text: Вајарство или скулптура ( - клесати, урезивати) је уметност обликовања тродимензионалних облика (кипова) у материјалима као што су камен, мермер, дрво, метал, глина, стакло, пластика и многи други. Вајарство, као сликарство и архитектуру убрајамо у ликовну, али и у пластичну или просторну уметност, јер вајар уметнички обликује простор. Већина скулптура има чисто естетски тј. уметнички циљ. Када тродимензионални објекат – скулптура, поред уметничког поседује и употребни аспект, можемо је назвати скулптуром само уколико је уметнички аспект предоминантан, а када су употребни и уметнички аспект балансирани, назива се функционалном скулптуром, а како уметнички аспект препушта више места употребном, вајарство постаје дизајн. Велики број вајара сматра да су само линија, површина и волумен, и када се томе придода симетрија, пропорција и ритам, довољни да се изрази мисао и да се преточи у скулптуру. Такве скулптуре припадају нефигуративном – апстрактном вајарству. Појам Вајарство није више фиксан појам који би се за стално применио на одређену категорију предмета или скупа активности, већ се ради о имену једне уметности која се непрекидно развија, мења, и шири своје активности; непрестано уврштавајући нове врсте предмета у свој оквир. Ширина појма у другој половини двадесетог века је већ била далеко већа него што се то могло замислити неколико десетљећа раније, а у флуидном стању уметности на почетку 21. века нико не може са сигурношћу предвидети шта се све може уврстити у вајарско дело у ближој или даљој будућности. Одређене карактеристике које су у претходним вековима сматране суштинским за уметност вајарства, највећим делом нису више присутне у модерном вајарству, те тако више не могу припадати његовој дефиницији. Једна од најбитнијих је она која се тиче представљања природе. Пре двадесетог века, вајарство је сматрано предметном уметношћу, оном која имитира облике природе, најчешће људски лик, али такође и неживе предмете, игре, различите типове прибора и књиге, обично у пратњи вајане или клесане људске фигуре. Почетком двадесетог века, међутим, у вајарству се такође појављују непредметне, апстрактне форме. За функционалне предмете и објекте као што су намјештај, вазе, и грађевине, је и раније сматрано да могу бити експресивни и лепи иако нису огледало природе, али се тек у двадесетом веку јављају нефункционална, непредметна (апстрактна) тродимензионална уметничка дела. Пре 20. века, вајарство је првенствено сматрано уметношћу чврсте форме, или масе. Истина, и раније су постојали негативни елементи вајарства, односно рупе и шупљине у маси чврсте форме, и они су били саставни део дизајна, али је њихова улога била секундарна. Међутим, у модерном вајарству највећи број дела је сасвим обрнуо овакво схватање, усмеравајући пажњу посматрача на просторне аспекте вајарског дела који су сада постали доминантни. Просторно вајарство је данас генерално прихваћено као грана вајарства. У прошлости је такође сматрано да су вајарско дело и компоненте које га чине непромењивог облика и величине, као и да су лишене могућности кретања. Развојем кинетичког вајарства и ова схватање је доведено у питање, будући да се непокретност и постојаност више не могу сматрати суштинским за уметност вајарства. Типови скулптуре Сваку скулптуру која стоји у простору називамо пуна пластика, а од пуне пластике се разликује рељеф. Рељеф су испупчења и удубљења изведена на равној површини која служи као подлога, тако да се рељеф може посматрати само са предње стране. Скулптура се може, по типу поделити на: Бисте - Минијатурне фигуре - Статуе Биста је скулпторско дело које приказује тродимензионални горњи део човека, од појаса нагоре, а то подразумева, груди, рамена и главу. Овај тип скулптуре се најчешће ради у природној величини, а материјали су: мермер, камен, дрво, бронза... Минијатурна фигура - фигурина, статуета је скулпторско дело (Бисте и Статуе) мањег формата које приказује људе, божанства, предмете или животиње. Овај тип скулптуре је и најстарији облик скулпторског дела - Вилендорфска Венера, а материјали од којих се раде су: теракота, керамика, метал, стакло, порцелан, дрво, камен, пластика... Статуа је скулпторско дело које приказује тродимензионални приказ једне целине, било да су у питању људи, божанства, предмети или животиње. Статуе се могу бити саставни део неког ентеријера или да се налазе у слободном простору - споменици, фонтане, спомен обележја... Скулптура која приказује само тродимензионални лик човека се може поделити на: Статуа, Кип, Фигура - Тродимензионални приказ целокупна човекова фигура Портрет - Тродимензионални приказ главе Биста или Попрсје - Тродимензионални приказ од појаса нагоре Коњаник - Тродимензионални приказ људске фигуре на коњу Скулпторски елементи у архитектури - фасада, фриз, стуб, - се називају фасадна пластика и то се као елементи могу наћи: фигура рељеф биста орнаментарна пластика Вајарски појмови и концепти Амбијентална скулптура - Акт - Арматура - Асамблаж - Бронза - Биста - Нађени предмет - Инсталација - Клесана скулптура - Кинетичка скулптура - Ленд-арт - Мермер - Мобилије - Одлевак - Рељеф - Теракота Ликовни елементи вајарског дела Два најбитнија елемента вајарског дела (или скулптуре), масу и простор, једино је могуће виртуелно раздвојити. Свако вајарско дело је настало од материјала који имају масу и егзистирају у тродимензионалном простору. Маса скулптуре је материја која заузима одређени део простора. Простор као елемент скулптуре се јавља на три основна начина: материјалне компоненте скулптуре се шире и простиру у и кроз простор; материја затвара или омеђује неки простор — стварајући шупљине и празнине у скулптури; и материјалне компоненте скулптуре се повезују у и преко простора у једну вајарску, односно уметничку целину. Важност која се придаје маси или простору приликом стварања скулптуре значајно варира. У египатским скулптурама, али и у већини скулптура, на пример модерног вајара Константина Бранкузија, маса је од велике, или готово апсолутне важности, и већина идеја египатских уметника и Бранкузија су уско повезане тражењем одређених, јасно дефинисаних облика форме масе материјала. С друге стране, у делима неких других модерних вајара као што су Антоан Певзнер или Наум Габо, маса је сведена на минимум, и чине је транспарентне пластичне плоче или танки метални штапови. Чврста форма самих компоненти је овде од мање важности, пошто је њихов главни задатак да створе утисак кретања кроз простор, или да затворе, или омеђе одређени простор. У делима вајара као што су Хенри Мур и Барбара Хепворт, елементи као што су простор и маса су третирани као више или мање равноправни партнери. Немогуће је одједном, и у потпуности сагледати тродимензионални облик једне скулптуре. Посматрач једино може сагледати целину, ако обиђе око ње, или се окрене око себе, у случају да се налази у унутрашњости неког од монументалних модерних вајарских дела. Због овога, понекад се погрешно подразумева да скулптуру треба конструисати с циљем представљања серије задовољавајућих пројекција (погледа), као и да ти вишеструки погледи представљају главну разлику између вајарства и сликарства. Такав приступ игнорише чињеницу да је могуће схватити чврсте форме као заобљене волумене, конципирајући идеју заобљења из било које пројекције или угла посматрања. Велики део скулптура је стваран са идејом да буде схваћен првенствено као волумен. Волумен је фундаментална јединка тродимензионалне чврсте форме коју је могуће конципирати. Неке скулптуре се састоје од само једног волумена, друге чини више њих. Људску фигуру вајари обично схватају као композицију више волумена, сваки од којих одговара неком од већих делова тела, као што су глава, врат, труп и екстремитети. Шупљине и удубљења у скулптури, а које су пажљиво дефинисане као и чврсте форме, су од једнаке важности за целину, и понекад их се назива негативним волуменом. Површине скулптуре су у суштини, оно што је видљиво. Преко промена форме површина долазимо до закључака о унутрашњој структури скулптуре. Стога, површина има два аспекта: обухвата и дефинише унутрашњу структуру маса скулптуре и уједно је део скулптуре који је повезује с простором. Експресивни карактер различитих врста површина је од највеће важности за скулптуру. Конвексне површине сугеришу пуноћу, уздржаност, затварање, спољашњи притисак унутрашњих сила. У индијском вајарству такве површине имају посебно метафизичко значење. Представљањем „инвазије” простора у масу скулптуре, конкавне површине сугеришу деловање спољашњих сила које су индикатор колапса и ерозије. Равне површине имају тенденцију да дају утисак тврдоће и укочености материјала. Равне површине су стриктне и нефлексибилне, и не одају утисак унутрашњих и спољашњих притисака. Површине које су конвексне у једној кривини, а конкавне у другој, могу сугерисати утицај унутрашњих сила и притисака, али су у исто време рецептивне за спољашње силе и притиске. Асоцирају на раст форме, односно ширење волумена у простору. За разлику од сликара који ствара светлосне ефекте у свом делу, вајар обликовањем форми скулптуре индиректно манипулише светлошћу. Дистрибуција светлости и сене преко форми скулптуре зависи од правца и интензитета светлости из спољашњих извора. Тако да, до одређене границе вајар може одредити врсту утицаја коју ће та спољашња светлост имати на његову скулптуру. Уколико му је познато место где ће његово дело бити изложено, он може прилагодити форме своје скулптуре врсти светлости којој ће бити изложена. На пример, прозрачна сунчева светлост Египта и Индије, захтева другачији третман од слабе светлости ентеријера једне средњовековне катедрале на северу Европе. Могуће је створити ефекте светло-сена (или кјароскура), усецањем или моделирањем дубље у материју, где усечене форме стварају утисак дубоке сене, а избочења примају светлост. Многи вајари готике су у својим делима користили светло и сену као упечатљив експресивни елеменат, потенцирајући мистериозну тамноћу са формама које се ломе преко сене која долази из тамне позадине. Грчки, индијски и многи вајари италијанске ренесансе, моделовали су форме својих скулптура тако да приме светлост на начин на који ће волумен и маса скулптуре да оставе утисак прозрачне светлосне јасноће. Боја скулптуре може бити природна, или настала вештачким путем, односно бојењем материјала који чине скулптуру. У блиској прошлости, прецизније са почецима модерне скулптуре, вајари су више него икада раније у историји постали свесни лепоте многих материјала који се користе у вајарству, покушавајући да искористе њихове природне особине, нарочито боју и текстуру. У савремено доба, постоји тенденција коришћења чистих вештачких боја и индустријски већ обојених материјала, као битног елемента скулптуре. Вајарске технике Разлика између техника моделирања, клесања и изливања је од фундаменталне важности за вајарство, које уједно кроз историју представљају три основне технике вајарства. Конструисање склапањем истих или различитих материјала, као и склапање варењем делова метала, такође припадају основним техникама, али су оне настале у 20. веку. Моделирање је техника у коју се одлично уклапају глина и восак, пошто се ради о материјалима које је због њихових природних карактеристика, могуће лако обликовати, додавањем, или скидањем материје. Клесање је вајарска техника која се користи са материјалима, које због њихове тврдоће није могуће обликовати без употребе алата и вајарског оруђа. Материјали који се најчешће обликују овом методом су: камен, дрво, слоновача и мермер. Излевање је вајарска техника у којој завршене скулптуре настају преко калупа који се праве на основу претходно урађених модела, обично у глини. Када се направи модел у глини, у глину се забадају танке лимене плочице да би се направило више одвојених комада калупа. За портрет, калуп је обично састављен од пет делова. Горњи део главе, стражњи део главе, и предњи део из два или три дела. Након тога, модел прекријемо текућим гипсом како би након стврдњавања добили гипсани калуп. Калуп тако постаје негатив модела. Након што смо из готовог калупа извадили сувишну глину и очистили га, унутрашњи део се премаже специјалном смешом (вазелин, сапуница), која спречава да се материјал од кога лијемо скулптуру залепи за подлогу калупа. Најчешће коришћен материјал за излевање кроз историју скулптуре су бронза и гипс, мада постоје и примери у гвожђу, а у модерно доба развојем индустрије и технологије и нових материјала, овом методом се праве и скулптуре у резини и пластици. Вајарски материјали Вајарски материјали: Глина - Глинамол - Гипс - Легуре - разни метали - Бронза - Дрво - Камен - Мермер - Жица - Цеви - металне и пластичне - Метал - Стакло - Слонова кост - Лим, алуминијска и бакарна фолија - Папир - Папир маше - папир-пластика - Пластика - Акрил - Клирит - Битумен и други материјали - Песак - Лед - Снег - Со - Комбинована техника - разни материјали Глина - земља, иловача, је најједноставнији, али истовремено и најсуптилнији вајарски материјал. Глина се обликује рукама и додатним алаткама и са њом започињу свој вајарски израз предисторијски и примитивни народи, као и деца, али и сами вајари који прављењем глиненог модела, и узимањем гипсаног калупа са њега, изливају своје скулптуре у разним материјалима, као што су бронза, пластика итд. Глину, као вајарски материјал су употребљавали Египћани, Грци, Ертрурци, Индијци, Кинези, Јапанци, Астеци, Маје, али свака култура на себи својствен начин. Глина као вајарски материјал, разноврсном термичком обрадом поприма нове карактеристике, тако да су Грчки вајари на теракотама - „печена глина“, приказивали призоре из свакодневног живота, а Етрурци су цело своје вајарство, посебно ликове на рељефима саркофага, моделирали у глини. Мајолика и фајанса је печена, бојена и глазирана Глина. Мајолику су познавале већ мезопотамска и касније, исламска архитектура. Порцелан настаје печењем посебне врсте беле глине на врло високој температури. Техника прављења порцелана потиче из Кине и Јапана. У доба рококоа у Европи је порцелан постао популаран и тражен, а индустрије порцелана су се развила у француском граду Севресу и немачком граду Мајсену. Камен и мермер су скупи скулпторски материјали, а спадају у сам врх пластичних материјала. У каменом добу човек је класао камен пешчар и направио прву камену фигурину у част жене. Месопотамци су ликове својих владара клесали у граниту, Египћани у базелиту. Грци су своја божанства клесали од камена, а Римљани своје цареве. Клесање камена је замрло у средњем веку, али су се вајари готике поново вратили камену, камену слабије тврдоће и у њему су радили рељефе, фризове и склуптуре у катедралама. Вајарски алати и оруђа Да би се једно вајарско дело - скулптура - извело, постоје неопходни вајарски алати који су потребни за рад. Када је у питању моделовање скулптуре (глина, восак), неопходно је имати вајарски штафелај на коме се ваја модел који се касније одлива. На штафелај се поставља „арматура“ - обично је то комад дрвета обавијен и обложен жицом - која ће да држи материјал са којим се ваја, а затим се наноси, део по део, вајарски материјал. За наношење материјала се користе дрвене и жичане шпахтле, разних величина и облика са којима се додаје или скида материјал у коме се ради. Вајарски штафелај се користи за моделовање биста и фигурина, а за моделе већих димензија се користе дрвени подијуми на којима се, у зависности од облика и величине фигуре, поставља арматура. Историја скулптуре Европа Египатска скулптура У Старом Египту религија диктира монументалност, униформност, фронталност и укоченост у уметности, а осим архитектонских остварења египатску уметност чине и вајарска дела: Портретне статуе и бисте Радиле су се у случају да мумија пропадне, а имале су смирен став и код седеће и код стојеће фигуре, са избаченом ногом, која не показује кретање, већ повећава статичност. Уздржаност, укоченост – репрезентативност, монументалност. Наглашена је оса симетрије. Вајало се помоћу пројекција па су фигуре «сапете» и представљене су чеоно. Задња страна скулптуре се ослањала на зид, тако да те фигуре никад нису слободне. Египатске статуе су биле бојене, али се боја током векова изгубила. Рељефи Рељефи имају исте побуде као и скулптура – мотиви везани за живот, илуструју живот умрлог. Сагледава се и пут умрлог ка «оном свету». Рељеф је плитак и ближи сликарству него вајарству. Постоје две врсте: Ниски барељеф (благо испупчени облици) и упуштен рељеф (урезан) Рељеф је близак гравури, обојен је, а због своје плиткоће нема светлости и сенке. Мушка тела су тамнија од женских. Бојење је континуирано и униформно, без нијанси. Грчка скулптура У доба Грчке, од 9. века пре нове ере до 1. века скулптура пролази кроз фазе које прате и развој Грчке цивилизације, од архајског доба до Хеленистичке Грчке. Архајско доба У архајско доба египатска уметност врши директан утицај на скулптуру Грчке: руке приљубљене уз тело, стилизоване фризуре, припијена одјећа истакнута плитким рељефом. Због страха скулптора да не поломе камен, плитко клесане скулптуре су изгледале изразито укочено. Класично доба Скулптури класичног доба су успели постићи савршено мајсторство у обради камена. Општа тежња грчке скулптуре била је идеализација која је достигла свој врхунац у класично доба. Та потпуна идеализација довела је до тога да су све грчке скулптуре високе, витке и савршено пропорционалне. Хелинистичко доба Хеленистичка скулптура се препознаје, било по слојевитој и непрегледној композицији, било по покрету који је јако наглашен, или по дубокој обради површине којом се добива велики контраст осветљених делова и сенки што појачава немир садржан у скулптури и узбуђење које преноси на посматрача. Етрурска скулптура Етрурска култура се развијала на подручју данашње централне Италије од 9. - 3. века п. н. е. када Етрурски градови падају под власт Рима који преузима и развија ову културу. У оквиру античке уметности етрурска уметност ствара посебну и препознатљиву групу, иако се увелико ослања на грчке изворе (посебно у сликарству и керамици, преко увезених предмета из грчких колонија на југу Италије). Значај веровања у загробни живот, код Етрураца показује и израда саркофага који су састављени од сандука на којима обавезно лежи скулптура покојника. На предњој страни саркофага најчешће се налази плитак рељеф схваћен као цртеж, а не као пластика . Гробове у унутрашњости су Етрурци осликавали. Задатак тих цртежа био је остварити атмосферу сличну дому у тежњи да се од гроба створи околина у којој је покојник живео. Реалистичку фигуралну и орнаменталну декорацију храмова радили су углавном у теракоти, коју су често осликавали (глава Хермеса из Веија, многобројни саркофази и стеле), а постоје и изузетно дела у бронзи (Капитолска вучица, Химера из Ареза, Марс из Тодија, итд.). Римска скулптура Почеци римске скулптуре ослањају се на етрурску скулптуру или су дословна копија грчких мајстора у мермеру. Док су у класичној Грчкој интереси били усредсређени на тражење, обликовање општег, идеалног људског лика, у римској је уметности акцент на приказивању појединачног и карактеристичног. То најбоље долази до изражаја у мноштву портрета римских грађана (14 000 скулптура). На тим портретима се постижу меки прелази светла и сенке меканом обрадом површине, а карактеризација понекад иде до потпуне натурализације . Јединствени су и римски рељефи који су обично бивали везани за заветне објекте - саркофаге, тријумфалне стубове или славолуке. Најбољи рељефи се налазе на „Титовом славолуку“ из 81. године, а представљају освајање и разарање Јерусалима. Утисак просторности на овим рељефима постиже се комбинацијом високог рељефа у првом, и плиткога у другом плану . Трајанов стуб, (Рим, 106. –113. године, мермер, висина траке рељефа око 1,27 -{m}-.) је најпознатији тријумфални стуб. Он је украшен од базе до врха наративним рељефима који у виду спиралне траке обавијају стуб и у плитком рељефу приказују победоносни рат против Дачана. Једини сачувани коњанички споменик је римског цара, Марка Аурелија, филозофа и песника. На овој бронзаној скулптури велики облици су ситним детаљима спојени на крајње природан начин. Ово дело било је узор великим коњаничким скулптурама ренесансе - (Донатело и Андреа дел Верохио). Средњовековна скулптура У раном средњем веку, архитектура је предложила скулптуру и одредила места на којима ће она моћи да се прихвати и изрази, она одређује које ће се површине скулптурално обрадити. Ово је време непостојања скулптуре. Користи се једино врло плитки рељеф за саркофаге, гробне плоче, олтарске преграде. Украси су у комбинацији розета и крижева, све у строгој геометрији . Готска скулптура Скулптура, у овом периоду има неодељиви задатак на украшавању катедрала и употребљава се као допуна архитектури и украшавање архитектонских елемената, капитела ступова, пиластера и конзола. Балдахинска пластика је била основни елеменат развоје скулптуре као самосталног дела у уметности. У 12. и 13.-том веку то је пре свега катедралска пластика, а мотиви су из живота Христа и девице Марије, као и из живота светаца. Преко рељефа који је био у пре у употреби скулптура долази до изражавању волуминозности и до типа просторне скулптуре. Главни значај добија презентација људског тела које се све више конфронтира са пропорцијом и природним облицима, а моменат реализма означили су и облици који су од првобитног шематизма добијали на индивидуалности. Ренесансна скулптура Са сачуваном скулптуром из антике, скулптура је постала једна од првих уметности овог доба, где је дошло до промена у схватању у односу на средњовековну скулптуру. Јавља се скулптура као посебно дело- слободно стојећа и уметници успешно савладавају драматизацију сцена, експресивност у представљању емоција људског лица или драперије. Велики изазов су биле скулптуре са коњима и портрети, а јављају се бисте познатих личности а познате су и ситне пластике и медаље . Барокна скулптура У Бароку се скулптуре одликују бујном волуминозношћу тела и узнемиреним драперијама, покренутошћу и снагом израженом у композицији, те дубоком моделацијом због чега се појављују снажни контрасти светлости и сенке (у дубоким рељефним обрадама композиције). Таква вајарска дела као да бујају на свим могућим местима – у унутрашњости грађевина, у црквама, по степеништима и дворанама палата и двораца, и споља, избијајући уз портале, подмећући леђа под балконе, те врве по крововима, израњају из фонтана и бројних јавних споменика на трговима градова. По својој тематици, скулптуре најчешће обухватају хришћанске теме и ликове, затим митолошке ликове и групе, а често су то и портретске скулптуре, као и надгробне скулптуре. Рококо скулптура Рококо је у првом реду декоративни стил, па се, опседнутост орнаментиком јавља и у скулптури, као и у архитектури и сликарству. Орнаментика није једини смисао касно барокног ликовног израза, иако у првом реду доприноси препознавању и временском одређивању дела овог стила. После монументалности стила у доба Луја XIV, рококо доноси у другој четвртини 18. века лаки, освежавајући тон, осмех и умањену сразмеру. У вајарству највећи допринос су дали Французи: Лемоан, Фалконе и Клодион. Азија На Далеком истоку, религија је такође доминирала у уметничким стиловима и формама. У уметности Индије и Тибета биле су посебно заступљене обојене дрвене, камене и бронзане религиозне скулптуре, као и камене скулптуре које су биле делови великих храмова. Кинеска уметност се карактерише резбарењем у жаду, бронзи, лончарству (укључујући невероватну глинену војску ратника Си'ана цара Ћина. Кинески стилови прилично варирају од периода до периода и традиционално се називају именом династије која је у то доба владала. Периоди у јапанској уметности такође су добили име по царским династијама, и такође, као и кинеска уметност, веома се разликује од периода до периода, а скулптуре су монументалне и готово увек религиозне. Африка Утврдити тачан датум афричких скулптура је веома тешко јер су то већином дрвене фигуре, а време трајања дрвета је од 150 до 250 година. Већина скулптура су прилагођене ваљкастом облику дебла дрвета, и често су обојене јарким бојама или су питању инкрустрације - делићи шкољке, комадићи обојеног стакла, зуби животиња и др, утиснути у дрво. У неким деловима афричког континента резбаре се кљове слона и животињске кости. Камена скулптура је веома ретка, као и примена метала, јер је знање о ливењу бронзе било једино у западној Африци, и то у скулптурама из Бенина из 13. -14. века која су се изведила техником „cire perdue“ - ливење уз помоћ модела од воска. Посебну категорију афричке ликовне уметности, а то је и дио религијско-магијског фолклора, чине маске - ратничког или култнога значења (тотемизам, анимализам, мистичне иницијације и др.), од обичне имитације животињских глава до невероватних фантастичних и застрашујућих скулпторских облика, који се обликују од најразноврснијих материјала - резбаре се, инкрустрирају, фарбају са обилатим додацима перја, лишћа, комада дрвета, костију животиња, крзна и сл. Афрички антинатурализам и једноставност, сажетост, као и широка палета боја и облика су извршили велики утицај на један део сликара и вајара из доба експресионизма и фовисзма, посебно на кубисте Матиса и Пикаса). Претколумбијско доба Северна Америка У Северној Америци су живела многа номадска племена „северноамеричкихх Индијанаца“ који, због свог начина живота, нису оставили зидане грађевине и монументалне скулптуре, а једина скулпторска дела „северноамеричких Индијанаца“ су дрвени, често обојени тотеми и живописне маске са животињским и људским ликовима. Данас се могу видети ти тотеми, готово нетакнуте културе, у северозападној обали Америке (Канада, Орегон, јужна Аљаска). Средња Америка Култура Оцмека Својеврсна камена пластика (велике камене главе, олтари, људске фигуре са великим образима), фигурине од жада и нефрита, божанства са цртама јагуара, потврђују постојање једног раслојеног друштва, са једне стране владари и свештеници, а са друге стране занатлије и сељаци. Култура Маја Производили су вишебојну керамику с реалистичним мотивима, скулптуре у кречњачком камену, камене стеле са рељефима и натписима, церемонијалне камене секире и др. У скулптури Маја је владао гротескни - натуралистички стил који је нарочито препознатљив у дугачким и целовитим рељефима на којима доминирају ликови чудовишних људи и невероватних и фантастичних животињских облика. Култура Астека Астеци, народ који је у 14. веку дошао са севера Америке и населио Мексиканску висораван где је, на острву у средини језера саградио своју престоницу Теночтитлан (данашњи Мексико). Астеци су од својих суседа преузели стару средњоамеричку културу чије су основне одлике пирамидални храмови и камене скулптуре. Јужна Америка Култура Инка Осим што су били веома вешти градитељи, Инке, су били и веште занатлије – њихова је грнчарија вешто осликана геометријским шарама, или је украшена портретима и ликовима животиња. Оруђе и оружје је богато изгравирано орнаментима, а израђено је од сребра, злата, бакра и бронзе. Археолози су пронашли и многобројне остатке скулптура које су у правилу приказивале божанства. Модерна скулптура Корени модерне уметности се обично вежу за другу половину 19. века, када се јавља отпор и жестока критика класицизма и академског схватања уметности, како од стране уметника тако и од стране критичара уметности. Први уметнички покрет који је праксом исказао своје незадовољство према академским учењима и схватањима био је импресионизам, крајем 1860-их година. Импресионисти су заговарали ослобађање уметника од тираније подређивања уметничког дела теми или предмету представљања, и такође слободу у истраживању ликовних елемената, као што су боја, потез, композиција и форма. Тај став је остварио снажан, такорећи револуционаран утицај и на вајарство. Француски вајар Огист Роден био је први који је усвојио неке ставове импресиониста у свом делу, посебно по питању слободе форме и кренуо у истраживање преко студија живих модела, за разлику од претходне скоро двовековне академске традиције која се базирала пре свега на студијама класика грчке, римске и уметности ренесансе, са тачно дефинисаним канонима о томе како треба да изгледа довршено уметничко дело. Роден је успео да буде нов и другачији, без раскидања са традицијом вајарства. Али, ипак су његова дела изазивала силовите дискусије међу критичарима, многи од којих су их сврставали у импресионистичка. Разлог због којих се то дешавало, налази се у чињеници да је Роден понекад само сугерисао форме, остављајући машти посматрача да их допуни, а у неким случајевима је остављао нетакнуте делове камена, (на пример, скулптура у мермеру „Божија рука“ из 1898. године). Румунски вајар Константин Бранкузи, једно време помоћник Родена, а касније уједно с њим сматран зачетником модерне скулптуре, такође је у својим делима исказао константно интересовање за формалне проблеме вајарства. Истражујући идеју крајње једноставности форме, дужи низ година је радио на скулптури „Пољубац”, која се састоји од групе у форми кубуса. Иако је идеја била радикална за време у ком је дело настало и чак нас може подсетити на карикатуру, у суштини проблем који је наизглед покушавао да реши Бранкузи и није тако нов. Још је Микеланђело имао схватање по ком је задатак вајарства „ослобађање форме која је заробљена у мермерном блоку”. Вероватно је Бранкузи хтео да приђе проблему са супротне позиције, покушавајући да дефинише облике фигуре, и у исто време задржи што је више могуће првобитну форму мермерног блока. Галерија скулптура Познати вајари Фидија - Поликлет - Микеланђело Буонароти - Бенвенуто Челини - Огист Роден - Хенри Мур - Жан-Леон Жером - Иван Мештровић - Алберто Ђакомети Види још Српско вајарство Референце Литература Castedo Leopoldo, A History of Latin American Art and Architecture from Pre-Columbian Times to the Present; International Thomson Publishing. . - историја уметности и архитектуре Латинске Америке Спољашње везе Медеја: Како настаје једна скулптура (Салваторе Рицути, вајар и професор на Академији у Палерму; Јутјуб) Уметност Старог Египта Уметност Старе Грчке Готска уметност Барок и Рококо Афричка историја уметности 1200 година италијанског вајарства - Сајт са илустрацијама дела италијанских вајара, хронолошки и по епохама. Уметност


