source: wikipedia

text: 25. децембар (25.12.) је 359. дан године по грегоријанском календару (360. у преступној години). До краја године има још 6 дана. Догађаји 350 — Римски цар Констанције II у Наису (данашњем Нишу) натерао узурпатора Ветраниона да се одрекне царског положаја и затим га конфинирао на имање у Прусу у Малој Азији. 800 — Папа Лав III у Риму крунисао франачког владара Карла Великог за римског цара. Карлово царско крунисање сматра се за почетак Светог римског царства (немачке народности) које ће постојати све до 1806. године. 1000 — Крунисан први угарски хришћански краљ Стефан I Угарски. 1066 — У Вестминстерској опатији у Лондону нормански војвода Вилијам I, освајач крунисан за краља Енглеске пошто је код Хејстингса потукао војску Харолда II, последњег саксонског краља. Од 1070, када је Вилијам освојио целу земљу, Нормани почели да се стапају с покореним Англо-сасима у енглеску нацију. 1741 — Шведски физичар Андерс Целзијус објавио скалу од 100 степени за мерење температуре. 1745 — У Дрездену потписан мировни уговор којим је окончан Шлески рат Аустрије и Пруске. 1914 — У Првом светском рату на Западном фронту ступило на снагу незванично „божићно примирје“ када су британски и немачки војници обуставили паљбу, изашли из ровова и срели се на „ничијој земљи“. 1926 — Јапански регент, принц Хирохито, наследио престо Јапана после смрти оца цара Јошихита. Хирохито умро 1989. 1932 — Британски краљ Џорџ V упутио први пут божићну поруку нацији преко радио-таласа. 1941 — Јапанска армија у Другом светском рату окупирала Хонгконг после 17 дана опсаде. 1942 — Немци у Београду стрељали српског композитора, диригента и музиколога Војислава Вучковића, професора музичке школе „Станковић“ и диригента Београдске филхармоније, сарадника многих листова и часописа, једног од покретача и главних уредника „Недељних информативних новина“. 1973 — Највећи дневни тираж новина "Политика“ 1974 — Циклон готово уништио аустралијски град Дарвин. 1979 — Совјетске трупе ушле у Авганистан, у првој војној интервенцији СССР ван Варшавског пакта, да би подржале владу Бабрака Кармала. У рату, из којег се повукао после 10 година, СССР изгубио 27.000 војника. 1991 — Михаил Горбачов поднео оставку на место председника Совјетског Савеза и предао дужност Борису Јељцину. 1997 — На Куби, први пут после три деценије, јавно прослављен Божић. Председник Фидел Кастро прогласио тај дан празником у част папе, који је у јануару 1998. посетио Кубу. 2000 — У пожару у једној дискотеци у кинеском граду Љаојангу живот изгубило 311 људи. 2001 — Више од 540 људи погинуло у сукобима побуњеника и војске Бурундија приликом заузимања побуњеничког уточишта у шуми Тенга у близини главног града Буџумбуре. 2003 — У атентату на пакистанског председника Первеза Мушарафа у Равалпиндију најмање 14 пролазника погинуло, а 46 повређено. 2016. - Руски авион Ту-154 са 92 путника и чланова посаде пао је у Црно море; нико није преживео. Рођења 1816 — Марија Трандафил, српска добротворка. (прем. 1883) 1878 — Јован Бабунски, четнички војвода у Старој Србији (данашњој Македонији) за време четничке акције почетком 20. века. (прем. 1920) 1899 — Хамфри Богарт, амерички глумац. (прем. 1957) 1904 — Герхард Херцберг, немачко-канадски физичар и хемичар, добитник Нобелове награде за хемију (1971). (прем. 1999) 1906 — Ернст Руска, немачки физичар, добитник Нобелове награде за физику (1986). (прем. 1988) 1911 — Луиза Буржоа, француско-америчка вајарка и сликарка. (прем. 2010) 1920 — Јован Бошковски, македонски писац, књижевник и филмски критичар, приповедач и сценариста. (прем. 1968) 1924 — Род Серлинг, амерички сценариста, продуцент и наратор, најпознатији као креатор серијала Зона сумрака. (прем. 1975) 1925 — Карлос Кастанеда, амерички писац и антрополог. (прем. 1998) 1941 — Гидо Рејбрук, белгијски бициклиста. 1943 — Зафир Хаџиманов, српско-македонски глумац, певач, композитор и песник. (прем. 2021) 1944 — Жаирзињо, бразилски фудбалер и фудбалски тренер. 1946 — Џими Бафет, амерички музичар. (прем. 2023) 1949 — Сиси Спејсек, америчка глумица и музичарка. 1952 — Си-Си-Ејч Паундер, америчка глумица. 1953 — Јирген Ребер, немачки фудбалер и фудбалски тренер. 1954 — Ени Ленокс, шкотска музичарка. 1959 — Златко Делић, српски психолог и енигмата. (прем. 2018) 1966 — Мауро Пикото, италијански ди-џеј и продуцент електронске музике. 1967 — Весна Дедић, српска новинарка, ТВ водитељка и списатељица. 1967 — Борис Новковић, хрватски музичар. 1968 — Југослава Драшковић, српска глумица. 1971 — Дајдо, енглеска музичарка. 1971 — Бобан Рајовић, црногорско-српски певач. 1971 — Ноел Хоган, ирски музичар и музички продуцент, најпознатији као суоснивач и гитариста групе -{The Cranberries}-. 1976 — Армин ван Бурен, холандски ди-џеј и музички продуцент. 1978 — Џереми Стронг, амерички глумац. 1982 — Владимир Ђорђевић, српски фудбалер. 1984 — Милош Нинковић, српски фудбалер. 1984 — Џесика Ориглијасо, аустралијска музичарка, најпознатија као чланица дуа -{The Veronicas}-. 1986 — Горан Обрадовић, српски фудбалер. (прем. 2021) 1988 — Ерик Гордон, амерички кошаркаш. 1990 — Александар Кировски, српски фудбалски голман. 1992 — Марта Бјелица, српска глумица. Смрти 820 — Лав V Јерменин, византијски цар. (рођ. 775) 1406 — Енрике III, краљ Кастиље. (рођ. 1379) 1906 — Радован Драговић новинар и политичар, један од вођа радничког покрета и један од оснивача Српске социјалдемократске странке. (рођ. 1878) 1938 — Карел Чапек, чешки писац. (рођ. 1890) 1977 — Чарли Чаплин, енглески филмски глумац, сценариста, режисер и продуцент. (рођ. 1889) 1989 — Николаје Чаушеску, румунски диктатор. (рођ. 1918) 1989 — Елена Чаушеску, супруга румунског диктатора, Николајеа Чаушескуа. (рођ. 1916) 1995 — Дин Мартин, амерички глумац и певач (рођ. 1917) 2005 — Петар Денковачки, српски схиархимандрит и игуман (рођ. 1925) 2006 — Џејмс Браун, амерички певач, плесач и продуцент. (рођ. 1933) 2016 — Џорџ Мајкл, енглески певач и композитор (рођ. 1963) Празници и дани сећања хришћани који се придржавају грегоријанског календара славе Божић. Српска православна црква данас прославља Преподобни Спиридон Чудотворац епископ Тримитунски Свештеномученик Александар, епископ јерусалимски Свети мученик Разумник Света Ирина, кћер светог Спиридона Свети преподобни Јован, митрополит Зихне Свети мученик Етерије Свети преподобни Терапонт монзенски Свети преподобни Амонат Свети преподобни Ант Света Ефимијана


source: fineweb

text: У организацији наше медијске куће данас ће бити одржане јавне пројекције документарног филма „Дјеца“, аутора Дениса Бојића, у 11 градова Српске. Јавна пројекција биће одржана у 12.00 часова у Бијељини, Источном Новом Сарајеву, Бањалуци, Трнову, Власеници, Фочи, Добоју, Требињу, Приједору, Мркоњић Граду и у Лопарама. Документарни филм, снимљен у продукцији РТРС је свједочење четири још жива родитеља, од 36 очева и мајки у Српској, који су у Отаџбинском рату изгубили по троје дјеце. У филму свједоче мајке Јока Миловановић, Милева Лазаревић и Милева Жупић које су у рату изгубиле по три сина, те Маринко Бјелица који је остао без два сина и једне кћерке. Денис Бојић истиче да је циљ овог потресног филма са јаком антиратном поруком да оснажи српску културу сјећања. Филм је у октобру промовисан у Бањалуци, када је приређена и изложба фотографија са снимања филма, а видјела га је публика у Београду и Скопљу, а награђен је и на фестувалу документарног филма у Шведској.


Која је најређа боја косе – шта ће непристрасна статистика рећи Да ли знате која је боја најлакше? на глави има више од сто педесет хиљада длака; Стога природа штити скалп од негативних и опасних ефеката ултраљубичастих зрака. 1 Црвени цурлс 1.1 А шта каже наука? 1.2 А шта кажу легенде? 2.1 Карактеристике плавих људи Не морате имати посебне способности да разумете која боја је најчешћа. Довољно је само изаћи и погледати около – већина људи носи ринглете тамних нијанси. Али да ли знате која је најређа боја косе на свету? Да ли знате која је боја најлакше? Према непристрасним статистикама, највероватније ће се срести људи који имају природне црвене браве. Постоји само један проценат укупне популације планете. Поред њих су они који носе плаву боју косе – то су два процента. Ради се о људима са необичном тоном кљунова о којима ћемо причати у овом чланку. Наравно, ако сте заинтересовани за детаљна упутства како добити ову или ону ретку нијансу, онда то неће. Али ћете научити много занимљивих ствари о ретким бојама косе. Интересантно је да су се у црним дршкама у древним временима сматрало да су пратитељи мрачних сила, и стога су се суочавали са незавидном судбином. У време инквизиције, чак је могао да заврши своје дане на коцкању. Данас, срећом, све није тако тужно. На слици: црвени цурлс су најређнији на свету! Обрати пажњу. Овај тон рефлектује на карактер особе. Према психологима, такви људи имају експлозивну и сјајну природу, што им омогућава да се истичу не само захваљујући необичној коси. Говорећи директно о женама, они: истовремено привлаче и одбијају мушкарце; су неупоредиви манипулатори; могу „окренути“ јак под, како их воле. Обрати пажњу. У древном Риму људи са црвеним крилима сматрани су кћеркама богатства, са којима богатство расте са неба. Због тога су богати Римљани покушали да стекну робове таквим тоном кљуна, верујући да ће помоћи да привуку новац. А шта каже наука? Црвена коса је „грешка“ рецесивног гена Према научницима, појавили су се први црвенокоси пре четрдесет хиљада година. Међутим, данас су изузетно ретки из једног једноставног разлога: овај ген није само реткост, већ и рецесиван; стога није наслеђено; Осим тога, такви гени се најчешће преносе у паровима , што је објашњење зашто су људи са овом бојом често леворуки. У скорије вријеме, научници који су истраживали овај феномен показали су да након једног вијека на земљи неће бити нити једна особа са црвеном косом добијеном при рођењу. А шта кажу легенде? У свету постоји много легенди о људима са таквом косом. На пример, шкотско веровање каже: разлог за појављивање таквих људи постаје виле; саме виле биле су из тамнице; али њихова коса је била огњена. Муслимани имају своју стару параболу, према којој: Аллах је створио геније; за њихово стварање, кориштен је пламен; али геније су биле недостижне да живе на површини земље, и стога су прогнане на земљу; После овога, Аллах је створио људе од глина; али једног дана џин је заводио жену и као резултат своје љубави појавио се човјек с црвеном главом косе. Обрати пажњу. Многи људи не знају чињеницу да је Адолф Хитлер сматрао црвенокосе нечим људима који имају генетске абнормалности. Да би се они више не појављивали на свету, издата је уредба која им забрањује стварање браће синдиката. Други изузетно ретки тон косе је плава. У свету, има врло мало природних плавуша и плавуше, а већином долазе из скандинавских земаља. Природна бела боја је изузетно ретка Иако данас да упознаш човека са плавом бојом косе није тако тешко, што је последица развоја козметичке индустрије: у далекој 1867. години створене су прве композиције за бојење које омогућавају постизање ове сјене; Французи су открили ову мешавину; прва жена која је направила вештачко освјетљење косе била је супруга Наполеона ИИИ. Постати плавуша помоћи ће да се слика Обрати пажњу. Данас можете једноставно променити сенку сопственим рукама. На полицама продавница постоји широк избор разних боја, а њихова цена варира од невероватних до ниско-високих. Ако никада раније нисте разјаснили, први поступак треба урадити у салону, пошто је завршен рукама искусног мајстора. Карактеристике плавих људи Људи, која природа додјељује чисту бијелу боју, имају низ карактеристика. Иако су невидљиви, немогуће је ни помињати. На примјер, студије су показале да носачи бијеле косе имају дебље жљебове од људи са другим бојама курлица: на глави има више од сто педесет хиљада длака; Стога природа штити скалп од негативних и опасних ефеката ултраљубичастих зрака. Плавуше имају одређене особине косе и карактера Обрати пажњу. Што се тиче плавуше и плавуше, студије су спроведене слично онима са црвенокоси. Према закључку ових студија, последње дете са чистом бијелом природном бојом боје биће рођено у Финској око две стотине година. Психолози су успоставили одређене карактеристике природе носача плавих плетеница. Како су показале студије и запажања, они су у великој већини: Али све анегдоте и приче о менталним способностима плавих људи, посебно жена, немају никакве везе са стварношћу. Анекдоте о менталним способностима плавокоса далеко су од стварности Вреди напоменути посебну осјетљивост: кожу, што доводи до паљења чак и након кратког боравка на сунцу; нервни систем који је невероватно наглашен. Обрати пажњу. Да ли сте знали да је најпознатија плавуша на свету, која је Марилин Монрое, све време расветљала косу? Њена природна боја косе је била светло браон. Ако вам природа додели браве природног црвеног или плавог тона, сигурно можете себе сматрати јединственом особом. И свакако не покушавате да обојите своју косу – тако ћете изгубити оригиналност која вам је дата, за коју су многи спремни продати душу (погледајте и чланак „Боја црвене боје: јачина слике дуго времена од најбољих произвођача“). Осим тога, видео у овом чланку ће вам пружити занимљиве информације о теми која се разматра. ← Коју боју косе бирају под сивим очима? Светло-смеђа боја косе: тамна, средња плавуша, светла плавуша →


