ РАЗМЕРА (апр 29, 2020) Високи представник Европске уније Жозеп Борел је оценио да ће криза библијских размера погодити Европу и свет због епидемије корона вируса, "а земље у развоју ће изгубити све приходе, будући да је дошло до краха извоза, цене нафте и сировина, туризам је стао, исто као и дознаке економских емиграната". МОСKВA: АКО САД РАСПОРЕДЕ РАКЕТЕ У ИСТОЧНОЈ АЗИЈИ – РУСИЈА И KИНА ЋЕ ОФОРМИТИ ВОЈНИ ПАKТ Жеља Сједињених Држава да организују нову трку у наоружању велика је грешка и погрешна процена Пентагона и Вашингтона и сигурно ће довести до формалног и званичног настанка војног савеза између Русије и Kине. ПОМЕТЊА НА ЗАПАДУ: МАГНЕТНИ ПОЛ ЗЕМЉЕ УБРЗАНО ИДЕ KА РУСИЈИ! Чињеница да се земљин пол помера и иде ка Русији узнемирила је многе на Западу чак и врло озбиљне научнике који у томе виде заверу Русије. Да ли сте знали да се магнетни северни пол планете Земље за две године помери за растојање између Београда и Новог Сада. СОРОШ ПОРУЧИО ЕВРОПИ: ВРЕМЕ ЈЕ ДА СЕ ЗАДУЖИТЕ (апр 22, 2020) Амерички инвеститор и милијардер Џорџ Сорош сматра да Европска унија у циљу борбе против ковида 19 и опоравка од последице пандемије треба да предузме мере какве се обично предузимају само изузетно у кризним временима, а које подразумевају издавање и продају обвезница без рока доспећа за које није потребно отплаћивати њихову номиналну вредност. МИГРАНТИ ПРАВИЛИ ИНЦИДЕНТНЕ: ВОЈСКА СРБИЈЕ ПУЦАЛА (апр 21, 2020) Министар одбране Александар Вулин каже да су у два инцидента у мигрантским центрима, у Адашевцима и у Крњачи, војници пуцали у ваздух, како би смирили ситуацију. ЗА СВА ВРЕМЕНА: РЕПУБЛИКА СРПСКА СЛАВИ РОЂЕНДАН четвртак, 09 јануар 2020 15:06 Српски посланици прогласили су 9. јануара 1992. године Српску Републику БиХ, која ће касније бити именована као Република Српска, као одговор на намеру Муслимана и Хрвата да се издвоје из Југославије, те као реакцију на стално прегласавање Срба на свим нивоима у БиХ. Скупштина српског народа прогласила је стварање данашње Републике Српске пре било каквих међунационалних сукоба и пре почетка грађанског рата у БиХ. Претходно, 9. и 10. новембра 1991. године одржан је референдум Срба у БиХ на коме је огромном већином одлучено да Срби остају у заједничкој држави Југославији. Република Српска је пре и током ратних сукоба била основни захтев Срба за било какав договор о БиХ и престанку ратних дејстава. Велика већина мировних планова, сем Венс-Овеновог, који је предвиђао десет кантона, подразумевао је Републику Српску. Кутиљеров план подразумевао је независну БиХ са три национална кантона, Овен-Столтенбергов план из 1993. године говорио је о три националне републике, од којих је једна Република Српска, а Дејтонски споразум је дефинитивно уградио Српску као конститутивни елеменат у структуру нове БиХ. Чињеница да су 9. јануара 1992. године Срби прогласили Републику Српску /Српску Републику БиХ првобитно/ представља велики проблем за све који настоје да је дерогирају и оспоре. Тај датум поништава и обесмишљава све пропагандне приче по којима је Српска створена у „рату и крви“ или етничким чишћењем, као што то тврди, пре свега, политичко Сарајево. Историја се, међутим, не може променити. Република Српска је настала одлуком парламента српског народа у БиХ, који ће прерасти касније у Народну скупштину Републике Српске. Током рата је брањена, а данас је најфункционалнији део дејтонске БиХ – политички најстабилнији.


„За месец дана догодиће се колапс Шпаније, а за њом и целе ЕУ“ У овом случају неће бити никаквог покушаја спасавања јер је Шпанија превелика (Фото: Zero Hedge) Мадрид – Економски аналитичар Грејм Самерс објавио је на утицајном онлајн листу Zero Hedge кратку, али прилично депресивну, анализу актуелног стања у Шпанији. Самерс тврди да „бројке све говоре“ и да је за очекивати скорашњи попуни колапс шпанске економије – притом наводи да у случају Шпаније неће бити никаквог покушаја финансијског спасавања, јер је Шпанија „једноставно превелика“. Према њему колапс Шпаније се може очекивати већ за месец дана, а њено урушавање срушиће и целу Европску Унију – тврди Самерс. Грејм Самерс је виши саветник за тржишну стратегију финансијске куће Phoenix Capital Research . „Шпанија ће ускоро да доживи потпуни колапс“ Шпанија ће ускоро ући у потпуну кризу, за почетак неколико чињеница: - Укупни банкарски дуг у Шпанији данас износи 170% државног БДП-а; - Неефикасна задужења (задужења у банкроту или близу банкрота) у шпанским банкама достигла су највећу вредност у задњих 18 година; - Шпанским банкама треба 316.300.000.000 евра од ЕЦБ-а (Европске Централне Банке), у поређењу са 169.200.000.000 евра у фебруару ове године. Ствари су толико лоше да су шпански становници почели масовно да повлаче новац из земље: око 65 милијарди евра напустило је шпански банкарски систем само у марту ов 4000 1077; године. Колико год лоше звучало, ови подаци не откривају довољно страшно стање у којем се тренутно налази шпански банкарски сектор. Преко пола свих шпанских хипотека налази се у „цајасима“ (caja de ahorro – штедња). Допустите да кажем нешто о цајас банкарским системима у Шпанији, за оне који нису са њима упознати – Све до недавно цајаси су били дословно нерегулисани. Све до 2010-2011 дословно није било никакве регулације за ове банке (у којима се налази око 50% шпанског депозита). Нису биле обавезне да открију однос кредита према вредности, квалитет покрића ... Нити било шта друго. Дакле, данас у Шпанији имамо тотално нерегулисан банкарски систем који седи на половини СВИХ шпанских хипотека након колапса тржишта некретнина, а тај колапс је толико снажан да се онај у САД-у чини као тек мала неправилност. Шпанско тржиште некретнина означено је тамноплавом, а САД сивом линијом (Фото: Zero Hedge) Да не заборавим да напоменем, у време колапса тржишта некретнина, цајас банке су примарно посуђивале новац „subprime “ тржишту (особе или субјекти за које се сматра да ће имати потешкоће у враћању кредита). Да будем још јаснији – шпански банкарски систем данас је у толико лошем стању да је у поређењу са овом ситуацијом америчка криза 2008. изгледала фантастично. Уколико не желите да мени верујете на реч, погледајте шпанско тржиште дионицама – налази се у слободном паду већ готово месец дана док се шпански банкарски систем налази на самом рубу колапса (запамтите – потражују око 300 милијарди евра из резервних фондова Европске Централне Банке). Уколико сматрате да је овај графикон лош, погледајте дугорочну пројекцију за Шпанију на којој се јасно види да је сломљена линија 15-годишњег тренда што упућује да је дошао крај финансијском тржишту у којем може да се очекује раст – све то упућује на страшан колапс. Ово је без сумње најопаснији графикон дана. Шпанија нам дословно говори да се налази пред огромном катастрофом. Имајући ово у виду, сматрам да је преостало још неких месец дана пре него што Шпанија доживи колапс и са собом повуче целу Европску Унију. Шпанска економија и њен банкарски систем су једноставно превелики да би се могли спашавати. ММФ и ЕЦБ знају ово. Зато, уколико још увек нисте предузели никакве мере да се припремите на овај колапс – морате одмах да почнете!


