text: Измене Кривичног законика или имплементирање пропале британске резолуције о Сребреници у српско законодавство субота , јул 21 2018 Српска дијаспора убризгава огроман новац у земљу али и даље нема основна грађанска права! Срби тону у беду Ексклузивнo: Овако изгледа "Буревестник", крстарећа ракета на нуклеарни погон (видео) 26. новембра 2016. Став Коментара Крајем новембра 2016. године владајућа већина на челу са СНС-ом Александра Вучића је усвојила Закон о изменама и допунама Кривичног законика (у даљем тексту Закон о изменама КЗ). У члану 30. Закон о изменама КЗ се мења члан 387 КЗ . Прописује се казна затвора од 6 месеци до 5 година за онога ко јавно " одобрава , негира или умањује" геноцид , злочин против човечности или ратне злочине. Стандардe за утврђивање ових злочина даје Међународни кривични суд са седиштем у Хагу. Прво питање које се поставља када се анализирају ова одредбе је зашто се појам геноцида не везују за Конвенцију о спречавању и кажњавању геноцида из 1948 године? То је основни међународни извор који регулише појам геноцида (међународни уговор усвојен на Генералној скупштини УН). Слично питање се може поставити и за изостављање позивања на Женевске конвенције из 1949 године када се ради о регулисању друга два велика злочина у међународном праву, злочина против човечности и ратних злочина. Одговор се налази у чињеници да Међународни кривични суд игнорише четврти велики злочин који регулише међународно право, злочин против мира или агресију. Римски статут Међународног кривичног суда у члану 5.став 2. фактички укида своју надлежности за кривично дело агресије и оставља је "будућим" генерацијама ( иако је злочин агресије био основ одговорности још на Нирнбершком суђењу и у случају Никарагва против САД ). Оваквим регулисањем српски законодавац је омогућио да буде кажњиво свако довођење у сумњу западне верзије злочина у Сребреници али и да буду амнестирани сви они који оправдавају бомбардовање СРЈ од стране НАТО. У пракси, то би значило да сви они српски држављани који јавно одобравају став премијеровог пријатеља Рудолфа Ђулијана да је бомбардовање СРЈ осиромашеним уранијом без одобрења Савета безбедности УН било "добро" , неће кривично одговарати за ово примитивно величање злочина агресије . Српска власт оваквим законским регулисањем не само да ретроактивно уводи једну врсту вербалног деликта из времена СФРЈ, како су приметили бројни коментатори у нашој јавности, већ и крши позитивне прописе међународних организација у области слободе изражавања. Србија је чланица Савета Европе (СЕ) од 2003. године , сходно томе примењује и Европску конвенцију о људским правима. Њени грађани учествују у поступцима пред Европским судом за људска права у Стразбуру. Читав овај политичко-правно-прави механизам Савета Европе се заснива на члану 10 Европске конвенције о људским правима који гарантује слободу изражавања. Слободе изражавања је у систему СЕ ограничена само интересима националног сувернитета, безбедности, борбе против криминала и неморала . Нема ни речи о њеном повезивању са међународним кривичним правом као што се покушава представити у српском КЗ. У правном систему УН слободу мишљења регулише члан 19 Универзалне декларације о људским правима и члан 19 Међународног пакта о грађанским и политичким правима . Ограничења слободе изражавања су скоро индентична као у систему СЕ . Коначно, и Повеља о основним правима ЕУ у члану 11 регулише слободу мишљења и изражавања . Ни у овом примарном правном извору ЕУ нема значајног органичавања слободе изражавања. Дакле, очигледно се ради о политичким притисцима или о нечијем обећању да ће увести западну верзију злочина у Сребреници у српско законодавство . ( Није тешко погодити ко у