Корак ближе кандидатури субота, 25. феб 2012, 07:30 -> 09:32 Договором Београда и Приштине, Србија ближа добијању статуса кандидата, поручују светски званичници. Немачка Влада: Значајни елементи за одлуку о статусу кандидата. Подршка српској кандидатури и од Грчке, Бугарске, Чешке, Мађарске и Словачке. Поздрављајући договор Београда и Приштине, Берлин је оценио да су то "значајни елементи уочи доношења одлуке о додељивању Србији статуса кандидата за Европску унију". У саопштењу портпарола немачке Владе Штефена Зајберта указује се и да је "последњих дана знатно побољшана слобода кретања мисије Еулекса на северу Косова". Као позитивно се наводи и то што је Европска комисија најавила да ће почети израду студије изводљивости за Споразум о стабилизацији и придруживању са Косовом, те се Берлин нада да ће "врло брзо бити могуће да се споразумно уреде односи ЕУ са Косовом". "Све заједно ово су значајни елементи уочи доношења одлуке о статусу кандидата за ЕУ за Србију која предстоји наредне недеље. То је све напредак који доприноси стабилности у читавом региону", пише у владином саопштењу. Грчка свесрдно подржава европску кандидатуру Србије и залаже се за њено признање као земље кандидата за чланство у ЕУ, саопштила је Амбасада у Београду. "Министар спољних послова Грчке Ставрос Димас имао је последњих дана низ контаката са својим европским колегама и званичницима ЕУ, да би се заложио за давање статуса кандидата Србији на следећем Европском савету", наводи се у саопштењу Амбасаде Грчке. "Неспорно је да је Србија већ спровела веома важне реформе на унутрашњем плану, како би испунила политичке критеријуме које поставља Европска унија", оценила је Амбасада Грчке. "Грчка гаји искрена осећања пријатељства према српском народу, којег сматра неодвојивим делом европске породице и чврсто верује у европску перспективу Србије", пише у саопштењу. Добре шансе за кандидатуру Директор Одељења за европске студије у вашингтонском Савету за међународне односе Чарлс Капчан рекао је да Србија има добре шансе да следеће недеље добије статус кандидата за чланство у Европској унији, пошто су Београд и Приштина постигли договор о регионалном представљању Косова. Он је истакао да је постигнути договор веома важан корак напред у процесу прикључења Србије ЕУ и показује спремност на компромис Београда и Приштине. Известилац Европског парламента за Србију Јелко Кацин поздравио је споразум који је постигнут у дијалогу између Београда и Приштине, рекавши да очекује да ће и министри спољних послова ЕП то, такође, учинити 29. фебруара. "Не сумњам да ће министри поздравити овај споразум, док ће коначна одлука о давању статуса кандидата Србији наравно бити донета на Самиту", навео је Кацин у саопштењу. Напомињући да искуство говори да у ЕУ ништа није постигнуто док све није договорено, Кацин је рекао да "у овом случају може извесно да предвиди да ће Одбор за спољне послове Европског парламента поздравити напредак током другог читања Извештаја о напретку Србије наредне среде 29. фебруара". Кацин очекује да Одбор широким консензусом подржи његову усмену поруку којом поздравља постизање споразума. Тимови Београда и Приштине сагласили су се у Бриселу да Косово на регионалним форумима буде представљено под називом Косово уз фусноту у којој ће бити наведена Резолуција 1244 и мишљење Међународног суда правде о косовској декларацији. Постигнут је договор и о примени споразума о интегрисаном управљању прелазима. anonymous [н 2318 ерегистровани] Svi vasi negativni komentari o EU zastrasuju, da li ste razmisljali sta cemo sve dobiti kad udjemo u EU. Dali [нерегистровани] ... Boli me uvo za EU i za kandidaturu, sacuvajmo KiM u Srbiji!!! daki [нерегистровани] dali ima nade sta mislite dali ce srbija sad dobiti kandidaturu i kolko ce trajati da budemo clan evropske unie. hvala anonymous [нерегистровани] цена Скупо ми плаћамо ову кандидатуру. Ако овако наставимо одраће нас ЕУ до голе коже. anonymous [нерегистровани] Cinjenica Ako su nas ovako maltretirali za kandidaturu, sta li ce traziti od nas da bismo dobili datum za pocetak pregovora. Odredjivanje datuma najavljuju za juni mesec ove godine, ali ce verovatno i to, kao i samu kandidaturu, odlagati u nedogled. anonymous [нерегистровани] Francuz Aj ti francuz kad ti je tako tesko dodji u Srbiju pa zivi ovde ako ti je toliko stranso u Francuskoj kad jedva skupis pare i za letovanje, kod nas mozes na letovanje svake godine al na savu. nikola [нерегистровани] eu Ako ti je tokiko lose u Francuskoj, zasto se ne vratis u Srbiju? Niko ti ne brani! anonymous [нерегистровани] Daj osvestite se Brate imam jedan predlog za tebe preseli se u Srbiju mi jos uvek imamo dinar pa kad je toliko lose u EU dodji kod nas pozz anonymous [нерегистровани] daj osvestite se pa nema boljeg zivota u toj zajednici i tu nema sta da se ocekuje bolje vreme.Zivim u Francuskoj i otkad je ova zemlja postala clanice i otkad koristimo Evro kao valutu sve je teze i teze za zivot.Krpimo mi ovde jedva kraj sa krajem a posla sve manje i manje odvajamo od usta da bi dosli jednom u godinu dana kao na neki odmor .EU je cist promasaj za svaku zemlju i tu koristi ima samo SAD i niko drugi ...hvala i pozdrav Srbiji anonymous [нерегистровани] @Turska..... Nije Evropa, i moze 100. god.da ceka nece je dobiti.