Министар Богдановић разговарао са министарком културе Републике Хрватске Нином Обуљен Коржинек Датум објаве: 04.02.2018 19:01 | Аутор: мку Министар културе Александар Богдановић разговарао је данас у Котору са министарком културе Републике Хрватске Нином Обуљен Коржинек. Министри су разговарали о заједничким пројектима двије државе који се реализују и пројектима који у наредном периоду могу ојачати и унаприједити нашу сарадњу. Министар Богдановић је изразио задовољство што двије сусједне земље имају толико заједничких тема сарадње како у оквиру регионалних пројеката и иницијатива тако и кроз директну сарадњу наших институција културе. Сарадња у области савременог стваралаштва оцијењена је као добар простор за заједничко наступање двије земље према другим земљама региона и шире. Министарка Обуљен Коржинек истакла је како је Хрватска заинтересована да заједно са црногорским институцијама и градовима креира пројекте сарадње и аплицира код ЕУ фондова, како у области савременог ствараластва тако и у области културне баштине. Посебно је препознат потенцијал који нуди фонд Европске уније, Креативна Европа, а који, како су закључили саговорници до сада нијесмо искористили на прави начин. Договорено је да у сарадњи дескова за Креативну Европу заједно анимирамо институције и појединце у области културе како би искористили све могућности наведеног фонда. Министри су разговарали о уписима Стећака - Средњевјековних гробаља и Венецијанских утврђења из XВИ и XВИИ вијека на УНЕСЦО листу, који су успјешно релизовани и истакли да они потврдјују наше заједничко културно и историјско насљеђе. Договорено је да се у наредним мјесецима додатно посветимо валоризацији и презентацији ових локалитета, јер могу знацајно допринијети јацању културне и туристичке понуде наших земаља. У том контексту је било ријеци и о југословенском павиљону у музеју Аушвиц Биркенау, за који су се министри сагласили да постоји снажно интересовање обије дрзаве за његово обнављање, о чему ће бити ријечи на министарском састанку почетком априла на Цетињу. Разговарало се и о кандидатури Црне Горе за упис Бокељске морнарице на УНЕСЦО репрезентативну листу нематеријалне баштине човјечанства, пројекта на којем Црна Гора ради дуже вријеме и чију финализацију очекујемо већ у наредним мјесецима. Министри су се сагласили да ће по овом питању наши експерти у наредним данима интензивно сарађивати како бисмо покушали да у директној комуникацији избјегнемо све евентуалне неспоразуме и отворена питања. Министар Богдановић је истакао да је Бокељска морнарица, са више од 12 вјекова дугом традицијом, као цјелокупна организација, Законом заштићена као културно добро Црне Горе и истакао како њен значај превазилази било каква национална ограничења, јер је ријеч о културним вриједностима које припадају свим грађанима Црне Горе и са којима свако има право да се идентификује. Министар је навео и да у овом процесу посебно уважавамо УНЕСЦО Конвенцију о заштити нематеријалне културне баштине, и водимо рачуна да Црна Гора као грађанска држава која баштини мултикултуралност као основну вриједност, своје укупно насљеђе третира цјеловито и не дијели га по националној и другим припадностима, уважавајући све њихове посебности. Саговорници су, на крају, закључили да двије земље интензивно сарађују, али и да препознају и додатни простор за нове пројекте и иницијативе, о којима ће у наредним мјесецима два Министарства разговарати.


text: 13. мај (13.05) је 133. дан у години по грегоријанском календару (134. у преступној години). До краја године има још 232 дана. Догађаји 1497 — Папа Александар VI изопштио је владара Фиренце и реформатора Ђиролама Савонаролу, који је спаљен годину дана касније. 1787 — Први бродови с робијашима кренули из Портсмута према новој колонији у Аустралији, тада кажњеничкој колонији Велике Британије. 1779 — Руски и француски посредници су испреговарали мир из Тешена који је окончао Рат за баварско наслеђе. 1830 — Основана Република Еквадор, за првог председника изабран Хуан Хосе Флорес. 1846 — Конгрес САД формално објавио рат Мексику, мада су борбе у Калифорнији почеле неколико дана раније. 1848 — У Сремским Карловцима почело заседање „Мајске скупштине“ на којој су делегати 175 црквених општина из Војводине и Србије изабрали Јосифа Рајачића за патријарха, а пуковника Стевана Шупљикца за војводу. 1887 — У Београду основана Провизорна опсерваторија Велике школе. Оснивањем Републичког хидрометеоролошког завода Србије 1947. Опсерваторија постала његов део. 1888 — Принцеза Изабела Бразилска је потписала Златни закон, чиме је званично укинуто ропство у Бразил. 1913 — Руски конструктор Игор Сикорски је полетео првим вишемоторним авионом Руским витезом, који је сам направио. 1940 — Немачка војска је прешла реку Мезу и напала Француску. 1941 — У Србији, на Равној гори пуковник Драгољуб Михаиловић основао Југословенску војску у отаџбини. 1944 — Формирана ОЗНА - Одељење заштите народа. 1945 — Битка на Зеленгори, последња битка у грађанском рату између партизанског и четничког покрета. 1948 — Петнаест јеврејских насељеника кибуца Кфар Ецион је масакрирано након предаје после дводневне битке са Арпаском легијом и арапским насељеницима. 1949 — Први пут полетео први британски млазни авион „Канбера“. 1967 — Закир Хусеин је ступио на дужност као први муслимански председник Индије. 1968 — У Паризу почели званични преговори представника Северног Вијетнама и САД о окончању рата у Вијетнаму. 1981 — На Тргу светог Петра у Риму атентатор Мехмет Али Агџа је ранио папу Јована Павла II. 1990 — На стадиону Максимир, на утакмици загребачког Динама и београдске Црвене звезде избили су немири навијача. 1994 — Министри иностраних послова САД, Европске уније и Русије у Женеви постигли сагласност о заједничкој стратегији у решавању босанског конфликта. 1999 — Перу и Еквадор потписали документ о разграничењу окончавши шест деценија дуг спор због којег су три пута ратовали. 2000 — У Новом Саду убијен Бошко Перошевић (рођ. 1956), председник Извршног већа Аутономне покрајине Војводине. 2007 — Након договора челника ДС-а, ДСС-а, и Г 17+ о формирању нове српске Владе, председник Скупштине Србије Томислав Николић поднео оставку после само пет дана проведених на тој дужности. Рођења 1717 — Марија Терезија, аустријска царица и чешка и мађарска краљица. (прем. 1780) 1795 — Павел Јозеф Шафарик, словачки филолог, писац, песник, лингвиста, историчар и етнограф. (прем. 1861) 1840 — Алфонс Доде, француски писац. (прем. 1897) 1851 — Лаза К. Лазаревић, српски писац, психијатар и неуролог. (прем. 1891) 1857 — Роналд Рос, енглески лекар и ентомолог, добитник Нобелове награде за физиологију или медицину (1902). (прем. 1932) 1862 — Јанко Веселиновић, српски писац. (прем. 1905) 1881 — Димитрије Туцовић, српски новинар, политичар и публициста, вођа социјалистичког покрета у Србији. (прем. 1914) 1882 — Жорж Брак, француски сликар и вајар. (прем. 1963) 1907 — Дафне ди Морије, енглеска књижевница и драматуршкиња. (прем. 1989) 1911 — Коста Нађ, учесник Шпанског грађанског рата и Народноослободилачке борбе, генерал-армије ЈНА, јунак соц. рада и народни херој Југославије. (прем. 1986) 1914 — Џо Луис, амерички боксер. (прем. 1981) 1939 — Харви Кајтел, амерички глумац и продуцент. 