српској пирамиди власти има реалну моћ и манир да "обећа" тако нешто). Зато се може закључити да је инцијатива за овакво мењање српских закона дошла од оних земља које које су гласале у Савету безбедности за британску резолуцију о Сребреници у јулу 2015. У тој резолуцији се Велика Британија управо позива на Римски статут Међународног кривичног суда. Британија такође захтева и да "политички лидери" у Србији прихвате да се "десио геноцид" и да израде " образовни програми" из којих ће будуће генерације извлачити "поуке у вези са геноцидом". Логичан закључак који указује на спољнополитичке мотиве за мењање КЗ се у нашој јавности покушава оспорити квазиправном тврдњом да је Међународни кривични суд донео само једну пресуду о геноциду, у случају Конго . На основу тога се прави конструкција по којој да се српски Закон о изменама КЗ може односити само на негирање геноцида у Конгу .Овакав класичан пример за contradico in adjecto или повезивање неповезивог, вређа здрав разум чак и када би се прихватила нереална теза да Међународни кривични суд више никада неће донети пресуду у вези са геноцидом. У том контексту, апологете режима упадљиво прећуткују (намерно или због незнања) чињеницу да у Хагу поред Међународног кривичног суда постоје још и Међународни суд правде и Међународни кривични трибунал за бившу Југославију . Од ова три суда у Хагу , два су већ прихватила западну (британску) верзију злочина у Сребреници . Међународни кривични трибунал за бившу Југославију у случају Крстић 2004. и Међународни суд правде у случају Босна против Србије 2007. Због тога се могло (са високом вероватноћом) очекивати и да ће Међународни кривични суд у свом раду преузети пресуде повезане са Сребреницом као пресуђене правне чињенице или стандарде који се не доказују и не доводе у питање. То се већ десило. У случају Jean-Pierre Bemba Gombo (политачара из Конга) само у једном поднеску главног тужиоца има преко десетак позивања на пресуде и одлуке Међународног кривичног суда за бившу Југославију укључујући и случај Толимир. Тачније, главни тужилац Међународног кривичног суда Fatou B. Bensouda се у поднеску од 1.7. 2016 позива на пресуду жалбеног већа Међународног кривичног трибунала за бившу Југославију у случају Толимир од 8.4. 2015. по којој је бивши начелник главног штаба ВРС осуђен на доживотну робију због оптужби за геноцид у Сребереници. У истом случају Jean-Pierre Bemba Gombo , судско веће доноси осуђујућу пресуду 21. 3. 2016 . позивајући се неколико десетина пута на пресуде Међународног кривичног трибунала за бившу Југославију , укључујући и пресуду у случају Вујадина Поповића оптуженог за геноцид у Сребреници и осуђеног на доживотну робију . Много је важније што је досадашња пракса Међународног кривичног суда прозападно политички оријентисана . У том контексту , Руска Федерација је овог месеца повукла свој потпис са Римског статута (Министарство иностраних послова је образложило ту одлуку непостојањем политичке "независности суда" и једностраним изјавама главног тужиоца у вези са сукобом у Украјини ). Скоро истовремено, неколико афричких држава предвођених ЈАР иступило је из Међународног кривичног суда (уз подршку Кине). Овоме треба додати и начин бирања судија Међународног кривичног суда на који чланице Савета безбедности УН Русија и Кина фактички немају утицаја (због непостојања вета и издвојености из система УН) и биће јасно да је српска власт предала правно тумачење злочина у Сребреници у руке Запада. Ознакенапредна фукара Претходно Војни синдикат Србије: Генералштаб узео активно учешће у ометању сутрашњег протеста и тиме починио кривично дело После НАПРЕДНА ФУКАРО! То српска у имену странке да замените са ШИПТАРСКА, да људи коначно схвате са киме имају посла stefan tijanić 26. новембра 2016. at 17:24 Vučić ozakonio britansku rezoluciju ...ma 'ajte pa nije valjda njihov igrač a pod našom zastavom ...nije igrač pion jeste 26. новембра 2016. at 17:32 Džaba menjaju zakon kada će isti biti promenjen... 