Рубрика: Актуелно, Србија, Друштво Аутор: Иван Максимовић пута прочитано Датум: 24.12.2013 Одштампај Ових дана у Косовској Митровици највећи проблем у саобраћа представљају густе магле. Око поднева се магла обично разиђе али како су дани кратки онда и температура брзо пада и град не успева да се ослободи ове појаве. Иначе, овако густе магле готово да се не памте. Посебно у околини града где је видљивост смањена и на неколико метара. Упркос овој појави густе магле изгледа као се то не одражава битније на саобраћај и општи живот у граду. Није примећена смањена фреквенција саобраћаја а тек ретки возачи у потпуности прилагођавају своју вожњу временским условима који владају. На улицама има нешто мање људи али су и температуре знатно ниже да се претпоставља да је гужва смањена углавном због повећане хладноће. А да све то изгледа необично и да има своју драж може се видети на снимку који премосимо уз овај текст. Рекло би се да ово стање многима и прија јер смањена видљивост битно утиче да заостали реклемни плакати, после шиптарских избора, постану тешко уочљиви. Док ове, који изазивају не баш пријатна осећања, не прекрију неки нови магла је добар савезник и помагач да се на заиста природан начин умањи сваки потенцијални изазивач мучнине како код метеоропата и хроничних болесника тако и код свих осталих грађана српских средина на северу Косова. « « Претходне вести: У Београду одржана трибина о правном насиљу српских власти током шиптарских избора Наредне вести: Руска књижара као гарант обнове духовног зближења » » 1 коментар у вези “Косовска Митровица: густе магле угрожавају саобраћај (видео)” Косовска Митровица – магла умањује мучнину коју код Срба на северу из�, 24.12.2013, 21:32 [...] Косовска Митровица: густе магле угрожавају саобраћај ... [...]


source: CulturaX

text: Јанковић у шпанском трећелигашу Екстрамадури - СПОРТСКИ ЖУРНАЛ Вождовац има велике амбиције: Да се умешамо у борбу за Европу Звезда одбрану титуле, између европских мечева, почиње против дебитанта, Динама из Врања (петак, 20 часова, САСТАВИ) ФИБА не прашта тучу! Троструки првак света Луис Хамилтон продужио уговор са Мерцедесом до 2020. године У склопу Србија маратона три трке у Београду, Ивана заштитно лице Јанковић у шпанском трећелигашу Екстрамадури Тренер Аугустин Искерди је рекао да је презавдовољан и да ће Србин бити велико појачање у офанзивној лини ФОТО: Твитер/ФК Домжале Филип Јанковић је напустио Словенију, а следећа дестинација златног орлића с Новог Зеланда биће Шпанија. Велики таленат српског фудбала, потписао је уговор на две године са шпанским трећелигашем Екстрамадуром. Према писању шпанских медија Јанковић је одрадио први тренинг, а тренер Аугустин Искерди је рекао да је презавдовољан и да ће Србин бити велико појачање у офанзивној лини. Челници клуба су одмах услишили молбе После одласка из Црвене звезде Јанковић је био члан Парме, али није одиграо ниједан меч, па је послат на позајмицу у Катанију. После је уследила селидба у Словенију где је наступао за Домжале и последњу годину за Радомље. Јанковић у Спортингу Б Филип Јанковић прешао у Домжале, жели велики искорак у каријери "АС": Бивши Звездин бисер Јанковић на мети Реал Мадрида Некада Звездин бисер, данас на позајмици у Серији Б Miki · 13 август, 2017 09:03 Za sudbinu Jankovića, kriva je njegova majka koja je jurila za parama i nije mu dozvolila da se u CZ dovoljno razvije i sazri. Otišao je pre vremena i umesto dobrog igrača postao je igrač za treću ligu. robin hud · 13 август, 2017 14:25 upravo tako Miki ! zena nije imala strpljenja i ufurala se da je mali vec Piksi ili Dzaja a on je tek trebao da uci i radi kako bi bar malo prisao tim fudbalskim legendama ! e sada je tako kako je ali zao mi klinca. decko je bio veliki potencijal ali na zalost na tome je i ostao. eto umjesto da sada bude predvodnik i kapiten ove nove generacije on zavrsio u trecoj ligi. Mikser · 13 август, 2017 09:33 Sledeca destinacija je Borac iz Kozjaka! @Mikser · 14 август, 2017 07:11 Ako ga Jelav ne zgrabi prvi! Tokyo · 13 август, 2017 20:57 U sezoni 2013/2014 tržišna vrednost mu je bila 500K evra, neposredno po prelasku u Parmu. U Seriji A nije odigrao ni jedan meč. Sada vredi 5x manje, uz to ima već 22 godine što nije malo za fudbalera. Iz godine u godinu ide u sve slabije timove u nadi da će se negde uklopiti. Ne mogu reći da mi nije žao, ali ovakav scenario čeka svakog mladog fudbalera koji pokuša da preskoči korake u sopstvenom fudbalskom razvoju. Želim mu da svoju fudbalsku karijeru vrati na pravi put i da me već za koju godinu demantuje. SRBA · 14 август, 2017 07:09 To je ta cuvena zvezdina skola! Treca liga je realno domet. Mihailo · 14 август, 2017 14:59 Pogledao sam na internetu, mali je za protekle četiri godine (od odlaska iz Zvezde) odigrao 15 (petnaest) utakmica. Tuga kako ga upropastiše.


Алексић је након тога затражио да се испита „да ли је Дунђер нормалан“.


Србија на добошу 16. 08. 2012. 13:01х Н. С. Прерадовић – Вести Држава Србија је у великој кризи и док се још смишљају мере за смањење буџетског дефицита пут ка изласку из кризе неки виде у продаји државне имовине која се не користи. Из Привредне коморе Србије спремају се да следећег месеца Влади предложе начине за борбу са кризом, а продаја имовине би могла да буде један од начина. Странци хоће српске оранице: Милион хектара обрадиве земље држава хоће да прода Према речима Горана Родића, уколико Влада прихвати тај предлог новца би било довољно да држава не мора да се задужује. – Према процени од пре три године државна имовина вреди целих 184 милијарде евра. Држава поседује око 700.000 објеката у свом власништву, милион хектара обрадивих површина, исто толико шума, пола милиона хектара грађевинског земљишта. Све то може да се прода или изнајми и на тај начин држава узме новац који јој је потребан уместо да зајми за плате и пензије – каже за „Вести“ Горан Родић, из Привредне коморе Србије. Према његовим речима држава поседује станове, касарне, аеродроме који стоје запуштени и ничему не служе. – Зграда Генералштаба у центру Београда стоји као ругло, касарне празне широм Србије, аеродроми у Сомбору на пример, а да не причамо о земљишту које нико не обрађује. Све то се мора ставити у функцију било продајом или давањем у закуп – сматра Родић. Земљиште вреди милионе: Зграда Генералштаба у центру Београда, тешко оштећена током НАТО бомбардовања Према закону, страни држављани могу куповати некретнине у Србији по принципу реципроцитета, што значи да и држављани Србије могу да купују некретнине у њиховим земљама. Србија има потписане споразуме о реципроцитету са већином светских земаља. Странци у Србији према важећим законима не могу бити власници једино пољопривредног земљишта. Али, већ од 2013. године моћи ће да купују и српске њиве, а према Родићевим речима цена ораница је порасла свуда у свету. Међутим, према речима економисте Љубомира Маџара идеја о продаји државних објекта, а нарочито шума и ораница никако није добра. – На такву врсту продаје државу може натерати само трагично стање у нашој привреди. То је нешто што не бих пожелео ниједној држави. Ми смо сада у ситуацији или да продајемо или да се fece задужујемо. Наше искуство са продајама и приватизацијом која у овој земљи траје 20 година није било добро – каже др Маџар. Економиста Млеђен Ковачевић каже да је власт у Србији у протеклих 10 година извршила наопаку приватизацију и распродају и да не би ваљало да се настави тим путем. Хектар земље у Србији је иначе међу најјефтинијим у Европи и креће се од 500 евра по хектару у Неготинској крајини до 8.000 евра у Бачкој. – Цена хектара у Србији је ниска и мислим да је крајње лош тренутак да се сада крене са продајом – наводи Маџар. С друге стране, просечна цена хектара у Европској унији је 20.000 евра. Али иду и до 100.000 евра. Што има мање земље цена је већа, па је најскупља ораница у Холандији. Хектар се цени и 75.000 евра. А по квалитету, кажу стручњаци, тешко се може мерити са српском. Маџар даље наводи да процене да ће државне објекте попут касарни или аеродрома лако продати су заправо заблуда. – Никад нико није вршио процену вредности тих објеката, али сва је прилика да ће их бити могуће продати по неповољним условима, другим речима дати их јефтино. Није домаћин онај који продаје него онај који ствара – закључује др Маџар. Војна имовина вреди четири милијарде евра? За шест година, од када је почела продаја имовине коју Војска Србије више не користи, а на списку је више од 470 војних комплекса, а купаца за најатрактивније локације и даље нема. Војска је до сада потписала око 60 уговора о продаји, а више од половине реализовано је последњих годину и по дана. Званична процена вредности војне имовине која је за продају не постоји, али се незванично говори о износима који се крећу од једне па чак до четири милијарде евра. Пад приватизација у свету У свету је прошле године забележен нагли пад приватизација, а број трансакција преполовљен је у поређењу са 2010. годином. Овако драстичан пад последица је одлуке многих влада да одложе распродају државне имовине за нека боља времена због лоших тржишних услова, пише лондонски дневник „Фајненшел тајмс“. Комшије чувају бразде И док Србија на основу Споразума о стабилизацији и придруживању са ЕУ, већ од следеће године продаје бразде странцима, Хрватска се изборила да на тржиште продаје земљишта изађе 15 година по добијању статуса кандидата за ЕУ. Продају су одложиле и Бугарска, Румунија и Мађарска. _________________ http://www.vesti-online.com/Vesti/Ekonomija/247194/Srbija-na-dobosu Поделите текст - Разбијмо медијски мрак! Like this: Свиђа ми се Учитавање... Related


text: Професор са Харварда: Америка доживела пораз у Авганистану - 12.09.2019, Sputnik Србија https://rs.sputniknews.com/20190912/profesor-sa-harvarda-surovo-realan-amerika-dozivela-poraz-u-avganistanu-1120823096.html Време је да САД признају да су изгубиле рат у Авганистану, током кога је изгубљено на хиљаде живота и потрошене су милијарде долара, пише професор са Харварда... 12.09.2019, Sputnik Србија 2019-09-12T21:40+0200 свет, вести, харвард универзитет, авганистан 21:40 12.09.2019 (Освежено: 16:05 03.08.2021) "Можемо колико хоћемо да говоримо о мирним условима, преосталој снази, последицама за предстојеће изборе у Авганистану и слично, али је сурова реалност да су САД изгубиле рат у Авганистану", пише стручњак за међународне односе у свом чланку. Према његовим речима, свака дискусија последњих месеци није ништа друго до "смоквин лист", смишљен да прикрије велики стратешки неуспех. Професор истиче да је пораз у Авганистану пре политички него војни и повезан је са чињеницом да "придошлице" никада неће одлучивати о судбини земље. Волт сматра да су планови САД да претворе Авганистан у савремену демократску земљу од самог почетка имали много мана и мало шанси за успех. Како је рекао, то је повезано са историјом и традицијом земље, њеним положајем, сиромаштвом и корупцијом. Професор истиче да је немогуће завршити све ратове победом, а тако великој нацији, као што су Американци, преостаје да извуку закључке из те грешке. Амерички председник Доналд Трамп изјавио је 10. септембра да су преговори САД са талибанима мртви. Трамп је такође рекао и да би Америка могла да уништи талибане, али да би то проузроковало смрт милиона људи.