1941 — Ричи Валенс, амерички музичар. (прем. 1959) 1941 — Ана Карић, хрватска глумица. (прем. 2014) 1945 — Рајко Петров Ного, српски песник, есејиста и књижевни критичар. (прем. 2022) 1947 — Стивен Доналдсон, амерички писац, познат по делима фантазије, научне фантастике и мистерије. 1950 — Стиви Вондер, амерички музичар и музички продуцент. 1954 — Џони Логан, ирски музичар, двоструки победник Песме Евровизије. 1954 — Александар Трифуновић, српски фудбалер. 1961 — Боривоје Кандић, српски глумац. (прем. 2020) 1961 — Денис Родман, амерички кошаркаш. 1965 — Предраг Спасић, српски фудбалер. 1974 — Наташа Ђорђевић, српска певачица. 1976 — Трејџан Лангдон, амерички кошаркаш. 1976 — Ана Поповић, српска музичарка. 1977 — Саманта Мортон, енглеска глумица. 1978 — Мајк Биби, амерички кошаркаш. 1981 — Сани Леоне, канадска порнографска глумица. 1983 — Јаја Туре, фудбалер из Обале Слоноваче. 1986 — Милан Алексић, српски ватерполиста. 1986 — Лина Данам, америчка глумица, сценаристкиња, продуценткиња и редитељка. 1986 — Роберт Патинсон, енглески глумац. 1986 — Александар Рибак, белоруско-норвешки музичар и глумац. 1987 — Кендис Кинг, америчка глумица и музичарка. 1988 — Владимир Дашић, црногорски кошаркаш. 1993 — Ромелу Лукаку, белгијски фудбалер. 1993 — Деби Рајан, америчка глумица и певачица. Смрти 1619 — Јохан ван Олденбарневелт, холандски државник. (рођ. 1547) 1930 — Фритјоф Нансен, норвешки поларни истраживач и дипломата. (рођ. 1861) 1931 — Јосиф Маринковић, српски композитор и хоровођа. (рођ. 1851) 1938 — Шарл Едуар Гијом, швајцарски физичар. (рођ. 1861) 1945 — Миодраг Палошевић, четнички потпуковник (рођ. 1901) 1948 — Милан Беговић, хрватски књижевник (рођ. 1876) 1961 — Гари Купер, амерички филмски глумац. (рођ. 1901) 1990 — Алија Сиротановић рудар из Трторића код Брезе, херој социјалистичког рада. (рођ. 1941) 1999 — Џин Саразен, спортиста, играча голфа. (рођ. 1902) 2000 — Бошко Перошевић, председник Извршног већа Војводине. (рођ. 1956). 2002 — Валериј Лобановски, украјински фудбалски тренер. (рођ. 1939) 2018 — Марго Кидер, канадско-америчка глумица. (рођ. 1948) Празници и дани сећања Српска православна црква слави: Светог апостола Јакова Заведејева Светог Доната Свету мученицу Аргиру Дан безбедности СФРЈ (уведен у знак сећања на дан оснивања ОЗНА, 13. мај 1944; укинут 2001)


Повећајте своју жалбу помоћу Psorimilk? Да ли је стварно тако лако? Искуства из стварности 7.6/10 0:10 Annalena Galvan За више лепоте, Psorimilk је најбољи начин. Ово потврђује стотине задовољних корисника: љепота не мора бити једноставна и комплицирана. Често се јавља да Psorimilk добро Psorimilk љепоту. Да ли је то истина? Овај пост објављује истину. Psorimilk је базиран на природном рецепту. Користи добро познате ефекте и створен је да би се смањила истовремена и јефтина. Поред тога, цела куповина је тајна, без рецепта и штавише лако преко Ворлд Виде Веб-а - овде се поштују највиши стандарди (ССЛ тајност, тајност података итд.). Под овим околностима Psorimilk не смије користити ни под којим околностима: Следећи фактори доводе до чињенице да не смете да користите препарат: Недостаје вам моћ да тачно извршите лечење са Psorimilk. Купите Psorimilk сада користећи ову ограничену понуду: Не желиш да трошиш ништа за своје добро. Они немају жељу за сексуалним односом и стога виде мало смисла у бризи о лепоти. Они су задовољни и желе да све остане како јесте. Претпостављам да се не виђате ни у једној од ових тачака. Спремни сте да елиминишете своју ствар, као и да нешто од тога направите. Прикладно је ријешити вашу ствар! Једно је сигурно: овај производ би био од велике помоћи. Наше детаљне анализе производа недвосмислено показују да је додатна погодност изузетно олакшала одлуку о куповини. За неупоредиву компатибилност и пријатну употребу потпуно природних материјала или састојака Нико не зна за вашу ситуацију и зато се не суочавате са изазовом да кажете некоме Није вам потребан лекарски рецепт, јер се производ без лекарског рецепта може лако купити онлине по ниској цени пакет и прималац су неупадљиви и апсолутно ништа смислено - ви добијате у складу са тим онлине и остаје тајна, шта купујете Psorimilk појединачни ефекти Psorimilk Ефекат Psorimilk долази онако како се очекује интеракцијом одговарајућих састојака са условима. Користи се од веома компликоване конструкције нашег организма, користећи ове давно постојеће процесе. За разлику од Vigrax, он може бити знатно ефикаснији. Много хиљада година развоја довело је до чињенице да су заправо сви неопходни процеси за љепоту присутни и морају бити покренути сами. Према јавном вебсајту произвођача, посебно су истакнути следећи ефекти: То су ефекти који нису искључени са Psorimilk. Међутим, морате бити свјесни да, разумљиво, ти резултати могу бити знатно јачи, или мекши, од особе до особе. Само лични тест може донети безбедност! Производ се заснива на генијалним процесима, који се снабдевају употребом прерађених компоненти. Производ, дакле, ради са телом, а ни против њега ни поред њега, у одређеној мери елиминише пратеће околности. Ако вам треба одређени временски период пре него што је употреба велика, од вас ће се тражити. Апсолутно! Физичке трансформације су увек уочљиве и то ће вероватно бити погоршање у почетку, али и нова врста физичког осећања - то је уобичајено и не умирује се након дугог временског периода. Повратне информације корисника производа доказују, у истом смислу, да се случајне околности не појављују у већини случајева. Psorimilk поглед на етикету каже да је развијена мешавина Psorimilk око састојака. Чињеница да се формула заснива на снажној основи и показује да се може постићи сто посто њене ефикасности. Без обзира на то како сам се први пут запитао о његовој употреби као активном састојку, након малог истраживања дошао сам до закључка да супстанца може играти огромну улогу у атрактивности. Намерна, добро избалансирана концентрација супстанци уз подршку других састојака, који у истом смислу стварају свој допринос функционалном повећању њихове атрактивности. Производ се може лако користити свима, увек и без великих промена - због детаљног приказа произвођача као и једноставности производа у целини. Производ једва заузима простор и мора се носити свуда. Начин на који користите производ и постижете веома добре резултате објашњен је у приложеним документима - они су једноставни за објашњење и лако их је пратити Јасна граница коначног крајњег резултата свакако може варирати од појединца до појединца. Други могу да региструју промену од сада. Да бисте избегли лажни производ, купите овде свој Psorimilk. Другима је потребно повремено неколико мјесеци да ублаже побољшања. Колико брзо ће резултати бити? Да би требало да искусите себе! Можда сте ви један од потрошача за које Psorimilk одмах. Вјероватно нећете осјетити сам ефекат, већ ће вам други људи изненада дати ласкање. Тешко