Снага воље: Прича о Глену Канингему - ХЕРЦЕГОВАЦ.НЕТ cialis achete commande de cialis en france prix du levitra 5 mg levitra 10mg prix en pharmacie kamagra thaïlande kamagra danger coeur prescription cialis Skip to content Малу сеоску школу грејала је старинска, трбушаста гвоздена пећ на угаљ. Једног су дечака задужили да рано сваког јутра дође у школу наложити ватру како би се учионица загрејала пре доласка учитеља и осталих ученика. Једнога су јутра нашли школу у пламену. Онесвештеног су дечака извукли из ватре више мртвог него живог. На доњем делу тела имао је тешке опекотине па су га одвезли у оближњу болницу. На пола при свести лежећи на постељи, дечак је једва могао чути шта су говорили доктор и његова мајка. Доктор је мајци рекао да ће јој син сигурно умрети што је заправо најбоље за њега јер је у ватри готово потпуно нестао доњи део тела. Но, храбри дечак није желео умрети. Одлучио је да да преживи. И заиста, на запрепаштење доктора, преживео је. Кад је прошла смртна опасност, поново је чуо разговор мајке и доктора. Мајци је речено да би можда било боље да је дечак умро, јер како му је ватра готово сасвим уништила мишићно ткиво на доњем делу тела, биће осуђен на живот богаља, који се више никада неће моћи служити ногама. Опет је храбри дечак одлучио. Он неће бити богаљ. Он ће проходати. Но, на несрећу, од струка наниже није ништа осећао. Његове су танке ножице само беживотно висиле. Коначно је отпуштен из болнице. Мајка му је сваког дана масирала ноге, али он их уопште није осећао нити је могао њима управљати. Ипак, његова одлучност да прохода није слабила. Кад није лежао, био је у инвалидским колицима. Једног сунчаног дана мајка га је одвезла у врт на свеж ваздух. Овај пут, уместо да као и обично само седи, бацио се из колица. Почео је пузати по трави, вукући ноге за собом. Успео се довући до беле ограде која је уоквиривала имање. Уз велике напоре успо се усправити уз ограду. Мало-помало почео се вући дуж ограде, одлучан да прохода. Отада је то чинио сваки дан, па се временом уз ивицу ограде направила стаза. Највише од свега желео је у својим ногама пробудити живот. Коначно је захваљујући редовној масажи, снажној вољи и упорности успео напре стати на ноге, а потом опрезно ходати, а онда и трчати. Почео је ходати у школу, потом трчати у школу, трчати из чистог задовољства. После се на факултету успео придружити атлетском тиму. А онда је тај младић, који није требао преживети, који никада није требао проходати, који се није смео надати да ће икад трчати, од кога су и доктори дигли руке – тај је исти храбри младић, др. Глен Канингем, у Медисон Сквер Гардену оборио светски рекорд у трци на 1500 метара.


