text: Il provvedimento è disponibile nelle seguenti lingue: На основу члана 2 Закона о Српској православној цркви и члана 7, 31, 85 тачке 5, 230 и 250 Устава Српске православне цркве, Патријаршиски савет прописује УРЕДБУ о управи, руковању, контроли и надзору црквених фондова, задужбина (заклада) и добара. ОПШТЕ ОДРЕДБЕ Члан 1 Пословање код свих црквених фондова, задужбина и добара воде се тако да се њихова главница никако не крњи, већ по могућству повећава. Члан 2 На што ће се трошити приход ових установа, ако то основним завештањем није јасно одређено, регулисаће се њиховим правилима, а на друге сврхе не могу се њиховим правилима, а на други сврхе не могу се употребљавати, осим ако се намена тих установа, у смислу члана 257 Устава Српске православне цркве, друкчије одреди. Члан 3 Уколико се крајем године појави вишак у приходима и расходима, употребиће се за ојачање главнице и стварање резерве за одржање и повећање вредности те установе, ако није друкчије предвиђено у основном завештајном документу или у специјалним правилима. Члан 4 Сваки фонд, свака задужбина и свако добро претпостављају посебни рачунски објекат и њима се, као и њиховим приходима и расходима, посебно и рукује. Ако фонд или задужбина има у својој активи и непокретности, свака врста активе води се и показује одвојено. Члан 5 Рачунске књиге воде се тако, како ће се увек и у свако доба моћи да види и стање благајне и стање свих осталих делова имовине. Члан 6 Рачуноводне књиге воде се по начелима и одредбама Уредбе о рачуноводству Српске православне цркве. Члан 7 Пословна година код црквених фондова, заклада и добара поклапа се са црквеном буџетском годином. Члан 8 Вредност имовине као и све промене у вредности имовине морају се у рачунским књигама тачно показати. Члан 9 За буџете ових установа важе прописи Уредбе о рачуноводству Српске православне цркве, уколико су ове установе самосталне и не улазе у састав буџета оног тела које њима рукује и управља. Члан 10 Руководиоци и рачунополагачи код црквених фондова, задужбина и добара могу бити: црквене власти, црквена надлештва и нарочито овлашћени одбори или лица, што се регулише њиховим правилима. Члан 11 Управе односно руковаоци и рачунополагачи дужни су: а) да се о повереним установама старају као добри домаћини; б) да се старају да се приходи троше само на намењене сврхе; в) да се старају да се сви приходи прикупљају тачно на време (закупи, купони, камате итд). г) да се расположива готовина на време улаже на чување и приплод и д) да воде потребне књиге и полажу рачуне о раду и да састављају биланс. Члан 12 Уколико овим установама рукује нарочита управа, дужна је да води и књигу „Записник седница“, у који ће бележити целокупан рад на седницама. Члан 13 О свакој промени или проширеној намени појединих установа морају се благовремено известити и односни руковаоци. Члан 14 У погледу пословања овим установама и у погледу дужности и права њихових управљача, рачунополагача и руковалаца вреде прописи Уредбе о рачуноводству Српске православне цркве. Члан 15 Правилима о управљању појединим фондовима, задужбинама и добрима не могу се мењати рачуноводни прописи ове Уредбе и Уредбе о рачуноводству Српске православне цркве. Члан 16 Сви фондови и задужбине морају бити убележени у фондовске односно задужбинске регистре, а црквена добра у инвентар. Члан 17 Фондовске и задужбинске регистре и инвентаре добара води Патријаршиски управни одбор за опште установе Цркве преко своје Канцеларије под чијом су контролом исти; Епархиски управни одбори за установе својих Епархија, а Црквеноопштински одбори за њихове установе, под контролом надлежних црквених власти. Управна канцеларија води ове регистре за све фондове, задужбине и добра која су својина целе Цркве. Члан 18 Сваки новоосновани фонд или задужбина мора се објавити у службеном листу Српске православне цркве. Тако исто објављиваће се и годишња стања свих фондова и задужбина (члан 94 тач. 9 УСПЦ). Члан 19 Где пословање новцем то нарочито изискује, могу се увести специјалне благајне са благајником, као и руковаоци појединих објеката и режисери. Рад ових прописан је Уредбом о рачуноводству Српске православне цркве. Члан 20 Чим се прими и одобри нова задужбина или фонд, морају се одмах предузети мере да се они заштите и да се изврши пренос својине законским путем. Члан 21 О своме пословању ова односна тела састављају рачуне расхода и прихода и рачуне изравнања. На крају године ови се билансом објављују у службеном листу. Државни папири од вредности рачунају се у билансу према берзанском курсу последњег дана рачунске године. Члан 22 Књиге које треба водити јесу: - Дневник касе у који се уписују посведневно сва примања и издавања; - Патријалник у који се најпре уписују целокупна имовина и затим се према дневнику касе разводе по партијама све промене и кретања имовинског стања; - Инвентар покретне и непокретне имовине; - Аманетник за пријем и предају новца и аманета, уколико се не служи организацијом Поштанске штедионице, и - Деловодни протокол у који се заводи сва преписка и сви налози и расписи. Према потреби могу се увести и друге књиге, о чему решава Управа. Члан 23 О задужењу, оптерећењу, отуђењу, замени и закупу имовине свих установа решава управни одбор ако га има, или тела која њима управљају, а коначно одобравају надлежне власти по Црквеном уставу, уколико то није односним Правилима друкчије наређено. Члан 24 Управни одбор односно тела или лицакоја рукују фондовима, задужбинама и добрима, подносе годишњи извештај о своме раду заједно са билансом, тј. са рачуном расхода и прихода и рачуном изравнања, црквеној власти под чијом контролом стоје. Ове црквене власти састављају своје годишње извештаје о стању свих фондова на својој територији и шаљу их Патријаршиском управном одбору који саставља општи годишњи извештај за све фондове на територији Српске православне цркве и штампа га у службеном листу. Члан 25 Ако се из фондова и задужбина одобравају и зајмови, они морају бити уз хипотеку на првом месту у судске књиге уведени. Правилник који ће за то прописати Патријаршиски управни одбор одредиће посебни поступак о томе. О њиховим дужницима морају се водити засебни рачуни. Члан 26 Ако се расположива готовина улаже у хартије од вредности, може се то учинити само ако се улаже у хартије државне, црквене и државом гарантоване. Члан 27 Новац – готовина – у касама не сме се држати бесплодно, већ се мора давати на приплод првенствено црквеним финансиским установама, затим Државној хипотекарној банци или Поштанској штедионици. Уложне књижице или потврде о давању на текући рачун, чуваће се у каси као готов новац. Приход од камата књижиће се у каси као ванредан приход. I О ЦРКВЕНИМ ФОНДОВИМА Члан 28 Ради олакшања свога пословања Српска православна црква може, према потреби и материјалним средствима, оснивати и црквене фондове са нарочитом наменом у црквене сврхе (члан 252 УСПЦ). Члан 29 Фондови се могу оснивати: а) за опште потребе Српске православне цркве и б) за посебне потребе њених саставних делова, завода и установа (члан 252 УСПЦ). Члан 30 Фондове могу оснивати: а) Патријаршиски управни одбор за опште потребе Српске православне цркве (члан 94 тач. 17 УСПЦ); б) Епархиски савет (члан 136 тач. 9 УСПЦ), по предлогу Епархиског управног одбора за посебне потребе Епархије; в) Црквеноопштински савет, по предлогу црквеноопштинског управног одбора (члан 185 тач. 8 и 9 УСПЦ) на посебне потребе црквене општине и г) црквени заводи и установе свака за своје потребе. Члан 31 Оснивање фондова као и њихова Правила одобрава коначно Патријаршиски управни одбор (члан 254 УСПЦ). Члан 32 Правила фонда морају садржавати ове одредбе: - ко оснива; - име – назив – фонда; - седиште фонда; - имовина намењена фонду; - сврха – намена – фонда која мора бити тачно и јасно изражена; - ко ће фондом управљати, нарочити одбор или тело, за чије се сврхе и установљава; - какав је надзор предвиђен; - начин заступања пред влашћу и пред трећим лицима и - ликвидација. Члан 33 За образовање једног фонда морају се претходно осигурати потребна материјална средства у потпуности, једном за свагда или делимично, ако се жели постепено улагање за дужи низ година, док се не достигне једна утврђена сума. Члан 34 Фондовима могу управљати сва црквена тела и установе, према томе коме су поверени. Тако фондовима могу руковати: Свети архијерејски синод (члан 64 тач. 24 УСПЦ); Патријаршиски управни одбор (члан 94 тач. 6 УСПЦ), Епархиски управни одбор (члан 146 тач. 2 УСПЦ), Црквеноопштински управни одбор (члан 194 тач. 8 УСПЦ) и заводи и установе (члан 252 УСПЦ). Члан 35 Чим Патријаршиски управни одбор одобри оснивање једног фонда и његова правила, наредиће одмах да се и имовина тога фонда преда управи дотичног фонда на управу и руковање. Пријем и предаја врши се комисиским путем. За тачност пописа чланови комисије одговорни су материјално, морално и кривично. Члан 36 Управљачи фондова морају годишње подносити стања фондова надлежнима, ради објављивања у службеном листу. II О ЦРКВЕНИМ ЗАДУЖБИНАМА Члан 37 Српске црквене задужбине (закладе) су оне установе које су поједини добротвори основали или их буду оснивали, са одређеном наменом за верске, црквено-просветне, добротворне или друге потребе Српске православне цркве или појединих њених саставних делова, завода и установа (члан 253 УСПЦ). Исто тако црквене су задужбине и оне које нису намењене црквеним потребама и циљевима, али су поверене на управу и руковање цкрвеним властима, заводима и установама (члан 253 УСПЦ). Члан 38 Задужбина се може основати: - приватном исправом коју је оснивач својеручно написао, потписао и датирао; - приватном исправом овереном од суда, управне власти или јавног бележника; - изјавом воље коју је оснивач дао код управне власти или јавног бележника и о којој је службено састављен записник односно бележнички спис и - наредбом своје последње воље. Члан 39 У исправи којом се оснива црквена задужбина треба да се означи: - назив задужбине; - сврха – намена – задужбине; - имовина која је тој задужбини намењена; - седиште задужбине; - ко ће и како њоме управљати; - какав се надзор предвиђа и - начин заступања пред властима и пред другим лицима (члан 55 ове Уредбе). Члан 40 Управа задужбином може се поверити како физичким тако и правним лицима. Ако назив и управа не би били јасно означени у основном акту, одредиће то Патријаршиски управни одбор. Управа задужбине може се састојати од 3 – 5 чланова, ако у основном писму задужбине (чл. 38 ове Уредбе) није друкчије одређено. Члан 41 Ако у случају тачке 2 члана 38 ове Уредбе оснивач за живота преда исправу о оснивању задужбине којој црквеној власти, она ће је доставити Патријаршиском управном одбору. Предаја основног акта може бити и преко пуномоћника па и после смрти оснивачеве. Члан 42 Оснивач ће саставити Правила (Статут) задужбине, а ако он то не учини, саставиће их Патријаршиски управни одбор. Члан 43 Оснивање задужбина и њихова Правила одобрава Патријаршиски управни одбор. Основни акт задужбине неће се одобрити ако је сврха задужбине немогућа или ако су завештана средства за намењену сврху сасвим недовољна, правно или морално недопуштена, или је противна верским правилима и начелима, или је очигледно неозбиљна и не би за њу посојао никакав разборити разлог. Члан 44 Као седиште задужбине, ако оно није означено, сматра се место у којем се налази управа задужбине и према томе се одређује надлежна судска власт уколико не би нарочито што друго било одређено. Члан 45 Кад је Патријаршиски управни одбор оснивање задужбине примио и одобрио, онда се сматра да она правно постоји од тренутка, кад је изјава о оснивању задужбине предата црквеној власти (члан 41 ове Уредбе) односно как је потписан записник или састављен бележнички спис, или ако је основана наредбом последње воље, од дана смрти (члан 38 тач. 3 и 4 ове Уредбе). Члан 46 Патријаршиска управна канцеларија о свима задужбинама код Српске православне цркве води нарочити Задужбински регистар. У овај регистар уводи се извод из акта о оснивању задужбине (назив, сврха, имовина, име оснивача, управа задужбине итд. Члан 47 Оснивач задужбине не може без пристанка Патријаршиског управног одбора ни у чему мењати правила једном већ одобрене задужбине. Члан 48 Чим се Патријаршиском управном одбору поднесе акт о оснивању задужбине, он ће одмах преузети све мере да се имовина задужбине обезбеди и сачува. Члан 49 Пошто се заврши сав поступак и задужбина одобри, предузеће задужбинску имовину одмах управа задужбине, осим ако што друго није наређено у основном акту. Предаја имовине управи врши се комисиски и по списку, по могућству са што тачнијим описом ствари. Ако одговорна лица не би извршила предају задужбинске имовине, одговараће за штету која би услед тога настала за задужбину. Члан 50 Црквена задужбина, основана по прописима ове Уредбе правно је лице. Њена имовина не може се ни на шта друго употребити, осим на оно чему је и како намењена (чл. 256 УСПЦ). Члан 51 Али ако се у току временa покаже да је остварење сврхе задужбине постало немогућно, или је