је прикрити да си ти новорођенче. Шта још кажу други који су Psorimilk? То је Psorimilk чињеница да постоји много позитивних мишљења о Psorimilk. Насупрот томе, лек је повремено критикован, али генерално ужива веома позитивну репутацију. Ако не Psorimilk, вероватно нисте довољно узбуђени да коначно промените ствари. Али погледајмо ближе мишљења других тестера. А то разликује овај чланак од производа као што је Collamask. Поштујте да су то чињеничне перспективе људи. Зброј ових, међутим, веома је очаравајући и, мислим, примјењив на велику већину - а тиме и на вас. Нико не би требало да пропусти могућност да пробате Psorimilk себе, то не долази у обзир! Ако лек делује добро као и Psorimilk, то ће често нестати са тржишта мало касније, јер чињеница да су природни производи толико примамљиви представља претњу конкуренцији. Дакле, треба да правовремено нападате пре него што пропустите прилику. Пронашли смо: Psorimilk предложеног продавца да наручите Psorimilk како бисте га ускоро могли сами тестирати, а може се купити јефтино и легално. Све док немате потребну самоконтролу да одржите ову процедуру током дужег временског периода, уштедјет ћете себи невоље. У овом тренутку, по мом мишљењу, то зависи: потпуно или нимало. Међутим, верујемо да вас ваша проблемска ситуација може мотивисати да то учините, а то ће вам помоћи да учините промену у складу са средствима. Оно што свако мора да обезбеди пре куповине ове припреме У сваком случају, треба избегавати док се истражује понуда за куповину у једној од ових недокучивих онлине продавница. Код ових дилера могуће је купити реплике које су по свој прилици неефикасне и често чак нападају здравље. Осим тога, константно се чипирају попусти, али на крају се и даље вуче преко стола. Ерго коначну препоруку: Ако сте се одлучили пробати Psorimilk, избјегавајте Psorimilk трећу страну! Ослоните се на оригиналног добављача. Са овим добављачем ћете наћи најниже цене за оригинални производ, поуздану понуду за услуге купцима као и разумне услове транспорта. Ови савети објашњавају најбржи приступ ако желите да испробате производ: Избегавајте ризичне истраживачке сесије на Гоогле-у и везе које пратимо. Уредници увек покушавају да провере везе, тако да се води рачуна да се наручите по најнижој цени и оптималним условима испоруке. испробајте сада Psorimilk


Амбасада Украјине: У руском нападу оштећен манастир Успенска лавра - Стање ствари Home › Вести › Вести над вестима › Амбасада Украјине: У руском нападу оштећен манастир Успенска лавра Амбасада Украјине: У руском нападу оштећен манастир Успенска лавра Према саопштењу, Свјатогорска Успенска лавра Украјинске православне цркве Московске патријаршије је манастир у Свјатогорску, у Доњецкој области, о којем први писани помен датира из 1526. године БЕОГРАД – Украјинска амбасада у Србији саопштила је данас да је у ваздушном удару руских снага у суботу оштећена највећа православна светиња на истоку Украјине Свјатогорска Успенска лавра. Како се наводи у саопштењу, авионска бомба експлодирала је 50 метара од моста који повезује десну и леву обалу реке Северски Донец, а који се налази поред улаза у Свјатогорску лавру. „Од страшне силине ваздушног удара поломљена су стакла на Успенском саборном храму и Покровском храму”, наводи се у саопштењу украјинске амбасаде. Наводи се да је такође погођена и гостионица лавре, у којој се, наводи се у саопштењу, тада налазило 520 избеглица, од којих 200 деце. „Неки су повређени од разбијеног стакла са прозора. Сви који живе у манастиру су након напада провели ноћ у подрумима”, наводи амбасада. Према саопштењу, Свјатогорска Успенска лавра Украјинске православне цркве Московске патријаршије је манастир у Свјатогорску, у Доњецкој области, о којем први писани помен датира из 1526. године. Фото: Амбасада Украјине у Србији Амбасада подсећа и на саопштење митрополита кијевског и целе Украјине Онуфрија који је у четвртак, између осталог, поручио да се у свим црквама и манастирима Украјинске православне цркве настављају појачане молитве за што скорији мир и престанак крвопролића. „Ми доследно позивамо на мирно решавање сукоба кроз дијалог. Рат је најгори грех на свету. Рат нас тера да на другу особу не гледамо као на икону Божију, већ као на непријатеља кога треба убити. Стога нема оправдања за оне који започињу ратове”, навео је митрополит Онуфрије. Он је, такође, позвао на обезбеђивање хуманитарних коридора за евакуацију цивила и затражио да се “покаже људско саосећање и хришћанско милосрђе, те организују изручења рањених и размене ратних заробљеника”. (РТВ, 13. 3. 2022) ‹ Митрополит Јоаникије: Црна Гора пројектована да буде мала Украјина Црногорски адмирал Драган Самарџић: Руска обавештајна хоботница обавила читав регион › Tags: Београд, Московска патријаршија, Украјина, манастир Успенска лавра


Приштина – Албанска национална армија (АНА) коју су УНМИК и САД прогласили за терористичку организацију, огласила се претњом да ће се силом супротставити сваком покушају организовања српских избора на Косову у мају, пише данас портал Балкан инсајт (Balkan Insight). АНА је, како се наводи, запретила је да ће употребити силу да спречи одржавање српских избора на Косову, ако их међународна заједница не спречи. Та групација која се залаже за уједињење Косова с Албанијом послала је имејл Балкан инсајту и другим медијима у којем наводи да је решила да се поново активира да би заштитила Косово од још једне српске инвазије. „Централа Албанске националне армије је на састанку 17. марта, одлучила да реактивира све своје војне структуре и да се супротстави Србији и њеним бандама у републици Косово”, наводи се у саопштењу. АНА је у писму навела да је прекинула све активности када је Косово прогласило независност 2008. у нади да ће северни сусед дозволити Косову да напредује. „Али четири године од независности, Србија није престала саботажу републике Косово. Позивамо међународну заједницу пре него што почне рат - интервенишите да спречите балкански рат”, наводи се у саопштењу. Балкан инсајт подсећа да су Влада Косова и међународна заједница осудили најаву Србије да ће своје локалне изборе заказане за 6. мај одржати и на Косову. Косовска влада то сматра кршењем територијалног интегритета и суверенитета земље коју Београд не признаје. Униформисани припадници групе АНА повремено су виђани на Косову после сукоба 1999. и снимљени како патролирају са оружјем. Група је преузела одговорност за неколико бомбашких инцидената на Косову од 1999. године, наводи Балкан инсајт. Групацију АНА чији је акроним на албанском AKSH (Armata Kombatare Shquiptare) за терористичку организацију је прогласио бивши шеф УНМИК-а Михаел Штајнер. Полиција Косова је, како наводи Балкан инсајт, саопштила да су „упозната са овом информацијом” и да се тиме бави. Косовски политичари су раније одбацили тврдње о формацији АНА као о „фантомској организацији”. (Бета)