text: Универзитет Дјук Универзитет Дјук је приватни амерички универзитет смештен у граду Дараму, у америчкој савезној држави Северна Каролина. Универзитет су основали методисти 1838. године, али је садашње име добио 1924. године, када је амерички индустријалац Џејмс Дјук одлучио да овај универзитет добије име по његовом трагично преминулом оцу Вошингтону Дјуку. Спољашње везе[уреди]


5 најбољих биоразградивих кеса за псеће каке: Планет-фриендли Пооп Сцооп! - Геар Као одговорни власници паса, императив је да очистимо своје штенад. Међутим, неке кесе за какицу могу бити изузетно штетне по животну средину. У наставку ћемо описати неке од проблема са традиционалним кесама и објаснити тачно шта неке кесе за какицу чини еколошким. Такође ћемо поделити неке од наших најбољих избора тако да можете очистити после Фида на еколошки прихватљив начин! У журби? Само погледајте наше брзе изборе! Најбоље биоразградиве кесе за псеће измете: Брзи избор #1 Пооцх Папер [Најбоља опција без пластике]- Ови листови папира без пластике технички нису врећице, али раде једнако добро. Пооцх папир је 100% компостабилан и биоразградив, што резултира еколошки прихватљивијом опцијом сакупљања измета. Папирни премаз отпоран на масноћу одржава ваше руке чистим и доо-доо, док помаже планети! #2 БиоБаг стандардне кесе за кућне љубимце [Најделије биоразградиве кесе за псеће измете] - Дебљине отприлике 23,4 микрона, ове вреће су довољно издржљиве да се носе са најнепријатнијим изметима, док су и даље усклађене са АСТМ Д6400. #3 ЗПАВ МОКАИ Кесе за псе [Највише еколошки прихватљивих кеса за псеће измете]- Ове кесе компатибилне са АСТМ Д6400 направљене су од кукурузног скроба и поквариће се за само 90 дана ако се правилно одложе. #4 АмазонБасицс торбе за псеће измете без мириса [Најприступачније кесе за псеће измете] - Ако желите неке заиста приступачне кесе за какицу које су и даље прилично еколошке, ове торбе усклађене са АСТМ Д6954 су одличан избор. Уобичајене кесе за какицу нису еколошке Нису све кесе за каку једнаке. Уобичајеним врећама за какицу потребно је заувек да се покваре, што може довести до пренатрпаних депонија, јер ће власници паса грицкати каке бар једном дневно. Чак и врећицама означеним као биоразградивим може бити потребно много времена да се разграде, што значи да ће заузети значајан простор док седе у депонији. И због већина депонија је анаеробна (не садрже кисеоник), кесе се можда неће покварити деценијама. Биодеградабле Вс. Компостабилно: Које кесе за какицу су најбоље? Нажалост, постоји много погрешних етикета када су у питању еколошке кесе за какицу. А када покушате да одаберете одређени сет торби, мораћете да разумете кључну разлику између појмова биоразградиво и компостибилно . Израз биоразградиво у суштини значи да ће се производ временом деградирати у природи. Квака је у томе што се не може рећи колико би тај период могао да потраје. Већина ствари ће се биоразградити - коначно . За једну биоразградиву кесу за какицу може бити потребно 2 године да се разгради, а за другу је потребно 20, ипак би се обоје квалификовали за биоразградиву ознаку. Уместо тога, требало би заиста потражите кесе за какицу које су означене као компостибилне . Да би зарадили етикету за компостирање, произвођачи морају да се придржавају строгих смерница које су утврђене АСТМ Интернатионал . Испуњавајући ове захтеве, производ може стећи једну од две класификације: АСТМ Д6400 (Највише еколошки прихватљиво ) - Да би задовољили стандарде АСТМ Д6400-еколошки најприкладнију класификацију за компостабилне пластичне производе-вреће за каку морају се брзо разградити у индустријском и општинском окружењу. АСТМ Д6954 (Разумно еколошки прихватљива алтернатива)- Да би задовољио стандарде АСТМ Д6954, производ се мора разградити за мање од 2 године, а да при разградњи не производи штетне загађиваче или остатке. Само запамтите то чак ће се и вреће са овим ознакама мучити да се брзо разграде у окружењу депоније без кисеоника. Уместо тога, мораћете да компостирате кесе или да рукујете њима на други еколошки прихватљив начин. Ипак, доле описане компостабилне кесе ће се вероватно разградити брже од конвенционалних кеса за каке , без обзира на то како их одлажете. Брање еколошки прихватљивих кеса за какицу: на шта треба обратити пажњу? Осим што ћете пронаћи вреће за какицу које се могу компостирати (за разлику од само биоразградивих), такође ћете желети да узмете у обзир још неке ствари приликом одабира одређеног производа. После свега, неће вам бити важно колико су кесе за отпад вашег пса еколошки прихватљиве ако не раде добро . Дакле, поред одабира торбе која је усклађена са једном од две етикете за компостирање, морате узети у обзир и следеће: Избегавајте јефтине, танке кесе . Посегнути да подигнете мало измета и осетити како вам прсти пробијају кесу поквариће вам дан, па се држите разумно дебелих кеса, које мере најмање 15 миља. Одаберите кесе за какицу које ће радити са вашим дозатором (ако га користите) . Већина дозатора кеса за каку је прилично флексибилна и радиће са разним кесама. Међутим, неке кесе за какицу су паковане равно (уместо у ролни), што их може учинити некомпатибилним са вашим дозатором кеса. Узмите у обзир понуђене количине . Ако будете имали проблема да наручите вреће за псеће измете, можете купити и довољно да потраје неколико месеци. Ово не само да ће се показати прикладнијим, већ ће вам често помоћи да уштедите на трошковима доставе. Не жртвујте квалитет за ниску цену . Сви имамо буџете и нико не жели да плати за производ више него што је потребно, али будите сигурни да ћете се држати квалитетних производа када се бавите ловом. Посебна напомена о дебљини вреће: Дебљина пластичних врећица често се изражава у микронима или МИЛ. Схватите да је МИЛ не скраћеница за милиметар - то је скраћеница за 1/1000 -инчни инч. Микрон, за разлику од тога, значи 1.000 -ти метар. Један МИЛ је еквивалентан 25,4 микрона. Најбоље биоразградиве кесе за какицу Ево неколико наших омиљених торби за псеће измете које се могу компостирати за еколошки прихватљивије искуство хватања. 1. Пооцх папир О томе : Пооцх Папер је јединствени биоразградиви папир који се може користити за преузимање доо-доо вашег пса. Иако технички није а кеса , Пооцх Папер је вероватно еколошки најприхватљивији начин да се покупите након вашег пића. За разлику од других овде описаних опција, Пооцх папир не садржи пластику, што га чини заиста одрживом, биоразградивом опцијом за прикупљање измета. Највише еколошки прихватљива опција Највише еколошки прихватљива, одржива опција Иако технички није врећа за какицу, са овим папиром се лако рукује, задржава облик и 100% је биоразградив, компостиран и без пластике Произведено у САД-у од рециклираног папира за бељење без хлора 100% биоразградиво, 100% компостирано и потпуно без ПФАС Премаз отпоран на уља и масти израђен је од кукуруза природно као део процеса сушења целулозе, чувајући доо вашег пса безбедно у пресавијеном папиру без икакве влаге или остатака на рукама Представљено на АБЦ -има Схарк Танк ! Потпуно биоразградив и компостиран, направљен без пластике Јединствен премаз отпоран на уља и масти одржава руке чистима Равно преклопите ради лакшег преношења Неки сматрају да процес држања и увртања може бити помало незгодан, посебно у шетњама Неки наводе да је папир током хладнијег времена постао крхкији Ово смо тестирали! Успели смо да се докопамо неког Пооцх папира да га сами тестирамо. Признајем да сам у почетку био прилично скептичан да комад папира може да поднесе гомиле мојих паса од 60 килограма. Међутим, Пооцх Папер је заиста испао чист у нашем тестирању! Док је неколико других купаца желело да листови папира буду већи, сматрао сам да су савршене величине за хватање изметина мог пса. Све док је папир центриран док хватате каку, има више него довољно простора за безбедно доношење ивица папира и увијање без приближавања доо-доо вашег пса. Посебно сам био фасциниран како Пооцх папир успева да задржи облик након употребе , који безбедно садржи пса доо и не одмотава се уопште као што би то могао обичан папир. У складу са својим маркетингом, Пооцх папир је остао непропусан, задржавајући влагу и остатке унутра без цурења. Рећи ћу да напуњени Пооцх папир може почети да се осећа помало нервозан када га носите дуже од 5 минута у шетњи. Осим тога, заиста можете да га обмотате око поводца као што бисте могли стандардну торбу за псе. Због тога бих сматрао Пооцх Папер апсолутно савршеним за шетње по парку где су канте за смеће лако доступне или за прикупљање отпада у вашем дворишту. Међутим, можда не би било најбоље за дуга пешачка путовања када ћете морати држати измет свог пса неколико миља. Чак ни моја превртљива мајка која је прилично мрзовољна није се жалила на то да користи Пооцх Папер да покупи отпад мог пса у шетњи. Најбоље од свега, Пооцх Папер је једина опција сакупљања отпада коју сам видео и која је заиста 100% прихватљива за земљу , са нултом пластиком. За оне који заиста желе еколошки прихватљиву, одрживу опцију преузимања, то није ништа боље од Пооцх Папер-а! Али ипак бисте могли пожелети при руци неколико традиционалних кеса за какицу за дужа путовања. 2. БиоБаг стандардне кесе за кућне љубимце О томе: БиоБаг кесе за кућне љубимце су у складу са АСТМ Д6400 и направљени су од биљних материјала како би власницима пружили заиста зелено решење за хватање. Најдебље биоразградиве кесе за псе БиоБаг стандардне кесе за кућне љубимце Направљене од биљака, биљних уља и полимера за компостирање, ове кесе су усклађене са АСТМ Д6400. Кесе су направљене од биљака и биљних уља и задовољавају стандарде АСТМ Д6400 Ове вреће су без мириса и продају се у количинама од 200 или 600 комада Торбе се испоручују равне и не захтевају дозатор Изузетно велике вреће су дебљине 0,92 МИЛ (23,3 микрона), што их чини савршеним за руковање великим какицама Ово су најдебље кесе за компостирање које смо могли пронаћи. Власницима се допао капацитет ових кеса за кућне љубимце. Већина је такође сматрала да је торбама лако руковати и отварати их са перфорираним врхом. Ове вреће су мало скупље од других врећа за отпад о којима овде говоримо. Важно је напоменути да су ове вреће равне, па неће бити компатибилне са неким дозаторима за вреће за отпад. 3. ЗПАВ МОКАИ компостабилне кесе за псе О томе: ЗПАВ МОКАИ вреће за отпад су неке од еколошки најприкладнијих врећица за какицу на тржишту, јер су направљене од кукурузног шкроба и дизајниране су да се сломе за само 90 дана када се правилно одложе. Већина еколошки прихватљивих кеса за псе ЗПАВ МОКАИ Кесе за псе Вреће за какицу усклађене са АСТМ Д6400, које можете чак и компостирати код куће. ЗПАВ МОКАИ торбе се могу компостирати и задовољавају стандарде АСТМ Д6400 Дебљине кеса су 20 микрона Вреће направљене од кукурузног скроба могу се компостирати код куће 160 кеса раздвојених у 8 ролни по 20 кеса Ове вреће без мириса долазе без картонске језгре ради смањења отпада Поздрављамо еколошки прихватљив састав и дизајн ових торби, а власницима се допало колико се лако отварају. Неколико их је такође похвалило њихову дебљину и пријавило да се вреће једноставно скидају са ролне. Будући да у средини ролне врећице нема пластичне или картонске језгре, врећице можда неће правилно стати у дозатор за отпадне вреће. Међутим, неки корисници су открили да су након употребе три или четири врећице њихове ролне биле довољно танке да стану у дозатор за кесе. 4. АмазонБасицс торбе за псеће измете без мириса О томе: Ове АмазонБасицс торбе за измете без мириса разумно су еколошки прихватљиви и имају врло приступачну цену, што их чини великом вредношћу. Најјефтиније еколошке кесе за какицу АмазонБасицс торбе за псе Јефтине, АСТМ Д6954 компатибилне вреће за какицу које долазе са сопственим дозатором. Укључује 810 врећа отпада без мириса, упаковане у 54 појединачне ролне Долазе са дозатором кеса за каку Они задовољавају стандарде АСТМ Д6954 и дебели су 15 микрона Може се купити у количинама од 270 до 900 ради додатне флексибилности Вреће имају јасан перфорирани отвор за лакши приступ Ове вреће су одлична вредност за цену и добар избор за власнике који желе да купе кесе за отпад на велико. Неколико власника похвалило је трајност торбе и пријавило да су се осећали прописно заштићенима док су хватали отпад. Неким купцима је било тешко и незгодно раздвојити ове торбе у ходу. Неки власници су стекли навику да одвајају врећу за отпад пре него што изађу на шетњу како би олакшали процес. 5. ПЕТ Н ПЕТ кесе за какицу О томе: Ако сте љубитељ мирисних кеса за отпад, Пет Н Пет Пооп Багс су одличан избор и дизајнирани су да се биоразграђују у року од две године ако се правилно одбаце. пас жваће постељину у сандуку Повољно Пооп Баг Руннер Уп Пет Н Пет Пооп Багс Мирисне, еколошке кесе за каку које су усклађене са стандардима АСТМ Д6954. Ове компостабилне вреће за кућне љубимце задовољавају стандарде АСТМ Д6954 Продато у количинама од 720; свака ролна долази са 48 појединачних кеса Доступно у сортама без мириса или са благо мирисом лаванде Вреће су дебеле 15 микрона и долазе у три пастелне боје Чини се да се ове вреће за кућне љубимце лако користе саме или у било којем традиционалном дозатору врећа за отпад. Вреће су прилично приступачне, а власници су известили да их је лако отворити, а мирис лаванде је био суптилан, али пријатан. Иако није било много критичких прегледа за ове вреће за какицу, њихова дебљина од 15 микрона значи да су тање од неких других опција. Ако имате заиста великог пса, можда ћете се одлучити за дебље вреће за отпад. 6. Моје АлпхаПет кесе за псе О томе: Мој АплхаПет нуди потпуно компостиране кесе за отпад направљене од кукурузног скроба. Вреће задовољавају стандарде АСТМ Д6400 и дизајниране су да се разграде у року од 90 дана када се компостирају. Најслађи дизајн торби Моје АлпхаПет кесе за псе Врећице за какицу усклађене са АСТМ Д6400 направљене су од кукурузног шкроба и имају преслатку графику. Доступно у мирисним и мирисним сортама Ове вреће за отпад за компостирање су у складу са стандардима АСТМ Д6400 120 кесица по паковању, подељених у 8 ролни које одговарају стандардним дозаторима кеса Вреће су дебеле 20 микрона Власници су волели дебљину ових кеса за какицу и били су импресионирани њиховом издржљивошћу. Неколико купаца је волело да користи ове кесе у својим пројектима компостирања „уради сам“. Неки корисници су открили да су ове кесе помало мале, што их је навело да брзо прођу кроз ове кесе. Ове вреће могу бити најприкладније за мање штенце. Друга еколошка решења за псеће измете Ако у близини свог дома немате канту за отпатке за псе, размислите о овим еколошки прихватљивим алтернативама за псе. 1. Доодие Флусх Дог Пооп торба О томе: Ове вреће за отпад које се могу испирати Доодие Флусх 100% су растворљиви у води и дизајнирани су за распадање након испирања у тоалету. Ове торбе су такође корисне за ношење док лонац тренира ваше кучиће и олакшаће чишћење свих неочекиваних несрећа. Најбоље вреће за псе које се могу испирати Доодие Флусх Дог Пооп Баг Врећице за каку растворљиве у води које можете испрати у свом тоалету. Добићете 50 врећа за отпадне кућне љубимце за прање и дозатор Ове кесе задовољавају стандарде АСТМ Д6400 Вреће се пакују у 5 ролни погодних за дозирање 100% задовољство загарантовано Може се испрати у било ком тоалету Ове кесе за какицу су супер погодне за испирање отпада након шетње. Власници су такође волели да их држе у близини за обуку у лонцу или повремену несрећу у кући. Пошто ове кесе почињу да се распадају када су мокре, нећете их желети користити када пада киша или је напољу влажно. 2. Доггие Доолеи О томе: Доггие Доолеи као систем за одлагање отпада у земљи можете инсталирати у свом дворишту. Употријебите лопатицу за ловачу или вреће за компостирање отпада за сакупљање отпада вашег љубимца и користите Доггие Доолеи за одлагање. Најбољи комплетан систем за одлагање отпада Доггие Доолеи систем за одлагање отпада Ова минијатурна септичка јама омогућава вам да сломите измет вашег пса код куће. Доггие Доолеи ради као минијатурна септичка јама за мале и велике псе Одлаже отпад директно у земљу помоћу природних ензима и воде Има погодан отвор за задржавање мириса Може се инсталирати на већину пејзажа осим оних који садрже тврду глину Иако овај систем за отпад захтева редовно одржавање и око 4 стопе копања за инсталацију, већини купаца био је одличан за уклањање псећих измета. Корисници су волели погодност септичког система. Систем не функционише добро током зимских месеци, па ћете можда морати да користите другу методу одлагања отпада када температуре падну. Штавише, не можете инсталирати овај систем ако ваше двориште садржи слој глине. Правилно одлагање псећег отпада: најбоље праксе Што се тиче одлагања псећег отпада, постоје важне ствари које треба и не треба радити. Чак џакови за компостирање отпада се не могу брзо покварити на депонијама, захваљујући недостатку кисеоника. Уместо тога, желите да одложите кесе на начин који осигурава да се брзо покваре. Само примените следеће савете да бисте смањили еколошки отисак свог крзненог пријатеља: 1. Избегавајте одлагање псећег отпада у канте за смеће Покушајте да не бацате псећи отпад у традиционалне канте за смеће јер је вероватно да ће отићи директно на депонију. Уместо тога, потражите канте за компост само за псећи отпад , који су посебно дизајнирани да осигурају брзу деградацију. Ове врсте канти се обично могу наћи изван паркова, трка за псе и близу дозатора за торбе распоређених по вашем крају. 2. Исперите отпад врећама растворљивим у води Врећице растворљиве у води су савршене решење за измете кућних љубимаца за становнике градова или власницима станова који можда немају лак приступ јавним кантама за псећи отпад. Једноставно исперите отпад вашег штенета по повратку кући. Не заборавите да их не користите на киши јер кесе почињу да се распадају чим су изложене влази. 3. Сахранити га Коришћењем дигестера отпада попут Доггие Доолеи Горе наведено, можете сахранити отпад вашег штенета у свом дворишту . Можете само подићи и ставити измету директно у јединицу или користити кесе за компостирање. Ово је још лакше ако научите како научити свог пса да пишки и качи на једном одређеном месту да би прикупљање лонаца било још лакше! Четири. Користите комерцијалну услугу сакупљања кеса Ако имате доста кака у рукама, или ниједно од горе наведених решења неће радити у вашој ситуацији, можда би вредело уложити у комерцијалну услугу лопатарења . Ове услуге прикупљају отпад кућних љубимаца из вашег дворишта и редовно га одлажу. Правилно прикупљање псећег отпада само је један од многих послова који долазе уз бригу о кућном љубимцу, али наши крзнени пријатељи су више него вредни тога. Са било којим од ових еколошки прихватљивих решења, ефикасно ћете смањити Фидов еколошки отисак и постићи статус супер-лопате. Ако тражите другу одрживу робу за псе, свакако погледајте и наш водич за најбоље еколошке играчке за псе добро као еколошки кревети за псе . Јесте ли пробали неку од ових зелених врећа за кућне љубимце? Како на одговоран начин збринути кућну стоку? Волели бисмо да чујемо све о томе у коментарима испод! имена пав патрол са сликама које величине сандук за хаски територијална агресија код паса мешавина схих тзуа и булдога колико су велики доци