престала потреба за коју је одређена, Патријаршиски савет, у споразуму са Светим архијерејским сабором, а по предлогу Патријаршиског управног одбора и по саслушању оснивача, ако је жив, може одредити задужбини другу сличну сврху или је сјединитиса другом по сврси сродном задужбином, тј. ако у основном акту није шта друго за овај случај одређено (члан 256 УСПЦ). Одлуку о промени намене задужбине, ако је оснивач умро, одобрава Краљ на предлог надлежног Министра (члан 257 УСПЦ). Члан 52 Намена постојећих задужбина може се проширити на исте потребе у целој Српској православној цркви и њеним саставним деловима. О томе решава Патријаршиски савет на предлог Патријаршиског управног одбора а у споразуму са Светим архијерејским сабором. Члан 53 Ако средства неке задужбине постану недовољна, односно нема изгледа да ће у догледном времену постати довољна за остварење сврхе, може се њезина намена смањити или се та задужбина припојити другој са сродном сврхом. О томе решава Патријаршиски савет на предлог Патријаршиског управног одбора, а у споразуму са Светим архијерејским сабором. Члан 54 Управа задужбине има дужност да води све послове задужбине самостално и као добар домаћин а у границама ове Уредбе и Правила дотичне задужбине. Ако управа немарним, несавесним и противзаконитим радом нанесе штете задужбини, одговара по грађанском а евентуално и по кривичном закону. Члан 55 Управа заступа задужбину према трећим лицима и према властима, уколико је за то овлаштена од Патријаршиског управног одбора који је у првом реду надлежан да заступа задужбину код суда и других власти. Основним актом или Правилима може бити наређено, да имају право заступања само одређени чланови Управе. У таквом случају треба да су такви чланови уписани у задужбински регистар. Члан 56 За правну вредност закључака, управе, потребна је већина гласова на седници управе присутних чланова управе уколико Основним актом Задужбине или Правилника није шта друго наређено. При једној подели гласова, одлучује глас председавајућег члана. За случај, када је који члан управе односно његов брачни друг или сродник по крви до четвртог степена и тазбини до другог степена заинтересован у правном послу или спору између њега и задужбине, нема он право гласања или заступања уколико се тиче тога правног посла или спора. Ако је Управа задужбине поверена којој црквеној власти, задужбину ће код других власти заступати црквени правобранилац. Он се у том случају има држати прописа који вреде за ову власт, а нарочито наређења Патријашиског управног одбора, као и основног акта и правила дотичне задужбине. Члан 57 Не могу бити чланови задужбинске управе: - лица која немају пуних 25 година живота осим ако је оснивач задужбине поставио лице испод тих година, али оно мора бити пунолетно; - лица која су под старатељством или под стечајем као и лица осуђивана због кривице из користољубља или због повреде јавног морала; - службеници који по Уредби врше контролу над задужбинама; - лица која су била у осведоченом непријатељству са оснивачем задужбине, и - лица која припадају кругу оних којима су намењене користи задужбине. Члан 58 Упражњена места чланова задужбинске управе попуњавају се према одредбама Основног акта Задужбине и Правила, а ако там није ништа одређено, попуњавају се закључком првостепене надзорне црквене власти. Ако задужбина остане без управе, нову Управу поставиће Патријаршиски управни одбор, осим ако Основним актом или Правилима није шта друго предвиђено. Ако је оснивач одредио чланове управе по положају, могу они у случају потребе предложити да се управа прошири новим члановима који не би били постављени по положају него по нарочитом споразуму између првостепене надзорне власти и задужбинске управе. Члан 59 Задужбинско имање одржаваће се из редовних прихода задужбине. Ако би за одржавање или унапређење тога имања било потребно чинити издатке смањивањем задужбинског имања, потребно је одобрење и Патријаршиског савета. Ако би управни трошкови заједно са трошковима за помен оснивача задужбине прелазили 10% прихода задужбинског имања, потребно је одобрење Патријаршиског савета. Ако награду задужбинској управи није одредио сам оснивач а постоји потреба за то, одредиће је она црквена власт која води непосредни надзор над задужбином, према природи и величини посла задужбине. Одлуку о томе одобрава Патријаршиски управни одбор. Ако је управа задужбине поверена којој црквеној власти, не могу се њеним чиновницима из прихода задужбинског имања давати никакве награде за вршење послова скопчаних с управом задужбине, сем ако друкчије није наредио оснивач. Члан 60 Ако нека задужбина нема својих правила, прописашће их Патријаршиски управни одбор. Члан 61 Свака готовина која по исплати свих трошкова задужбине преостане, има се предавати на приплод првенствено црквеној финансиској установи, а у недостатку ове Државној хипотекарној банци, Поштанској штедионици или самоуправном новчаном заводу, осим ако друкчије није наређено у Основном акту или Правилима. Како ће се готовина коначно употребити, зависиће од прописа Правилника. Ко држи новац задужбински из личне користи бесплодно, накнадиће неплаћену камату задужбини и одговараће по грађанском, евентуално и по кривичном закону. Члан 62 За задужење, оптерећење, замену или отуђење непокретних добара, давање непокретних имања под закуп и за пријем наслеђа без пописа, поступа се по прописима Устава Српске православне цркве. Члан 63 За улагање задужбинске имовине у непокретности, у папире од вредности, управа је дужна држати се Правила. Сва новчана пословања задужбине треба упућивати преко Поштанске штедионице и њених филијала. Члан 64 Задужбинска управа подноси непосредној надзорној црквеној власти годишњи извештај о своме раду, заједно са билансом, а све епархиске надзорне власти Патријаршиском управном одбору. Патријаршиски управни одбор објављиваће ове извештаје у Службеном листу Српске православне цркве (члан 94 тач. 9 УСПЦ). Члан 65 Непосреднса надзорна власт може образложеним решењем по извршеном претходном поступку казнити било целу управу било поједине њене одговорне чланове у случају повреде прописа ове Уредбе и односних Правила опоменом, укором или новчаном казном у корист касе задужбине. А ако задужбином управља црквена власт, може она тражити да се против одговорних чиновника поступи дисциплински. А против саме власти поступиће виша претпостављена црквена власт. Казне подлеже одобрењу више претпостављене управне власти. Ова се казна независно од њихове одговорности по грађанском или кривичном закону. Првостепена надзорна црквена власт може управу односно њезине одговорне чланове и разрешити од дужности после краће кривице. Члан 66 Сви управни одбори врше све послове по овој Уредби преко својих канцеларија. III О ЦРКВЕНИМ ДОБРИМА Члан 67 Црквена су добра покретна и непокретна имовина црквена. Она могу бити као општа имовина Српске православне цркве или као својина појединих Епархија, манастира, црквених општина, црквених задужбина и самосталних установа и фондова. Члан 68 О сваком црквеном добру воде се засебне књиге и засебно показују расходи и приходи по одредбама Уредбе о рачуноводству Српске православне цркве. Члан 69 Црквеним добрима управљају надлежни наредбодавци по односним црквеним буџетима којима и припадају и то непосредно или преко овлашћених управљача и руковалаца. Члан 70 Расходи за одржавање добра показују се у буџету као материјални расходи и они не повећавају његову вредност. Инвестициони расходи показују се као имовина дотичног добра. Члан 71 Црквена добра служе само за потребе цркве и црквене управе. За уступање добра на употребу другоме, потребно је одобрење тела које је у Уставу Српске православне цркве предвиђено за одобрење закупа. Члан 72 Црквене власти и управљачи дужни су старати се да се црквено добро што боље искористи. Добро које црква не може сама да користи треба издавати под закуп где год је то могуће. Издавање под закуп може бити надметањем или непосредно погодбом. Члан 73 Ако међу добрима има и шуме, мора се о шуми водити рационално газдинство како у погледу подизања и подмлађивања тако и у погледу експлоатисања шуме. Члан 74 Уопште треба настојавати да црквена добра буду и угледна добра. Члан 75 О добрима издатим под закуп, управљачи ће се старати да закупац закупљено добро користи тако, како га неће упропашћивати. Са закупцем се мора закључити уговор о закупу у који треба унети све услове и што подробније описати стање закупног добра. Уговор закључује тело које дотичним добрима управља. Члан 76 Ако се неко добро не може да изда под закуп а не може да се ни за шта друго употреби и само је на штету цркве, треба га, ако се може другим заменити или продати по одобрењу надлежне власти а новац истој сврси наменити. Члан 77 О црквеним добрима воде се инвентари и то: а) за некретнине Инвентар некретнина; б) за покретности Инвентар покретности; Инвентар покретности треба делити на: а) Инвентар канцелариског материјала, прибора и намештаја; б) Инвентар покретности за остале трајније црквене покретности које су и веће вредности (прибор и спрема у храмовима). Члан 78 Инвентаре састављају оне власти и органи, који добрима непосредно управљају (члан 246 УСПЦ). Инвентаром рукују благајници или овлашћена лица. Члан 79 За материјал или робу при храмовима која се продаје (свеће, восак итд.) воде се магацинске књиге у којима ће се показивати стање сваке врсте предмета посебно, како по вредности тако и по количини, тежини, броју комада итд. Члан 80 У магацинске књиге бележиће се роба по цени коштања кад се роба прима, а кад се продаје, бележиће се по продајној цени. Разлика у продајној и куповној цени показаће добит. Члан 81 За свако добро, покретно и непокретно, мора постојати и доказ о својини (тапија, извод из земљишне књиге, фактура). Докази о својини имају се чувати у каси, нарочито тапије. Члан 82 За закупе, задуживања, оптерећивања, отуђивања и замењивања имања и отписивања потраживања, расходовање ствари и томе слично вреде одредбе Устава Српске православне цркве. Члан 83 Уступање добра из управе једног у управу другог надлештва врши се по последњој вредности која је у Инвентару. Члан 84 За дозиђивање и поправке на црквеним добрима треба претходно утврдити шта треба уредити, и израдити планове, па тек онда покренути поступак за одобрење и извршење радова. Члан 85 Сва црквена добра осигуравају се од пожара. Начин где ће се и како вршити осигурања од пожара, предвиђа нарочита Уредба. Члан 86 Ако се црквена добра, нарочито манастирска, употребе за летовалишта приход од тога исказаће се одвојено. Члан 87 Црквена добра и њихови приходи употребљавају се на опште или на посебне црквене потребе и не могу се на друге сврхе употребљавати (члан 244 УСПЦ). IV О НАДЗОРУ И КОНТРОЛИ Члан 88 Непосредну и редовну контролу врше тела или лица која управљају фондовима, задужбинама и добрима, по одредбама Уредбе о рачуноводству Српске православне цркве. Члан 89 Тела која су одобрила оснивање фондова, задужбина и добара и воде надзор над њима, дужна су бар једанпут годишње да прегледају целокупан њихов рад. Члан 90 Врховни надзор и контролу над свима фондовима, задужбинама и добрима на целокупној територији Српске православне цркве и без обзира на њихову намену, врши Патријаршиски управни одбор. Члан 91 Ако код неких фондова и задужбина по њиховим Правилима постоје надзорни органи, дужни су они да полугодишње врше преглед да се уверавају о правилном раду и пословању а за то носе и пуну одговорност. Члан 92 Контролу послова фондова и задужбина може вршити и Главна контрола, али само по захтеву црквених власти (члан 2 Закона о Српској п. ц.) Члан 93 Контролисање се састоји: а) у прегледу касе, б) у прегледу свих књига, в) у прегледу предмета, материјала и добара, г) у погледу прихода и расхода и да ли се расходи врше само на оно на што су намењени, и д) у прегледу целокупног пословања. Члан 94 О резултату нађеног стања прегледачи су дужни да поднесу исцрпан извештај ономе који је преглед наредио. Овај ће у случају ма какве неправилности предузети мере за заштиту црквених интереса. ПРЕЛАЗНА НАРЕЂЕЊА Члан 95 Сви фондови и задужбине и добра која се затеку на дан ступања ове Уредбе на снагу, морају се прилагодити овој Уредби. Исто то важи и за све црквене, манастирске епархиске, свештеничке и друге фондове, капитале и задужбине који се буду преузели од државних органа сходно чл. 268 Устава Српске православне цркве. Патријаршиски управни одбор извршиће ревизију свих фондова и задужбина и учинити све да би се што пре прилагодили овој Уредби. Члан 96 Ако се код појединих фондова, задужбина и добара нису водиле правилне књиге и не зна се вредност појединих објеката, има се комисиским путем извршити попис и процена а по комисиском извешћу извршиће се и потребно књижење. Ако не достају Правила, имају се израдити. Ако нису регистроване, имају се увести у фондовски односно Задужбински регистар. Члан 97 Ова Уредба ступа на снагу када се објави у службеном листу Српске православне цркве. ________________ Патријарх српски, ВАРНАВА