Пансион на граници: Шта ће бити са аранжманима српских туриста који су кренули у Грчку - Спутњик Србија Пансион на граници: Шта ће бити са аранжманима српских туриста који су кренули у Грчку © REUTERS / /Leonhard Foeger 20:53 15.06.2020 (освежено 17:43 16.06.2020) Преузмите краћи линк https://rs.sputniknews.com/analize/202006151122785461-pansion-na-granici-sta-ce-biti-sa-aranzmanima-srpskih-turista-koji-su-krenuli-u-grcku/ Туристи који су јутрос требали да крену за Грчку преко аранжмана купљеног у агенцијама, моћи ће да га замене другим или ће добити свој новац, а оне који су на путовање кренули индивидуално, тешко да ће неко обештетити, каже за Спутњик директор ЈУТЕ Александар Сеничић. Грчка је преко ноћи променила одлуку да држављане Србије у земљу пусти 15. јуна, како је раније договорено, па је затворила границе. На улазима у ту земљу из Македоније и Бугарске на затворену рампу јутрос су наишле колоне туриста из Србије. Многи су се на летовање упутили са малом децом и бебама, а поједини су одлучили и да неко време чекају на граници, у нади да је реч о неспоразуму и да ће кренути даље. Platila sam more, Grčka, još krajem februara. Trebalo je da krenemo 1.7 Pre par nedelja sam otkazala putovanje, jer rizik postoji. I onda im je neko drugi kriv jer su poleteli prvog dana otvaranja granica. — Šargarepica (@Hele_Hell_) June 15, 2020 Шта ће бити са туристима који су кренули у Грчку Директор Националне асоцијације туристичких агенција Србије Александар Сеничић жали што су људи кренули на пут са полуинформацијама, али пре свега каже да је изненађен што су уопште кренули, јер се причало да ће границе бити отворене 15. јуна у 23 часа. Нису ми јасни људи који су кренули са децом, то никако не могу да схватим, каже он за Спутњик. „То су индивидуалци који су кренули по неким својим информацијама, које им сигурно није дао нико од нас из туристичких агенција. Агенције су за данас планирале полазак десетак аутобуса. Нажалост, јутрос смо сазнали шта се десило током ноћи, Службени гласник Грчке је штампао ту одлуку. Када смо схватили да је званично, а добили смо информацију и из грчке амбасаде, односно Министарства спољних послова, одмах смо отказали све организоване поласке, да људе не доводимо у безизлазну, глупу ситуацију“, каже Сеничић. На затворену рампу наишли су и грађани Србије који су у Грчку покушали да уђу преко Бугарске. Бирају се нови термини Он додаје да су сви такозвани стари путници, који су летовање уплатили до 15. марта, добили заменско путовање и сада имају могућност да бирају други термин летовања, а њихово путовање може да буде реализовано до краја ове или следеће године. „Они који су аранжман уплатили од 6. маја, када је укинуто ванредно стање, од агенција ће добити повраћај новца или ће, уз њихову сагласност, да се договоре да такође помере путовање на неки други термин. Ту неће бити већих проблема“, истиче Сеничић. Он додаје да путнике који су се јутрос упутили у Грчку индивидуално, нико неће обештетити. „Нажалост, највећи број људи који је заглављен на граници углавном је у индивидуалним аранжманима. Не знамо како ће се даље развијати ситуација, с обзиром да је званична информација била да ћемо моћи да уђемо, па се то у међувремену променило. Колико ће Грци то желети да прихвате као разлог отказа апартмана или хотела, тек ћемо видети.“ Гранични прелаз Евзони Још један шамар за агенције Сеничић истиче да је затварање грчких граница још један велики шамар за све туристичке агенције које грцају од доласка вируса корона у Европу. „Таман када смо очекивали да се извучемо из великих проблема, десило се оно што ће оставити трајне последице на рад туристичких агенција. Тешко ће бити било коме сада нешто продати и вратити поверење путника, иако ни за шта нисмо одговорни ни криви. То ће се све преломити преко наших леђа“, констатује наш саговорник. Он очекује реакцију државе, односно некакву врсту помоћи, јер питање је да ли ће се ова сезона уопште реализовати, а највише ће, каже, трпети мале агенције, које су управо у путовањима у Грчку виделе излаз из финансијских проблема. Сеничић додаје да што се тиче Црне Горе, још нема никаквих назнака када ће границе те земље бити отворене за туристе из Србије. „Све и да то неко сада најави, после овога, једноставно не знам како да верујемо да ће се то заиста и десити“, каже Сеничић. "Одлука грчких власти је најбољи доказ да су препоруке које смо давали нашим држављанима, да одмор проведу у земљи, једино рационалне", каже министар Љајић. Влада Србије тражи одговор од Грчке Влада Србије упутила је допис Влади Грчке, у коме тражи званично објашњење одлуке да грађани Србије не могу да уђу у ту земљу. Односно, тражи одговор на питање да ли ће грађани Србије ипак моћи да уђу у Грчку пре 1. јула, као што је раније договорено. Министар туризма Расим Љајић изјавио је за Спутњик да је одлука грчких власти најбољи доказ да су препоруке које је држава дала грађанима, да одмор проведу у земљи, једино рационалне. „Приликом сваког путовања имамо читав низ непознаница. Најсигурније је и најбезбедније да грађани Србије одмор проводе на некој од дестинација у нашој земљи“, истакао је Љајић. Расим Љајић, Александар Сеничић, новац, замена, аранжман, туристичке агенције, граница, забрана, туристи, Грчка


text: Након Литургије, коју је, на празник Светог Амфилохија Иконијског, у недјељу 6. децембра 2015, са бројним свештенством Епархије будимљанско-никшићке и Митрополије црногорско-приморске, служио у манастиру Жупа никшићка, Његово Преосвештенство Епископ Јоаникије се, у разговору са новинарима, осврнуо на актуелности из нашег црквеног и уопште друштвеног живота. Говорио је о обнови и изградњи храмова на подручју Жупе Никшићке, гдје ће ускоро бити подигнута прва богомоља посвећена Светом Стефану Пиперском и Жупском. „Манастир Светог Луке је центар, као звијезда у сазвежђу многих светиња знаменитих и значајних у Жупи Никшићкој. Имамо овдје старе, историјске светиње, а подижу се и нове цркве што значи да живот цвјета, напредује, иако многи кажу да као народ у много чему заостајемо и да имамо много проблема, што је донекле тачно. Ипак, постоји нешто што се догађа пред нашим очима да се, кроз сва та искушења, обнавља духовни живот, обнављају се светиње, праве се нове, рађају се нови хришћани“. „Шта је, дакле, природније него да се у мјесту рођења Преподобног Стефана Пиперског, великог чудотворца који је родом из Жупе Никшићке, а морачки монах, касније ктитор манастира Ћелије Пиперске, сјетимо његовог родног мјеста, њега и његових заслуга и пред Богом и пред људима, па да се у то име подигне црква, у његов спомен, а у славу Божју и за благослов свима нама“, рекао је Преосвећени Епископ. У току је завршна фаза и на санирању цркве манастира Светог Луке, која је, по ријечима Владике Јоаникија, била прилично оронула и пуна влаге. Сестринство Жупског манастира је,уз консултацију са најбољим стручњацима са наших простора, подузело значајне радове и они теку одмјеренои квалитетно, управо онако како захтијева једна оваква светиња. У заблуди је ко мисли да данашња власт представља осјећање народа Епископ будимљанско-никшићки се дотакао и актуелних тема из друштвено-политичког живота Црне Горе. Коментаришући недавни позив за учлањење Црне Горе