source: fineweb

text: Најава догађаја Новости Најчитаније књиге у Библиотеци Погледајте која су најтраженија дела од стране наших читалаца у категорији домаћих, страних и дечијих аутора. Добродошли "Три дана немој читати књиге, и твоје ће речи изгубити лепоту." (кинеска народна пословица) Библиотекама је данас потребно нешто више од шуме полица у њима. Дошло је време да полице склонимо у страну, дуж њених зидова, и да усмеримо нашу пажњу на људе који у њу долазе и дамо им водећу улогу у библиотекама. Библиотека „Милован Глишић“ са свим својим капацитетима отворена је за све своје кориснике, стављајући им на располагање сав свој духовни и људски потенцијал. Изволите – посетите нас. |Библиотека "Милован Глишић" Љубовија © 2006-2014|


source: CulturaX

text: Хананејка – Теологија.нет Садао Ватанабе, Жена Хананејка, 1964. Налазимо се пред једном занимљивом сценом (Мт 15, 21–28). Реч је о некој жени Хананејки која је једном приликом пратила Христа и ученике молећи за посредовање у исцељењу њене, демоном обузете, ћерке. Очигледно је ова жена већ имала неко предзнање о Христу чим се тако моментално прикључује Христовој пролазећој малој поворци. Можда је њено предзнање недовољно искристалисано, али и у јеванђељима пише на многим местима да где год је Христос деловао да су се о Његовој величини шириле гласине (не, дакле, само интригантног карактера већ надасве одушевљавајућег). Ова жена се није ослањала само на гласине. Гласине траже проверу. Она приступа безазлено, готово наивно, не доводећи саму Христову појаву у питање. Поставља се само питање како Га је препознала ако Га пре тога никада није видела? Тако да домен гласина ипак донекле врши свој утицај и врши формирање њеног става који се одмах непоколебљиво пратаче у деловање. Пред нама је жена у проблему. Слична свим онима који су тражили Христово посредовање. Само што није она у фокусу већ њена ћерка. Иначе, није први пут да други иступају пред Христом заузимајући се за најмилије. Христови ученици почињу да негодују. Непријатно им је. Не ућуткавају је него се обраћају Христу да он то учини. Вероватно зато што је Њега а не њих ословљавала. ("Отпусти је јер виче за нама!"). Немамо временски увид колико их је дуго пратила и колико је дуго запомагала. Можда су пред нама сати и километри. Не знамо. Треба да имамо ту свест јер је некад тешко отрпети и један минут свог или туђег расположења. Христос сада иде дискретним, околишним путем. Одговара јој као да је тобоже везан само одређенима али не на нивоу неке предестинације већ као да је Он наводно ограничен у оквиру Својих ингеренција и области где и према коме Он може деловати. ("Ја сам послан само изгубљеним овцама дома Израиљева!"). Самоограничава се да би је удаљио од Себе. Или само тестирао. Немогуће је да неће предвидети исход. Она пак приступа Му наклоном реагујући на Његово проговор. Инсистира и даље на помоћи иако је културно одбијена. Занимљиво, Хананејка сада игнорише Христа. Понаша се као да Он ништа није рекао. Опонира Му својом тврдоглавошћу да проблем истера до краја. Христос иде радикалнијим наступом. Његово проговор више није дискретан и околишан. ("Није добро узети хлеб од деце и бацити га псима!"). Његов исказ базиран је на директној увреди како на нивоу диференције између Хананејаца и Израиљаца, тако и на нивоу морала. Намерно жели продорнијим ставом да је још више одврати од Себе. Заправо, одузима јој последњу наду овим ставом чак и на нивоу очекиваног чуда. Њој је можда ово била последња шанса поред свега опробаног у чије увиде не знамо ништа. Овде би се многи полакомили. Као када би дошао код доктора или пријатеља по помоћ а он почео не само да ти ускраћује лек или руку, него и да те вређа. Многи би се сами повукли по цену сујете. Али ова жена је згазила своју част ради ћерке. Ништа од ње није остало. Можемо само да замислимо колико је велика њена мука била да свакодневно живи са ћерком коју воли како пред њеним очима страда и нема способност да јој здрављем узврати на даровани матерински однос. Могла је да хули, да ропће, да вређа и проклиње оног који не само што јој не помаже него је и вређа. У данашње време углавном су такве реакције. Осим што не види решење проблема за ћерку још је и наругана. Али, она не посустаје, него суптилно проговара додајући на своје понижење ново понижење потврђујући сагласност са Христом. ("Да, Господе, али и пси једу од мрва што падају са трпезе господара њихових!") Унижава се до крајности.


Мени сва та фама око "поново независне" Србије звучи некако смешно и јадно. Прво, Србија до сада није била под Турцима па да смо се неког ослободили после много година окупације па да бисмо били "поново независни". Ваљда су ови Батићи, Драшковићи и остале несреће једини у свету способни да славе "независност" у тренутку када изгубе део територије. Замислите сад Британија се распадне, Велс оде на једну, Шкотска на другу страну, Алстер узму Ирци и Енглези као сви срећни славе "независну" Енглеску. Друго, већ смо причали милион пута колико је Србија стварно држава, а колико територија. Србија је под окупацијом и та окупација није ништа лакша од када се Црна Гора одвојила, дапаче, вишеструко ће бити/је тежа. Србију није окупитрала ни Црна Гора ни Црногорци, него ЕУ, САД, НАТО, Хашки трибунал, Сорошев Фонд за отворено друштво... или ционисти (зовите то како хоћете). Кад се од њих ослободимо онда има неког смисла говорити о независности, а овако јадна нам је та "независност", кад ни скидање заставе нису у стању да обаве достојанствено.


source: wikipedia

text: Контрафагот, скраћено -{Cfg.}-, по звуку најдубљи дрвени дувачки инструмент, регистарска варијанта фагота, са опсегом нижим за октаву, тако да досеже и доњу границу оркестарског звука уопште. Цев контрафагота је дуга близу 5 метара и зато је чак трипут пресавијена, а због велике тежине, инструмент има и ножицу на коју се ослања. Свирају га фаготисти, јер је технички сасвим сличан, почев од произвођења звука двоструким језичком од трске до прстомета. Међутим, звучност контрафагота је тврда и груба, а и покретљивост му је ограничена, тако да је солистички неупотребљив и само је користан чинилац оркестарског баса, слично гудачком контрабасу, са којим се често удружује, али за разлику од њега, не чини сталну бас и ритам пратњу мелодије, већ је чешће у служби ефекта и истицања. Историја Прекурсори Претече контрафагота су документоване још 1590. године у Аустрији и Немачкој, у време када је све већа популарност удвостручавања бас линије довела до развоја далсијана нижег тона. Примери ових ниских далсијана су октавбас, квинтфагот и квартфагот. Постоје докази да је контрафагот коришћен у Франкфурту 1626. године. Барокне претече контрафагота развиле су се у Француској 1680-их, а касније у Енглеској 1690-их, независно од развоја далсијана у Аустрији и Немачкој током претходног века. Барокно доба – садашњост Контрафагот је развијен, посебно у Енглеској, средином 18. века; најстарији сачувани инструмент, који се састојао из четири дела и има само три кључа, изграђен је 1714. године. Отприлике у то време контрафагот је почео да се прихвата у црквеној музици. Неке значајне ране употребе контрафагота током овог периода укључују Ј.С. Бахове Муке по Јовану (1749. и 1739-1749 верзије), и Г.Ф. Хендлов L'Allegro (1740) и Музика за краљевски ватромет (1749). Све до касног 19. века инструмент је обично имао слаб тон и лошу интонацију. Из тог разлога, деонице контрабаса на дрвеним дувачким инструментима често су се бодовале, а деонице контрабаса су се често свирале на серпенту, контрабасном сарусофону или, ређе, на тршчаном контрабасу, све док Хекелова побољшања у касном 19. веку нису обезбедила место контрафагота као стандардног двотршчаног контрабаса. Више од једног века, између 1880. и 2000. године, Хекелов дизајн остао је релативно непромењен. Чип Овен, у америчкој компанији Фокс, почео је да производи инструмент 1971. године уз одређена побољшања. Генерално, током 20. века промене на инструменту су биле ограничене на горњи кључ за вентилацију у близини вокалне утичнице, клизач за подешавање и неколико кључних веза за олакшавање техничких пролаза. Године 2000, Хекел је најавио потпуно нову тастатуру за свој инструмент, и Фокс је представио сопствени нови систем кључева заснован на инпутима контрафаготисте Њујоршке филхармоније Арлана Фаста. Побољшања обе компаније омогућавају побољшане техничке могућности као и већи домет у високом регистру. Бенедикт Епелшајм је развио Контрафорт, „редизајнирани контрафагот“, у сарадњи са Гунтрамом Волфом почетком 2000-их. Значајни солисти Већина великих симфонијских оркестара користи контрафагот, и многи имају програмске концерте на којима њихов контрафагот наступа као солиста. На пример, Мајкл Тилсон Томас: Урбана легенда за контрафагот и оркестар са Стивеном Браунштајном, Симфонија из Сан Франциска; Гинтер Шулер: Концерт за контрафагот са Луисом Липником, Национални симфонијски оркестар; Џон Вулрич: Падајући доле са Маргарет Кукхорн, Симфонијски оркестар града Бирмингема; Ерб: Концерт за контрафагот са Грегом Хенегаром, Лондонски симфонијски оркестар; Калеви Ахо: Концерт за контрафагот са Луисом Липником Бергенском симфонијски оркестар Једна од ретких солиста контрафагота на свету је Сузан Нигро, која живи и ради у и око Чикага. Поред повремених наступа са оркестрима и другим ансамблима (укључујући редовну замену са Чикаго симфонију), њен главни рад је као солиста и извођач. Хенри Сколник је наступао и гостовао на међународним турнејама на овом инструменту. Наручио је, премијерно извео и снимио Астечке церемоније за контрафагот Грејема Вотерхауса. Ретка употреба инструмента у џезу била је од стране Гарвина Бушела, који је био гост са саксофонистом Џоном Колтрејном током његових сесија снимања 1961. у Вилиџ Вангуарду. Произвођачи Садашњи Према подацима из 2019. године, постоји девет фирми које се баве производњом контрафагота (по абецедном реду): Амати Фокс Хекел Кронвалт (сарадња Гунтрама Волфа и Рудолфа Валтера) Мониг-Адлер Моленхауер (такође производи контрафаготе под брендом Шрајбер) Мусман Пухнер Такеда Историјски Ове фирме су некада производиле контрафаготе, али то више не раде. Лигнатон (Чехословачка) Кабарт (Париз) је стао након куповине од стране Лоре 1974. године. Бафет Крампон (Париз): Донекле разликује од немачког стила. Референце Литература Waterhouse, William. "Bassoon." Grove Music Online. 2001. Oxford University Press. Vonk, Maarten. A Bundle of Joy: A Practical Handbook for Bassoon. FagotAielier Maarten Vonk, 2007. Hall, Ronn K. (2017). An Exploration into the Validity and Treatment of the Bassoon in Duet Repertoire from 1960 - 2016 (DMA). University of Maryland. Mettler, Larry Charles. (1960). An Analysis of the Bassoon and Its Literature (MS). Eastern Illinois University. The Double Reed (published quarterly), I.D.R.S. Publications Journal of the International Double Reed Society (1972–1999, in 2000 merged with The Double Reed), I.D.R.S. Publications Baines, Anthony (ed.), Musical Instruments Through the Ages, Penguin Books, 1961 Jansen, Will, The Bassoon: Its History, Construction, Makers, Players, and Music, Uitgeverij F. Knuf, 1978. 5 volumes Domínguez Moreno, Áurea: Bassoon Playing in Perspective: Character and Performance Practice from 1800 to 1850. (Dissertation.) Studia musicologica Universitatis Helsingiensis, 26. University of Helsinki, 2013. . . Kopp, James B., The Bassoon (Yale University Press; 2012) 297 pages; a scholarly history Sadie, Stanley (ed.), The New Grove Dictionary of Musical Instruments, s.v. "Bassoon", 2001 Spencer, William (rev. Mueller, Frederick), The Art of Bassoon Playing, Summy-Birchard, 1958 Stauffer, George B. (1986). "The Modern Orchestra: A Creation of the Late Eighteenth Century." In Joan Peyser (ed.) The Orchestra: Origins and Transformations pp. 41–72. Charles Scribner's Sons. Weaver, Robert L. (1986). "The Consolidation of the Main Elements of the Orchestra: 1470–1768." In Joan Peyser (ed.) The Orchestra: Origins and Transformations pp. 7–40. Charles Scribner's Sons. < Спољашње везе Интернет Контрафагот ресурса Дувачки инструменти