text: Епископ Константин у Липштату и Хамбургу У суботу, 24. новембра, Преосвећени Епископ средњоевропски г. Константин служио је свету архијерејску Литургију у Липштату поводом славе, светог Стефана Дечанског. Његовом Преосвештенству саслуживали су протојереј Богдан Смиљић, надлежни парох из Билефелда, протонамесник Синиша Вујасиновић, као и јереј Александар Перковић, наречени парох друге дортмундске парохије, привремено у Хилдесхајму. У недељу, 25. новембра, Преосвећени Владика је служио свету архијерејску Литургију у храму Сабора светог архистратига Михаила у Хамбургу поводом храмовне славе, уз саслуживање протојереја Драгана Јовановића, протојереја Борисава Симића, као и пароха руске православне цркве из Хамбурга. Извор: Епархија средњоевропска


Quote: Ја нигде нисам рекао да нам овај садашњи ЗОГ Запад користи, неко управо сам доказао супротно да је то иста политика било да је "Руска" било да је "Западна", све је то ЗОГ и против нас. Али ти то не желиш да видиш. А о наводној "мржњи" Германа према Словенима, прочитај ову тему: https://www.stormfront.org/forum/t884076/ и биће ти многе ствари јасније. Лично мислим да смо требали да се држимо Германа(Немаца) кроз историју(као велики Стефан Немања и цар Душан), боље би прошли него са Русима. Јер кога Рус брани и Кинез храни тај је надрљао и то историја и садашњост најбоље потврђују. И ово није никакв шовинизам, него сурова стварност! Разбијам ту илузију и заблуду о некаквој "слободној" Русији, јер се ст 4000 ално понавља једно исто, како нам је "Русија једини спас", како је "Русија рај на земљи" и сличне заблуде... Жив био брате! Заједно смо јачи!


Пен’ки карта и bременска прогноза Почетна > Европа > Белорусија > Homyelʼskaya Voblastsʼ > Пен’ки Пен’ки је место које се налази у држави Белорусија, Homyelʼskaya Voblastsʼ регија, на 51°57'12" северно од екватора и 29°15'29" источно од почетног меридијани (или ако не разумете ове бројке, погледајте карту). Можете повећати или смањити карту помоћу контроле које се налазе лево карте. Такође можете променити тип карте места Пен’ки користећи Дугмад у горњем десном углу карте. Ово је сателитска карта места Пен’ки, али можете променити врсту карте. Можете се помицати по мапи тако да је примите мишем и повлаче у разним смијеровима. Алтернативна имена под којима можете пронаћи ово место су Pen'ki, Pen’ki, Пеньки. Удаљеност између места Пен’ки и престонице Минск je 151.71 километара. Новчана валута која се овде користи је Ruble, а телефонски позивни број за државу Белорусија je 375. Временска прогноза Пен’ки Тренутна температура у месту Пен’ки je 14°Ц и пуше SSW ветар брзином 15км/х Кликните овде ако тражите хотел у месту Пен’ки. Ако нема хотела у овом месту можете потражити хотел негде у близини. Претраживање хотела је омогућено захваљујући нашем партнеру Booking.com, водећој Европској онлине агенцији за резервацију хотела.


text: 11-годишња Супатра Сасупфан из предграђа Бангкока ударио у Гинисову књигу рекорда као највећи жиличастим девојка на свету. Сви лице, уши, руке, ноге и леђа су прекривени дебелим бебе "косу", који чини да изгледа као вук. Занимљиво је да сама девојчица је већ навикли на њене функције, па чак и поносни на чињеницу да је постао толико популаран. 11-годишњи Супатра признаје да поносни што смо добили титулу "нај длакаве девојку на свету". Њен живот друга деца задиркивала СУПАТРА, зове девојку "обезианолитсеи" и "девојка-вук", али сада да Супатра ударио Гинисова књига рекорда, деца у школи почео веома различито да се према њој. "Драго ми је да сам у Гинисову књигу рекорда. Многи људи морају да покушају да буду у њој. И ја сам поставио неколико питања - и све "- каже девојчица. Пати од урођене синдрома или Амбрас хипертрицхосис, познатији као вукодлак синдром је повезан са променама у хромозомима. СУПАТРА - један од 50 људи у свету који пате од овог ретког генетског поремећаја. Њено лице, уши, руке, ноге и леђа су покривени длаком која не може бити ни ласерско уклањање, напротив, постају дебљи и дебљи, тако да девојчице мајка је само редовни поклопци длаке на лицу своје ћерке, што на крају може довести до губитка вида. Поред тога, "девојка-вук" је склона алергијама. Сада тој школи мучитељи више не бринем о девојци СУПАТРА коначно придружио класе тиму, па чак и постала популарна. "- Било је неколико људи који ми задиркивали мајмуна, али они више не раде." - каже девојчица. "Навикао сам на такве државе, не осећам се длаке на лицу, иако због њих, не увек виде шта се дешава око. Надам се да ћу једног дана да смањи са њима, "- каже девојчица. Енергетска мало Таика не дају болест да је одузме шансе у нормалан живот. "Ја волим математику, тако да онда могу учити друге деце. Желим да постанем доктор и помоћи другима да реше своје здравствене проблеме "- призната СУПАТРА. Девојка је отац, 38-годишњи Саммруенг рекао да је на рођењу СУПАТРА ноздрве су широк само 1 милиметар, тако да је девојчица није могла правилно дише, а прва три месеца живота у инкубатору. Касније је било потребно да се изврши операцију да прошири ноздрва девојке. Затим Супатра провео у болници десетак месеци. У узрасту од две године девојчица урадила још један операцију, након чега је она била у стању да нормално дише. Касније, када родитељи Супатра, 38-годишњи Саммруенг и Сомфон, узео своју ћерку кући из болнице, они су наишли на низ проблема. "Када су наши суседи први пут видела своју ћерку, питали су ме шта сам урадио за страшне грех. - призната Саммруенг. Родитељи забринути да друга деца задиркују њихову ћерку, али је брзо научила да добије људе, тако да је девојчица много пријатеља.


text: Добри резултати у Сомбору - СД Црвена звезда Насловна Дизање тегова Добри резултати у Сомбору Такмичари Црвене звезде постигли су добре резултате на државном првенству у појединачној конкуренцији које је одржано у Сомбору. У категорији до 56 килограма Боривоје Мацановић је био први са 210 подигнутих килограма (95+115), док је Дарко Бошњак био други са 165 (75+90). У категорији до 69 килограма Александар бериша је био најбољи са 206 подигнутих килограма (90+116), а Стеван Миљуш је био трећи са 195 (90+105).