26. новембра 2016. at 20:50 bez engleza nemoze Ni svinjokolj 27. новембра 2016. at 02:00 Menjacemo ponovo zakon kada se resimo okupacione vlasti! nurnberg: koju ,,mudros,, rogati kopitar prosipa a svojim delima sve rastura, unistava, sa... nurnberg: demokratija u serviji i SRBIJI, nikako. - imamo vladavinu vecine, onih stoci nal... гост: Срамота! Ово је нова, законом отворена "жута кућа" са ликом искомплексираног изд... Ах: Назови демократија данас је само смоквин лист за плутократију - владавину новца... Доктор са Чубуре: Да би демократија уопште била могућа, неопходно је испуњење два услова. Први - д... Ово је занимљиво... http://www.srbijadanas.net/izmene-krivicnog-zakonika-ili-implementiranje-propale-britanske-rezolucije-o-srebrenici-u-srpsko-zakonodavstvo/


source: CulturaX

text: Генерална скупштина УН-а: функције и овласти. Генерална скупштина Уједињених нација Да ли знате шта је УН? Које функције ради генерална скупштина? На ова и друга питања наћи ћете одговоре у чланку. Генерална скупштина Уједињених нација позива водећи представник, тијело за доношење одлука и вијеће Уједињених нација, које је основано 1945. године у складу с Повељом УН-а. Годишња сједница Скупштине одржава се од септембра до децембра, а по потреби иу наредним данима. Ова формација служи као форум за вишеструку расправу о читавом спектру међуетничких питања која се одражавају у Повељи, а састоји се од 193 чланице УН-а. Овласти и функције Шта има Ун? Генерал Скупштина, према Повељи УН, има право да: разматра сва питања везана за одржавање међуетничког пријатељства и стабилности и даје савјете о таквим питањима, мање догађаја, када одређени спор или ситуација разматра Вијеће сигурности; анализирати опште погледе на тимски рад на одржавању међународне сигурности и хармоније, укључујући питања демилитаризације, и дати одговарајућа објашњења; навести мјере за мирно рјешавање ситуација које би могле нарушити добронамјерну везу између нација; стварају суђења и припремају објашњења за промовисање глобалне политичке сарадње, кодификације и развоја међународног права, остваривање људских права и основних слобода и промовисање глобалне сарадње у социјалним, хуманитарним и економским областима иу области здравства, културе и образовања; анализирати и одобрити буџет УН-а, назначити износ доприноса који се приписује државама чланицама; прима и преговара о извјештајима Вијећа сигурности и других тијела УН-а; бира привремене чланове Савјета безбједности, других савјета и тијела УН-а и, по налогу Вијећа сигурности, одређује генералног секретара. Шта још УН могу учинити? Генерална скупштина је 1950. године, 3. новембра, усвојила резолуцију "Уједините се за мир", према којој ова организација може да предузме акцију и када Савет безбедности не може да делује против гласања сталног или једног члана. Он почиње свој рад када се открије агресивни чин, кршење хармоније или претња. УН (Генерална скупштина) може одмах проучити ово питање и пружити својим члановима неопходне савјете о агрегатним мјерама за обнављање или одржавање међуетничког мира и сигурности. Познато је да је Скупштина овлашћена да даје само необавезујући савет земљама у вези са транснационалним питањима из своје надлежности. Међутим, предузете су економске, политичке, правне и социјалне мере које су утицале на животе многих народа. 