source: CulturaX

text: 22/10/2021 | 22:58 | Аутор: СРНА Припадници Агенције за истраге и заштиту пронашли су вечерас пола килограма амфетамина у једном стану на подручју Сарајева и ухапсили једно лице. Из СИПА су навели да је у питању наставак истражних активности у предмету кодног назива "Унија" у оквиру којег су на подручју Сарајева извршили претрес стана, осталих просторија и покретних ствари, које користи осумњичено лице, која је вечерас лишено слободе. Поред дроге, приликом претреса пронађена су два пиштоља и један мобилни телефон. Ухапшено лице биће спроведено у просторије СИПА ради криминалистичке обраде и испитивања у својству осумњиченог. Против ухапшеног лица биће поднијет извјештај Кантоналном тужилашву Кантона Сарајево за кривична дјела посједовање и омогућавање уживања опојних дрога и недозвољено држање оружја или експлозивних материја. Узимајући у обзир да је оперативна акција реализована по наредби Суда и под надзором Тужилаштва БиХ, овим институцијама ће бити поднесен извјештај о наведеним активностима. Оперативна акција реализиована је у сарадњи са полицијским службеницима Министарства унутрашњих послова Кантона Сарајево и Федералне управе полиције.


source: fineweb

text: Мишел Фуко |Овај чланак или његов део не цитира никакве референце или изворе. Молимо помозите да овај чланак буде поправљен додавањем навода из поузданих извора. Садржај непоткрепљен изворима може бити доведен у питање, а потом и уклоњен.| |Мишел Фуко| |Пуно име||Пол Мишел Фуко| |Информације| |Датум рођења||15. октобар 1926.| |Место рођења||Поатје (Француска)| |Датум смрти||25. јун 1984. (57 год.)| |Место смрти||Париз (Француска)| |Рад| Мишел Фуко (фр. Michel Foucault; Поатје, 15. октобар 1926 — Париз, 25. јун 1984) француски филозоф. Држао је катедру на College de France коју је назвао „Историја система мишљења“. Његова дјела су имала огроман утицај на хуманистичке и друштвене науке друге половине 20. вијека. Његов рад се односи на области филозофије историје, културних студија, социологије, образовања, теорије књижевности, филозофије науке као и на многе друге. Фуко је познат по својим критикама друштвених установа свих врста, понајвише психијатрије, медицине и казненог система, као и по својим идејама историје сексуалности. Његове опште теорије које се тичу моћи као и односа знања и моћи, као и идеје о говору у односу на историју западне мисли су широко примјењиване и расправљане. Коментатори и критичари савременици често су описивали Фукоов рад као постмодернистички или пост-структуралистички. У току шездесетих, често је довођен у везу са структурализмом. Иако је у почетку прихватао овај опис, Фуко је касније истицао своју удаљеност од структуралистичког приступа, истичући да, за разлику од структуралиста, он није усвојио формалистички приступ уметности. Није прихватао чак ни сврставање у постмодернизам, говорећи да би радије расправљао о дефиницији „модерности“. Садржај Биографија[уреди] Младост[уреди] Фуко је рођен 1926, у Поатјеу, у Француској, као Пол Мишел Фуко, у познатој провинцијској породици. Отац му је био познат хирург. Касније из непознатих разлога избацује Пол из свог имена. Похађа језуитски универзитет “Свети Станислав“. Након рата Фуко се укључује у престижну “École Normale Supérieure“ из Улма, која традиционално уводи на широка врата у академску каријеру у Француској. Фукоов живот у “École Normale Supérieure“ је био тежак — патио је од акутне депресије, чак је покушавао самоубиство. Посјећивао је психијатра. Можда је ово један од узрочника његовог каснијег бављења психологијом. Чак уз философску диплому добија и диплому из области психологије, која је у то вријеме била новитет као занимање у Француској. Фуко приступа француској комунистичкој партији од 1950. до 1953. Са партијом га упознаје Луј Алтисер, који му је у то вријеме ментор. Напушта партију забринут Стаљиновим поступцима у Совјетском Савезу. У њеном раду никада није активно учествовао. Рана каријера[уреди] После кратког периода предавања у “École Normale Supérieure“, прима се положаја на Универзитету у Лилу у гдје од 1953. до 1954. предаје психологију. Године 1954. објављује прву књигу Менталне болести и личност, које се касније одриче. Убрзо постаје јасно да Фуко није заинтересован за каријеру професора, тако да се сели из Француске на један дуг период. 1954. је делегат за културу при Универзитету у Упсали у Шведској. 1958. напушта Упсалу да би на кратко зузео позицију у Варшави и Универзитету у Хамбургу. Враћа се у Француску 1960-те године како би завршио докторат и почео са радам на катедри за философију на Универзитету “Клемон – Фернан“. Тамо упознаје Данијела Деферта, са којим живи у вези до краја живота. 1961. докторира прилажући двије тезе како је то уобичајено у Француској: главна теза названа Folie et déraison: Историја лудила класичног доба и секундарну тезу која је укључивала превод и коментар Кантове антропологије са прагматичке тачке гледишта. Folie et déraison (Историја лудила) веома је добро прихваћена. 1963. објављује Рођење клинике, и реизање дијела из 1954 (сад названо Менталне болести и психологија) којих се касније по други пут одриче. Након што је Деферт послат у Тунис у војну службу, Фуко се премјешта на Универзитет у Тунису 1965. 1966. године објављује Ријечи и ствари, која стиче огромну популарност упркос тежини. Ово се одиграва у јеку интереса за структурализам па Фуко бива сврстан са посљедњим таласом мислилаца какви су Клод Леви Строс па и Жан-Пол Сартр. У јесен 1968. враћа се у Француску, гдје објављује L'archéologie du savoir (Археологија познања) као одговор критичарима – 1969. После 1968: Фуко активиста[уреди] Након 1968, француска влада прави експериментални универзитет у Венсену. Фуко постаје први декан философске катедре у децембру те године, постављајући већином младе љевичарске академике, а радикализам једног од њих (Џудит Милер) доводи до повлачења акредитације катедри. Фуко такође учествује у студентским протестима и тучама студената са полицијом. Године 1970. бива изабран у најпрестижније француско академско тијело Универзитета Француске као професор на Историји система мишљења. Политички је сада више ангажован. Помаже да се оснује Затворска информациона група, као начин да се чује глас затвореника. Дијело Надзирати и кажњавати резултат је таквих интересовања. Позни Фуко[уреди] Седамдесетих година политички активизам у француској опада, и већина Маоиста (међу којим а је био и Деферт) окрећу се супротној идеологији, постајући такозвани Нови философи, често цитираући Фукоа као највећи утицај на њих. У овом периоду Фуко почиње писати Историју сексуалности, коју никад не завршава. Почиње да проводи доста времена у САД, будући универзитетски ангажован на Берклију, док у Сан Франциску активно учествује у хомосексуалној култури. На тај начин, највјероватније, оболијева од ХИВ-а, прије него што болест добија свој званични опис. Умире од болести везане са ХИВ-ом у Паризу 1984.


text: Vojvoda Prijezda Победом Владислава Миловановића 83 на председничким избормима поново су актуелизована питања односа еСрбије и еБосне, односа стварног живота и игре, односа ''правих Срба'' и ''несрба''. Вратила се делом на власт екипа која је радила ТО Босне својевремено, окупљена у ДСС – Демократској странци Српске, наравно појачана друштвом из СЗР и НСС. Осећам неку потребу да напишем пар редова о свом виђењу целе ове ситуације. Основна разлика између ове екипе и мене је гледање на однос стварни живот – игра. Када бих се у овој игри водио својим ставовима из стварног живота, вероватно ми неке ствари које ради ова екипа не би ни сметале. (Наравно, овде не мислим на Десертове крађе, Симијонино испразно филозофирање, Брдарево троловање, Пајичићеве претње Клулесу, УСОСово вређање особа женског пола, Здравково играње са верским осећањима Православних Срба и тако даље – због ових ствари нисмо ни могли да будемо иста екипа). Мислим на тзв. државна питања – однос са Босном, Турском, питање Косова и Метохије. Косово и Метохија Сви ми који смо играли пре додавања еСрбији овог региона прећутно смо пристали на то да је еСрбија вољом власника игре осакаћена. Покушавали смо да исправимо ту неправду, годинама су еСрби организовали акције како би смиловали власнике да еСрбији додају и Космет. Шта смо на крају добили? Моралну сатисфакцију? Прилику да лечимо своје СЖ фрустрације? Питање за све оне који у игри полазе од СЖ је – шта је Србија у том СЖ добила чињеницом да су неки румунски програмери доцртали пар пиксела? И даље не можемо да одемо у Дечане, Грачаницу и Пећку патријаршију још увек обезбеђује војска. Страна војска. Још увек у Призрену оно мало преосталих Срба не сме да изађе из куће. Никоме на Космету није ни боље ни горе због тога што је нека интернет заједница од пар хиљада Срба на крају избоксовала да еСрбија добије још један регон – Косово. Када се угасе румунски сервери нестаће и еСрбије и за пар година се овога свега више нико неће ни сећати, а на Космету ће остати исти проблеми. Турска Владиславов политички успон је почео управо овим референдумом о Косову, и турским гласањем за независно Косово. Пре тога смо били савезници, након тога смо постали непријатељи. И ту је Владислав однео своју прву велику победу, ударањем против Турске уништавао је напоре тадашње Владе (мандат Пуребг) да нормализује односе са Турском. Са друге стране ни Турци нам нису остали дужни, па се то савезништво брзо распало. Срби су чудан народ, генерално не волимо Турке, али зато смо оберучке дочекали Сулејмана величанственог. Где год се окренем – неко прати Сулејмана, истог оног који је харао српским селима у Срему. Владислав је своју битку са Турцима добио, али да ли ће то имало утицати на СЖ питања? Барем 17%? Па неће. И даље ће се гледати Сулејман, и даље ће турски амбасадори предлагати подизање меморијалног центра на Фрушкој гори и даље ће се предлагати да се поред Ћеле-куле подигне споменик и Турцима изгинулим у бици на Чегру. Ширење турског утицаја на Балкану се ненеће смањити зато што је 83% Освета тенковала против Турске. Када Владислав буде организовао протест против изградње неке од горе поменутих објеката радо ћу му се придружити, али не видим сврху борбе кроз ову игру. Босна У Србију сам дошао 1992. године. Из Босне. Имао сам 9 година и иза себе сам оставио све што сам имао. Никада не користим израз ''Бошњаци'' и никада нећу рећи да се у Сребреници десио геноцид. Опстанак републике Српске је за мене важан национални интерес. Као и на све друге рат је утицао и на мене. Изгубио сам блиског рођака у рату. Стриц ми је са породицом у Канади, а ујак у Америци због рата. Виђамо се пар месеци у пар година. То ме фрустрира. Фрустрира ме и то што не могу са братом и сестром да се видим кад год ми падне ма памет, што смо одрасли хиљадама километара далеко једни од других. Своје фрустрације не лечим преко еРепублика, већ преко другог програма који се зове Скајп. Нису ми румунски сервери криви за ово. Нису ми ни остали играчи, како у Србији , тако и у Босни криви за ово. Али, не прихватам да неко своје фрустрације лечи на мени. Играјте и пустите друге да играју. Ако сте изабрали да вам главна преокупација буде уништење еБосне – играјте такву игру. Али онда идите у еБосну, преузмите конгрес, изаберите председника, отерајте муслимане из игре. Баш ме брига шта ћете тамо радити. Ја сам изабрао еСрбију и играм за еСрбију – не против еБосне. Неприхватљиво ми је да ме председник тролује тако што промени име оргу у Председник Републике Српске. Нека узме неки свој орг, нека то ради у еБосни, нема никаквих проблема, тај орг није ни његов ни његовог ађутанта. Тај орг је историја еСрбије и то треба и да остане. Закључак Поента овог чланка, ако неко до сада то није схватио је бесмисленост преношења СЖ ствари у игру. Тако нешто никоме неће ништа добро донети (истини за вољу неће ни лоше). Ни на који начин се било какви СЖ односи неће променити. СЖ борбе треба оставити за СЖ, овде смо да се играмо. Па онда играјте се и пустите друге да се играју. What is this?You are reading an article written by a citizen of eRepublik, an immersive multiplayer strategy game based on real life countries. Create your own character and help your country achieve its glory while establishing yourself as a war hero, renowned publisher or finance guru.