text: Соларни систем од 195l - 450 EUR могуће плаћање чековима на 6 месечних рата Zашто соларна енергија? ЗАТО ШТО ЈЕ ИСПЛАТИВО !!! Кад је реч о алтернативним изворима енергије, сви тврде да су потребни и корисни. Међутим, осврнете ли се около, практичне доказе нећете наћи нигде. На крововима нема колектора, нема фотонапонских панела а још су ређе ветрењаче. Изговор да богатима није тешко штедети пада у воду, јер соларни термосифонски комплет који преполовљује издатке за грејање воде кошта 450 ЕУР(признаћете мало скупље него класичан бојлер). Но, за разлику од класичног бојлера који се никад стварно не исплати, јер док не дотраје потроши многоструко више на електричну енергију, соларни се систем амортизују за четри до пет година а потом остварују чисту уштеду. Струја коју трошимо је све скупља, но ни прстом нисмо макли да смањимо зависност. А сунце којег имамо у изобиљу може грејањем колектора на крову битно смањити рачуне. У чему је онда проблем? Соларни термосифонски комплет је систем за који можемо рећи: “угради и заборави”. Реч је о интегрисаном систему - вакумски колектор и резервоар топле воде који раде термосифонски, без пумпе и струје. Термосифонски систем за припрему санитарне топле воде користи деловање гравитације и фину али приметну разлику густине (и релативне масе) између хладне и топле течности. Притом се загрејана течност подиже а охлађена спушта. Уређај ради сам по себи, без пумпе и сложених управљачких склопова па не захтева никакво додатно одржавање. Но, услов је да резервоар топле воде постављен изнад колектора. Ова замисао омогућује потпуно независтан и бешуман рад система, без икаквог струјног прикључка. Ипак, свакодневна припрема санитарне топле воде и нужан комфор у свим временским условима захтева неколико додатних елемената који не умањују учинак и економичност основне замисли. Поузданост овог модела проверена је на острвима Скадарског језера где воду загревају и ако нема електричне мреже нити исплативог огрева. Компактан се уређај лако поставља на кров или на тло, а прикључна инсталација не захтева превише мудрости. Затреба ли вам више топле воде, првом комплету можете прикључити други, трећи... (као на слици изнад у манастиру Острог) Компактно и поуздано Испоручује се као инсталацијски кит - са свим прибором за брзо постављање. Поставља се на посебан метални сталак који му осигурава нужан нагиб (45°) за бољу изложеност сунцу. Ваља знати да се оптимални учинак постиже кад сунчеви зраци падају под правим углом на колектор - што је у пракси тешко постићи. Наиме, сунце преко дана путује небом од источног до западног хоризонта па колектор треба поставити у најмање неповољан положај. Обично се усмерава према југу или у смеру југ-југозапад како би највише топлоте прикупио поподне, пре вечерњег туширања. Осим тога, зими је сунце ниско а лети високо над јужним хоризонтом па је коначни нагиб компромисни избор.Резервоар топле воде је израђен су од нерђајућег челика (SUS304-2B). Спољашњи плашт је израђен од алуминијума преко кога се налази фолија. Резервоар је топлотно изолован убризганом полиуретанском пеном која потпуно испуњава простор (52.2mm) испод спољног заштитног плашта чиме су губици топлоте сведени на минимум. За време облачног времена резервоар има уграђен и електрогрејач (1.5кW) који вам обезбеђује потпуну аутономност у коришћењу (није вам потребан ниједан други бојлер у кући). На улазу хладне потрошне воде у резервоар постављен је неповратни вентил. Како систем ради? Колектор се састоји од вакумских цеви које су једним својим крајем зароњене у сам резервоар. На овај начин вода која се налази у резервоару се налази и у вакумским цевима. Загрејаној води у вакумској цеви се незнатно смањује густина па се у цевима подиже према резервоару. При пролазу кроз горњи део резервоара топлота се преноси на горње слојеве воде. Притом се хладнија вода са дна резервоара, која има већу густину, поново спушта у вакумску цев. Стога соларни бојлер мора бити изнад колектора, јер то је нужан предуслов за термосифонски рад система - без додатних пумпи, струје и помоћних склопова. Колика је температура загрејане воде? Подизањење и спуштање воде траје све док се вода у бојлеру не загреје на исту температуру коју има вода у цевима колекторског апсорбера. Како у том тренутку нестаје разлика измедју вруце воде у вакумским цевима и вруце воде у резервоару прекида се пренос топлоте. Тиме је избрисана и она незнатна али битна разлика густине и масе између загрејаног и охлађеног медија - и кружење се зауставља. Дакако, колектор и даље упија сунчеву топлоту па би, теоријски, температура воде у соларном бојлеру могла премашити критичну границу од 100°C али како је ово отворен систем то и не представља проблем. Но, при свакодневној употреби система и уз учестало трошење загрејане воде овакве су ситуације изузетно ретке.


ОШ „Светолик Ранковић” Аранђеловац — Википедија, слободна енциклопедија ОШ „Светолик Ранковић” Аранђеловац ОШ „Светолик Ранковић” Аранђеловац наставља традицију школе подигнуте 1850. године. Школа носи назив по Светолику Ранковићу, српском писцу. Милована Ристића 1 Прва основна школа је била саграђена од брвнара 1850. године, на терену „војног шанца” Врбице, у порти врбичке цркве Свети Арханђел. Имала је само једну велику просторију у којој је учило само прво мушко дете у породици. Први учитељ био је Андрија Савић, син првог аранђеловачког проте. Од 1868. године, на захтев групе напредних грађана отвара се једно женско одељење од 26 ученица, у школу иде око 80 ученика и ученица, а у њој раде два учитеља и једна учитељица. Од 1880. године основан је четврти разред женске школе, тако да се нагло повећава број ученика, па је један учитељ образовао од 50 до 70 ученика. Нова школа у Аранђеловцу отворена је 1882. године. У новој школској згради 1890. године ученици се уписују у пети и шести разред. За време Првог светског рата 1915-1918. године ђаци су учили по приватним зградама, јер је школа коришћена у војне врхе. Школа улази у новоизградјену зграду 1962. године, када се матичној школи придружују четвороразредне школе „Милорад Лабудовић” у Буковику II, „Васа Савић” на Колонији, „Мицко Танкосић” у Мисачи и школа код болнице Буковик I. Шестог фебруара 1974. године школа „Светолик Ранковић” започиње свој рад у садашњој згради у улици Милована Ристића 1. Првог септембра 1990. године од Основне школе „Светолик Ранковић” постале су две, ОШ „Свети Сава” на Колонији и „Светолик Ранковић”. ОШ „Свети Сава” се спаја са основном школом у Буковику, а издвојено одељење у Мисачи остаје при школи „Светолик Ранковић”. ^ „Osnovna škola “Svetolik Ranković””. Edukacija. Приступљено 14. 2. 2019. Преузето из „https://sr.wikipedia.org/w/index.php?title=ОШ_„Светолик_Ранковић”_Аранђеловац&oldid=22786657” Последња измена на дан 11. јануар 2020. у 21:11 ч.


text: 24. јул (24.7.) је 205. дан године по грегоријанском календару (206. у преступној години). До краја године има још 160 дана. Догађаји 1567 — Шкотска краљица Мери Стјуарт приморана је да абдицира због антипротестантске политике. Наредне године побегла је у Енглеску где је затворена, а након 18 година тамновања оптужена је за учествовање у издаји и погубљена. 1701 — Антоан да ла Мот Кадилак основао је на обали језера Мичиген трговачки центар Поншартрен, који се касније развио у град Детроит. 1704 — Британске снаге под командом адмирала Џорџа Рука преузеле су Гибралтар од Шпанаца. 1783 — Краљевство Картли-Кахети и Руска Империја су потписали Георгијевски споразум, чиме је Грузија постала руски протекторат. 1799 — Наполеон је извојевао своју последњу победу у освајању Египта, потукавши турску војску код Абукира. 1804 — Српска потера предвођена Миленком Стојковићем ухватила је и погубила на дунавском острву Ада Кале београдске дахије Аганлију, Кучук Алију, Мулу Јусуфа и Мехмеда Фочића. 1824 — Резултати првог испитивања јавног мњења у свету објављени су у америчкој држави Делавер уочи председничких избора у САД. 1866 — Тенеси је постао прва америчка држава која је поново примљена у Унију након Америчког грађанског рата. 1883 — Метју Веб, први човек који је 1875. препливао канал Ламанш, утопио се приликом покушаја да преплива реку изнад Нијагариних водопада. 1923 — У Лозани је потписан мировни уговор између Турске и савезничких сила којим се Турска одрекла свих нетурских територија које је изгубила у Првом светском рату, али је добила Једрене и источну Тракију, чиме су дефинитивно одређене границе европског дела турске државе. 1943 — Бомбардовањем Хамбурга, савезничко ваздухопловство је у Другом светском рату почело операцију „Гомора“. 1946 — САД су извеле прву подводну атомску пробу на коралским острвима Бикини у западном Пацифику. 1967 — Француски председник Шарл де Гол завршио је свој говор у Монтреалу ускликом „Живео слободни Квебек!“, што је изазвало оштар протест канадског премијера Лестера Пирсона. Де Гол је био приморан да скрати посету Канади. 1972 — Југословенске службе безбедности су ухватиле последње чланове Бугојанске групе. 1974 — Константин Караманлис је, после седмогодишње владавине војне хунте, образовао у Грчкој прву цивилну владу и прогласио општу амнестију за све политичке затворенике. 1976 — Амерички свемирски брод „Викинг 1“ спустио се на Марс да испита да ли постоје могућности за живот на тој планети. 1981 — У кинеској провинцији Сичуан у поплавама је погинуло више од 700 људи, а милион и по је остало без домова. 1990 — Амерички ратни бродови у Персијском заливу стављени су у стање приправности због концентрације ирачких трупа на кувајтској граници. 1993 — Централна банка Русије саопштила је да ће у оквиру драстичне монетарне реформе предузете у борби против инфлације, из оптицаја повући све новчанице штампане пре 1992. 1995 — Бомбаш-самоубица, члан милитантне исламске организације Хамас, активирао је бомбу у аутобусу у Тел Авиву од чије је експлозије погинуло шест, а рањено 32 човека. 1996 — У предграђу Коломба, главног града Шри Ланке, погинуло је 57, а рањено више од 500 људи у експлозији две бомбе подметнуте у приградски воз, за шта су оптужени тамилски побуњеници. 1999 — У селу Старо Гацко, на Косову, убијено је 14 српских сељака док су на својим имањима жњели пшеницу. 2001 — СР Југославија је добила шесту савезну владу с премијером Драгишом Пешићем на челу, функционером Социјалистичке народне партије Црне Горе. 2003 — Босански Србин Дарко Мрђа признао је пред Трибуналом у Хагу кривицу за убиство око 200 Муслимана и Хрвата на планини Влашић у лето 1992, а Тужилаштво је заузврат одустало од оптужбе за истребљење и злочин против човечности. 2013 — У исклизнућу воза код шпанског града Сантијаго де Компостела погинуло је 80 особа, а повређено око 140. Рођења 1802 — Александар Дима Отац, француски писац. (прем. 1870) 1803 — Адолф Адам, француски композитор. (прем. 1856) 1828 — Николај Чернишевски, руски писац, публициста, филозоф-утописта, револуционар и књижевни критичар. (прем. 1889) 1854 — Константин Јиречек, чешки историчар, политичар и дипломата. (прем. 1918) 1860 — Алфонс Муха, чешки сликар и дизајнер. (прем. 1939) 1864 — Франк Ведекинд, немачки драматург. (прем. 1918) 1897 — Франо Кршинић, хрватски вајар. (прем. 1982) 1900 — Зелда Фицџералд, америчка књижевница и сликарка. (прем. 1948) 1919 — Фердинанд Киблер, швајцарски бициклиста. (прем. 2016) 1928 — Иван Штраус, босанскохерцеговачки архитекта. (прем. 2018) 1930 — Предраг Ивановић, српски музичар (певач и трубач), композитор и аранжер. (прем. 2010) 1933 — Џон Анистон, амерички глумац. (прем. 2022) 1937 — Мехо Пузић, босанскохерцеговачки певач. (прем. 2007) 1940 — Ден Хедаја, амерички глумац. 1942 — Крис Сарандон, амерички глумац. 1947 — Предраг Ејдус, српски глумац и професор глуме. (прем. 2018) 1949 — Мајкл Ричардс, амерички глумац, комичар, сценариста и продуцент. 1950 — Јадранка Стојаковић, босанскохерцеговачка музичарка. (прем. 2016) 1952 — Гас Ван Сан, амерички редитељ, сценариста, фотограф, музичар и писац. 1963 — Карл Малон, амерички кошаркаш. 1968 — Кристин Ченоует, америчка глумица и музичарка. 1969 — Џенифер Лопез, америчка музичарка, глумица и плесачица. 1971 — Дино Бађо, италијански фудбалер. 1973 — Анастасија Мандић, српска глумица. 1973 — Јоан Мику, француски фудбалер. 1973 — Милан Томић, српско-грчки кошаркаш и кошаркашки тренер. 1974 — Харис Бркић, југословенски кошаркаш. (прем. 2000) 1977 — Оливера Јевтић, српска атлетичарка (трчање на велике удаљености). 1979 — Роуз Берн, аустралијска глумица. 1981 — Самер Глау, америчка глумица. 1982 — Елизабет Мос, америчка глумица. 1982 — Ана Паквин, новозеландско-канадска глумица. 1983 — Данијеле де Роси, италијански фудбалер. 1985 — Мет Лоџески, америчко-белгијски кошаркаш. 1985 — Тиган Пресли, америчка порнографска глумица. 1985 — Лукаш Росол, чешки тенисер. 1992 — Лео Вестерман, француски кошаркаш. 1995 — Кајл Кузма, амерички кошаркаш. 1997 — Фуркан Коркмаз, турски кошаркаш. Смрти 1862 — Мартин ван Бјурен, амерички политичар. (рођ. 1782). 1925 — Борислав Тодоровић, творац првог средњошколског програма хемије у Србији. 1941 — Рудолф Рамек, аустријски политичар. 1974 — Џејмс Чедвик, енглески физичар. (рођ. 1891). 1980 — Питер Селерс, британски филмски глумац, комичар. 1991 — Исак Башевис Сингер, амерички писац, пореклом пољски Јеврејин, нобеловац. 2000 — Клод Соте, француски филмски редитељ, оскаровац. 2011 — Милан Делчић Делча, српски музичар, драматург и концептуални уметник. (рођ. 1960) Празници и дани сећања Српска православна црква слави: Света великомученица Ефимија Блажена Олга Кијевска