2000. године усвојена је историјска Миленијумска декларација. Она потврђује да државе чланице желе да остваре стварне циљеве постављене у њој како би осигурали сигурност, разоружање, мир, искоријенили сиромаштво, ојачали УН, заштитили наше заједничко окружење и задовољили посебне потребе Африке. Како се доносе одлуке Генералне скупштине УН-а? Свака земља чланица има један глас у овој организацији. Пресуде о важним појединачним питањима, као што су избор чланова Вијећа сигурности и препоруке о сигурности и миру, углавном су прихваћене од стране двије трећине земаља учесница. Пресуде о другим задацима одобравају једноставни претежни дио гласова. Недавно је посебна пажња посвећена постизању међусобног разумијевања о питањима која се рјешавају, а не усвајању резолуција одржавањем отворених гласова, што је гарантирало активнију подршку одлукама Скупштине. Председавајући, након консултација и договора са делегацијама, може затражити одлуку без плебисцита. Која је седница Генералне скупштине УН? Поред редовних, ова организација може да одржи посебне и ванредне посебне сесије. У разним временима, Скупштина је сазвала 28 специјализованих конференција о питањима која захтијевају пажњу, укључујући и Намибију и Палестину, разоружање, финансије УН-а, међународну економску сарадњу, дроге, апартхеид, вањски свијет, бирачко тијело, људска насеља, жене и друштвени развој. , дјецу и ХИВ / АИДС. Године 2005., 24. јануара, одржана је двадесет осма седница Генералне скупштине, посвећена прослави шездесете годишњице ослобођења нацистичких концентрационих логора. Десет ванредних ванредних седница је организовано као одговор на ситуације у којима је Савет безбедности стигао до ћорсокака. Ове конференције биле су посвећене тренутним ситуацијама у Конгу (1960.), Авганистану (1980.), Палестини (1982. и 1980.), Мађарској (1956.), Намибији (1981.), на освојеним арапским територијама (1982.) и на Блиском истоку. (1967 и 1958), анализу израелских незаконитих радњи у окупираном Источном Јерусалиму и остатку земље окупиране Палестине (1997–2004), питања која се тичу Суез Цанал (1956). Скупштина је такође одлучила да привремено обустави десету ванредну ванредну седницу и овластила председника УН-а да настави своје састанке на захтев држава чланица. Бацкстаге Цонвентион Шта је неформални састанак Генералне скупштине УН-а? На својој 52. сједници, ова организација је предложила нова средства за постизање узајамног разумијевања кроз преговоре о задатку трансформације УН-а током приватних пленарних састанака. Пракса одржавања таквих догађаја предложена је на наредним конференцијама како би се разговарало о питањима везаним за посебну сједницу УН-а о ХИВ / АИДС-у, Миленијумском самиту УН-а, јачању система УН-а и његовој ревитализацији. Затим ћемо сазнати зашто је потребна резолуција Генералне скупштине УН-а, а сада ћемо размотрити избор предсједавајућег УН-а и његових замјеника. 2002. године 8. јул, Скупштина је усвојила Резолуцију 56/509, према којој су измијењена правила поступка. Према њима, као и због интензивирања њиховог рада, позната организација је изабрала свог председника и његове заменике у 2005. години, 13. јуна, односно три месеца пре отварања конференције. У исто вријеме, изабрани су предсједници шест првих комисија 60. сједнице. Према Резолуцији УН 58/126, истог дана изабрани су и други службеници водећих одбора. Тотална дебата У 2005. години, од 17. септембра до 23. септембра, Генерална скупштина је одржала расправу. Дали су земљама чланицама прилику да говоре о најважнијим међународним питањима. Према Резолуцији УН-а 58/126, на шездесетој конференцији, по први пут, одржана је општа расправа о теми коју су предложиле одобрене државе чланице, али још увијек нису преузеле дужности у служби. Имајући у виду значај Свјетског самита одржаног 2005. године на највишем нивоу, шездесета