source: wikipedia

text: 8. април (08.04) је 98. дан у години по грегоријанском календару (99. у преступној години). До краја године има још 267 дана. Догађаји 217 — Римски цар Каракала убијен у атентату недалеко од сиријског града Емесе. Цара је убио један од његових преторијанаца из личних разлога. 876 — Абасидска војска је поразила у бици код Дајр ел Акула војску сафаридског емира Јакуба ибн Лајса, приморавши га да прекине свој продор у Ирак. 1271 — Мамелучки султан Бајбарс је освојио од крсташа тврђаву Крак де Шевалије у Сирији. 1513 — Шпански истраживач Хуан Понсе де Леон, трагајући за митским извором младости, открио Флориду и прогласио је поседом Шпаније. 1845. Флорида постала једна од савезних држава САД. 1820 —Милоска Венера је откривена на грчком острву Милос. 1861 — У Сремским Карловцима одржан Благовештенски сабор, последњи политичи скуп Срба у Угарској. Тражена посебна територија за Србе, Војводина са Сремом, доњом Бачком и Банатом, с војводом на челу и сопственом администрацијом. Сабором председавао патријарх Јосиф Рајачић. Аустријски цар Франц Јозеф I никада није потврдио закључке скупа, а Угарски сабор их није ни узео у разматрање. 1864 — Конфедерацијска војска је однела победу у бици код Менсфилда чиме је заустављено напредовање војске Уније. 1904 — У Лондону потписан англо-француски споразум „Срдачна антанта“, којим су Велика Британија и Француска решиле спорна питања у вези са интересним зонама у западној Африци, Египту и Мароку. 1911 — Холандски физичар Хајке Камерлин Оне је открио суперпроводност. 1913 — У Пекингу почело заседање првог сазива Парламента. 1924 — Укинути су шеријатски судови у Турској, у склопу Ататуркових реформи. 1939 — Италијанске трупе, које су се претходног дана искрцале на обале Албаније, заузеле Тирану. Албански краљ Зог избегао у Грчку. 1944 — Јединице совјетске Црвене армије у Другом светском рату избиле на границу Чехословачке и Румуније. 1946 — У Женеви одржано последње заседање Лиге народа, чиме је формално укинута та међународна организација и замењена новом, Уједињеним нацијама. 1953 — Британске власти оптужиле Џомо Кенијату да је умешан у активности тајне организације Мау Мау и осудиле га на седам година затвора. После добијања независности Кеније 1963, Кенијата био премијер и министар иностраних послова, а потом председник Кеније. 1971 — У Лондону одржан Први светски конгрес Рома на којем је верификован назив припадника тог народа, Роми. Одлуком УН 8. април проглашен за Светски дан Рома. 1990 — Непалски краљ Бирендра укинуо забрану рада политичких партија, на снази 30 година. 1992 — После генетског теста отиска прстију, немачки и израелски извори саопштили да је извесно да је Јозеф Менгеле, осумњичен за експерименте над логорашима у Аушвицу, умро у Бразилу 1979. Палестински лидер Јасер Арафат нађен жив у Либијској пустињи 12 сати после авионске несреће у којој су погинула три његова сапутника. 1993 — Бивша Југословенска Република Македонија примљена у УН. 1996 — Југославија и БЈРМ потписале споразум о нормализацији односа. 2002 — Тужилаштво у Прокупљу подигло оптужнице против Саше Цвјетана и Дејана Демировића за ратни злочин над албанским цивилима у Подујеву, на Косову и Метохији, 1999. То је било друго суђење за ратне злочине пред судовима у Југославији. 2003 — У израелском ракетном нападу на возило у Гази убијен локални вођа "Хамаса“ Саид Алдин ал Арабид. У нападу погинуло још најмање пет особа, а преко 47 Палестинаца повређено. Од пројектила који је амерички тенк испалио на хотел „Палестина“ у Багдаду, у ком су били смештени страни новинари, погинули камерман Ројтерса Тарас Процук и новинар шпанске телевизије ТВЕ 5 Хосе Коусо. 2004 — Суд у Осијеку у Хрватској осудио Николу Иванковића на 12 година затвора због ратног злочина над српским цивилима у Паулин Двору 1991. Рођења 1859 — Едмунд Хусерл, немачки филозоф, оснивач феноменологије. (прем. 1938) 1892 — Мери Пикфорд, канадско-америчка глумица и продуценткиња. (прем. 1979) 1909 — Џон Фанте, амерички писац и сценариста. (прем. 1983) 1910 — Светислав Стефановић Ћећа, учесник Народноослободилачке борбе, друштвено-политички радник СФРЈ и народни херој Југославије. (прем. 1980) 1912 — Сонја Хени, норвешка клизачица и глумица. (прем. 1969) 1925 — Петар Денковачки, српски схиархимандрит и игуман. (према. 2005) 1929 — Жак Брел, белгијски музичар, песник, глумац, редитељ и сценариста. (прем. 1978) 1937 — Момо Капор, српски књижевник, сликар, сценариста и новинар. (прем. 2010) 1938 — Кофи Анан, гански политичар и дипломата, 7. генерални секретар Организације уједињених нација. (прем. 2018) 1940 — Џон Хавличек, амерички кошаркаш. (прем. 2019) 1941 — Вивијен Вествуд, енглеска модна дизајнерка и предузетница. (прем. 2022) 1950 — Гжегож Лато, пољски фудбалер и фудбалски тренер. 1950 — Миленко Павлов, српски глумац. 1955 — Слободан Лозанчић, српски одбојкаш. 1955 — Кејн Ходер, амерички глумац и каскадер. 1961 — Срђан Гојковић Гиле, српски музичар, најпознатији као оснивач, певач и гитариста групе Електрични оргазам. 1963 — Дин Норис, амерички глумац. 1966 — Робин Рајт, америчка глумица, редитељка и продуценткиња. 1967 — Урош Петровић, српски књижевник, илустратор и фотограф. 1968 — Патриша Аркет, америчка глумица. 1970 — Александар Станковић, хрватски новинар и ТВ водитељ. 1972 — Растко Јанковић, српски глумац и певач. 1976 — Николина Пишек, хрватска ТВ водитељка, глумица и модел. 1980 — Давид Мареро, шпански тенисер. 1980 — Кејти Сакоф, америчка глумица. 1986 — Игор Акинфејев, руски фудбалски голман. 1993 — Ненад Миљеновић, српски кошаркаш. 1993 — Данило Николић, црногорски кошаркаш. 1994 — Дарио Шарић, хрватски кошаркаш. 1995 — Џеди Осман, турски кошаркаш. 2000 — Лука Церовина, српски кошаркаш. Смрти 217 — Каракала, римски цар. (рођ. 185) 1143 — Јован II Комнин, византијски цар. (рођ. 1087) 1364 — Јован II Добри, француски краљ. (рођ. 1319) 1905 — Јосип Јурај Штросмајер, хрватски бискуп и политичар. (рођ. 1815) 1922 — Ерих фон Фалкенхајн, немачки војсковођа и начелник генералштаба. (рођ. 1861) 1929 — Карл Ауер, аустријски хемичар. (рођ. 1858) 1950 — Вацлав Нижински, руски балетски играч. (рођ. 1890) 1973 — Пабло Пикасо, шпански сликар и вајар (рођ. 1881) 1981 — Омар Бредли, амерички генерал. (рођ. 1893) 1984 — Пјотр Капица, руски физичар, добитник Нобелове награде за физику. (рођ. 1894) 2011 — Зденка Живковић, српска сликарка чешког порекла. (рођ. 1921) 2013 — Маргарет Тачер, британска политичарка. (рођ. 1925) 2018 — Златко Делић, српски психолог и енигмата. (рођ. 1959) 2021 — Владимир Гузина, уметник са Илиџе. (рођ. 1971) Празници и дани сећања Међународни празници Светски дан Рома Српска православна црква слави: Светог Архангела Гаврила Свештеномученика Иринеја - епископа сремског. Преподобног Малха Преподобног Василија Новог Референце