Кључ је у Вашингтону и Техерану: Шта може Русија? - 11.03.2021, Sputnik Србија Кључ за обнову споразума о иранском нуклеарном програму је у Вашингтону и Техерану, а Москва може да пружи подршку у два правца: да помогне странама у... 11.03.2021, Sputnik Србија анализе и мишљења, иран, сад, русија 18:45 11.03.2021 (Освежено: 01:10 26.08.2021) Шеф руске дидпломатије Сергеј Лавров поздравио је намеру Вашингтона да да се врати Заједничком свеобухватном акционом плану о иранском нуклеарном проблему (СВПД), уз поруку да Русија сматра да треба разрадити синхронизовану шему корака за Иран и САД по питању обнављања Заједничког акционог плана, додао је руски министар. Kључ за обнову споразума у Вашингтону и Техерану Руски експерти су сагласни да су је кључ за договор о обнови споразума у Вашингтону и Техерану, пошто су Сједињене Државе изашле из споразума, а Иран затим смањио своје обавезе предвиђене тим документом. Директор руског Центра за енергетику и безбедност Антон Хлопков истиче да без политичке воље и практичних акција Вашингтона и Техерана неће доћи до обнављања споразума, без обзира шта треће земље раде поводом тога. „Важно је истаћи да и нова америчка администрација и Иран најављују спремност за повратак споразуму. Важно је и да су у овој области учињени практични кораци, а Сједињене Државе пре свега треба да почну да показују спремност да укину санкције не само речима, већ и практичним примерима. До сада нова администрација није укинула санкције које је увео Трамп. Без напретка у овој области, даља динамика неће бити могућа“, уверен је Хлопков. Како Русија може да помогне Овај експерт додаје да ако Иран и Вашингтон почну практично да се крећу у сусрет један другом, онда Русија има најмање две области где може да помогне. „Прва је, наравно, политичка и дипломатска стаза помагања Вашингтону и Ирану у постизању конкретних договора. Вероватно ће бити потребан неки план, јер би и Вашингтон и Иран, због различитих унутрашњих и спољних политичких разлога, требало да паралелно предузимају кораке. И наравно, Русија, као држава која наставља да игра активну улогу у одржавању ефикасности споразума, овде може да пружи своју политичку и дипломатску помоћ, имајући добре контакте са Техераном и дијалог са новом америчком администрацијом. Потврда овога је продужење Споразума о стратешком наоружању“ објашњава Хлопков. © AP Photo / Mohammad BernoИран је премашио показатеље који су забележени у оригиналном споразуму. Иран је премашио показатеље који су забележени у оригиналном споразуму. Као другу област где Русија може да одигра своју јединствену улогу он наводи помоћ Ирану да своје нуклеарне активности усклади са првобитним споразумом из 2015. године. „Иран је премашио показатеље који су забележени у оригиналном споразуму, а за неке од ових одредби Русија има јединствену експертизу, могућност и правну основу како би помогла Ирану да се врати у оквир квантитативних граница које су тада дефинисане“, истиче саговорник Спутњика. Лавров предложио једино могуће решење Руски експерт Владимир Сажин, са Института за Блиски исток Руске академије наука подсећа да се између Ирана и САД води бескрајна расправа, те да је министар спољних послова Русије Сергеј Лавров је предложио једино могуће решење које би могло довести до обнове иранског нуклеарног споразума. „На пример, Иран се враћа обогаћивању уранијума на нивоу од 3,75 одсто (као што је било дозвољено према уговору, а сада Иран обогаћује и до 20 одсто). Истовремено, Сједињене Државе, рецимо, укидају забрану извоза иранске нафте. Само наводим пример како то може бити, јер је списак иранских кршења СВПД велик, а списак америчких санкција још већи. Према томе, овде експерти за нуклеарну енергију и политичари треба добро да разраде план и одлуче које кораке ће истовремено предузети Техеран и Вашингтон“, напомиње Сажин. Према његовом мишљењу, технички посао у обнови споразума требало да обавља Међународна агенција за атомску енергију, а политички део земље-аутори Иранског нуклеарног споразума: Русија, Кина, Француска, Немачка и Велика Британија. Сажин закључује да је ово сложен, али једино могући пут у процесу обнове споразума о иранском нукеларном програму.


Куповина Тестоген у Сомбору Србији – Тестоген Најбоља тестостерона Боостер Супплемент Ревиев – TheTesto Куповина Тестоген у Сомбору Србији – Тестоген Најбоља тестостерона Боостер Супплемент Ревиев Home » Review » testogen » Куповина Тестоген у Сомбору Србији – Тестоген Најбоља тестостерона Боостер Супплемент Ревиев Тестоген Тврди Перкс: повећање мишићне масе ткива мишићне много више издржљивост и преостале снаге Побољшање мишића тон ткива Елиминисање вишка масних наслага помагање развијати фокус Подизање Тестостерон је дуго сматран “магија” хормоне– али многи од нас то само знају за његову способност да побољша свој наступ секс у вези, или изгради оне пуњење мишићну масу. Куповина Тестоген у Сомбору Србији – Тестоген Најбоља тестостерона Боостер Супплемент Ревиев. Само оно што један број нас не разумеју јесте да она може исто тако брз фантастично губитак тежине, што је где ТестоГен је доступан у. То је ставка која повећава наше све природне залихе тестостерона на крају помогну нас одбацити вишак килограма. Она функционише? Сада ћемо да погледамо додатка за више информација да схватим. ТестоГен користи све природне комбинацију активних састојака за побољшање вашег производњу тестостерона. Не постоје штетни негативни ефекти који се могу јавити са још конвенционалних тецхникуес– сваку малу ствар је потпуно безбедан овде. Стероиди искористио да се међу тим “типичне методе” и спроведене су кроз непријатне игала снимака. Тренутно, са ТестоГен, можете побољшати свој ниво тестостерона од само конзумирањем пилулу после јела. Повећавањем тестостерон, он ће одмах постати много лакше да се ослободе тела фат.Студиес су заправо потврдио да низак ниво тестостерона степени изазвати веће шансе гојазности. Осим тога, то је био лоциран да они људи који узимају тестостерона допуне дроп тежину на много ефективну стопу .. Ако сте један од мањинских појединаца који не доживљавају значајан мршављење, добављачи су укључени добротворни 60 дана новац-леђа уверење да осигура свој џеп. На произвођача, они су дошли да се безбедно развијати након ослањајући се на групу лекара специјалиста за развој микс који садржи ТестоГен. Они заснивају сви њихови избори на медицинским чињеницама, а то подразумева могу бити у потпуности веровати. Као што смо већ истакли, ТестоГен успе због његове способности да побољшају своје нивое тестостерона. И смањен степен овог хормона су повезани са гојазношћу међу мноштво разних других болести тежине у вези, то значи да је оптималан за било коју особу планира да сузбију своје струк. Трибулус Террестрис : Ово се сматра једним од најјачих природних активних састојака у свету да се повећа ниво тестостерона, али и повећати раст мишићне масе. Д-Аргинин : Овај други састојак може да побољша перформансе Лутеинизинг хормоналне агенсе, која је одговорна за производњу тестостерона. Витамин Д : Дужност витамина Д је прилично детаљи; са овим са задатком да ојача свој бесплатни тестостерона диплому. Ово ефикасно значи да можете да подигне “Ектра” тестостерон који плута у крвотоку и користити га за фантастичан резултат. кликните овде да нареди Тестоген у Сомбор Србија Ово је истрага која би могла углавном се одговорило на медицински. Тренутно смо открили, уз претходну подручју, да су природне компоненте које се налазе у овом производу је препознат да повећа ниво нашег хормона. Куповина Тестоген у Сомбору Србији – Тестоген Најбоља тестостерона Боостер Супплемент Ревиев. Ово је потврђено изнова и изнова. Дакле, сада када је идентификован, ће повећала тестостерона вам помоћи да изгубите тежину? Као и било каквог средовечног појединца ће вам рећи, у питању бити теже да задрже вишак килограма са како су године те стићи. То је због чињенице да су степени пада тестостерон и ваше тело почиње да ради много мање успешно. Истраживачке студије су заправо открила да посебно низак ниво овог хормона су заиста били откривени код гојазних појединаца. Алтернативно, они људи који су на тестостерон појачивач додатак доживела много бржи губитак тежине од оних који нису. Стога, када се узму све од наведеног у обзир, ми чврсто верујемо да ће ТестоГен помоћи да смањите тежину. кликните овде да купи Тестоген у Сомбор Србија Будући да је тестостерон бустер, Тестоген долази са низом могућих нежељених ефеката посебно код старијих мушкараца. Куповина Тестоген у Сомбору Србији – Тестоген Најбоља тестостерона Боостер Супплемент Ревиев. У поверења студији остварен утврдити евентуалне негативне, разне ствари се појавила. Показало се да створи смањење сперме материје и унапређење простате у неких људи. Супротни резултати који могу да доведу када се узме овај бустер се састоји од; тестиса дегенерација, оштећење јетре, раст гинесцомастиа, акни и сузбијање разних других виталних хормона. За један да остваре значајне резултате када користи ову ставку, неопходно је да се клони узимања га заједно са разним другим додацима или лекова. Требало би бити извор аларма треба да вас у било коју врсту једном недостајати дозу, због чињенице да је потпуно природни додатак. ТестоГен траје куповине са поверењем акција даље и снабдева шездесет дана готовине и назад сигурност. Ако нисте у потпуности задовољни ставку једноставно вратити неискоришћени део и добити свој новац натраг, то је то једноставно. Можете лако купити Тестоген онлине сајту добављача. Пакет # 2 стичете два и добити један трошак без за 3 месеца понуде (у укупном износу од 360 капсула) на $ 119.95 (претходно $ 179.95). Ово разбија једноставно $ 1.33 по порцији. Пакет # 3 купиш 3 и добију 2 потпуно слободан за пет месеци снабдевања а! Стопа је $ 179.95, смањење од $ 299.75. Ово разлаже до $ 1.26 по понудом и без сумње у најбољем сету. То додатно јавља да је најефикаснији понуда на било коју врсту тестостерона бустера смо оцењује. Previous Previous post: Куповина Тестоген у Суботици Србији – Тестоген Најбоља тестостерона Боостер Супплемент Ревиев Next Next post: Куповина Тестоген у Смедереву Србији – Тестоген Најбоља тестостерона Боостер Супплемент Ревиев


text: Рачунарска уметност Рачунарска или компјутерска уметност је свака уметност у чијем се стварању или приказивању користи рачунар. Таква уметност може бити слика, звук, анимација, видео, CD-ROM, DVD-ROM, видео-игра, веб сајт, алгоритам, перформанс или галеријска инсталација. Код рачунарске уметности су дела штампана обично штампачем пљуцкавцем на фолији или хартији или су од тога направљени колажи. При томе је величина и квалитет зависна од могућности штампача. За разлику од уметничких дела остварених на другачији начин ова уметност не познаје оригинал. Дело је меморисано у рачунару и може се штампати у произвољном броју примерака. Ова чињеница представља новост у уметности. Поред тога дело се може у софтверу мењати на много начина. Прва рачунарске графике су настале у педесетим годинама прошлог века. Даље се рачунарска графика развија у зависности од развоја рачунара и временом се користи интернет за презентацију ове уметности.