сједница предложила је тему "у интересу јачања и јачања дјелотворности УН-а: каснија имплементација резолуција и активности пленарног конгреса на макро нивоу одржаног 2005. године у септембру". О активностима организације, генерални секретар је прочитао извјештај прије почетка опће расправе, који је започео након 52. конференције. Резервна тела Права Генералне скупштине УН-а су импресивна. Ова организација има шест главних комисија. Након завршетка опште расправе, Скупштина почиње да разматра главне тачке дневног реда. Број предмета које мора да студира је веома велик. Зато Скупштина дијели дневне планове међу шест главних комисија у складу са њиховом тематиком. Они, заузврат, разговарају о њима, настојећи, колико је то могуће, да разреше различите односе држава. Након тога, одбори подносе Скупштини нацрте одлука и резолуције на анализу на једном од пленарних конгреса. У УН дјелују сљедеће комисије: Одбор за међународну безбедност и разоружање. Комисија за финансијска и економска питања. Одбор за хуманитарна, социјална и културна питања. Савет за специфичне политичке задатке и дилеме деколонизације. Одбор за буџет и администрацију. Одбор за правне послове. Познато је да по појединим тачкама дневног реда, као што су проблеми Палестине и Блиског истока, Скупштина доноси пресуде само на својим пленарним састанцима. Дакле, зашто је потребна резолуција Генералне скупштине УН-а? Ово је писани акт УН-а, у чијем саставу учествују сви чланови Скупштине. Да би била усвојена, потребно је да добијете најмање 50% гласова. Одлуке које признаје Скупштина, за разлику од резолуција Савјета безбједности, немају обавезујућу снагу, јер се разликују у препорукама. Истовремено, ниједна држава им не може наметнути вето. Речено је да су резолуције УН-а од великог политичког и моралног значаја. Текстови ових докумената се једном годишње договарају између делегација држава чланица у оквиру активности шест комитета УН-а. Садашње резолуције Генералне скупштине, по правилу, разматрају питања свјетског развоја ("Искорјењивање сиромаштва", "Сигурност хране"), међуетничке активности, феномене, процесе, па чак и једноставне догађаје (излијевање нафте у обалним водама Либана). Текст одлуке открива ниво перцепције проблема који се анализирају и циљ заједничког рада на рјешавању одговарајућих питања погодних за све државе. Међутим, није увијек могуће постићи основно заједничко разумијевање, као, на примјер, у уредби о укидању блокаде с Кубе, коју огромна већина власти годишње одобрава, критизирајући антиквитете САД-а. Ако постоје фундаменталне разлике између група земаља или из једне државе, резолуција се шаље на референдум. Због веома једностране природе вишестраног преговарачког процеса о тексту резолуције уз учешће земаља са различитим потребама, УН-ови прописи ретко имају оријентисано-практични правац, са изузетком "одлука-одлука" о стварним питањима (буџет организације, одржавање конференција итд.). Шта је још познато по Генералној скупштини УН-а? Конвенција о правима дјетета је њен рад. Ова организација је одобрила међуетнички правни документ којим се утврђују права дјеце у земљама учесницама. Ова Конвенција је први и основни међународни правни документ стриктног тона, намијењен широком распону права дјеце. Садржи 54 чланка који детаљно описују приватна права појединаца од рођења до 18 година (ако се, према важећим законима, капацитет не појављује раније), о савршеном развоју њихових ресурса у окружењу без жеље, глади, окрутности и других злостављања. Странке ове Конвенције су Палестина, Света Столица и све земље чланице УН-а, искључујући Сједињене Државе. Не знате за шта је створено Универзална декларација о људским правима? Генерална скупштина УН усвојила