text: Posted: Thu Apr 23, 2009 4:59 am Post subject: ТЕСЛИН ШТИТ ТЕСЛИН ШТИТ ПРВИ облик је Теслин штит, сферична енергетска опна, развијена преко великог подручја, кроз коју ништа не може да прође, а у додиру са њом сваки делић материје нестаје као пара. Када би се неколико ових штитова поставило једно изнад другог, кроз њих више не би могли да прођу ни гама-зраци! Теслин штит се напаја из Морејевог генератора, и тако му је доступна огромна и бесплатна енергија. Други облик је пулсар - једна врста оружја, чије пробе је, кажу, регистровао сателит Вела, у југозападним деловима Африке, 1979. и 1980. године. Научници у Аречибо јоносферској лабораторији у то време су регистровали поремећаје гравитационих таласа из правца експлозије. Тако се међу планираним "споредним" производима, налазе и оружја за уништавање на даљину. Ради се о чувеној Теслиној ватреној лопти, која би, поред евентуалног физичког уништења непријатељских оружја, могла да се усмери само на уништење логистичких циљева. Сам Тесла је оставио белешке о раду на овим пројектима. Пишући 27. фебруара 1941. године свом сестрићу Николи Косановићу у Београду, Никола Тесла објашњава: "Произвео сам недавно ново начело преноса неограничене силе за потпуну одбрану наше предраге домовине. Та сила коју сам практично доказао дат ће Југославији ужасну моћ јер ће јој бити могуће уништити сваку справу, упалит барут и тако даље. Све ћу вам растумачити преко нашег посланика. Пресретан сам у мисли да помажем домовини". ЗА БЕЗБЕДНУ ОТАЏБИНУ У НОВОМ телеграму од 1. марта 1941. године, пише: "Ново начело је веома једноставно јер дејствује механичком снагом изван ограничења познатих средстава промена у електричну силу. Извршује се без искри. Види се само танка нешкодљива магла. Сматрам да је немогуће да други присвоје ново начело пошто употребљавам преко 50 проналазака у саставу. У систему нема електрона. Енергија иде у истом правцу без икаквог ширења и једнака је на све даљине. Састоји из неутрона. Зрак је у промеру једнак пречнику (атома) водоника. Продире кроз оклоп највећих ратних бродова, дакле што је у њима; - може се упалити на неограничену даљину исто тако аероплани. Биће потребно девет станица (требало је да изгледају као мањи Ворденклајф торањ, висок 20 метара са куглом на врху, пречника 5 метара - прим. аут.): четири за Србију, три за Хрватску и две за Словенију, свака 200 књ., које ће осигурати неминовно нашу милу отаџбину против свих врста напада. Садржај једне бомбе може се у ваздуху упалити. Додајем да у станици треба само један мајушни генератор или батерија од 30 волти за дејствовање". Можда се најдетаљнији опис "зрака смрти" који је Тесла икада оставио налази у телеграму упућеном Сави Косановићу из Њујорка само три дана касније, 4. марта 1941: РАЗОРНА СНАГА "СТАНИЦА делује механичком снагом од дизелове машине, моје ваздушне турбине, од паре, електрично или на икакав начин и претвара се у електричну наизменичну силу под притиском од шездесет милијона волта, без опасности... Неће бити сјаја. Електрична сила гони честице кроз ваздух са брзином од 11837370000 центиметара на тренутак. То је 0.394579 део брзине светлости... што сам казао о аеропланима вреди за тенкове, товарна кола, аутомобиле, разне стројеве у творницама, точковима хидро електричним и небројеним другим машинама. Честице могу бити веће од пречника атома воденика и с њима се метал и свакојака материја може истопити на све даљине и важни резултати у рату и миру постигнути. Честице су увек практично неутрони, јер носе 3723 пута мање електрицитета него електрони који се не могу протерати кроз ваздух на велике даљине. У мојим покушајима са двадесет ефективних милиона волта, електрони су носили четрдесет пута више електрицитета него нормално и продирали су на два метра даљине и услед ужасне реакције уништили су у тренутку сваку цјев". (Сведочи документ у архиву Музеја Николе Тесле у Београду). У књизи "Теслино тројство" Џона Малкома, писац такође преноси Теслин опис: "Мој штит је савршена одбрана од најснажније артиљерије, али у погрешним рукама може да има огромно разорно дејство. Народ под заштитом "Тројства" може да нападне друге без икаквог страха. Због тога сам модел оружја направио из три дела. Ако би један доспео у погрешне руке, бар постоји нада да неће пронаћи и остала два, па би тако тајна била сачувана. Да ли се може штит направити и само са два дела? Можда. То зависи од вештине и знања оних који га буду поседовали у време открића". ТРИДЕСЕТИХ година Тесла је и званично објавио да је конципирао развој два нова оружја: "зраке смрти" и тзв. "Теслин штит". Међутим, Тесла је већ био у осмој деценији и мало је било оних који су још озбиљно схватали једног већ заборављеног генијалног научника. Тесла никада није обелоданио тајну ових великих проналазака. Совјети су веровали да је најзначајнији део Теслине документације, односно онај који је имао везе са његовим потенцијалним војним пројектима, остао у рукама америчке владе. Као доказ се наводи и чињеница да је целокупна Теслина архива или бар оно што је од ње остало, пребачена у Југославију тек девет година после Теслине смрти, 1952. године. Американци, с друге стране, годинама тврде да су Совјети одавно открили и да су користили Теслине скаларне таласе, наводно, основу ових оружја. Тиме тумаче чињеницу да су Совјети у разговорима о САЛТ-у, 1975, неочекивано предложили ограничавање даљег развоја нових оружја страшнијих од свега што би човек могао да замисли. Једно од ових оружја је, кажу, и "Теслин бацач", довршен и тестиран у фабрици оружја у Сарисагану, за који се тврди или да је нека врста енергетског ласера или акцелератор честица. (Питање је да ли је то тајанствено оружје које је својевремено господин Жириновски обећавао босанским Србима?) Тај бацач могао би да буде Теслин скаларни апарат са два основна облика деловања. Разорна моћ кугли ФЕДЕРАЛНИ истражни биро САД дуго је, на бројне захтеве научника из читавог света, одбијао било какву везу са Теслиним досијеом. За пола века службовања у ФБИ Едгар Џон Хувер ама баш никада није признао да је Никола Тесла био праћен "као државни непријатељ" и изумитељ опасних направа. Међутим, у тек отвореним новим документима ФБИ, датираним од 10. новембра 1975. године јасно је да је после Хуверовог одласка из службе било више немогуће чувати ову тајну. Федерални истражни биро сада мења тактику и у избегавању одговора на питања шта је са Теслиним документима, доводи у сумњу све који се обраћају, да Теслин досије још постоји и да се пуни новим подацима, четрдесетак година после његове смрти. - У складу са правом сваке личности на приватност... ФБИ је одлучио да више неће обавештавати да ли поседује или не поседује одређене информације у својим архивама. Уколико сте у могућности да обезбедите овлашћење непосредног сродника господина Тесле, којим се Агенцији налаже да вам стави на располагање све релевантне информације, радо ћемо вам изаћи у сусрет (!). Као потписник овог писма, нови директор Бироа, Кларенс Кели, сада први пут отворено признаје да Биро поседује документацију о Тесли и евентуално његова документа - цитира у својој књизи "Тесла - досије ФБИ" Александар Милинковић. ДОКУМЕНТА ФБИ У ДОКУМЕНТИМА 107. и 108. Федералног истражног бироа, који су допрли до јавности, је и писмо научника ФБИ, којим жели да обавести о својим открићима у вези са Теслиним проналасцима. Научник чије име је прецртано црним фломастером обаветшава ФБИ да морају да обрате посебну пажњу на чување Теслиних докумената, "јер се ради о питањима од огромног значаја за национални престиж и безбедност". Међутим, како у осталим документима ФБИ и на основу познатих научних радова може да се претпостави да се ради о писму др Роберта Голке, овај документ се код пажљивог аналитичара отвореног досијеа приписује само њему. Роберт Голка је 1968. године посетио Теслин музеј у Београду да би истражио Теслин дневник из Колорадо Спрингса. Налази, фотографије и документи помогли су му да реконструише Теслин високо-фреквентни апарат али је он успео да му удвостручи излазну снагу. Голка је чуо за неке експерименте у војној ваздухопловној бази Хил и то га је подстакло да се јави ФБИ. Природа ових експеримената учврстила је његово уверење да су нека необјављена Теслина документа коришћена у војне сврхе. Директор Музеја "Никола Тесла", у Београду, покојни др Вељко Кораћ му је рекао да су Совјети "направили копије неких докумената и да сада имају отворен приступ читавој архиви Музеја". Од 500 страна дневника из Колорадо Спрингса Голка је ископирао 40 страна које се директно односе на кугласте муње и конструкцију опреме, али верује да му није показано све што се односи на овај експеримент. ТРИ ПРОЈЕКТА ПОСЕБНО је занимљиво Голкино обавештење да је недавно добио необјављене делове рукописа за књигу Џона О'Нила "Непревазиђени геније". Ова документа су га коначно уверила да су војни пројекти научно основани и могући за остварење. Нарочито скреће пажњу на три Теслина могућа војна пројекта: Прво, Теслине кугласте муње могле би се користити за уништавање авиона. Друго, кугласте муње са убризганим литијумом омогућавају производњу врло јефтине фузионе бомбе. Треће, пропулзиони систем кугласте муње, заснован на интерактивној електрогравитацији, омогућио би стварање револуционарно нових типова ваздухоплова. Према нашим сазнањима, бомбардер ваздухопловних снага САД Б-2 већ користи једну врсту оваквог пропулзионог система. Електромотори авиона прозиводе, дуж ивица крила и око издувне цеви авиона, електростатички набој од неколико милиона волти. Када се у одређеном моменту укључи, обично при брзини од два маха, систем омогућава да авион створи веће убрзање и да са мањом потрошњом горива достигне брзину од три маха. Сам Голка је покренуо "Пројекат Тесла" са циљем да створи кугласту муњу, на исти начин као и Тесла, и да експериментално провери да ли може да се користи као омотач од плазме у фузионим реакторима. Голкино писмо носи датум 20. април 1976, а према службеној белешци види се да је једна копија упућена и ЦИА. СНОП ИЛИ ТАЛАС? ДО поверљивих Теслиних радова, претпоставља се из досад познатих докумената, дошао је и амерички научник др Кенет Корм. Корм је иначе наследник Теслине лабораторије у Колорадо Спрингсу, који је заједно са његовим братом Џејмсом успео чак да понови Теслину кугласту муњу. Током боравка у Југославији, 1993. др Кенет је причао и како је, са опремом из 1935. сличном оној коју је користио и Тесла - успео да понови Теслин експеримент. "Са малим апаратом изазвали смо ватрене лоопте пречника два сантиметра. Ове куглице су често бучно прскале или бешумно нестајале. Ефекат је трајао од три до пет секунди, а ретко и читавих десет. Испитивања су нас довела до нечег новог: открили смо да се пражњење одвија у правој линији, од честице до честице, као зрак, који би са подешавањем интензитета могао да има страховиту убојну моћ, па и да се користи као оружје помињано под именом "зраци смрти". Овакав зрак може да путује великом брзином, пробијајући све на путу. Наш зрак је достизао брзину звука, а Теслин чак 11 километара у секунди". И даље је непознато шта је Тесла подразумевао под антимагнетним штитом. Голка и Корм се слажу да постоје две могућности: или се ради о "честичном снопу" или су у питању такозвани "стојећи таласи". Тесла је говорио да је за кугласте муње неопходно "изненадно и снажно пражњење", а пре него што је затворио лабораторију у Колораду, у дневник је записао: "Боље знање ових појава добиће се у експериментима са моћнијим апаратима који су већ и сада у великој мери испланирани и биће израђени чим то допусте време и средства". Užice -- U Užicu je potpisan ugovor između EPS-a i Narodnog muzeja, o ustupanju elektromašinske sale hidrocentrale iz 1900. godine za organizovane posete građana. Hidrocentrala, koja je prva posle Nijagare, konstruisana po Teslinim principima, kao kulturno dobro pod zaštitom države, biće otvorena za javnost od 15. maja u okviru turističkog programa "Stazama Užičke republike". Ministar industrije i energetike Petar Škundrić je najavio da će Užice biti prvi grad u Srbiji koji će u okviru regionalne deponije, koja je u izgradnji, dobiti i kogenerativnu centralu za komunalni otpad, koja će rešiti mnoge probleme vezane za razvoj deponije Duboko. Ово је као да је државни ПР? Јели се ове има више инфомације што је било продато Јапанци? И ко је био одговоран у случајно да несто је било продано! By WILLIAM J. BROAD <http://topics.nytimes.com/top/reference/timestopics/people/b/william_j_broad/index.html?inline=nyt-per> In 1901, Nikola Tesla began work on a global system of giant towers meant to relay through the air not only news, stock reports and even pictures but also, unbeknown to investors such as J. Pierpont Morgan, free electricity for one and all. It was the inventor’s biggest project, and his most audacious. The first tower rose on rural Long Island and, by 1903, stood more than 18 stories tall. One midsummer night, it emitted a dull rumble and proceeded to hurl bolts of electricity into the sky. The blinding flashes, The <http://www.teslasociety.com/warden.htm> New York Sun reported, “seemed to shoot off into the darkness on some mysterious errand.” But the system failed for want of money, and at least partly for scientific viability. Tesla never finished his prototype tower and was forced to abandon its adjoining laboratory. Today, a fight is looming over the ghostly remains of that site, called Wardenclyffe — what Tesla authorities call the only surviving workplace of the eccentric genius who dreamed countless big dreams while pioneering wireless communication and alternating current. The disagreement began recently after the property went up for sale in Shoreham, N.Y. A science group on Long Island wants to turn the 16-acre site into a Tesla museum and education center, and hopes to get the land donated to that end. But the owner, the Agfa Corporation, says it must sell the property to raise money in hard economic times. The company’s real estate broker says the land, listed at $1.6 million, can “be delivered fully cleared and level,” a statement that has thrown the preservationists into action. The ruins of Wardenclyffe include the tower’s foundation and the large brick laboratory, designed by Tesla’s friend Stanford White , the celebrated architect. <http://topics.nytimes.com/top/reference/timestopics/people/w/stanford_white/index.html?inline=nyt-per> “It’s hugely important to protect this site,” said Marc J. Seifer, author of “Wizard,” a Tesla biography. “He’s an icon. He stands for what humans are supposed to do — honor nature while using high technology to harness its powers.” Recently, New York State echoed that judgment. The commissioner of historic preservation wrote Dr. Seifer on behalf of Gov. David A. Paterson to back Wardenclyffe’s preservation and listing in the National Register of Historic Places. On Long Island, Tesla enthusiasts vow to obtain the land one way or another, saying that saving a symbol of Tesla’s accomplishments would help restore the visionary to his rightful place as an architect of the modern age. “A lot of his work was way ahead of his time,” said Jane Alcorn, president of the Tesla Science Center, a private group in Shoreham that is seeking to acquire Wardenclyffe. Dr. Ljubo Vujovic, president of the Tesla Memorial Society of New York, said destroying the old lab “would be a terrible thing for the United States and the world. It’s a piece of history.” Tesla, who lived from 1856 to 1943, made bitter enemies who dismissed some of his claims as exaggerated, helping tarnish his reputation in his lifetime. He was part recluse, part showman. He issued publicity photos (actually double exposures) showing him reading quietly in his laboratory amid deadly flashes. Today, his work tends to be poorly known among scientists, though some call him an intuitive genius far ahead of his peers. Socially, his popularity has soared, elevating him to cult status. Books and Web sites abound. Wikipedia says the inventor obtained at least 700 patents. YouTube has several Tesla videos, including one <http://www.youtube.com/watch?v=JxKKs5JHMdw> of a break-in at Wardenclyffe. A rock band calls itself Tesla. An electric car company backed by Google’s founders calls itself Tesla Motors Larry Page Google’s co-founder, sees the creator’s life as a cautionary tale. “It’s a sad, sad story,” Mr. Page told Fortune magazine last year. The inventor “couldn’t commercialize anything. He could barely fund his own research.” Wardenclyffe epitomized that kind of visionary impracticality. Tesla seized on the colossal project at the age of 44 while living in New York City. An impeccably dressed bon vivant of Serbian birth, he was widely celebrated for his inventions of motors and power distribution systems that used the form of electricity known as alternating current, which beat out direct current (and Thomas Edison) to electrify the world. <http://topics.nytimes.com/top/reference/timestopics/people/e/thomas_a_edison/index.html?inline=nyt-per> ) His patents made him a rich man, at least for a while. He lived at the Waldorf-Astoria and loved to hobnob with the famous at Delmonico’s and the Players Club. Around 1900, as Tesla planned what would become Wardenclyffe, inventors around the world were racing for what was considered the next big thing — wireless communication. His own plan was to turn alternating current into electromagnetic waves that flashed from antennas to distant receivers. This is essentially what radio transmission is. The scale of his vision was gargantuan, however, eclipsing that of any rival. Investors, given Tesla’s electrical achievements, paid heed. The biggest was J. Pierpont Morgan, a top financier. He sank $150,000 (today more than $3 million) into Tesla’s global wireless venture. Work on the prototype tower began in mid-1901 on the North Shore of Long Island at a site Tesla named after a patron and the nearby cliffs. “The proposed plant at Wardenclyffe,” The New York Times reported “will be the first of a number that the electrician proposes to establish in this and other countries.” <http://query.nytimes.com/gst/abstract.html?res=9501E6DE1130E132A25754C0A96E9C946097D6CF> , The shock wave hit Dec. 12, 1901. That day, Marconi succeeded in sending radio signals across the Atlantic, crushing Tesla’s hopes for pioneering glory. Still, Wardenclyffe grew, with guards under strict orders to keep visitors away. The wooden tower rose 187 feet over a wide shaft that descended 120 feet to deeply anchor the antenna. Villagers told The Times that the ground beneath the tower was “honeycombed with subterranean passages.” The nearby laboratory of red brick, with arched windows and a tall chimney, held tools, generators, a machine shop, electrical transformers, glass-blowing equipment, a library and an office. But Morgan was disenchanted. He refused Tesla’s request for more money. Desperate, the inventor pulled out what he considered his ace. The towers would transmit not only information around the globe, he wrote the financier in July 1903, but also electric power. “I should not feel disposed,” Morgan replied coolly, “to make any further advances.” Margaret Cheney, a Tesla biographer, observed that Tesla had seriously misjudged his wealthy patron, a man deeply committed to the profit motive. “The prospect of beaming electricity to penniless Zulus or Pygmies,” she wrote, must have left the financier less than enthusiastic. It was then that Tesla, reeling financially and emotionally, fired up the tower for the first and last time. He eventually sold Wardenclyffe to satisfy $20,000 (today about $400,000) in bills at the Waldorf. In 1917, the new owners had the giant tower blown up and sold for scrap. Today, Tesla’s exact plan for the site remains a mystery even as scientists agree on the impracticality of his overall vision. The tower could have succeeded in broadcasting information, but not power. “He was an absolute genius,” Dennis Papadopoulos, a physicist at the University of Maryland said in an interview. “He conceived of things in 1900 that it took us 50 or 60 years to understand. But he did not appreciate dissipation. You can’t start putting a lot of power” into an antenna and expect the energy to travel long distances without great diminution Wardenclyffe passed through many hands, ending with Agfa, which is based in Ridgefield Park, N.J. The imaging giant used it from 1969 to 1992, and then shuttered the property. Silver and cadmium, a serious poison, had contaminated the site, and the company says it spent some $5 million on studies and remediation. The cleanup ended in September, and the site was put up for sale in late February. Real estate agents said they had shown Wardenclyffe to four or five prospective buyers. Last month, Agfa opened the heavily wooded site to a reporter. “NO TRESPASSING,” warned a faded sign at a front gate, which was topped with barbed wire. Tesla’s red brick building stood intact, an elegant wind vane atop its chimney. But Agfa had recently covered the big windows with plywood to deter vandals and intruders, who had stolen much of the building’s wiring for its copper. The building’s dark interior was littered with beer cans and broken bottles. Flashlights revealed no trace of the original equipment, except for a surprise on the second floor. There in the darkness loomed four enormous tanks, each the size of a small car. Their sides were made of thick metal and their seams heavily riveted, like those of an old destroyer or battleship. The Agfa consultant leading the tour called them giant batteries. “Look up there,” said the consultant, Ralph Passantino, signaling with his flashlight. “There’s a hatch up there. It was used to get into the tanks to service them.” Tesla authorities appear to know little of the big tanks, making them potential clues to the inventor’s original plans. After the tour, Christopher M. Santomassimo, Agfa’s general counsel, explained his company’s position: no donation of the site for a museum, and no action that would rule out the building’s destruction. “Agfa is in a difficult economic position given what’s going on in the global marketplace,” he said. “It needs to maximize its potential recovery from the sale of that site.” He added that the company would entertain “any reasonable offer,” including ones from groups interested in preserving Wardenclyffe because of its historical significance. “We’re simply not in a position,” he emphasized, “to donate the property outright.” Ms. Alcorn of the Tesla Science Center, who has sought to stir interest in Wardenclyffe for more than a decade, seemed confident that a solution would be worked out. Suffolk County might buy the site, she said, or a campaign might raise the funds for its purchase, restoration and conversion into a science museum and education center. She said the local community was strongly backing the preservation idea. “Once the sign went up, I started getting so many calls,” she remarked. “People said: ‘They’re not really going to sell it, are they? It’s got to be a museum, right?’ ” Sitting at a reading table at the North Shore Public Library, where she works as a children’s librarian, Ms. Alcorn gestured across a map of Wardenclyffe to show how the abandoned site might be transformed with not only a Tesla museum but also a playground, a cafeteria and a bookshop. “That’s critical,” she said. Ms. Alcorn said the investigation and restoration of the old site promised to solve one of the big mysteries: the extent and nature of the tunnels said to honeycomb the area around the tower. “I’d love to see if they really existed,” she said. “The stories abound, but not the proof.” You cannot post new topics in this forum You cannot reply to topics in this forum You cannot edit your posts in this forum You cannot delete your posts in this forum You cannot vote in polls in this forum Powered by phpBB 2.0.11 � 2001, 2002 phpBB Group