Oд Немање Срби државотворни народ, споменик jе прича о нама - | - Извор: Танјуг Даме и господо, драги пријатељи, Извор: РТС 1 Трудили смо се у претходних 8 година да нашу Србију подигнемо из пепела, да је обновимо, изградимо нове путеве, пруге, школе и болнице, али више од свега покушали смо да вратимо поштовање и веру у себе, своје могућности и снагу српске државе. И вечерас, драги народе, стојимо на месту које је неретко изазивало стид свакога од нас, на месту које је било неуређено, прљаво и које је представљало срамоту, не само нашег града, већ целе земље. О томе како смо ово место називали, није време да данас говоримо. Вечерас сам посебно поносан и срећан, јер овде где стојим, па навише уз Немањину улицу, на врху, налази се и храм посвећен његовом трећем сину Растку Немањићу, великом и нашем Светом Сави. И баш онако како данас на дан Светог Саве откривамо овај велелепни споменик, тако смо за кратко време успели, не да завршимо, како неки кажу, већ да суштински изградимо и осликамо најфинијим мозаиком, најлепши и највећи православни храм на свету, Храм Светог Саве, а тако ћемо обновити и Хиландар и целу нашу Србију. Успели смо да објединимо оно што је најважније, да земљу економски усправимо, да национално одбранимо и духовно повратимо и уздигнемо. Коме ми данас, у вечно сећање и као знак најискренијег пијетета, посвећујемо највиши споменик на територији Србије и питамо се да ових колосалних 24 метра можда није премало? Да би израстао у Симеона морао је претходно бити Немања. Морао је у своју биографију да обједини и два сужањства, и бројна храбра и витешка војевања, и мудру дипломатију и одрицање од власти како би постао Свети. Имали су Срби Властимировиће. Имали су Срби Војислављевиће. Имали су Срби и Вукановиће. Имали су и Вишеслава, и Михаила и Светог краља Јована Владимира. Имали су Срби и архонте и кнежеве и жупане и краљеве и свеце - пре Немање. Да је Србији подарио само Светог Саву, много би јој подарио. Да је Србији подарио само Стефана Првовенчаног, много би јој подарио. А подаривши нам обојицу, подарио нам је Србију, јаку, први пут истински централизовану Државу, која је умела да нађе свој суверени простор између Истока и Запада, између Првог и Другог Рима. Овај велелепни споменик представља га као одлучног владара, у чијој се десној руци налази мач, а у левој Хиландарска повеља. До Немање били смо племе, а од њега па до данас смо државотворни народ. Ту државотворност симболише мач. Тим мачем правио је и градио, а затим чувао и штитио Србију. До Немање имали смо културу опонашања и превођења. Од њега имамо културу креације, градитељства и писања. У културном смислу постајемо пуноправни члан Византијског Комонвелта. Ту припадност најнапреднијим културним токовима симболише Хиландарска повеља. Ово није само чин откривања споменика нашем оцу, творцу државе, свецу и ономе од кога је све почело. Ово је својеврсан чин полагања рачуна, о себи, о свом идентитету, о томе шта смо научили, шта знамо и где идемо. Стати овде, испред великог Стефана Немање, значи и својеврсно покајање, за све године у којима смо га заборавили, али, истовремено, и то је и свест о томе да смо коначно открили онај корен из којег је настало то велико дрво које се зове Србија. На Хиландару, и дан данас, ниче лоза, чудотворна, са места на којем је Стефан Немања првобитно био сахрањен. У Београду, из овог споменика, та 21a4 оза, тај пут, та свест о Србији, треба да настави да расте, да се развија и да нам стално говори колико је важно имати корен, име и идентитет. И јесте да је свето, читава историја, сваког народа, само нешто што постоји у причама, тачним или нетачним, али без тих прича ми не би смо били ми, не би смо постојали, јер не би смо ни имали шта да причамо, шта да кажемо, о себи. И овај споменик је велики, зато што је прича о нама велика. И овај споменик је тежак, зато што је прича о нама често била тешка. И леп је, колико је и прича о нама лепа. И овај споменик је, дакле, и пре свега, прича, о нама. О томе ко смо били, о томе где смо били, шта смо радили, и највише о томе шта смо данас и шта хоћемо да будемо. И као што је Немања, владар и светац, градио задужбине широм Србије, тако и ми данас градимо, свесни да је наша садашњост, то шта у њој радимо, задужбина наше будућности. Оне која зна докле је стигла, и која зна где иде. Без тога, без свести да је постојао неко пре нас, неко ко је имао снове, које ми данас живимо, ниједан сан о будућности није могућ. Реч "данашњица", "садашњост", на неким језицима се изговара истим гласовима, на исти начин као и реч "поклон". Зато што она то и јесте. Поклон који смо добили од отаца, поклон за који и због којег су толики крварили и умирали, поклон због којег су робовали, ратовали, падали, устајали, жртвовали се, градили... поклон од којег не постоји ништа веће. Ми имамо садашњост, због Стефана Немање, и његовог Растка, а нашег Светог Саве, и због Стефана Првовенчаног, због Милутина, Душана, Уроша, Лазара, Вука, Ђурађа, Стефана, и због Ђорђа, и Милоша, Михајла, и Милана, Петра, једног и другог Александра. Због људи који су причали ту причу, причу о нама, причу о Србији. И реч коју данас изговарамо, реч "Србија", није наша. Они су је створили, стварајући и нас, и то никада не смемо да заборавимо. Они су је исковали, од Ситнице, до Марице, од Косова, до Куманова, од Цера, до Кајмакчалана. Много крви и много олова је у тој речи. Зато је тако тешка, зато је и тако велика. Зато је толика обавеза, за свакога ко се усуди да је изговори. Зато, на крају, и овај споменик, њему, и Србији. И није било лако доћи до овог дана, до овог чина делимичног враћања тог огромног дуга. Није могла, Србија, није имала чиме, није ни знала како, дуго се плашила, била крива и себи и другима, и стајала погнуте главе и пред својом прошлошћу и пред својом будућношћу. И нема кривца за то, осим у нама самима. Није било ни разлога, осим, опет, у нама. Требало нам је времена, требало нам је храбрости, знања, да поново поверујемо у то да нисмо никакав балкански изрод, никакво бесно племе без икаквог корена, никакав дежурни кривац, и да опет станемо на своје ноге, усправимо се, и сетимо. Сваког трена те дуге историје, и сваког човека који нас је, кроз њу, стварао. Требало нам је времена, да свима кажемо да нисмо овде да било коме претимо, да нам је доста и крви и ратова, да разумемо, волимо, праштамо, кајемо се, али и да нећемо ни тек тако да не постојимо. Да имамо име, да имамо историју, нашу, да имамо очеве и да, кроз њих, имамо и понос, и да, захваљујући томе, њима, имамо и слободу. Нашу, баш као што је и та историја наша, и језик, наш, култура, наша, традиција и вера, опет наше. Нисмо их ни од кога отели, нико нам их није дао, и немамо коме да их враћамо. Нећемо ништа ни од кога, занима нас да, попут овог споменика, растемо у висину, али нико више, и никада више, неће Србију натерати да се одрекне. Ни имена, ни дела. Зато што су, захваљујући овом нашем оцу, и свакоме ко је дошао после њега, и то име и то дело велики. Нема, на Балкану, ни већег и лепшег. И нема разлога да се стидимо, да узмичемо, да кријемо, било шта од свега тога. Зато је овај споменик, што би рекли, голем. Зато што треба да га виде, и да, кроз њега, виде нас. Усправне, и поносне. Људе спремне да раде и да граде. Пријатеље који никоме не желе зло, који ни од кога ништа неће да узму, али и који држе до себе и који се неће стидети, ни пред ким. Зато је овај споменик и својеврсна тачка коју стављамо на крај једне приче. Оне о лепој и тешкој прошлости, оне о ратовима, крви, робовању, ослобађању, грешкама, лошим одлукама, гробовима и поновном уздизању. Немања је рођен 1113.-е године у Рибници, данашњој Подгорици, цео живот је провео у покрету. Живео је у свим, некадашњим, српским земљама, а умро је 1199.-е године на Светој Гори. Свугде на свом путу зидао је градове и цркве. Манастир светог Николе код Куршумлије, Манастир светог Николе на Ибру, Богородицу Бистричку код Бијелог Поља, светог архангела Михајла у Скопљу, Светог Николу и Светог Пантелејмона у Нишу, ибарски Градац. Гради Ђурђеве ступове, Студеницу, са сином, Светим Савом оснива Манасти 7283 Хиландар. Као велики жупан Рашке, сваку судбоносну одлуку спроводио је одлучно и снажно. Истовремено, иза те тачке, одавде, почиње нова прича. Она која се види иза споменика, у Србији која расте, у новим кулама, зградама, тржним центрима, путевима, болницама, школама. У тим задужбинама наше будућности. У тим новим причама које имамо коме да оставимо, без трунке стида, поносни што смо их баш ми испричали. Једна од најважнијих наших прича је истина о јединству нашег народа. Ма колико покушавали да нас раздвоје и готово увек у прошлости у томе су успевали, ми Срби, данас разумемо колико је важно да будемо једно и јединствено биће, колико је важно да чувамо свој језик, своју историју, своју културу и своју будућност. Зато сам захвалан свим представницима нашег народа који су вечерас овде са нама, руководству Републике Српске, представницима српског народа из Црне Горе, али и многих других земаља у окружењу. Знамо да живимо у различитим државама, али свест да припадамо истом роду, истој породици, никоме нећемо дозволити да нам одузме. Управо зато и захваљујући председнику Додику и његовој подршци завршавамо велике националне ствари, од откривања овог споменика, изградње Храма Светог Саве и обнове Хиландара, до обележавања најтежих злочина почињених против нашег народа и све то радимо заједно. Србија и Српска. Захвалан сам свима који су дали свој допринос стварању овог уметничког ремек дела, од вајара Светомира Арсића Басаре, Владимира Величковића и Емира Кустурице до Александра Рукавишњикова, заслужног уметника РФ и члана Руске академије уметности. Рукавишњиковљева ауторска дела красе најважније и најпрометније јавне просторе Москве, Мадрида, Монтреа. Цар Александар Други, Достојевски, Лав Јашин, Сергеј Михалков, Џон Ленон, Михаил Шолохов, Ростропович само су неки од великана чије споменике су светске метрополе наручивале од уметника који је подједнако овладао свим вајарским материјалима и уметничким техникама. Овде где се симболички спајају улице Немањина и Карађорђева, ми данас славимо и раскош својих историјских домета, и обнављање државности, и просперитетну будућност коју ми и наши потомци морамо вредно да градимо. Са великом дозом оправданог оптимизма, сматрам да ће Савски Трг са спомеником оснивачу наше Државе Стефану Немањи као централном делу урбанистичко - архитектонске целине постати вероватно најлепши јавни простор у Београду. Немања је, за нас, био почетак. Овај споменик је крај, али само тог почетка. Пошто од њега почињемо ми, и сви који после нас долазе. Он је доказ да је створила историја нас, али и да смо ми у стању да историју стварамо. И то ону добру историју, историју мира, историју знања, историју раста, каквог никада нисмо имали. У име те историје смо данас овде, у име те историје и откривамо споменик. Стефану Немањи, оцу, родоначелнику, творцу и свецу. И нека стоји овде, уздигнут, осветљен, и нека га сви виде. Нека виде Србију, какву смо ми направили. Искрено, из дубине душе обичног српског смртника, желим да ово обраћање завршим речима Светог Саве којима се у "Служби Светом Симеону" обраћа своме оцу - Моли Бога за нас, Симеоне блажени, да се сачува стадо твоје неповредно! Слава, и сада! Живела Србија! Остале вести Нећемо проводити санкције против припадника свог народ Председник Србије Александар Вучић најавио је данас да ће 10. или 11. јануара разговарати са српским чланом Председништва БиХ Милорадом Додиком и са председницом Републике Српске Жељком Цвијановић о актуелној ситуацији. Вучић са децом из Хрватске: У Србији увек имате свој дом Председник Србије Александар Вучић угостио је данас пре подне децу српске националности из Хрватске, са Баније и Кордуна, којима је поручио да увек чувају и буду поносни на своје име и презиме, да поштују Хрватску, али и да је у Србији увек њихов дом. Вучић упутио божићну честитку Његовој светости патријарху српском господину Порфирију Председник Републике Србије Александар Вучић упутио је данас божићну честитку Његовој светости патријарху српском господину Порфирију, свештенству Српске православне цркве и свим верницима који Божић славе по јулијанском календару. У честитки се каже: Грабићемо напред, Србија више није крпа за гажење Председник Републике Србије Александар Вучић у интервјуу за новогодишњи број "Новости" рекао је , да је миран, без обзира на притиске, јер су резултати оно што остаје. Вучић изразио задовољство због набавке система корнет Председник Александар Вучић истакао је данас, након приказа способности 72. бригаде за специјалне операције и презентације противоклопног система "корнет", да је веома задовољан што је Србија могла да набави тај систем, као и значајне количине ракета и лансирних уређаја, чиме се побољшава оперативна способност Војске Србије.