га је на трећем засједању декретом 217 А (ИИИ) 1948. године, 10. децембра. Овај "Међуетнички пакт о људским правима" препоручује се свим државама чланицама УН-а. Он је прва потпуна дефиниција привилегија које имају сви људи. Декларација се састоји од 30 чланака и саставни је дио међуетничког закона о људским могућностима, који је једнак Свјетском споразуму о социјалним, културним и економским правима, пар факултативних протокола, Свјетски пакт о политичким и грађанским правима. Желите ли погледати документе Генералне скупштине УН-а? Свако може да се упозна са њима, јер су доступни свима на вебу на вебсајту ове организације. У доба просветитељства појавиле су се мисли о природном праву. На њиховој основи су развијени и усвојени: Билл оф Ригхтс у Сједињеним Америчким Државама, Билл оф Оппортунити у Великој Британији и Декларација о правима грађанина и човјека у Француској. Фаза Другог светског рата јасно је показала потребу за универзалним уговором о људским правима. Франклин Рузвелт 1941. године у свом обраћању "О стању у земљи" позвао је на подршку четири неопходне слободе: савест, речи, слобода од страха и жеље. То је дало нови потицај развоју људских права као неопходног критерија мира и краја рата. Када је јавност сазнала за злочине које су починили њемачки фашисти, постало је јасно да Повеља УН-а не дефинира јасно људска права. Општи споразум који би описао и набројао појединачна права био је неопходан. Аццептанце Декларација Генералне скупштине УН-а је важан документ који може промијенити свијет. Познато је да је текст Универзалне декларације о људским правима, прије него што је одобрен, био предмет значајних ревизија. Основа будућег документа био је нацрт Хумпхреиа, дубоко модификован од стране Цассина. Гласање за њега обављено је постепено. 23 од 31 члана декларације програма једногласно је усвојено. Након расправе, трећи параграф је спојен са другим. Током саслушања и плебисцита по члану закона, откривено је суочавање западних држава и земаља совјетске коалиције. Андреи Иануаревицх Висхински, шеф делегације СССР-а при УН-у, тврдио је да, упркос неким предностима, пројекат има много великих недостатака, од којих је главни правно-формална природа и одсуство било каквих мјера у пројекту које би могле допринијети имплементацији основна људска права и слободе. У најновијем издању, Свјетска декларација о људским правима је одобрена од стране 48 земаља (од укупно 58 учесника Уједињених нација у то вријеме) 10. децембра 1948. године на 183. пленарној сједници Генералне скупштине у Палаис де Цхаиллот (Париз). Украјинска ССР, Белоруска ССР, Чехословачка, СССР, Југославија, Пољска, Саудијска Арабија и Јужноафричка унија су се уздржале од гласања. Јемен и Хондурас нису учествовали у томе. Канада је одбацила прву верзију декларације, али се сложила с њим у коначном гласању. Социјалистичке земље одбациле су документ због ускраћивања права на слободну емиграцију, Саудијске Арабије због одбацивања вјерских слобода и самовоље брака, Јужноафричке Републике (и Канаде) због расистичке позиције. Дан људских права Велике промјене у свијету доноси Генерална скупштина УН-а. 1948. - прекретница у историји човечанства. Уједињене нације су установиле празник Дана људских права 1950. године како би поштовале Декларацију. Прославља се 10. децембра. Људи, парламенти, владе, различите верске групе и заједнице и, наравно, саме УН учествују у овој прослави. Кампање за промовисање Декларације и људских права предузимају се сваких десет година. 2007. године, 10. децембра, почела је операција под називом "Правда и људско достојанство за све нас", у којој су све државе чланице УН-а активно учествовале и трајале точно годину дана, до 60. годишњице постојања.