Важно је, каже Црнадак, да будемо усмерени на поправљање односа и њихово унапређивање и додаје да је важно да се унапреди дијалог између Београда и Сарајева, да дође до веће искрености и поверења и веће спремности на заједништво.


text: 3. септембар (3.9.) је 246. дан у години по грегоријанском календару (247. у преступној години). До краја године има још 119 дана. Догађаји 1189 — Ричард Лављег Срца, крунисан је у Вестминстерској опатији у Лондону за краља Енглеске. 1759 — Из Португалије је почело протеривање римокатоличких језуита. 1783 — Велика Британија, САД, Шпанија и Француска су потписале су у Париски мир којим је формално завршен Амерички рат за независност. 1791 — Француска скупштина усвојила је устав којим је успостављена уставна монархија. 1806 — Српски устаници су поразили турску војску у бици на Делиграду. 1826 — Николај I Павлович Романов је крунисан за цара Русије. 1861 — Генерал Конфедерације Леонидас Полк је напао неутрални Кентаки, приморавши државно руководство да тражи помоћ Уније. 1884 — Из Београда је кренуо први путнички воз на прузи Београд-Ниш, првој у Србији. Почетак градње 21. јуна 1881. обележио је сребрним будаком кнез Милан Обреновић. Испраћају воза, искићеног цвећем и српским тробојкама, поред великог броја грађана, присуствовали су угледни гости из Беча и Будимпеште. 1902 — Завршиле се антисрпске демонстрације у Загребу. 1931 — Краљ Југославије Александар Први Карађорђевић прогласио је октроисани Устав којим је озакоњена монархистичка диктатура, уведена 6. јануара 1929. 1939 — Два дана после немачког напада на Пољску, Уједињено Краљевство и Француска су објавиле рат Немачкој. 1939 — На кружној стази око Калемегдана, у Београду су одржане до тада највеће међународне аутомобилске трке у Југославији. 1939 — Немачка подморница У-30 је торпедовала и потопила британски путнички прекоокеански брод СС Атенија, усмртивши 117 особа. 1943 — Англо-америчке снаге су се искрцале на италијанско копно у Другом светском рату. 1944 — Холокауст: Ана Франк и њена породица налазе се у последњем транспортном возу на путу од транзитног логора Вестерборк према концентрационом логору у Аушвицу, у који су дошли три дана касније. 1971 — Катар je постао независна држава.. 1976 — Амерички васионски брод без људске посаде „Викинг 2“ спустио се на Марс и почео да шаље фотографије са те планете. 1985 — У саобраћајној несрећи на путу Београд - Нови Сад у својој 23. години, погинуо Драган Манце, фудбалер Партизана и идол Гробара. 1994 — Русија и Кина прогласиле су завршетак међусобних непријатељстава и договориле се да уклоне нуклеарне ракете које су биле усмерене из једне земље према другој. 1999 — Мисија УН на Косову и Метохији суспендовала је југословенски валутни закон и успоставила царинску контролу на граници Косова и Метохије са Бившом Југословенском Републиком Македонијом. 2001 — САД и Израел су повукле своје делегације са конференције УН о расизму у Дурбану, у знак протеста због покушаја да се Израел означи као расистичка земља. 2004 — У акцији ослобађања таоца у школи у руском граду Беслану 331 талац погинуо. (види Талачка криза у Беслану). 2009 — У серији експлозија које су погодиле фабрику муниције „Први партизан“ у Ужицу, погинуло седам а повређено 14 радника. Рођења 1856 — Луис Саливан, ирско-амерички архитекта. (прем. 1924) 1859 — Жан Жорес, француски социјалистички политичар. (прем. 1914) 1869 — Фриц Прегл, словеначко-аустријски хемичар и лекар, добитник Нобелове награде за хемију (1923). (прем. 1930) 1875 — Фердинанд Порше, аустријско-немачки конструктор аутомобила. (прем. 1951) 1905 — Карл Дејвид Андерсон, амерички физичар, добитник Нобелове награде за физику (1936). (прем. 1991) 1921 — Жика Митровић, српски редитељ и сценариста. (прем. 2005) 1926 — Ирена Папас, грчка глумица и певачица. (прем. 2022) 1934 — Фреди Кинг, амерички блуз гитариста и певач. (прем. 1976) 1937 — Драган Бабић, југословенски и српски новинар. (прем. 2013) 1940 — Полин Колинс, енглеска глумица. 1942 — Ал Џардин, амерички музичар, најпознатији као суоснивач, гитариста и повремени певач групе -{The Beach Boys}-. 1947 — Жерар Улије, француски фудбалер и фудбалски тренер. (прем. 2020) 1954 — Ненад Прокић, српски драматург и политичар. 1963 — Горан Собин, хрватски кошаркаш. (прем. 2021) 1964 — Амбер Лин, америчка порнографска глумица, модел и плесачица. 1965 — Чарли Шин, амерички глумац. 1970 — Гарет Саутгејт, енглески фудбалер и фудбалски тренер. 1971 — Паоло Монтеро, уругвајски фудбалер и фудбалски тренер. 1973 — Дејмон Стодемајер, амерички кошаркаш и кошаркашки тренер. 1975 — Редфу, амерички музичар, плесач, музички продуцент и ди-џеј, најпознатији као члан групе -{LMFAO}-. 1976 — Ребека Џонсон, америчка глумица и музичарка. 1977 — Улоф Мелберг, шведски фудбалер и фудбалски тренер. 1979 — Жулио Сезар, бразилски фудбалски голман. 1985 — Милош Борисов, црногорски кошаркаш. 1988 — Џером Боатенг, немачки фудбалер. 1988 — Карла Суарез Наваро, шпанска тенисерка. 1992 — Марко Петковић, српски фудбалер. 1993 — Доминик Тим, аустријски тенисер. 1995 — Огњен Ђуричин, српски фудбалер. 1995 — Никлас Силе, немачки фудбалер. Смрти 496 — Гунтамунд, краљ Вандала и Алана (рођ. отприлике 450). 1658 — Оливер Кромвел, енглески државник и војсковођа. (рођ. 1599) 1821 — Марашли Али-паша румелијски беглербег и београдски везир. 1877 — Луј Адолф Тјер, француски државник и историчар, први председник Треће републике. (рођ. 1797) 1883 — Иван Тургењев, руски писац. (рођ. 1818) 1948 — Едвард Бенеш, председник Чехословачке. (рођ. 1894) 1969 — Хо Ши Мин, председник Демократске Републике Вијетнам. (рођ. 1890) 1981 — Зорица Шумадинац, позоришна, филмска и ТВ глумица. (рођ. 1946) 1985 — Драган Манце, фудбалер Партизана и идол Гробара. (рођ. 1962) 1991 — Френк Капра, амерички филмски режисер италијанског порекла. (рођ. 1897) 2002 — Ирена Колесар, позоришна, филмска и ТВ глумица (рођ. 1925) 2018 — Ђорђе Николић, југословенски и српски сниматељ (рођ. 1932) Празници и дани сећања