text: 11. април (11.04) је 101. дан у години по грегоријанском календару (102. у преступној години). До краја године има још 264 дана. Догађаји 217 — Макрин постао римски цар. 491 — Анастасије I изабран за новог источноримског (византијског) цара. 1241 — Монголска војска Бату-кана је поразила угарску војску Беле IV у бици на реци Шајо. 1544 — Француске снаге су поразили удружену шпанско-немачку војску у бици код Черезоле. 1689 — Крунисан енглески краљевски пар Вилијам III Орански и Мери II. За време њихове владавине донето неколико важних одредаба и закона, као што су Закон о правима и Акт толеранције. 1713 — Утрехтским миром окончан Рат за шпанско наслеђе. Низом уговора које су 1713, 1714. и 1715. потписале Енглеска, Француска, Холандија, Савоја, Португалија и Пруска преуређена мапа Европе, а Шпанија принуђена да за владаре прихвати француске Бурбоне. 1814 — Постигнут споразум из Фонтенблоа према којем је Наполеон Бонапарта абдицирао и био прогнан на острво Елба. На престолу га заменио Луј XVIII. 1842 — Браћа Герман, београдски трговци, завршила градњу прве српске лађе „Кнез Михаило“. Мајстори из Цариграда почели градњу 1840. у Брзој Паланци на Дунаву. На броду било места и за 18 топова. 1894 — Уганда постала британски протекторат. 1899 — САД од Шпаније преузеле Филипине. 1919 — Основана Међународна организација рада са седиштем у Женеви. 1921 — Установљен је Емират Трансјордан, аутономни део Британског мандата над Палестином, са емиром Абудлахом I од Јордана. 1945 — Америчке трупе освојиле, у Другом светском рату, немачке градове Есен и Вајмар и ослободиле концентрациони логор Бухенвалд. 1948 — Почела изградња Новог Београда, новог београдског насеља на левој обали Саве. 1952 — Војним пучем власт у Боливији преузео Национални револуционарни покрет. 1961 — У Јерусалиму почело суђење бившем функционеру нацистичке Немачке Адолфу Ајхману за ратне злочине над Јеврејима у Другом светском рату. 1968 — Атентат на Рудија Дучкеа, студентског лидера у Немачкој. 1968 — Амерички председник Линдон Џонсон је потписао Закон о грађанским правима из 1968. којим је забрањена расна дискриминација у продаји, изнајмљивању станова. 1973 — Нацистички лидер Мартин Борман званично проглашен мртвим и скинут са листе тражених ратних злочинаца у Немачкој. 1979 — У главни град Уганде, Кампалу, ушле трупе Танзаније и снаге опозиције у егзилу, окончавши осмогодишњу владавину Идија Амина Даде. Иди Амин побегао у Либију. 1984 — Константин Черњенко изабран за председника Президијума Врховног совјета Совјетског Савеза. 1991 — Савет безбедности Уједињених нација објавио формалан крај Заливског рата уз обећање Ирака да ће платити ратну штету и уништити оружје за масовно уништавање. 1997 — У Београду, у ресторану „Мама миа“, убијен заменик министра унутрашњих послова Србије - генерал-пуковник Радован Стојичић - Баџа. Убиство никада није расветљено. 1999 — У Београду убијен новинар Славко Ћурувија, власник листа "Дневни телеграф" и сувласник "Европљанина“. Убиство није разјашњено. Погинуо Агим Рамадани, један од заповедника терористичке Ослободилачке војске Косова, током битке на Кошарама. Индија успешно испробала ракету дугог домета типа „Агни“, способну да носи и нуклеарне пројектиле. 2001 — Шкотска компанија „ППЛ Терапиетикс Пиелси“, која је 1996. створила првог клонираног сисара, овцу Доли, саопштила да је произвела пет клонираних прасића. 2002 — Бивши министар унутрашњих послова Србије Влајко Стојиљковић извршио самоубиство на улазу у зграду Скупштине СР Југославије. У седишту УН званично основан сталан Међународни суд за ратне злочине пошто је више од 60 земаља ратификовало Римски уговор из 1998. којим је суд успостављен. 2003 — СФОР у Тузли ухапсио Насера Орића, ратног команданта Армије БиХ, и изручио га Трибуналу у Хагу, пред којим је оптужен за ратне злочине над српским цивилима у источној Босни од почетка рата до 1993. Рођења 1755 — Џејмс Паркинсон, енглески лекар, геолог, палеонтолог и политички активиста, познат по томе што је открио болест касније названу по њему. (прем. 1824) 1869 — Густав Вигеланд, норвешки вајар. (прем. 1943) 1916 — Алберто Хинастера, аргентински композитор. (прем. 1983) 1926 — Вера Белогрлић, српска редитељка. (прем. 2015) 1941 — Љубо Шкиљевић, српски глумац. (прем. 1999) 1942 — Бранко Рашовић, црногорски фудбалер. 1944 — Џон Милијус, амерички сценариста, редитељ и продуцент. 1953 — Бранимир Штулић, југословенски музичар. 1960 — Марко Елснер, словеначки фудбалер. (прем. 2020) 1966 — Лиса Стенсфилд, енглеска музичарка и глумица. 1973 — Васа Мијић, српски одбојкаш. 1974 — Алекс Коређа, шпански тенисер. 1974 — Триша Хелфер, канадска глумица и модел. 1975 — Маја Николић, српска певачица. 1977 — Римантас Каукенас, литвански кошаркаш. 1981 — Алесандра Амброзио, бразилски модел и глумица. 1983 — Бред Олесон, америчко-шпански кошаркаш. 1984 — Никола Карабатић, француски рукометаш. 1985 — Слободан Вељковић Цоби, српски музичар и музички продуцент. 1986 — Предраг Самарџиски, македонски кошаркаш. 1987 — Џос Стоун, енглеска музичарка. 1988 — Маја Миљковић, српска кошаркашица. 1991 — Тијаго Алкантара, шпански фудбалер. 1991 — Славен Дошло, српски глумац. 1992 — Александар Пантић, српски фудбалер. 1993 — Амедео Дела Вале, италијански кошаркаш. 1994 — Дакота Блу Ричардс, енглеска глумица. 1996 — Деле Али, енглески фудбалер. 1999 — Зои, српска певачица. Смрти 491 — Зенон, источноримски (византијски) цар. (рођ. 425) 1034 — Роман III Аргир, византијски цар. (рођ. 968) 1227 — Џингис Кан, монголски војсковођа и оснивач монголске државе. (рођ. 1162) 1514 — Донато Браманте, италијански архитекта. (рођ. 1444) 1953 — Борис Кидрич, југословенски и словеначки политичар. (рођ. 1912) 1977 — Жак Превер, француски писац називан песником љубави, пријатељства и среће. (рођ. 1900) 1982 — Чарлс Рид, енглески писац. Александар М. Леко, српски хемичар (рођ. 1890) 1985 — Енвер Хоџа, председник Албаније (рођ. 1908) 1999 — Листер, пас мајор Војске Југославије. (* 1991) 2005 — Морис Хилеман, амерички микробиолог 2007 — Курт Вонегат, амерички писац (рођ. 1922) 2012 — Бранка Митић, српска глумица (рођ. 1926) 2021 — Зоран Симјановић, српски композитор музике за филм, позориште и телевизију Празници и дани сећања Референце


Пеугеот 208 - Прегледи најбољих аутомобила 28-07-2018 Аутомобили Пеугеот 208 преглед | Да ли је овај старац довољно вредан готовине? Пеугеот 208 је компактни аутомобил са погоном на предње точкове који је заменио модел 207 у сегменту "Б". Серијска верзија је први пут представљена на сајму аутомобила у Женеви у марту 2012. године. Модел се нуди у две верзије каросерије: са три и пет врата. Овај хечбек има мало везе са својим претходником, а не само спољашњим, већ и конструктивним. Аутомобил је уграђен на ПСА ПФ1 платформу. Краји је од Пеугеот 207 са 60 мм испред и 10 мм у задњем делу, а ширина је смањена за 10 мм, али унутар аутомобила је још већи него претходник. Захваљујући успешном унутрашњем изгледу, произвођач је повећао површину кабине за 50 мм у подручју задњег седишта, а такође је додао око 15 литара у пртљажник (285 л). Маса аутомобила такође је смањена у поређењу са својим претходником за 110-173 килограма, у зависности од конфигурације. Пеугеот 208 има високе аеродинамичке перформансе (Цк - од 0,29, СЦк - од 0,61). Изглед аутомобила, без обзира да ли се ради о верзији са три или пет врата, савршено се уклапа у архитектуру главног града. Према идеји француских дизајнера, Пеугеот 208 треба нагласити младе и индивидуалност. Најзамењенији елементи дизајна били су фарови из врло оригиналног облика, широка маска, елегантно израђена капуљача и рељефно штампање дуж тела. Изгледајте веома складно и задња светла, "бумеранги". Унутрашњост је пространија од Пеугеот 207. Простор за ноге задњих путника повећан је за 5 цм на нивоу колена. Дизајн ентеријера одражава дизајн тијела који се брзо креће: вентилационе решетке у облику мачјих очију, елегантне ручке врата, елегантна ручица мењача. Посебна пажња посвећује осветљава дизајнера. Мекано бело осветљење инструмента и плавичасто - за панорамски кров, који се нуди у богатим окружењима. Возачево радно место обезбеђује апсолутну очитљивост и интуитивност контроле. Саграђена је око малог волана, широког екрана осетљивог на додир и инструмент табла на нивоу возачевог ока, што вам омогућава да гледате индикаторе не преко ивице волана, већ на врху. Пеугеот 208 може возити један од осам мотора. Три дизела са капацитетом од 68 до 115 коњских снага и пет бензина са капацитетом од 68 до 156 коњских снага. Два троцилиндрична бензинска мотора са варијабилним распоређивањем вентила - 1.0 ВТи и 1.2 ВТи, 1.6-литарски ВТи, два турбокомпресована 1.6 литарска ТХП, два дизелска полу-хибридна 1.4 и 1.6 литарска и конвенционални дизел 1, 4-литарски мотори. Сви мотори су у складу са Еуро-5 стандардом. Дизел мотори имају емисију ЦО2 од 99 г / км или мање. У Русију ће се испоручивати само бензински мотори опремљени са ручним мењачем са 5 степени преноса, а дизел мотори и полу-хибрид са ручним мењачем са 5 и 6 брзина и роботским ручним мењачима доступни су у Европи. Предње вешање - независно, МацПхерсон тип, са опружним опругама и хидрауличним амортизерима; зависно од позади, са деформабилним пречником и истим опругама и амортизаторима. Аутомобил је доступан у 6 нивоа: "Аццесс", "Аццесс +", "Ацтиве", "Аллуре", "Фелине" и "Ице Велвет" (само за верзију са 3 врата). У основној конфигурацији, аутомобил има АБС, АФУ (помоћни систем за помоћ при кочењу), ЕПС, ваздушне јастуке (предње, бочне и бочне завесе) и друге стандардне опције. На списку додатних опција, систем старт-стоп, 17-инчни точкови (15 или 16-инчни стандард), средишњи наслон за руку, кожна седишта итд. У дизајну Пеугеот 208 коришћени су еколошки прихватљиви материјали (претходно рециклирани или имају природно порекло), који су углавном полимерне композиције. Модел 208 је први аутомобил на свету са задњим браником и вентилатором који су направљени од "зелених" материјала. Употреба ове технологије само за производњу браника ће уштедјети до 1600 тона нафте годишње. Систем безбедности аутомобила је један од најбољих у сегменту. Бројни уређаји знатно смањују вероватноћу несреће и тежину евентуалних повреда и возача и путника. ПредыдущаяЦхевролет искра СледующаяЈееп цхерокее Ацура мдк