у НАТО алијансу Преосвећени Епископ је казао да је у заблуди свако ко мисли да данашња власт представља осјећање народа. „Та позивница нас је, прије свега, подсјетила на болна догађања од прије 15-ак година у нашој отаџбини када смо бомбардовани од стране НАТО пакта. Наш народ каже, и та пословица није од јуче, Ко ме лани био није ми ни ове године мио. Ако погледамо мало дубље у нашу прошлост ми, заправо, још нијесмо пребољели ране из прошлих вјекова, још памтимо тешки јарам петвјековног турског ропства овдје у Црној Гори и у свим српским земљама. Памтимо и сва бомбардовања од 1914. до 1999. године, а било их је више од стране земаља које нас позивају да се учланимо у НАТО пакт“. „Та позивница је изазвала контроверзне реакције у Црној Гори. У заблуди је онај ко мисли да данашња власт, која је сва у некој егзалтацији због те позивнице, представља осјећање народа. Наш народ је овај позив доживио као позив на брисање памћења, на заборав наше историје, прошлости, културе, традиције, на заборав херојства и отпора свим окупаторима, који су били на овом подручју до дана данашњег, а било их је више. Мислим да су лоше процијенили. Ми смо имали, кроз прошла времена,позиве са разних страна да промијенимо памћење, мишљење, карактер, име и презиме, вјеру, писмо, језик, међутим, хвала Богу, остали смо на свом мјесту кроз сва искушења, пани ова искушења нијесу нашем народу непозната. Наш народ ће одговорити људски, поштено, храбро и честито у духу наших предака и на овај позив“, поручио је Његово Преосвештенство Епископ будимљанско-никшићки Г. Јоаникије. Тагови: Епископ Јоаникије


text: Флаута је дрвени дувачки инструмент средњег и високог регистра. Звук производи дејством ваздушног језичка. Разликују се, по држању, уздужна или блок-флаута и савремена попречна флаута. На попречним флаутама, улазни отвор није на врху цеви, већ нешто ниже, на бочној страни и у њега се дува искоса да би се образовао језичак, пошто га овај тип нема (за разлику од уздужних флаути), и дува се кроз гласницу (популарно прозорче), са усном испод писка. Извођачка техника је врло развијена и производња тона је на целом распону лака, па је ово један од најпокретљивијих и највиртуознијих инструмената. Такође, флаута је и изражајан инструмент, благог и светлог, идиличног звука. Иако припада групи дрвених дувачких инструмената, флаута се израђује од метала. Распон флауте је знатан, и креће се од -{c1}- до -{c4}-, док су још неки тонови (на слици у заградама) могући, али зависе од врсте и квалитета инструмента као и од способности извођача. Флауте су најстарији постојећи музички инструменти. Палеолитички инструменти са ручно избушеним рупама су нађени. Бројене флауте које потичу из периода пре око 43.000 до 35.000 година су нађене у региону Швапске Јуре у данашњој Немачкој. Те флауте демонстрирају да је развијена музичка традиција постојала од најранијег периода модерног људског присуства у Европи. Етимологија и терминологија Реч -{flute}- се први пут појавила у енглеском језику током средњоенглеског периода, као -{floute}-, или иначе као -{flowte}-, -{flo(y)te}-. Она вероватно води порекло од старофранцуске речи -{flaute}- и од староокситанске речи -{flaüt}-, или од старофранцуских речи -{fleüte}-, -{flaüte}-, -{flahute}- преко средњегорњенемачке речи -{floite}- или холандске речи -{fluit}-. Енглески глагол -{flout}- има исти лингвистички корен, и модерни холандски глагол -{fluiten}- још увек има исто значење. Покушаји да се реч прати уназад до латинске речи -{flare}- (дувати, надувати) проглашени су „фонолошки немогућим” или „недопустивим”. Прва позната употреба речи -{flute}- је била у 14. веку. Према Оксфордском енглеском речнику, то је учинио Џефри Чосер у свом раду Кућа славних, око 1380. године. У данашње време, музичар који свира било који инструмент из флаутине фамилије се назива флаутистом, или једноставно свирачем флауте (што је можда неутралније). Реч -{flutist}- је у употреби бар од 1603. године, што је најранији цитат наведен у Оксфордском енглеском речнику. Реч флаутиста је користио 1860. године Натаниел Хоторн у делу Мермерни Фаун, након што је реч била усвојена током 18. века из Италије (реч -{flautista}-, која је изведена из -{flauto}-), попут многих музичких термина у Енглеској од времена италијанске ренесансе. Други енглески термини, који су сад застарели, су -{fluter}- (15–19 век) и -{flutenist}- (17–18 век). Историја Најстарија флаута икад откривена је вероватно фрагмент фемура младог пећинског медведа, са два до четири отвора, нађен на археолошком налазишту Дивље бабе у Словенији који потиче од пре око 43.000 година. Међутим, овај налаз је био оспорен. Године 2008 још једна флаута стара око 35.000 година је откривена у пећини Хобл Фелса у близини Улма, Немачка. Ова флаута са пет отвора има устник -{V}--облика и начињена је од кости крила лешинара. Истраживачи који су учествовали у овом открићу су званично објавили своје налазе у часопису Природа, у августу 2009. Ово откриће је исто тако било најстарији потврђени налаз било ког музичког инструмента у историји, док поновним датирањем флаута нађених у пећини Гајсенклестерле није утврђено да су оне још старије, и да потичу из периода пре 42.000 до 43.000 година. Флаута, једна од неколико нађених, откривена је у пећини Хобл Фелс поред Венере из Хобл Фелса и недалеко од најстарије познате људске резбарије. При најави открића, научници су изјавили да „налази демонстрирају присуство добро успостављена музичке традиције у време када су модерни људи колонизовали Европу”. Научници су такође предложили да откриће флауте може да помогне да се објасни „вероватни бехавиорални и когнитивни јаз између” неандерталаца и раних модерних људи. Флаута са три отвора, 18,7 cm дуга, направљена од мамутских кљова (из пећине Гајсенклестерле, у близини Улма, у јужним немачким Алпима која потиче из периода од пре 30.000 до 37.000 година) је откривена 2004. године, и две флауте направљене од лабудових костију ископане деценију раније (из исте пећине у Немачкој, датиране на пре око 36.000 година) су међу најстаријим познатим музичким инструментима. Функционални 9.000 година стар гуди инструмент (дословно, „коштана флаута”) ескавиран је из гробнице у Ђаху заједно са 29 других нефункционалних инструмената, направљен од кости крила црвено-крунског ждрала са по пет отвора на сваком, у централној кинеској провинцији Хенан. Најранија постојећа кинеска попречна флаута је чи (篪) флаута откривена у гробници маркиза Јиа од Ценга на локацији Суејџоу у провинцији Хубеј у Кина. Она потиче из 433. године п. н. е, из касне династије Џоу. Она је направљена од лакираног бамбуса, има затворене крајеве и пет заустављача који су са стране флауте, уместо на горњој страни. Чи флауте се помињу у делу Класика поезије, коју је саставио и уредио Конфучије, према традицији. Најранија писана референца на флауту потиче са таблице са натписом на клинастом писму у сумерском језику која је датирана на око 2600–2700. п. н. е. Флауте се помињу на недавно преведеној таблици са епом о Гилгамешу, једној епској поеми