Вулин: Нема тог датума због коjег ћемо признати Kосово Вести Вулин: Нема тог датума због коjег ћемо признати Kосово Kако jе рекао, "неки далеки и велики народи кажу да можда и нисмо заслужили датум, да ниjе довољно и да никад ниjе довољно иако jе Србиjа урадила наjвише што jе могла и смела". "Aко jе тако, jа желим да кажем да смо ми храбри и стрпљиви, али да нико ниjе толико храбар и стрпљив да би признао Kосово. Нећемо признати Kосово. Нико ниjе толико храбар и стрпљив да бисмо било ког датума на свету признали Kосово, да бисмо признали да не постоjимо... Нема тог датума због коjег ћемо признати независно Kосово", - рекао jе Вулин.


8 сорти грожђа Мускат: бело, лето, Новошахтински и др - О фарми - 2020 Детаљан опис сорте грожђа Мускат Мускат сорте грожђа су од давнина познате по свом укусу. Гајили су га у Грчкој и Египту, а ове сорте су биле веома популарне у Италији и Француској. Име мушкатног грожђа добило се за окус и арому, које бобице добијају због присуства мошуса у њему. Године 1828. уведен је на територију Крима, гдје се данас успјешно узгаја и представља дериват за најбоље сорте мускатних вина. Предности узгоја мускатног грожђа Мускат сорте имају висок садржај тернопоидних састојака који се налазе у кожи плодова. У саставу бобице су и фитонциди који повољно утичу на цревну микрофлору и кардиоваскуларни систем. Мускат грожђе има посебан укус. Могуће је гајење мускатних сорти у топлим регионима, пошто нису отпорне на ниске температуре. Боље је садити у пролеће када су пупољци још увек у стању мировања. Ово омогућава коренском систему да се добро смири. У том случају, избојци ће примити све потребне супстанце на рачун коријена, а не на рачун супстанци акумулираних у лози. Ако је садња обављена у јесен, онда ће почетком маја већ бити лиснато зелене избојке на садници. Ако је садница засађена на дубини од 30 цм, онда је у пролеће потребно уклонити слој од 15 цм око саднице, тако формирајући око саднице јаму коју су корени боље загријали. Јама је погодна и за наводњавање годишње биљке, јер се мора залијевати у коријену. Залијевање садница треба 1 пут у 7 дана. Потрошња воде за сваки грм - 2 канте. Следећа процедура која треба да се изврши је нормализација излазности. Ова процедура је да уклоните слабе избојке. Ово се ради како би се осигурало да грм не троши вишак хранљивих састојака и да их преусмерава у развој здравих јаких изданака. Лијеви изданци морају бити постављени што је више могуће на вишегодишње дрво, будући да се доњи изданци уклањају и небуђени будс остају као воћни пупољци за следећу сезону у случају подмлађивања грмља. Лијеви изданци требају бити смјештени на вањској страни грма. Ово ће, када се формира грм, пружити добру могућност за уклањање рукава. Након што се земља загреје до 25 степени након наводњавања, јама би требало да се малчира. За то можете користити сламу. Мулцх ће пружити могућност да се спријечи сушење горњег слоја тла и да ће допринијети равномјерној дистрибуцији влаге, као и спријечити појаву корова. Међу многим сортама мушкатног орашчића најчешћи су: Бред је био руски узгајивач Павловски. Третира ране зрелости. Период сазревања воћа - 100 дана. Јагоде сочне, округлог облика, боје љубичасто-црвене боје, ваљају се у вишње. Имају 3 кости, танку кожу. Бобице нису склоне пуцању, имају укус мушкатног орашчића са нотом карамеле. Тежина сваке бобице је до 10 грама, тежина грозда је до 500 грама. Проценат шећера у плоду је 30. Доноси смањење температуре на -24 степени. Жетва се дуго не може извадити из лозе, а не губи укус. Место за раст треба да буде добро осветљено сунчевом светлошћу и заштићено од ветра. Добра берба даје када се расте на црном тлу са неутралним нивоом киселости. Ако се повећава киселост земљишта, потребно је додати пепео или креч. Најбоље вријеме за слијетање је прољеће. Можете садити и саднице и садњу резница. Одлагалишта морају нужно имати дренажни слој. Јама која се налази на удаљености од пет метара један од другог. третман од штеточина и болести. У зависности од болести као што су: Гомила грожђа погођена црном трулежом Знаци лезија у хлорози грожђа Препоручује се третман са 3% Бордеаук течности. Штеточине које утичу на ово грожђе су: За уништавање ових штеточина примјењују се прскање грмова фитоспорином. Гомила беле сорте - цилиндрична, Стандардна тежина је 120 г, мада може достићи и до 450 г. Јагоде су средње, округле, са лаганом аромом и нежним месом. Садржај шећера у плодовима је 20-30%. Одликује се овом врстом воћних бобица. Белиј грожђе је снажно, обилно плодоносно (до 60-100 центара по хектару). Сазрева око 140 дана, усев се жање што је могуће касније, тако да бобице акумулирају више шећера. Савршено бијело грожђе погодно за производњу вина. Одрасли су 1946. године у Институту Потапенко. То је хибридна сорта раног старења. Зрелост плода се јавља у 115-125 дана. Плодови су плаво-црни, заобљени, мали, прилично сочни. Кожа је густа, хрскава. Имајте 2-3 семена, проценат шећера је до 30%. Тежина сваке бобице на 2 грама. Четке цилиндричног облика, средње густине, тежине сваке четке од 160 до 250 грама. Одржава се до -28 степени мраза. Има просечну отпорност на гљивичне болести. Подложно је озбиљним оштећењима филоксере. За борбу против ове штеточине потребно је лијечење Цонфидором. Тло око грмља прекривено је ситним песком. Намењен за производњу десертних и сувих вина. Домовина грожђа је Швајцарска. Третира ране зреле сорте Бобице просјечне величине, имају заобљен облик, црне боје. Има једну велику кост. Маса сваке бобице - 5 грама. Кластери цилиндричног облика, тежине 300 грама, лабави. Отпоран на ниже температуре до -23 степени. Упркос отпорности на мраз, највећи принос се даје када расте у стакленику. Други добар разлог зашто се препоручује да се узгаја у пластеницима била је инвазија оса. Ако грм расте на улици, грмље треба третирати специјалним препаратима. Показује добар имунитет против гљивичних обољења и има добру отпорност на плијесан. Још једна предност сорте Блау је да не треба да бира светло осветљена подручја. Узгој у хладу не утиче на квалитет усева. Варијације апликација универзалне. Поједи га свјеже и користи се за прављење вина. Не толерише преоптерећење винове лозе плодовима. Када се преоптерећен укус погорша и бобице постану мале. Потребно је рационирање плодова! Рана сорта, 110-120 дана пролази од тренутка ломљења пупољка до сазревања. Ово грожђе је снажно расте грм са великим гроздовима од 600-700 г. Бобице су жуто-беле, велике 7-8 г, цилиндро-конусне, пулпа је месната, сочна. Плодови током пуног сазревања садрже 17-20% шећера. Летњи хибрид је прилично отпоран на мраз, издржава до -23 ° Ц, има добар имунитет на плијесан и медијум на оидијум. Разликује се по великој транспортности. Одрастао у Бугарској у граду Плевену, отуда и његово име. Сорта је супер рана, високоприносна, принос од једног грма је 60 кг. Период сазревања је до 100 дана. Јагоде су велике, жуте, тежина сваке бобице је до 10 грама. Укус је кисело-слатко и пријатно цветне ноте, има 3-4 кости. Кожа је густа, што је добро подноси транспорт. Четке су велике, конусне, густина је средња. Не избирљив у расту. На засјењеним површинама даје исти принос као у добро освијетљеним. Временски услови не утичу на опрашивање. Воли богатство влаге и минерала у земљишту. Отпорност на мраз - до -24 степени. Подложан је болестима и штеточинама. Обавезни превентивни третман! Без посебног третмана болује од болести: Штете од штеточина као што су: Сорта је рано зрела, отпорна на мраз. Период сазревања је 115-120 дана. Плодови су слатки, велики, издужени, бели и жути. Маса сваке бобице је 10-12 грама. Проценат шећера у воћу је од 20 до 26%. Гроздови су велики, конусни, тежине до 2 кг. Има висок принос - 120 центара од једног хектара Земљиште за садњу мора бити добро освијетљено сунцем и заштићено од вјетра. Пожељна црна земља или лагана иловача. Грмови су засађени на удаљености од 4-6 метара један од другог. Има висок имунитет на болести, али је подложан филоксери. Обавезна обрада грмља два пута по сезони фитоспорина. Маделеине се односи на сорте стоног грожђа раног старења. Бобице су округле, сочне, слатког укуса са аромом мушкатног орашчића, жуте боје. Садржи 1-2 семена, садржај шећера у јагодама је од 19 до 21%. Четкаста четкица, просечне густине, тежине од 230 до 270 грама. За ову сорту карактеришу високи приноси. Међутим, бобице су склоне пуцању и труљењу. Посађено на удаљености од 1,5 метара једна од друге. Удаљеност између редова од најмање 2 метра. Сорта није отпорна на болести захтијева обавезно лијечење од штеточина и болести. Грожђе мушката добија огромну популарност не само на Криму. Успешно се гаје у другим регионима. С обзиром на правила садње и уз правилну његу, можете уживати у дивном окусу свјежих бобица. попити чашу ароматичног мускатног вина. Боље је нахранити купуса након слијетања у земљу Опис и карактеристике сорте парадајза Фатима Користи и штете од зеленог и црног грожђа Како садити кукуруз и да ли се у пролеће боји мраза? Copyright 2020 \_ Онлине магазин о биљкама \_ Детаљан опис сорте грожђа Мускат