source: wikipedia

text: 2. октобар (2.10.) је 275. дан у години по грегоријанском календару (276. у преступној години). До краја године има још 90 дана. Догађаји 1187 — Арапски војсковођа и египатски султан Саладин преотео Јерусалим од хришћана, што је 1189. изазвало Трећи крсташки рат. 1608 — Холандски оптичар Ханс Липершеј приказао у Хагу први телескоп. 1870 — Папске државе плебисцитом одлучиле да се уједине са Италијом, а престоница Италије премештена из Фиренце у Рим. 1924 — Лига народа усвојила Женевски протокол за мирно решавање међународних спорова. 1935 — Италија напала Абисинију и сломивши отпор етиопских војника окупирала земљу. Лига народа осудила агресију, а 19. октобра увела санкције Италији. 1944 — После 63 дана тешких борби Немци угушили устанак становника Варшаве. Погинуло око 250.000 Варшављана, велик број завршио у нацистичким концентрационим логорима, а град готово потпуно уништен. 1946 — Зрењанин добио данашње име. На свечаној седници Градског народног одбора тадашњег Петровграда одлучено да, поводом двогодишњице ослобођења града од немачке окупације, добије име по народном хероју Жарку Зрењанину. 1975 — Јапански цар Хирохито стигао у Вашингтон, у прву посету неког јапанског суверена САД. 1989 — Завршава се шаховски турнир у Тилбургу, Холандија, победом Гарија Каспарова. 1990 — На аеродрому у кинеском граду Гуангџоу погинуло 127 људи када је отет кинески авион ударио у два авиона на аеродромској писти. Незадовољни политиком нове хрватске власти, Срби из Книнске крајине блокирали железнички и друмски саобраћај и тиме прекинули све везе из Београда и Загреба ка јадранској обали. 1991 — Почели сукоби хрватских снага и Југословенске народне армије око Дубровника. У наредним данима опустошена околина града, а стари град гранатиран и остао без струје и воде. 1998 — Жан Пол Акајесу, бивши мајор армије Руанде, оптужен за геноцид и злочине против човечности, осуђен у Хагу на три доживотне робије. 1999 — Кина и Русија прославиле, првом заједничком војном вежбом, 50. годишњицу дипломатских односа две земље. 2000 — Током постизборне кризе у Југославији Слободан Милошевић се путем државне телевизије обратио нацији и изјавио да му је „савест потпуно мирна“, док се талас незадовољства његовом вишегодишњом владавином ширио земљом. Генерални штрајк и блокаде путева паралисали Србију, штрајкови и протести почели и у државним медијима који су до тада били под Милошевићевом контролом. 2002 — Бивша председница Републике Српске Биљана Плавшић изјавила, преко видео-везе с трибуналом у Хагу, да се осећа кривом по тачки оптужнице која је терети за злочин против човечности током рата у Босни и Херцеговини, а Тужилаштво повукло преосталих седам тачака оптужнице, међу којима и ону за геноцид. 2003 — Јужноафрички писац Џон Максвел Куци добио Нобелову награду за књижевност за 2003. 2009 — Ирска на референдуму ратификовала Лисабонски споразум са 67,13% за ратификацију. На референдум је овог пута изашло 58% грађана Ирскае. Рођења 1847 — Паул фон Хинденбург, немачки државник и фелдмаршал. (прем. 1934) 1851 — Фердинанд Фош, француски маршал. (прем. 1929) 1869 — Махатма Ганди, назван Махатма, индијски национални вођа. (прем. 1948) 1883 — Карл фон Терцаги, отац механике тла. (прем. 1963) 1904 — Грејам Грин, енглески књижевник. (прем. 1991) 1935 — Омар Сивори, италијанско-аргентински фудбалер и фудбалски тренер. (прем. 2005) 1938 — Вишња Ђорђевић, српска примабалерина и кореографкиња. (прем. 2017) 1944 — Абас Арсланагић, бивши југословенски рукометаш и рукометни тренер. 1945 — Мартин Хелман, амерички криптограф. 1948 — Дона Каран, америчка модна дизајнерка. 1951 — Стинг, енглески музичар и глумац. 1954 — Лорејн Брако, америчка глумица. 1956 — Горан Миљановић, српски фудбалер. (прем. 2008) 1960 — Теренс Винтер, амерички сценариста и продуцент. 1967 — Томас Мустер, аустријски тенисер. 