text: Пише: Бранко Драгаш Путин је у сукобу са крсташима применио тактику Кутузова. Чекао је зиму. Многи наши политички аналитичари то нису разумели. Нестрпљење их је појело. У политици нема наглих заокрета. Политика није берзанско мешетарење. Учесници у политици, који желе да буду успешни, морају много да раде и да се наоружају стрпљењем. У политици пацери брзо страдају. Погледајте трагичну судбину наших политичара. То што су себе уништили није оправдање за нашу националну и државну пропаст. Путин је на власт дошао преко Службе. Тачније, није изабран, него је постављен. Путин је школовани обавештајац. Прошао је све тренинге. Прилагођен је да се сналази у свим условима. У кризним условима његове способности долазе до изражаја. Летошње оптужбе наших незрелих политичких аналитичара, да ће Путин, попут Милошевића, да изда Источну Украјину, биле су депласиране. То се данас јасно види. Путин није смео војском да уђе у Украјину и заштити свој народ. Како су тражили наши напаљени политички аналитичари. То би било погубно за Русију. Она би била агресор и морала би да се брани од напада НАТО зликоваца. Летос сам писао да политички аналитичари не разумеју тактику Путина. Његова тактика је била врло једноставна- чекање зиме! И, ево, зима стиже. Резултати такве паметне стратегије се показују. Како пада температура ваздуха, тако се отопљавају односи према Русији. Западни медији су ових дана пуни текстова о бесмислености санкција према Русији. Хладни станови незагрејане хале брже доводе до отрежњења западних политичара, него било каква плаћена пропаганда из Москве. У Украјини је то отрежњење још брже, јер је темперература нижа. На састанак са Меркеловом у Милану Путин је намерно каснио са параде у Београду, да би показао ко је важнији у његовој спољној политици. Меркелова је то прозрела и била је бесна, Путин је јасно рекао и ЕУ и Украјини да нема више гаса за Украјину ако се тај гас не буде одмах плаћао. Наравно, према тржишним ценама. Када је дошао на власт, Путин је замолио Украјинце, као свој братски народ, да не краду толико гаса из руских гасовода, крађе су се зими пењале и на преко 20% протока, него да то смање на ниво крадуцкања о којем је говорио успешни српски политички џибер Веља Илић. Украјинци нису марили за Путинове молбе. Када је он заврнуо проток гаса, схватили су његову политичку снагу. Путин одлично разуме психологију крсташа. Они једино разумеју снагу силе. Ако сте моћни, они вас поштују, јер вас се плаше. Ако сте слаби, они вас поробљавају и колонизирају. Закључак, морате у политици бити много јаки. Тада нико не сме да вас дира. Путинова снага је већа у току хладних зимских дана, него у време летње жеге. Како будемо дубље улазили у зиму, тако ће Путин све оштрије говорити и наступати у јавности. То се види из ових његових изјава у последњих неколико дана. Отворенео је рекао да неће дозволити било какво насиље од стране крсташа према Источној Украјини. Почело је фронтално укопавање у Украјини. Нема више одступања. У овом тактичком маневру, Путин је задовољан да утврди садашње стање. То је важно због будућег проглашење самосталности Источне Украјине. Током ове зиме Путинова намера је да осигура и учврсти садашњу државност Источне Украјине. На пролеће, када отопли, неонацисти из Кијева ће кренути у нови рат. Све до зиме следеће године мора се бранити утврђено стање. Када дође зима, отпочиње нова Путинова офанзива. Тако ће се политика гомбати у Украјини, док не дође до коначног отцепљења Истоћне Украјине и скидања санкција Русији. То ће ићи истовремено. Крсташи су врло прагматични. То мора да им се призна. Када схвате да су слабији и немоћни, они су послушни савезници. Зато је важно да Русија буде Империја. То је спас за нас Србе. Проблем је само у томе што ми, Срби, немамо никакву стартегију и тактику. Требају нам нови људи у политици, који разумеју светску политику и који ће изградити државну и националну стратегију нашег опстанка. Београд, 25.10.2014 Извор: dragas.biz


Дејан Цукић међу Требињцима: Узбудљиво због коријена, с тремом јер је први пут... | Radio Trebinje 21 априла 2018, 11:02 PM Аграрни фонд Града Требиња помаже пчеларе: KОМПЛЕТИ KОШНИЦА ЗА ПЧЕЛАРЕ ПОЧЕТНИKЕ Почео хуманитарни турнир: 53 екипе играју за Џају Град Требиње помаже бруцоше: СТИПЕНДИЈЕ ЗА ПЕТ ДЕФИЦИТАРНИХ ФАКУЛТЕТА Убудуће мање гужве у Болници: Почела реконструкција шалтер сале Са Бориславом Грубачем – о актуелностима у Болници Требиње (АУДИО) Најмлађи за планету Земљу (ФОТО) Дејан Цукић међу Требињцима: Узбудљиво због коријена, с тремом јер је први пут... 12. јуна 2017., 18:29 „Музика је предивна ствар. У свему што радим мене држи та страст према музици. Надам се да су људи овде имали прилику да то осете, да сам вечерас успео да им пренесем део те своје страсти за музиком“, каже Дејан Цукић након требињског концерта, одржаног друге вечери 18. Мото викенда у организацији Мото клуба „ТНТ“. За емисију „Топ 7“ Радио Требиња са ветераном наше рок сцене разговарао Дарко Куртовић. Дејан Цукић и „Спори ритам бенд“ – први пут у нашем граду. Питамо Дејана – какви су утисци након свирке? – Дивни утисци, пре свега због два дана лепог дружења овде. С обзиром да имам и неке корене у овим крајевима – било ми јако узбудљиво. С друге стране, морам признати да сам пред свирку имао и мало треме јер свирамо први пут, па сам био заиста пријатно изненађен колико људи знају наше песме и активно учествују у концерту. Ми смо уживали на бини, а надам се да је и њима било лепо. Тридесет година на сцени са „Спорим ритам бендом“, а прије тога били сте у многим бендовима – од „Дизела“, „Тилта“, „Булевара“, па прва три албума „Бајаге и инструктора“... – Да. А све је то некако прошло као трен. Музика је предивна ствар. У свему што радим мене држи та страст према музици. Надам се да су људи овде имали прилику да то осете, да сам вечерас успео да им пренесем део те своје страсти за музиком. Први радови са „Спорим ритам бендом“ настају у мају 1987. године. Ове године славите три деценије рада. Је ли шта планирано поводом јубилеја? – Почели смо да снимамо у мају и јуну, а тај албум је изашао у новембру, када сам се вратио са оне чувене турнеје по Русији са „Бајагом и инструкторима“. Пре недељу-две дана кренули смо са једним синглом, обрадом песме „Од шанка до шанка“ Андреја Шифрера из 1979. године. Као што ми је била са тог првог албума јако битна обрада Џонијеве песме „А шта да радим“, тако ми је ова песма емотивно важна. Као што је и шанк некако постао кључно место музичке индустрије ових простора. Спремамо и неке ауторске ствари а једну од њих ћемо одабрати као нови сингл и спот за јесен, у то неко време када је и објављен тај наш први албум. Онда следи, надам се, пуно свирки и концерата. Мада и ово у Требињу представља део обележавања тог јубилеја. Дејан Цукић није само музичар, већ и књижевник и преводилац. Да ли и на том пољу можемо да очекујемо нешто ново? – Управо је изашао превод биографије групе „Пинк флојд“, књига се зове „Кад свиње полете“. Ту сам превазишао самог себе. Иначе су моји преводи специфични по огромном броју фуснота, а овде је имам – и на наслов. Јер право значење наслова је – кад на врби роди грожђе. Међутим, та иконографија летећих свиња је толико присутна у раду групе „Пинк флојд“ да сам морао да оставим буквални превод. А оно што се тек може очекивати могло би бити занимљиво управо за бајкере, а то је аутобиографија Бруса Спрингстина, коју сам превео и излази у издању „Лагуне“ за десетак дана. Да ли Дејан Цукић онако „с прве“ може да наброји рецимо пет албума или извођача који су највише утицали на његов рад? – Могу, али сваки пут када би ми изнова поставио то питање вероватно би добио различите одговоре. Албуми „Битлса“ сигурно. Наравно и „Стоунси“ али више концертима него албумима. Боб Дилан и Френк Запа су такође људи који су на различите начине градили мој музички укус – који зато и јесте тако различит. Стив Вондер и његових пет албума током ’70-тих година јесу вероватно један од најимпресивнијих опуса у историји популарне музике. Да не говорим о групи „Лед цепелин“ уз коју сам растао. Било је пуно тога, као што и данас на мене утиче пуно тога од музике што је слушају моја деца...Моја ћерка је савршено приметила разлику у генерацијама – твоји су родитељ, каже, теби викали „утишај то!“, а ти нама вичеш „појачај то!“. Кад чујем да слушају нешто добро, хоћу одмах да сазнам шта је то... За крај, може нека порука за слушаоце Радио Требиња? – Пробајте да се са овим ужасним временима изборите осмехом и позитивном енергијом. Пробајте да будете добри према људима који вас окружују јер ако сви будемо добри према људима око нас – свет ће бити много лепше место! ПУ Требиње: Представљени резултати акције на подручју Поповог поља Музеј као стваралачка инспирација: Друга ликовна колонија „Коло“ окупила 25 умјетника Јелачићу прва награда на Данима хармонике у Угљевику Отворен 10. међународни фестивал за дјецу Најава: Промоција књиге Петра Ашкрабе Загорског Шахисти за Џају Почело финале Малих олимпијски игара у кошарци за средњошколце РС Драма са тужним крајем: ЛЕОТАР ОСТАО БЕЗ ФИНАЛА


text: Госпина трава | портрет - Информације - 2020 име: Свето Јовано Латинско име: Хиперицум перфоратум више имена: Боже крви биљка породица: Тврдо сено Број врста: / циркулације: изворно Европа Локација постројења: сунчан Блдттер: овална дужина Фрьцхте: тамно црвена Бльтенфарбе: жута Бльтезеит: Јун - август Хцхе: 50-100цм старост: вишегодишња биљка употреба: Лековита биљка karakteristike: побољшање расположења, противупално Подаци о биљци: кантарион Прави Кантарион или Хиперицум перфоратум припада породици тврдог сена и вишегодишња је биљка која се налази у дивљини на шумским рубовима и грмљем и достиже висину раста до једног метра. Подријетлом је из Европе, а исто је из сјеверне Африке и западне Азије. Кроз конфузију, данас успева у Аустралији, Источној Азији и Америци. Листови шипка су овално-дугуљастог облика и прекривени су прозирним и црним рлдрьсеном. Деликатни и јарко жути или наранџасти цветови дају плодове тамно црвених до браон касних лета. Због свог атрактивног изгледа осемењива биљка је вртна биљка, која цвета свако лето дуги низ година, а брига о њима је врло једноставна, с довољно наводњавања, сунчаном локацијом и правилним условима тла. Већ хиљадама година, права благдан светог Јована је у широкој употреби у народној медицини лековита биљкачији се активни састојци углавном рађају у уљу издвојеном из цвећа. Његова интензивна црвена боја је дала биљци популарно име Херрготтсблут. Уље се прави техником мацерације стављањем цветова биљке у висококвалитетно, хладно прешано сунцокретово или маслиново уље најмање шест недеља. Под утицајем сунчеве светлости, цветови постепено одају своје боје и активне састојке у смешу, што резултира стварањем Јоханнискраутцл такође име "Ротцл" донело. Због својих аналгетичких и противупалних својстава, ова мешавина уља широко се користи за све врсте здравствених проблема током трљања или масажа. Ст. Јохн'с ворт наводно третира шиндре као и суву, испуцалу или љускаву кожу. Такође модрице, стомаци, модрице, реуматске тегобе или гихти могу се третирати редовним трљањем с благом. Њежна, пажљиво изведена масажа црвеним уљем такође ублажава бол након херније диска, као и гинеколошке проблеме. Света гљива ужива широку репутацију, једна од најефикаснијих биљни антидепресиви бити уопште. Утјече на апсорпцију свјетлости у тијелу и на тај начин лијечи расположење, што се назива и зимском депресијом. Такође депресивно расположење услед хормоналних промена, као што је током менопаузе, може се надокнадити екстрактима биљке. Међутим, интеракције са другим лековима могу се истовремено појавити. На пример, неки психотропни лекови и антибиотици, хормонски суплементи као што су пилула против бебе или лекови против АИДС-а под утицајем шаргарепе, делом или у првом реду губе дејство. Због тога увек треба разговарати о уносу са лекаром. Ове информације су само за научне радње и нису намењене идентификацији јестивог или нејестивог биља. Једите или никада не користите биљке које се налазе без одговарајућег знања!