чији развој обухвата период од апроксимативно 2100–600. п. н. е. Додатно, сет таблица написаних клинастим писмом, познатих као „музички текстови”, пружа прецизна упутства за подешавање седам скала дувачког инструмента (за који се претпоставља да је вавилонска лира). Једна од тих скала се назива -{embūbum}-, што је акадска реч за „флауту”. Библија, у Генези 4:21, наводи да је Јубал био „отац свих оних који свирају угаб и кинор”. Део тумача Библије сматра да се од ових бивших хебрејских назива први односи на неки дувачки инструмент, или дувачке инструменте генерално, док се други односи на гудачки инструмент, или гудачке инструменте генерално. Као такав, Јубал се сматра у јудејско-хришћанској традицији изумитељом флауте (реч која се користи у неким преводима овог библијског пасуса). На другим местима у Библији, флаута се назива „чалил” (ок корена речи за шушљину), специфично у 1 Самуилу 10:5, 1 Краљевима 1:40, Исаију 5:12 и 30:29, и Јеремији 48:36. Археолошким ископавањима у Светој земљи су откривене флауте из бронзаног доба (око 4000-1200. п. н. е.) и гвозденог доба (1200-586. п. н. е.), при чему је каснија ера била „сведок стварања Израелитског краљевства и његове поделе у два краљевства Израела и Јудеје”. Неке од раних флаута су биле направљене од цеваница (костију потколенице). Флаута је исто тако била есенцијални део индијске културе и митологије, и попречне флауте према неким изворима потичу из Индије јер се у индијској литератури из 1500. п. н. е. могу наћи донекле нејасне референце о попречној флаути. Акустика Флаута производи звук када струја ваздуха усмерена преко отвора на инструменту ствара вибрацију ваздуха у отвору. Ваздушна струја ствара Бернулијев ефекат или сифон. Ово побуђује ваздух који се налази у обично цилиндричној резонантној шупљини унутар флауте. Флаутиста мења висину тона звука који је произведен отварањем и затварањем отвора на телу инструмента, чиме се мења ефективна дужина резонатора и његова кореспондирајућа резонантна фреквенција. Варирањем ваздушног притиска, флаутиста исто тако мења висину тона путем узроковања да ваздух у флаути резонује на хармонијској, пре него на фундаменталној фреквенцији без отварања или затварања отвора. Геометрија главног зглоба је посебно критична за акустичну перформансу и тон, мада не постоји јасан консензус о одређеном облику међу произвођачима. Сматра се да је најкритичнији параметар акустична импеданција отвора на амбажури. Критичне променљиве које утичу на ову акустичну импеданцу укључују: дужину оџака (отвора између усника и главе цеви), пречник оџака и радијус или закривљеност крајева оџака и свако пројектовано ограничење у „грлу” инструмента, као што је то у јапанској Нохкан флаути. У једној студији професионални флаутисти са завезаним очима нису могли да утврде значајне разлике између флаута направљених од различитих метала. У два различита сета „слепог” слушања, ни једна флаута није била коректно идентификована при првом слушању, док је при другом слушању једино сребрна флаута била идентификована. Ова студија је извела закључак да „нема евиденције материјал зида инструмента има било какав значајан ефекат на боју звука или динамички опсег”. Типови Пиколо флаута ит. f-{lauto piccolo}- нем. -{kleine Flöte}- фр. -{petite flûte}- ен. -{piccolo}- рус. -{малая флейта}- Скраћено -{Piccolo}-. Мала флаута, дупло краћа од велике, по звуку највиши дувачки инструмент са распоном од -{d1}- до -{c4}- (писано -{d}- до -{c3}-). Спада у транспонујуће инструменте, односно, оне које звуче више или ниже од записаног. Пиколо се записује октаву ниже од звучања. У тројном саставу оркестра, који је и најчешћи симфонијски састав, један свирач свира пиколо, или, ако се не преклапају деонице, флаутиста који је трећа флаута (-{III}- Флаута) узима и пиколо, што се записује -{III fl. muta in Picc.}-. Остале флауте Осим ове две флауте, у употреби се може наћи и алт-флаута (ит. -{flauto contralto}-, нем. -{Alt-Flöte}-, фр. -{flûte en sol (fa)}-, ен. -{alto flute}-, рус. -{альтовая флейта}-) која се гради у два регистарска облика -{in G (Sol)}- и -{in F (Fa)}- и чији је писани распон од -{c}- до -{f3}- (-{in G}- звучи кварту више, а -{in F}- квинту ниже). Моцарт је писао и за флажолет флауту (писаног обима -{d1-d3}-, која звучи ундециму више), а такође су познате и велика флаута -{in F (Fa)}- и мала и велика -{in Es (E♭)}-, као и -{in Des (D♭)}-. На крају поменућемо и бас-флауту (писаног обима -{c1-f3}-, која звучи октаву ниже), али се она више не користи. Види још Оркестар Референце Литература Buchanan, Donna A. 2001. "Bulgaria §II: Traditional Music, 2: Characteristics of Pre-Socialist Musical Culture, 1800–1944, (iii): Instruments". The New Grove Dictionary of Music and Musicians, second edition, edited by Stanley Sadie and John Tyrrell. London: Macmillan Publishers. Galway, James. Flute. Yehudi Menuhin Music Guides. (cloth). (pbk.) New York. Reprinted London: Kahn & Averill London: Khan & Averill. Phelan, James, The Complete Guide to the [Flute and Piccolo], second edition. [S.l.]: Burkart-Phelan, Inc., 2004. Putnik, Edwin. The Art of Flute Playing. Evanston, Illinois: Summy-Birchard Inc. Revised edition 1973, Princeton, New Jersey and Evanston, Illinois. Newton Abbot: David & Charles. Second Edition New York. Maclagan, Susan J. "A Dictionary for the Modern Flutist", Lanham, Maryland, USA. Спољашње везе -{Ardal Powell. "Flute." Grove Music Online. Oxford Music Online. Oxford University Press.}- -{Essay on the Jiahu flutes}- -{Walking Stick Flute and Oboe, Georg Henrich Scherer, Butzbach, ca. 1750–57}- -{Glass flute, Claude Laurent, Paris, 1813}- -{Porcelain flute, Saxony, 1760–1790}- -{Pair of ivory flutes by Johann Wilhelm Oberlender, mid 18th century, Nuremberg}- -{Flute by Garion, Paris, ca. 1720–1740}- -{nature.com New flutes document the earliest musical tradition in southwestern Germany}- -{Flute acoustics}- -{Folk flutes (Polish folk musical instruments)}- Дувачки инструменти


e9d7 У годинама које долазе, многе земље ће за подмиривање енергетских потреба бити принуђене да корите обновљиве изворе енергије ( енергија сунца, ветра, хидро и геотермална енегија, биомаса, биогас и биодизел ). Поред економских у корист употребе обновљибих извора енергије све су важнији еколошки разлози. Суочавамо се са ситуацијом да је нафте и осталих необновљивих природних ресурса све мање и све су скупљи. Развијени свет данас се окреће ка стварању нове ниско-карбонске економије, која користи мање фосилних горива, испушта мање угљен диоксида и осталих штетних загађења у атмосферу и мање загађује плодно земљиште и питку воду, што захтева промене у свим областима производње и транспорта, као и промене данашњег модела потрошачког друштва. Биомаса представља све значајнији извор енергије, у циљу појефтињења пољопривредних производа и ублажавања дефицита класичних извора енергије. За добијење биомасе се користе слама, кукурузовина, лист репе, гране воћака и винове лозе. У укупном потенцијалу обновљивих извора у Србији доминира биомаса, која се највише налази