text: 25. јун (25.6.) је 176. дан године по грегоријанском календару (177. у преступној години). До краја године има још 189 дана. Догађаји 841 — Франачки принчеви Лудвиг Немачки и Карло Ћелави су нанели пораз цару и свом брату Лотару у бици код Фонтноа. 1530 — Аугзбуршка конфесија је предата цару Карлу V. 1788 — Вирџинија је постала 10. савезна држава која је усвојила устав САД. 1867 — Американац Лисјен Смит из Охаја патентирао бодљикаву жицу. 1872 — Језуити избачени из Немачке, 99 година пошто је папа Клемент XIV укинуо тај римокатолички ред. 1876 — У бици код Литл Биг Хорна индијанско племе Сијукси под командом поглавице Лудог Коња победило јединицу VII коњичке дивизије генерала Џорџа Армстронга Кастера. Кастер погинуо са сва 264 војника. 1920 — У Вуковару је после пет дана рада завршен Други конгрес Социјалистичке радничке партије Југославије (комуниста), који је усвојио нови програм и статут и изменио назив партије у Комунистичка партија Југославије. За председнике Централног партијског већа су изабрани Павле Павловић и Јаков Ластрић, а за секретаре Сима Марковић и Филип Филиповић. 1925 — У Ужице стигао први воз популарно назван „Ћира.“ Престао да саобраћа 1974, када је укинута пруга уског колосека. 1938 — Даглас Хајд инаугурисан за првог председника Ирске. 1942 — Британско ратно ваздухопловство у Другом светском рату бомбама засуло немачки град Бремен, важну поморску луку. 1944 — Америчка и британска морнарица су бомбардовале Шербур да би подржали напредовање јединица Армије САД које су се бориле у бици за Шербур. 1950 — Нападом севернокорејских трупа на Републику Кореју почео Корејски рат. 1959 — СССР предложио успостављање денуклеаризоване зоне на Балканском полуострву и у Јадранском мору. 1963 — Премијер јужне конгоанске провинције Катанге Моиз Чомбе приморан да поднесе оставку. 1966 — Југославија и Ватикан обновили дипломатске односе. 1975 — Премијерка Индије Индира Ганди прогласила ванредно стање да би зауставила кампању за њено повлачење са власти. Ухапшени лидери опозиције, синдиката и интелектуалци. Мозамбик после 477 година стекао независност од Португалије, први председник постао Самора Машел, лидер Фронта за ослобођење Мозамбика. 1988 — У Луксембургу потписана Декларација о успостављању званичних односа Европске заједнице и Савета за узајамну економску помоћ. 1991 — Последње совјетске јединице напустиле Чехословачку, 23 године после војне интервенције Варшавског пакта којом је прекинута реформистичка политика Александра Дубчека. Словенија и Хрватска извршиле једнострано проглашење независности путем раздруживања, односно отцепљења од СФРЈ. Истога дана савезни органи су предузели низ мера у циљу очувања уставног поретка и територијалног интегритета СФРЈ. Одржана Велика народна скупштина у Борову Селу, на којој је проглашено стварање политичког ентитета под називом: Аутономна област Славонија, Барања и Западни Срем (АОСБЗС). 1993 — Ким Кембел постала прва жена на челу Владе Канаде. 1995 — Шеик Хамад бин Калифа Ал Тани државним ударом са власти збацио оца, шеика Калифу, емира Катара. 1996 — У експлозији камиона-бомбе у стамбеном насељу војске САД код града Дахран у Саудијској Арабији погинуло 19 Американаца и рањено око 400 особа различите националности. За напад оптужени припадници саудијске милитаристичке групе Хезболах. 1999 — САД понудиле награду од пет милиона долара за информације које би омогућиле хапшење ратних лидера Републике Српске и председника Југославије Слободана Милошевића, оптужених за ратне злочине. 2001 — У Албанији владајућа Социјалистичка партија прогласила победу на парламентарним изборима, упркос нередима који су за последицу имали затварање 15 изборних јединица. Индонежански председник Абдурахман Вахид допутовао у званичну посету Аустралији, прву после 26 година, чиме је почела нова ера у односима две земље. 2003 — САД „замрзле“ финансијску имовину 55 бивших званичника Ирака, укључујући Садама Хусеина. Рођења 1852 — Антони Гауди, шпански архитекта. (прем. 1926) 1903 — Џорџ Орвел, енглески књижевник. (прем. 1950) 1903 — Ен Ревир, америчка глумица. (прем. 1990) 1907 — Ј. Ханс Д. Јенсен, немачки нуклеарни физичар, добитник Нобелове награде за физику (1963). (прем. 1973) 1913 — Пеко Дапчевић, учесник Шпанског грађанског рата и Народноослободилачке борбе, генерал-пуковник ЈНА, друштвено-политички радник и амбасадор СФРЈ, јунак социјалистичког рада и народни херој Југославије. (прем. 1999) 1924 — Сидни Лумет, амерички редитељ, продуцент и сценариста. (прем. 2011) 1925 — Роберт Вентури, амерички архитекта. (прем. 2018) 1933 — Алваро Сиза, португалски архитекта. 1935 — Предраг Голубовић, српски редитељ и сценариста. (прем. 1994) 1942 — Вилис Рид, амерички кошаркаш и кошаркашки тренер. (прем. 2023) 1944 — Михајло Вуковић, југословенски и српски кошаркашки тренер. (прем. 2021) 1945 — Карли Сајмон, америчка музичарка и ауторка књига за децу. 1952 — Љубиша Стојановић Луис, српски музичар. (прем. 2011) 1956 — Ентони Бурден, амерички кувар, писац и аутор ТВ емисија о путовањима и храни. (прем. 2018) 1960 — Зорица Конџа, хрватска певачица. 1961 — Рики Џервејз, енглески глумац, комичар, редитељ, продуцент и сценариста. 1963 — Џорџ Мајкл, енглески музичар. (прем. 2016) 1964 — Дел Кари, амерички кошаркаш. 1964 — Џони Херберт, енглески аутомобилиста, возач Формуле 1. 1966 — Дикембе Мутомбо, конгоанско-амерички кошаркаш. 1973 — Небојша Илић, српски глумац. 1973 — Зоран Његуш, српски фудбалер и фудбалски тренер. 1974 — Олга Радионова, хрватско-руска глумица, ТВ водитељка и модел. 1975 — Алберт Коста, шпански тенисер. 1975 — Владимир Крамник, руски шахиста. 1977 — Фернанда Лима, бразилска глумица, модел и ТВ водитељка. 1981 — Симон Аман, швајцарски ски скакач. 1981 — Јан Хендрик Јагла, немачки кошаркаш. 1982 — Михаил Јужни, руски тенисер. 1993 — Кевин Пантер, амерички кошаркаш. 1996 — Леле Понс, америчка глумица, певачица, плесачица и модел. Смрти 1533 — Мери Тјудор, војвоткиња од Сафока, француска краљица и енглеска племкиња. (рођ. 1496) 1822 — Ернст Теодор Вилхелм Хофман, немачки писац и композитор и диригент. (рођ. 1776) 1861 — Абдулмеџид I, турски султан. (рођ. 1823) 1937 — Мијат Мијатовић, српски адвокат и певач популарне и народне музике (рођ. 1887) 1968 — Бранко Магарашевић, српски професор, класични филолог и слависта.(рођ. 1892) 1960 — Ото Ендер, аустријски политичар. (рођ. 1875) 1984 — Мишел Фуко, француски филозоф историје, образовања, теорије књижевности, филозофије науке (рођ. 1926) 1995 — Ернест Волтон, ирски физичар, добитник Нобелове награде за физику. (рођ. 1903). 1997 — Жак Кусто, француски истраживач и океанограф. (рођ. 1910) 2009 — Мајкл Џексон, америчка поп икона (рођ. 1958) 2009 — Фара Фосет, америчка глумица (рођ. 1947) Празници и дани сећања Српска православна црква слави: Преподобног Онуфрија Великог Преподобног Петра Атонског Преподобног Тимотеја мисирског Преподобног Васијана и Јона


Извор: Блиц/Региони архива вести 11.10.2017 - Naslovi.net Лончар: Нема проблема са кардиолозима у Чачаку, уложено 70 милиона динара Министар здравља Златибор Лончар негирао је тврдње да кардиолози одлазе из чачанске болнице, наводећи да су одобрене три субспецијализације за интернисте, као и да је у протекле три године у ту установу уложено 70 милиона... » Слободан Бранковић почасни грађанин Ћуприје Блиц 10.10.2017 Титула почасни грађанин Ћуприје, највеће признање, биће уручена Слободану Бранковићу председнику Атлетског савеза Србије, одлучили су данас одборници СО Ћуприја. Плакета општине биће додељена професору Милану Мају... » Последња престоница српских деспота је у Војводини, а од ње је остао само коров Средњовековна тврђава Купиник зарасла је у коров, од ње су остали само бедеми и о њој вековима нико не брине, иако су ту столовали Бранковићи. Сада би то могло да се промени захваљујући стручњацима који желе да спасу... »


Упокојила се у Господу игуманија гомионичка Јефимија | Српскa Православнa Црквa [Званични сајт] 28. Април 2014 - 8:32 Јуче у поподневним часовима, Епископи бањалучки Јефрем и бихаћко-петровачки Атанасије са многобројним свештеномонаштвом и свештенством молитвено су испратили из овога света игуманију Јефимију која је педесет и седам година бдила нам Гомионичком обитељи. У јутарњим часовима на дан празновања Живоносног источника, 25. априла 2014. године, упокојила се игуманија манастира Гомионица Јефимија (Максимовић). Мати Јефимија рођена је 13. априла1940. године у Јању, село Стројице. На крштењу је добила име Сима, у манастир одлази 1957. године са седамнаест година. Након две године искушеништва, монашки постриг примила је 11. октобра 1959. године. Игуманијом манастира Гомионица постаје 1973. године и од тада постаје велики прегаоц гомионичког сестринства. Водити сестринство кроз дуги период комунизма није било ни мало лако. Са благословом владике Јефрема сестринство, на челу са мати Јефимијом, неуморно је обнављало манастир Гомионицу. Примивши вест о њеном представљењу присећамо се радосних сусрета са њом, њеног упорног монашког херојског живота препуног искушења, њене љубави и милостивог срца. Наша Црква остаје без осведоченог члана, монахиње која је цео свој живот посветила Христу служећи у манастиру посвећеном Ваведењу Пресвете Богородице. Мати Јефимија се упокојила управо на празник прославе Пресвете Богородице (Живоносног источника). Извор: Епархија бихаћко-петровачка, www.hhsbl.org


text: Младић из Шамца о животу у карантину на зараженом крузеру | БН Младић из Шамца о животу у карантину на зараженом крузеру Здравко Бумбуловић, младић који је био члан посаде крузера "Дајмонд принцес", више од десет дана провео је у карантину у водама Јапана, јер се посумњало да су неки од путника управо на том крузеру заражени вирусом корона. Нажалост, ове тврдње су се након извјесног времена показале тачнима. Република Српска 18.02.2020 | 16:02 Здравко појашњава да је на крузеру, од момента када се посумњало да су неке особе заражене овим вирусом, био у ограниченом простору, те да се дружио само са неколико својих цимера. Међутим, како каже, све је прошло у најбољем реду. – Био сам члан посаде четири године и сада се радило о уговору на девет мјесеци. Десило се то у Јапану, међутим, ја сам настављао да обављам све послове. Остали путници су мировали, а ми смо радили. Сада се осјећам одлично и то је најбитније – истакао је Бумбуловић у разговору за "Аваз". Рекао је да су га тестирали прије два дана те да је тест показао да је негативан на вирус корона. – Компанија ме провела до аеродрома. Сјео сам у авион и слетио сам у Београд, а синоћ сам дошао у Шамац. Сада сам код куће и имам документе да сам негативан на вирус корона. Они који су негативни, јуче су распуштени. Неке су пуштали јуче, а неке задржавали. Сутра се све то задржава и празни се брод – истакао је Бумбуловић. Истакао је да су сви путници скоро па свакодневно тестирани те да, када је ријеч о држављанима БиХ, није било заражених. – Из БиХ и Србије на крузеру је било 14 људи, од којих дио њих познајем. И заиста је битно казати да нико, али баш нико није био позитиван на вирус. Имам држављанство БиХ и Србије. Морам да кажем да је велики број људи који су држављани неких европских земаља негативан на вирус корона. Мислим да је око 350 особа заражено, а брод је имао око 3.700 путника и чланове посаде. Они који су били у контакту са зараженима били су под сталним надзором. Они су све знали и камере су их пратиле. И када мислите да не прате, они прате ситуацију – додао је Бумбуловић. Дошли би ми вама, Ангела, ал' не можемо сад...морамо прво ратовати због неког пољопривредног земљишта...