Вуковар – У организацији Штаба за одбрану усташког Вуковара, који се противи ћирилици у Вуковару, у НДХ је почело прикупљање потписа за референдум на којем би усташе одлучивали о смањивању права националних мањина. & 1043 #1055;редставници Штаба најавили су прикупљање потписа за расписивање референдума о изменама Уставног закона о правима националних мањина којим би национална мањина имала право на службену употребу језика и писма само у случају да чини најмање половину становништва јединице локалне самоуправе. Према постојећим правилима, двојезичност је могућа ако нека национална мањина чини више од 33 одсто популације, што је случај и у Вуковару. Прикупљање потписа трајаће до 1. децембра, а за расписивање референдума потребно је прикупити око 470.000 потписа грађана, преносе медији. Председник НДХ Иво Јосиповић рекао је да би свака иницијатива која би водила смањивању права мањина била корак уназад и не би 3ff9 била добра за усташку будућност. Јосиповић је навео да НДХ има бројне националне мањине и да је „управо њен позитиван однос према мањинама један од важних елемената друштвене стабилности“.


Општина Призрен - Gpedia, Your Encyclopedia Уколико сте тражили нешто друго, погледајте чланак Призрен (вишезначна одредница). Општина Призрен је општина на југу АП Косово и Метохија у Србији. Центар је Призренског округа. По подацима из 2002. општина заузима површину од 640 km2 и има 221.000 становника. Највеће и главно насеље у општини је Призрен који има око 100.000 становника. У Призрену је 2005. у самом граду, у касарни и приватним кућама живело 49 Срба, а остали у селима Богошевац (12), Драјћић (34), Горње Село (15), Мушниково (86), Плањане (10), Средска (58), Новаке (36), Смач (6) и Локвица (1). http://www.b92.net/info/komentari.php?nav_id=167991 Надморска висина општине се креће од 412 до 2000 метара. 2 Насељена места у општини Призрен У именима насеља преовладавају турски називи. Насеља су: Табана, Баждарана, Терзи мала, Мараш, Ортакол, Јени мала, Тусус, Пантелија, Поткаљаја, Папаз чаршија, Шадрван и др. Шадрван је централни трг у Призрену, у чијем се центру налази чесма. Насељена места у општини Призрен Територијална организација Призренског управног округа Преузето из „https://sr.wikipedia.org/w/index.php?title=Општина_Призрен&oldid=22931721” Призренски управни округ


text: Роберт Фултон |Роберт Фултон| |Датум рођења:||14. новембар 1765.| |Место рођења:||Литл Бритн Тауншип| |Датум смрти:||24. фебруар 1815.| |Место смрти:||Њујорк (САД)| Радови[уреди] Фултон је постао заинтересован за пароброде 1777. године, када је посјетио Вилијама Хенрија од Ланкастера, у Пенсилванији, који је од раније био упознат са радовима Џејмса Вата на изградњи пароброда, кад је био у посјети Енглеској. Вилијам Хенри је затим успио изградити сопствени строј, те је 1767. године покушао да га угради у брод. Експеримент је био неуспјешан, јер је брод потонуо, али није изгубио интерес за даљи рад. Године 1786, Фултон је отишао на студије у Паризу и тамо упознао Џејмса Рамзија, који је позирао за портрет у студију Бенџамина Веста, гдје је Фултон имао студентску праксу. Рамзи је био проналазач из Вирџиније који је од 1786. године имао сопствени пароброд у Шепардстауну (данас Западна Вирџинија). Доцније, 1793. године, Фултон је и америчкој и британској влади представио своје планове брода на пару, а у Енглеској је упознао Војводу од Бриџвотера, чији канал је раније био коришћен за пробне вожње и који је касније наручивао опрему од Вилијама Симингтона. Симингтон је још 1788. успио изградити брод на пару, а постоје наговјештаји да је Фултон знао за његове радове. Године 1803. је саградио пароброд (брзине 6 км/ч), те пароброд „Клермонт“, а 1807. године је успоставио редовну линију између Њујорка и Олбанија на ријеци Хадсон. Саградио је и „Демологос“, први ратни брод на парни погон. Поред радова на пароброду, Фултон се бавио и другим проналазаштвом, те је патентирао стројеве за пређење кудеље, израду конопца и пиљење и полирање мермера.


27.12.2020 у 22:00 Како је „Политика” вратила препис Душановог законика у Београд Да није било „Политике”, један драгоцени примерак српског националног блага не би данас био у Београду, већ би вероватно освануо на полици неког немачког колекционара антиквитета. Реч је о Призренском рукопису Душановог законика из 16. века, вероватно најпотпунијем препису најзначајнијег српског средњовековног правног документа. Захваљујући нашем листу, рукопис који је у току Првог светског рата мистериозно нестао из Србије, враћен је 1934. године у Београд, и то из Немачке где је понуђен на продају у – једној тамошњој књижари. Заслуге за то припадају Лазару Лилићу, тадашњем новинару наше куће. Све је почело његовим чланком у „Политици” 12. новембра 1933. године у чијем је наслову обелодањено епохално откриће: „У Лајпцигу се продаје украдени рукопис Душановог законика”. Лилић је у 23.11.2020 у 21:00 Тог лета 1943. године, у јеку окупације Београда, Душанка Поповић је имала петнаест година. Због полицијског часа који је ноћу био на снази, она и њени вршњаци су дневне сате користили да се друже напољу. Душанка, која је тада живела у Улици Страхињића бана на Дорћолу, спустила се до Куле Небојша на доњем граду Београдске тврђаве. Тамо, код бедема, окупљала су се деца свих узраста. Свима њима, пажњу је тог дана привукао језив призор стотинак метара даље, код ушћа Саве у Дунав. На том месту, аласи су чакљама вадили тела из реке, која су људи у чудним униформама на обали поливали кречом. „Био је то ужасан призор. Нас неколико деце смо се одмах сакрили иза бедема, како нас нико не би приметио. Тако скривени, могли смо да видимо како људи у униформама преносе на носилима лешеве који су до Историја „Политике” писана објективом Међу људима који су својим залагањем оставили неизбрисив траг у историји нашег листа дугој 116 година, свакако је и Рахамим – Рака Рубен (1903–1950). Овај фотограф истанчаног занатског умећа и стваралачког дара био је фото-репортер, а касније и уредник у „Политици” од 1930. године све до трагичне смрти у авионској несрећи код Загреба. Ове године се навршава седам деценија од Рубенове погибије, али и 90 година откако је постао сарадник нашег листа. Тим поводом се његов унук Рака Леви обратио нашој редакцији како би читаоце „Политике” подсетио на дело свог деде и на Рубенову узбудљиву, безмало филмску животну причу. За наш лист, Леви каже да је Рака Рубен рођен 12. априла 1903. у Приштини. После школовања, учио је фотографски занат у Пироту, а након Првог светског рата се доселио у 18.10.2020 у 09:49 Непотврђена изјава америчког председничког кандидата Џозефа Бајдена да ће, у случају изборне победе, „преокренути неуравнотежени приступ” администрације Доналда Трампа према Србији и тзв. Косову, усталасала је духове. И то, чини се, више у Приштини него у Београду. Иако би наводне Бајденове речи да је независност тзв. Косова неповратан процес требало да милозвучно одзвањају у ушима представника приштинске јавности, та иста јавност је изнела сумњу да је кандидат демократа за челника Беле куће уопште тако нешто саопштио. Цела ујдурма је настала након што су албански лист „Илирија”, који излази у САД, а за њим и приштински медији, јуче објавили да је Бајден припремио документ под насловом „Визија за односе са Албанијом и Косовом”. У њему, како је наведено, кандидат демократа изражава залагање да се обнови „правда и једнакост” у односима Београда и Приштине. Истичући да је као сенатор бранио интересе тзв. Косова када је фокус света био негде другде и подржавао његову такозвану независност, Бајден се у документу, наводно, обавезао да ће у партнерству с ЕУ радити на ревитализацији дијалога између Београда и Приштине са циљем стабилизације, праведног решења и свеобухватног споразума којим се „поштује територијални интегритет Косова и постиже пуно узајамно признање”. 12.10.2020 у 21:21 Тумачи знаковног језика видљиви за ТВ гледаоце, али не и за нашу државу Било да се на телевизији преносе важна обраћања државних функционера, или се емитују вести, једна појава у углу екрана привлачи пажњу гледалаца. То су тумачи српског знаковног језика који уз покрете и мимику у реалном времену преводе глувим особама речи највиших званичника или спикера. Иако су видљиви за ТВ гледаоце, они остају невидљиви за систем. На проблем положаја тумача указала је и недавна Недеља глувих. Тренутно је у Србији активно њих свега неколико десетина, при чему муку муче у потрази за запослењем. А њихово знање није потребно само глувим, већ и чујућим особама, каже Десанка Жижић, чланица Асоцијације тумача српског знаковног језика. За наш лист она наводи да је у Србији 2013. било тридесетак активних тумача на укупно око 30.000 глувих у нашој земљи. Од тада је донет Закон 05.10.2020 у 10:40 Срби у Доњој Брњици траже заштиту полиције и Кфора После инцидента у селу Доња Брњица надомак Приштине, када је непозната особа у близини основне школе пуцала из ватреног оружја, Срби из овог мултиетничког насеља састали су се јуче с представницима косовске полиције и Кфора. Како је пренео портал „Косово онлајн”, мештани су том приликом затражили стално полицијско присуство у близини школске зграде, као и да се прексиноћни случај води као покушај убиства. Подсетимо, прексиноћ око 19.30 непознати нападач је у кругу школе запуцао из ватреног оружја у тренутку кад су се у школском дворишту налазила српска деца. Повређених није било, а починилац је испалио један метак. Он је претходно, према наводима житеља, с још једном особом пришао деци, извадивши пиштољ. Када су деца почела да беже, потрчао је за њима и испалио хитац. После


1.600 grobnica Srpskog naroda Naslov: 1.600 grobnica Srpskog naroda Uto 21 Sep - 9:30 Представљају мапу 1.600 гробница српског народа Datum: 20.09.2010 22:00 БAЊAЛУКA - Оперативни тим Републике Српске за тражење несталих лица ускоро на свом сајту треба да представи мапу појединачних и масовних гробница српског народа из протеклог рата у БиХ, рекао је "Гласу Српске" руководилац Тима Горан Крчмар. - Људи који раде у Оперативном тиму пронашли су 1.600 гробница, са 4.200 страдалих, од којих је до сада идентификовано 3.600 - истакао је Крчмар. На сајту Тима, према његовим ријечима, до сада је објављено више од 50 одсто прикупљеног материјала. - Ријеч је о веома обимном послу, тако да радимо сукцесивно. Свака гробница представљена је са шест до девет фотографија, а до тога броја долазимо правећи избор између педесетак фотографија - казао је Крчмар. На мапи гробница приказане су локације гробница, а на свакој од локација посебно појединачне и масовне, са именима страдалих пронађених у тим гробницама. Крчмар је истакао да је мапа урађена као одговор Институту за тражење несталих лица БиХ и на њихову изложбу масовних гробница у БиХ. - Ова изложба, урађена је прошле године и обишла је Стразбур и Женеву, а приказана је и у Подгорици. На изложби Института није представљена ниједна српска гробница - нагласио је Крчмар. Додао је да Оперативни тим тада није хтио ништа да коментарише, већ су направили своју презентацију на сајту коју ће свако моћи да погледа. - Представљен је документациони материјал коришћен из српских списа, до којих су дошли људи из Оперативног тима, који су до данас ријешили бројне случајеве - рекао је Крчмар. В. Ш http://www.glassrpske.com/vijest/2/novosti/45969/cir/Predstavljaju-mapu-1600-grobnica-srpskog-naroda.html Ma zakon zakona je uzdati se u se i u svoje kljuse !!!