у отпацима из пољопривреде. Биомаса као извор енергије посебно је значајна за рурална подручја. На веће могућности примене овог извора енергије у руралним подручјима указују значајне количине биљних остатака у поризводњи основнх ратарских ултура ( пшенице, шећерне репе, сунцокрета и др.), а мање из воћарске и воноградске производње. Биометанол се све више производи у свету, пре свега из кукуруза и добра је замена за бензин. Биогас је мешавина метана и угљен-диоксида, која се добија приликом разградње органских материја под анаеробним условима, за добијање биогаса користи се стајњак. Биодизел је течно гориво, које се може производите од уљане репице, сојиног или сунцокретовог уља, уз вишеструке користи у односу на класичне врсте горива. Количина производње биодизела са једног хектара ораница засејаног уљаном репицом покрива финансијски потрошњу погоског горива неопходног да се обради једанаест хектара земљишта. До сада се уљана репица у нашој земљи мало гајила, због ниских приноса, проблема са измрзавањем и механизацијом при жетви. Такође, било је слабо интересовање прерађивачке индустрије за откуп, а производња није имала довољно државних субвенција. Користи се као гориво које мање загађује околину и може се мешати са фосилним дизелом. Развој производње биодизела шире посматрано утиче на: повећање запослености, повећање индустријске производње, развој пољоптивреде и укупни развој подручја, смањење енергетске зависности земље од спољних фактора итд. Негативна страна биодизела је што као гориво има мању енергетску вредност од дизела, па је и потрошња нешто виша. Моги тестови су паказали да ово повећање није више од 5%. Наше земље има потенцијал око 250.000 хектара под уљаним културама, то би обезбедило производњу до 200.000 тона биодизела. Проблем представлају прерађивачки капацитети, али се на том пољу дешавају и позитивне промене. Коришћењем сунчеве енергије се штеди нафта, која се у великим количинама користи за сушење кукуруза. Уз помоћ соларних панела може се произвести електрична енегија која се уносом у електроенергетски систем може користити у разне намене. Енергија ветра се користи вековима, а њена примена у нашој земљи има углавном локални карактер. Наша земља се по енергији ветра убраја у подручја за значајним потенцијалом. Геотермална енергија може да се користи и у производњи и у преради пољопривредних производа. Овај облик енергије спада у алтернативне изворе енергије. Геотермална енергија је јефтина, а такође и еколошки чиста. Србија је богата са овим изворима евидентирано је преко 100 налазишта геотермалних вода, нажалост они нису довољно, па чак рекло би се никако искоришћени. Поред примене у медицини и туризму, ове воде имају значај и у производњи хране, топлотна енергија постоји и у пијаћим водама. Вода ниске температуре користи се у објектима интензивне био производње, за прање судова, прихватање млека, сокова и екстраката и за загревање стакленика и постројење за производњу биогаса. Вода високе температуре користи се у процесима агроиндустирјске прераде и за добијање електричне енергије. Драган Колчић дипл.инг.агроекономије


– Представници Међународног Црвеног крста присуствовали су разоружавању хрватске војске из Вуковара, и по списковима, и лица која су била учесници оружаних сукоба задржана су у центрима уз њихов надзор и, касније су свакодневно обилажена. Чак су у Сремској Митровици биле дозвољене посете родбине која је доносила пакете заробљеницима. То је сада политика, вероватно покушај да они остваре неке одштетне захтеве од Србије – каже Шалић.


text: Комплексна анализа Комплексна анализа, традиционално позната као теорија функција комплексне променљиве, је грана математике која проучава функције комплексних бројева. Комплексна анализа је врло корисна у многим гранама математике, укључујући теорију бројева и примењену математику. Комплексна анализа се посебно фокусира на аналитичке функције комплексних променљивих, које се обично деле у две главне класе: холоморфне функције и мероморфне функције. Како раздвојиви реални и имагинарни делови сваке аналитичке функције морају да задовоље Лапласову једначину, комплексна анализа је широко примењива на дводимензионе проблеме у физици. Комплексне функције[уреди] Комплексна функција је функција у којој су независна променљива и зависна променљива обе комплексни бројеви. Прецизније, комплексна функција је функција која пресликава домен, који је подскуп комплексне равни такође у подскуп комплексне равни. Код сваке комплексне функције, и независна променљива и зависна променљива могу бити раздвојене на реалан и имагинаран део: - и - где су и реалне функције. Другим речима, компоненте функције f(z), - и се могу интерпретирати као реалне функције две променљиве, x и y. Основни појмови комплексне анализе се често уводе проширивањем елементарних реалних функција (експонената, логаритама и тригонометријских функција) у комплексан домен. Изводи и Коши-Риманове једначине[уреди] Као и у реалној анализи, глатка комплексна функција w = f(z) може да има извод у појединачној тачки свог домена Ω. У ствари, дефиниција извода је аналогна оној у реалној анализи, уз једну врло битну разлику. У реалној анализи, лимесу се може прићи само дуж једнодимензионе праве. У комплексној анализи, лимесу се може прићи из било ког правца дуж дводимензионе комплексне равни. Ако овај лимес, извод, постоји у свакој тачки z из Ω, онда се каже да је f(z) диференцијабилна на Ω. Може се показати да је свака диференцијабилна функција f(z) аналитичка. Ово је много моћнији резултат него код аналогне теореме која се може доказати за реалне функције. У реалној анализи можемо да конструишемо функцију f(x) која има први извод на целом домену, али чији други извод не постоји у једној или више тачака домена. Међутим, у комплексној равни, ако је функција f(z) диференцијабилна у некој околини, она мора бити бесконачно диференцијабилна на тој околини. Применом метода векторске анализе за израчунавање парцијалних извода две реалне функције u(x, y) и v(x, y) у које се функција f(z) може раставити, и разматрањем две путање које воде до тачке z из Ω, може се показати да извод постоји ако и само ако Израчунавањем реалних и имагинарних делова ова два израза, добијамо традиционалну формулацију Коши-Риманових једначина: - или записано на други начин, Диференцирањем овог система две парцијалне диференцијалне једначине прво у односу на x, а онда у односу на y, лако се може показати да - или записано на други начин, Холоморфне функције[уреди] |За више информација погледајте чланак Холоморфне функције| Холоморфне функције су комплексне функције дефинисане на отвореном подскупу комплексне равни које су диференцијабилне. Комплексна диференцијабилност има много јаче последице него уобичајена (реална) диференцијабилност. На пример, холоморфне функције су бесконачно диференцијабилне, што никако не важи за реално диференцијабилне функције. Већина елементарних функција, укључујући експоненцијалну функцију, тригонометријске функције, и све полиномијалне функције, су холоморфне.