text: Навршило се пет година откада су поједини житељи бошњачке националности који се суде или им се суди у Основном суду у Пријепољу почели да траже превод судских списа са српског на босански језик. До сада се због тога овде нагомилало око 140 нерешених предмета. Сазнајемо да је Министарство правде управо привело крају избор сталних судских преводилаца за босански језик, али ниједан још није стигао у пријепољски суд. Након тестирања кандидата, изабрани су два судска тумача за подручје Вишег суда у Ужицу и три за подручје новопазарског Вишег суда. О невољама пријепољског правосуђа због босанског језика, председник Основног суда у Пријепољу Милета Безаревић за „Политику“ каже да овакви предмети дуго стоје нерешени, будући да поједине странке у поступку захтевају да им се обезбеди превод на босански језик. – Има предмета који због тога по три-четири године стоје нерешени. То ствара застој, доводи странке у неравноправан положај, јер се неки поступци редовно спроводе, а други одуговлаче – каже Милета и додаје: – Ми смо тачно по материјама утврдили број предмета који су у овом суду у застоју због босанског језика. У кривичној материји 78 предмета, у парницама 36, а остало у ванпарничним поступцима. Видевши то као шансу да судски поступак одуговлаче, појединци је максимално користе. Безаревић каже да постоји парница у којој се суде два брата Бошњака. Док брат тужилац није имао посебан захтев око језика, тужени брат је затражио преводиоца. – Али улоге и жеље су се промениле кад су се та двојица нашла у извршном поступку. Онда је онај брат који је код тужбе у парници тражио превод на босански, сада разумео језик без превода, да би други, коме је раније све било разумљиво, као дужник затражио преводиоца. Такви језик разумеју по потреби. Међутим, дужни смо да поштујемо оно што у процесном закону пише: да странка може да користи свој матерњи језик у поступку пред судом, а ако не разуме језик на коме се води поступак може да тражи преводиоца – објашњава председник пријепољског суда. На питање зашто нису ангажовали Милорада Бејатовића из Новог Сада, јединог судског тумача и преводиоца за босански језик, Безаревић одговара да јесу у неким предметима. – Оне које смо му послали Бејатовић је превео и вратио суду, али он има много других обавеза, па није могао све да стигне – одговара Безаревић. Министарство правде је 29. маја ове године огласило конкурс за постављање сталних судских преводилаца за босански језик: по три преводиоца за подручја Вишег суда у Ужицу и Вишег суда у Новом Пазару. Према условима конкурса могли су се јавити они држављани Србије који имају „високо образовање за одређени страни језик или поседују потпуно знање језика са кога се и на који преводи“, уз познавање правне терминологије и задовољавање других општих услова. – Избор тумача за подручје Вишег суда у Ужицу значи њихово ангажовање и у Основном суду у Пријепољу. Тиме се активирају поступци који су у застоју, а овај проблем за убудуће бива решен – каже Милета Безаревић. Бејатовић председавао комисији Милорад Бејатовић из Новог Сада, судски тумач за босански језик и професор правних наука, обавестио нас је да је ових дана завршен избор сталних судских тумача за босански језик по конкурсу Министарства правде. – Председавао сам комисији у којој су још били професори са филозофских факултета у Сарајеву и Тузли. За новопазарски суд јавио се већи број кандидата, од којих су три изабрана, док су за подручје ужичког Вишег суда од три предвиђена изабрана два. Главни услови су били познавање језика и високо образовање, а о правној терминологији и другом сви су полагали тест провере, писмени и усмени – рекао нам је Бејатовић. На питање какве су разлике између српског и босанског језика на које су кандидати морали да обрате пажњу, овај судски тумач објашњава да су разлике мале, али да их има. – Босански језик је језик три народа у БиХ и има свој правопис, који се разликује од српског. У Босни, изузев у Републици Српској, у пракси се више користи латиница, док је у званичним списима у Србији присутнија ћирилица. У босанском има пет-шест речи за одређени појам, а у српском мање, по две-три речи. Део турцизама је више присутан у босанском, и то и у дијалекту и у правопису. Те и друге разлике тумач примењује – наводи Бејатовић. Што се тиче његових превода у пријепољском суду, он каже да је председник тог суда „направио од тога непотребну тензију и дао у јавност“. – Превео сам пет-шест предмета, а онда ми је даљи рад он забранио, из њему знаних разлога. А био сам у стању да за протекле четири године преведем и више хиљада предмета – истиче Милорад Бејатовић.


text: Нихилистички покрет Обележен је преиспитањем старих вредности, идеја и социјалних норми. Назив долази од латинске речи 'nihil', што значи ништа. Одбацивали су све религиозне и политичке ауторитете, социјалне традиције и традиционални морал. Бранили су независност појединца и шокирали су руско друштво. Захтевали су демократске реформе. Веровали су да су могуће реформе, које воде до фундаменталне промене у друштву. Означени су као агитатори, а после убиства рускога цара Александра II постали су познати као заговорници деструкције као основног начина политичке промене у Европи. За терором је посегла радикално крило нихилистичког покрета, јер су сматрали да ће појединачним терором довољно променити власт да њихове реформе постану могуће. Историја[уреди] Нихилисти су углавном били деца аристократа. Имали су приступ образовању и били су надахнути либералним идејама са Запада. Уочили су велику разлику између руског полуфеудалног друштва и земаља као што су Француска, Енглеска и Пруска. Одбацивали су све старе вредности, означавајући их као „уобичајене лажи цивилизованог човечанства“. Покрет је добио име по роману из 1862, „Очеви и синови“ од Ивана Тургењева, где је главни лик био нихилист. Нихилисти су одбијали да користе богатство својих родитеља. Видели су да је то богатство створено кметством и зато су настојали да живе животом обичних људи. Одлазили би у универзитетске градове. Нихилисти су желели да постану независни учењем и да својим знањем образују људе. Њихова кампања „одласка међу народ“ достигла је врхунац 1870их, када се појављује мноштво група, као што су „Круг од Чајковског“ и „Земља и слобода“. Постале су познате под називом покрет Народник, а следиле су филозофију народизма. Како је растао покрет народника, тако је власт одлучила да га угуши. Због тога се појавило радикално крило народника, које се залагало за тероризам. Почели су убијати представнике власти пиштољима и бомбама. После неколико покушаја убили су и руског цара Александра II Романова 1881. године. Убили су га истог дана када је донео предлог да се сазове Дума како би се спровеле нове реформе којима би се изашло у сусрет захтевима револуционара. Историјски контекст[уреди] После једног века прихватања западних идеја и вредности, развила се руска национална свест почетком 19. века и огледала се у развоју јединствене руске књижевност од стране аутора као што су Александар Пушкин и Михаил Љермонтов. Упркос растућем националном идентитету, европска мисао је наставила да врши значајан утицај на руске политичке и културне институције. Руски реформатори су настојали да се залажу за промене унутар система. После Кримског рата (1853—1856) све више се почиње ширити нихилизам. Нихилисти из 1850их и 1860их сукобљавали су се са пронемачки оријентисаним либералима. Оба типа реформатора сукобљавала се са славенофилима, који су веровали да решење за Русију лежи у руској традиционалној духовности. Фјодор Михајлович Достојевски је у свом роману „Зли дуси“ (1872) песнички описао сукоб између три групе. Политичка филозофија[уреди] Нихилизам није био политички покрет него култура младих. Међутим довео је до политизације и радикализације младих. Нихилистичка политичка филозофија одбацивала је све религиозне и политичке ауторитете, социјалне традиције и традиционални морал. Њихова идеја је била слобода, као крајњи идеал. На тај начин могу личити на екстреман облик анархизма, али без револуционарног програма или стратегије. Нихилизам личи на анархизам али постоје разлике: - Нихилизам не сматра да је држава апсолутно лоша. Сматрају се могућим реформе, које воде до фундаменталне промене у друштву. Код анархиста то није случај. - Нихилизам одбацује систем ауторитета и социјалне конвенције на културној линији. Анархизам има политичку стратегију са револуционарним програмом. - Као политички феномен нихилизам је био руски феномен. Нихилистички покрет се разликује од филозофског концепта нихилизма, који дословце значи „веровати у ништа“, а који сматра да људска егзистенција нема сврху или значење. С друге стране руски нихилисти имају јака веровања и спремни су и живот да жртвују. Они су веровали само да постојећа власт нема вредност. Извори[уреди] - Kropotkin, Peter. Memories of a Revolutionist. - Berkman, Alexander. Prison Memoirs of an Anarchist. - George Kennan and the Russian Empire: How America’s Conscience Became an Enemy of Tsarism by Helen Hundley - Wasiolek, Edward. Fathers and Sons: Russia at the Cross-roads. New York: Twayne Publishers, 1993. ISBN 0-8057-9445-X


Плућа и уста су им такође развијенија


text: Бодеж |Овај чланак не цитира никакве референце или изворе. Молимо помозите да овај чланак буде поправљен додавањем навода из поузданих извора. Садржај непоткрепљен изворима може бити доведен у питање, а потом и уклоњен. - За истоимени филм по роману Вука Драшковића, погледајте Нож (филм). Нож или бодеж је хладно оружје са једном или две оштрице које служи као споредно оружје у блиској борби. Историја[уреди] Као и ратна секира нож је настао од праисториског алата. У почетку су прављени од камена (кремена), слоноваче или костију. Као оружје се користи још од настанка најранијих цивилизација. Ножеви се појављују у бронзаном добу око 3000 година п. н. е. као претеча мача. Ту се у ствари ради о најстаријем оружју које се развијало још о палеолиту. Познати су ножеви пре приближно 20.000. године п. н. е. У првим формама није ишло о ништа друго осим о елипсоидном или клинастој врсти канџе које је тако одваљено да ствара врх и оштрицу. Задња страна која је била одређена да се формира дршка била је тупа. Поступно је дршка специјално формирана да одговара длану. Ножеви су били израђивани из разних материјала од којих се могла направити оштрица, као дрва, кости, рог а познати су и од полудрагих камења као ахат, нефрит који се се употребљавали приликом обреда. Откривање метала настале су могућности веће употребе различитог облика ножа и употребљавали су се материјали који су били подобни за орнаментална украшавања. Први употребљани материјал био је бакар која је била прилично мекана да би се добило оружје али је ковање довело до сазнања да се може отковати оштра оштрива и врх. Да би овакво оружје било довољно снажно и чврсто оно се ковало у скоро троугластим облицима. Приближно око 2.000.-те године п. н. е. бронза је постепено уступила место гвожђу које је било једноставно за израду али је било још увек јако мекано. Бољи резултати су се добијали када се пронашло како очврснути оштрицу очеличавањем и понављаним ковањем. Челик је био у употреби све до 12. века када је техником исковавања у неколико појасева и када је откривен начин да оштрица може да се оштри и остане у оваквом стању. Употреба[уреди] Скоро на самом почетку историје старог Египта, постојали су украсни ножеви који су служили разним церемонијама. У почетку су имали златне балчаке, а касније јављају још украшенији ножеви различитих облика. Њих су носили Египатски официри као знак своје моћи, док је египатска војска била опремљена обичним ножевима. Ножеви су увек сматрани секундарним или чак терциалним оружјем, а користили су их Византијци, Римљани, антички Грци, Спартанци, Персијанци... Римљани су направили такозвани пугио (лат. pugio) који су користили њихови легионари. Нож је био веома популаран за извршење атентата, јер је био мали и тешко се дао приметити. Међутим за време Наполеонских ратова, Америчког грађанског рата и Првог светског рата нож се враћа у употребу у новом, посебном облику названом бајонет (фр. baïonnette). Монтирањем бајонета на врх пушке она је могла да се употреби и за убадање, попут копља.