text: Јелеј освећење сутра у цркви у Богатићу - све о овој Светој Тајни, како се користе јелеј и освештано брашно... » Mačva Press Bogatić » Mačva Press Komentari su isključeni na Јелеј освећење сутра у цркви у Богатићу – све о овој Светој Тајни, како се користе јелеј и освештано брашно... Свештеници Мачванског намесништва служиће сутра од 17 сати у храму Рођења Пресвете Богородице у Богатићу Свету Тајну Јелеосвећења.Вера и нада су изузетно важни болеснима и унесрећенима који траже излаз из тешке ситуације. Јелеосвећење је Света Тајна у којој се помазивањем тела болесника јелејем (уљем) призива благодат Божија која исцељује душевне и телесне моћи. Понесите килограм брашна и литар уља да бисте га молитвено употребљавали код своје куће. Шта је Света Тајна Јелеосвећења и како се користе јелеј и освештано брашно за "Мачва Прес" објашњава протонамесник Марко Марковић. Света Тајна Јелeосвећења Марко Марковић, протонамесник "Болује ли ко међу вама? Нека дозове презвитере црквене и нека се моле над њим, помазавши га уљем у име Господње. И молитва вере ће спасти болесника и подигнуће га Господ; и ако је грех учинио, опростиће му се." (Јак 5, 14-15) ЈЕЛЕОСВЕЋЕЊЕ је Света Тајна у којој се на болесника, уз помазивања његовог тела јелејем (уљем), призива благодат Божија која исцељује душевне и телесне немоћи. Црква је ову Свету Тајну установила полазећи и од речи Господњих, упућених Његовим ученицима када их је послао на проповед: Болесне исцељујте, губаве чистите...(Мт. 10, 8). Као потврда за ово служи и прича из Јеванђеља, како су свети апостоли, када их је Господ послао на проповед, исцељивали болесне: И отишавши проповедаху да се покају. И демоне многе изгоњаху; и помазиваху уљем многе болеснике, и исцељиваху (Мк.6,12-13). У току овог чина чита се седам одељака из Апостола, Јеванђеља и молитава, којим се призива Божија благодат на болесника, јер је Исус Христос дошао у свет да узме немоћи људске, а Св. Дух послао у свет да чланове живе Цркве исцељује својом благодаћу од њихове болести. Свету Тајну Јелеосвећења врши сабор седморице свештеника (зато се код Руса ова Света Тајна и назива соборованије), иако може да је изврши мањи број. У вези с тим Симеон Солунски каже: "Не треба се много бринути за број, јер број није прописан од Апостола. Но, иако број није прописан, ипак се треба држати старог Предања и треба да су седам (презвитера), како је стари обичај, а у невољи и мање, најмање три... Α само један свештеник нека не врши Јелеосвећења.... Јер каже (Апостол): нека призове Црквене презвитере, а не једног презвитера..." Дакле циљ је ове Тајне, као уосталом и свих Тајни Цркве да врати човека у његово право здравље, а то је непомућени однос са Богом, односно са телом Његовим, које је Црква. Наравно да се Црква моли и за потпуно исцељење телесне болести, али она то препушта једином Чудотворцу, Господу, Који зна дубине срца човековог и шта је најкорисније за његово спасење. "Ако Господ благоизволи биће исцељења, ако не, слава Господу за пут спасења који ми је кроз болест отворио", отприлике је став болног покајника над којим се врши ова Тајна. Другим речима, кроз ову се Тајну пројављује однос Цркве према телесној природи човековој: телесна је природа нераздвојиви и суштински део човековог бића и Црква се Богу моли да исцели телесне недуге, али истовремено за Цркву телесно здравље није по себи циљ, већ је оно исто као и болест пут спасења и преображења за Царство Небеско. Како користити јелеј и освештано брашно Освештано уље и брашно употребљавати на следећи начин: Освећеном брашну додати један колограм брашна (или више, ако је више укућана), умесити га са свежом водом, додајући мало освећене водице (Богојављенске или друге) и мало (највише једну супену кашику) освећеног уља и направити погачу. Погачу испећи и када се охлади исећи на комадиће – величине коцке шећера, и оставити на чист папир, дуже времена да се добро осуше. Осушене комадиће (слични нафори) ставити у папирну кесу, и следећих, препоручљиво 40 дана, уз појачану молитву, узимати свако јутро после јутарње молитве (и нафоре, ако има) по један комадић на таште, затим гутљај-два освештане водице (ако има) па тек онда узети уобичајени доручак или др. Остатак освештаног уља може се употребити стављањем неколико капи у јело, а ако је потребно и помазивањем оболелог дела тела. Освештане намирнице се могу поделити и са другим верницима који ће их по приложеном упутству са вером и молитвом употребити. БИЛО БИ ПОЖЕЉНО ДА ДОНЕСЕТЕ 1 КГ БРАШНА И 1Л УЉА КОЈЕ ЋЕТЕ ПОСЛЕ МОЛИТВЕ ОДНЕТИ СВОЈОЈ КУЋИ И МОЛИТВЕНО УПОТРЕБЉАВАТИ


text: Заједно хладно | Хоме Вези Доктор | sr.apf-online.org 10 питања о грипу Инфлуенца је вирус који утиче на респираторни систем, који укључује нос, грло, бронхије и плућа. Ево одговора на 10 најпопуларнијих питања о грипу. 1. Која је разлика између прехладе и грипа? И грипа и хладноће су респираторне болести, али оне су узроковане различитим вирусима. Пошто имају сличне симптоме, понекад је тешко разликовати их. 11 начина за спречавање прехладе и грипа Не постоји лек за прехладу и грип, или боље речено, ми лијечимо симптоме. Стога, главни задатак сваке од њих треба бити превенција болести. Пре свега, морате водити здрав начин живота како бисте ојачали тело као целину и учинили га мање изложеним ризику од заразних болести. Најефикаснији начин борбе против грипа је вакцинисати против ове болести. 13 начина да се ове године не заразе ваше колеге Сваке зиме на послу, примећујете саму особу која седи на послу, њухајући, кијање, ширећи заразне бактерије свуда. Вероватно не желите да будете извор заразе на послу и заражите остатак грипе или АРВИ. Из нашег чланка ћете научити савјете о томе како не заразити своје колеге. 3 монструозне заблуде о алергијама Да ли жути полен у ваздуху чини да седите код куће иза затворених прозора и врата? Можда ово није најбоље решење. Алергени кажу да алергени који се налазе у затвореном могу узроковати што више проблема као цвјетних биљака, само су опасни током цијеле године. Доктори са Универзитета у Охају говорили су о неколико заједничких заблуда о алергенима који се могу наћи у скоро сваком стану. Хладно и грипа: 3 разлике Зима је време мраза и прехладе. Да ли знате како да разликују грип од прехладе. Нудимо три једноставне функције. Температура Када је грип увек висока температура (може доћи до 40 степени) Обично хладноће обично прати ниска температура. Кашаљ, млазни нос Као по правилу, нема гадног носа и кашља током грипа. Најсрећније ствари у кући су на дохват руке. Шта би требало опрати и опрати данас, чак и ако имате заказано чишћење за сутра? 1. Тастатура за рачунар На тастатури за рачунар, бактерије су 200 пута више него на ободу ВЦ шкољке. Током времена, пуно прашине се акумулира на тастатури, а уз то - клице, бактерије и гљивице. 6 чудесно прљавих места у вашој кући Микроби - вируси и бактерије, понекад нас могу заменити на најочекиванијим местима. Уз помоћ нашег чланка наћи ћете у вашем дому најмање 6 локација на којима се опасне бактерије осећају одлично и угрожавају ваше здравље. Прљаво место: кухињски судопер чини се лошим кад замислите колико бактерија живи у ормару? 9 савјета о томе како излечити прехладу и грип са природним лијековима Лекови за лечење прехладе и грипа не постоје, а редовна употреба одређених лекова може, у најбољем случају, донети олакшање симптомима болести или скратити његово трајање. Можете одабрати низ различитих лекова који ће вам пружити мало олакшања или покушати да поразите болест на природан начин. Алергијска астма је најчешћа врста астме. Тренутно, алергијске реакције се примећују код око 90% деце и код 50% одраслих са дијагнозом астме. Инхалирани алергени (полен, плесни, пршута, итд.) Погоршавају симптоме астме, која се у овом случају назива алергијом. Алергијски тестови и астма Тестови за тестирање алергијске реакције - тестови алергије помажу доктору да идентификује узрочнике болести и направи индивидуални план ефикасног третмана. Могуће је дијагностиковати алергије помоћу теста алергије на кожи, тестова крви и других дијагностичких лабораторијских тестова. Тест алергије Овај тест помаже брзо (у року од сат времена), сасвим тачно и јефтино да одреди шта узрокује погоршање астме. Алергијска обољења плућа У плућима најчешће се развијају алергијске реакције, јер их погађа велики број антигена у ваздуху: прашина, полен и разне хемикалије. Контакт са иритантима на послу повећава вероватноћу алергијских реакција на респираторни тракт.


Отпор против терора турских власти је све више добијао радикалне форме и све више се ширио међу овдашњим становништвом, без обзира на вјерску припадност. Да би се на некакав начин смирило стање у земљи, градачачки Нуредин – паша сазива скупштину народних представника у Градачцу у августу 1858. године на којој је прочитана наредба босанског везира о обавезној трећини која се мора давати. Свештеник из Горњег Жабара, Стојан Стојчевић је први жестоко иступио на овом скупу, супростављајући се везировој наредби, те је због тога са осталих 11 сељака из овог мјеста, који су били са њиме, окован и спроведен у Сарајево.


text: ErazmusPlus > КА3 – Пројекти дијалога младих Подакција Пројекти дијалога младих промовише активно учешће младих у демократском животу и подстиче дебату између младих и твораца политика од значаја за младе. Пројекти у оквиру ове подакције могу имати форму састанака, конференција, консултативних процеса и догађаја који промовишу активно учешће младих у демократском животу Европе, као и њихову интеракцију са доносиоцима одлука. Сваки пројекат може обухватити једну или више активности: национални састанци и транснационални/међународни семинари, који ће омогућити информисање, дебату и активно учешће младих – у дијалогу са доносиоцима одлука – о питањима која су значајна за Омладинску стратегију ЕУ и њене механизме за дијалог; национални састанци и транснационални семинари, као претходница званичним омладинским конференцијама које сваког семестра организује земља чланица ЕУ, председавајућа ЕУ у том тренутку; консултативни процеси, са циљем освешћивања потреба младих по питањима од значаја за учешће у демократском животу (онлајн консултације, испитивања јавног мњења, итд.); догађаји који симулирају функционисање демократских институција и улогâ доносилаца одлука у оквиру ових институција. Пројекти ове врсте могу трајати између 3 и 24 месеца. Морају укључити најмање 30 учесника, узраста 13–30 година, док за укључене доносиоце одлука не постоје узрасна ограничења. За транснационалне активности, мора бити укључено најмање два актера из најмање две различите земље од којих је барем једна програмска. За националне активности, партнери нису неопходни. Детаљније информације о Пројектима дијалога младих могу се наћи у Еразмус+ програмском водичу. Листа одобрених Пројеката дијалога младих у Србији је доступна на овом линку. Средства за ову врсту пројеката у Србији су веома ограничена, те је препоручљиво да се о расположивим средствима информишете на интернет презентацији Еразмус+ Програма у Србији.


text: www.zavodsz.gov.rs - Састанак одбора Почетна страна Почетна страна Састанак одбора На другом састанку Одбора за акредитацију у 2010. години, одржаном 23. јуна у Републичком заводу за социјалну заштиту, од 13 програма пријављених у периоду март – јун 2010. године, све стандарде за акредитацију испунило је 12 програма. Такође, два програма која су већ акредитована 2008. године, пријављена су за измене или скраћивање. Тако је, на молбу ауторки - сарадница Аутономног женског центра, Одбор донео одлуку да се уместо једног композитног програма Насиље у породици и институционална заштита, у понуди акредитованих програма нађе седам појединачних акредитованих програма. Ова, све учесталија појава скраћивања или прерађивања програма указује на проблем са којим се аутори акредитованих програма тек у реализацији суочавају, а то су преобимне обуке, које у себи садрже или превише садржаја или пак више засебних обука. У том смислу може се упутити сугестија будућим ауторима да приликом израде програма обуке пажљиво промисле о економичности, пре свега временској а самим тим и финансијској, јер се на тај начин обезбеђује већа доступност обука ширем кругу професионалаца у социјалној заштити. Са 19 новоакредитованих програма укупан број акредитованих програма обуке износи 99 а то по областима изгледа овако:


титлови Bridge of Spies - титлови српски 1CD srt (scc) Bridge of Spies титлови српски Bridge of Spies српски титлови (2015) 1CD srt Bridge.srt (113277бајтова) прикажи преглед Bridge.mkv | 2188483555 | Називи датотека филма Anonymous @ 10.01.2016 . 218x ( 23.09.2017 ) . Додај у омиљене . Исправи титл Bridge.of.Spies.2015.BluRay.1080p.6CH 1CD 09.11.2016 141x 0.0 0 Bridge.Of.Spies.2015.1080p.BRRip.x264.AC3-HiBRiD (SRB) 1CD 22.01.2016 1390x 0.0 0 DVDScr.XVID.AC3.HQ.Hive-CM8 1CD 25.12.2015 2221x 0.0 0 suadnovic Bridge.of.Spies 1CD 25.12.2015 7871x 0.0 0 Bridge.of.Spies.2015.HDRip.XviD.AC3-EVO 1CD 22.12.2015 5820x 0.0 0 Bridge of Spies (2015) CAM x264-CPG 1CD 17.12.2015 876x 0.0 0 Подаци о филму Други назив:Most špijuna (scc), Bridge of Spies (eng), Bridge of Spies 2015 (eng), St. James Place (eng), Untitled Cold War Spy Thriller (eng), Мiст шпигунiв (eng) Оцена филма:7.6 / 10 (221283)