1968 — Јана Новотна, чешка тенисерка. (прем. 2017) 1969 — Дејан Говедарица, српски фудбалер и фудбалски тренер. 1973 — Верка Сердјучка, украјински музичар и хумориста. 1978 — Ајуми Хамасаки, јапанска певачица. 1979 — Жарко Лазић, српски глумац и ТВ водитељ. 1980 — Горан Богдан, хрватски глумац. 1982 — Тајсон Чандлер, амерички кошаркаш. 1984 — Марион Бартоли, француска тенисерка. 1986 — Камила Бел, америчка глумица. 1987 — Џо Инглс, аустралијски кошаркаш. 1988 — Иван Зајцев, италијански одбојкаш. 1991 — Роберто Фирмино, бразилски фудбалер. 1992 — Алисон Бекер, бразилски фудбалски голман. 1992 — Шејн Ларкин, амерички кошаркаш. 1995 — Муса Нџај, норвешки фудбалер. 1997 — Тами Абрахам, енглески фудбалер. Смрти 829 — Михаило II Аморијац, византијски цар. (рођ. 770) 1803 — Самјуел Адамс, амерички политичар. (рођ. 1772) 1804 — Никола Кињо, француски проналазач, познат по томе што је изумео први аутомобил на свету. (рођ. 1725) 1973 — Паво Нурми, фински спортиста. (рођ. 1897) 1983 — Драгослав Грбић, српски књижевник. (рођ. 1926) 1985 — Рок Хадсон, амерички филмски глумац. (рођ. 1925) 1996 — Андреј Луканов, бивши бугарски премијер. (рођ. 1938) 2018 — Смиља Аврамов, српски стручњак за међународно право и члан Сената Републике Српске. (рођ. 1918) 2018 — Бајо Џаковић, српски новинар и књижевник (рођ. 1960) Празници и дани сећања 1810 — Српски устаници у Првом српском устанку под вођством Карађорђа потукли, код Лознице, турску војску послату из Босне да угуши устанак. 1836 — Енглески природњак Чарлс Дарвин упловио на броду „Бигл“ у енглеску луку Фалмут после петогодишњих истраживања живог света у Јужној Америци и на острвима у јужном Пацифику, а која су значајно допринела развоју његове теорије о еволуцији.


Владимир Орбовић: Прво српско краљевство ~ Стање ствари Home › Аз и буки › Владимир Орбовић: Прво српско краљевство Владимир Орбовић: Прво српско краљевство By Стање ствари on 12. марта 2018. • ( 12 ) Рашки велики жупан Стефан Немања је до 1186. поразио последње Војислављевиће, своје сроднике, и тиме објединио све српске земље сем Босне. Сећање на прво српско краљевство у Дукљи остало је запамћено и у потоњим временима Симбол Војислављевића (Извор: Википедија) Прошле године обележили смо један велики јубилеј – 800 година од крунисања Стефана Првовенчаног за краља српских и поморских земаља. Ипак, ово није прва краљевска круна коју је добио неки српски владар. Још раније су ову титулу добијали владари из српске династије која је претходила Немањићима и која је владала Дукљом. У питању су Војислављевићи. Први краљ из ове династије био је Михаило, син Стефана Војислава који је два пута дизао буне против ромејске власти. Власт је преузео, по свој прилици, 1046. године. У писму папе Григорија VII од 9. јануара 1078. године Михаило се помиње као rex Sclavorum (краљ Словена). Познато је да је Михаило покушавао да посредује у спору дубровачке и сплитске архиепископије и том приликом је тражио потврду краљевске власти. Та потврда се огледала у инсигнијама које су папе слале краљевима – заставу, круну и скиптар. У писму папе Григорија VII види се да му није послао инсигније али га назива краљем. У Стону се налази црква посвећена Светом Михаилу, изграђена у 11. веку, у којој постоји портрет владара са круном западног типа. Претпоставка је да је ово портрет самог краља Михаила и да је црква његова задужбина. Извор: Јован Б. Маркуш, Родослови српских династија из Зете и Црне Горе Краљ Михаило се последњи пут помиње 1081. године и то пре октобра месеца. Наследио га је син Константин Бодин који је такође носио титулу краља. Професор Жан Клод Шене из Археолошког музеја у Истанбулу је радећи на каталогизацији печата пронашао један који је припадао Константину, протосевасту и ексусијасту Диоклије и Србије. Нема сумње да је овај печат припадао Константину Бодину, краљу Дукље и Србије, нарочито јер је титула ексусијастис у равни са краљевском према гледањима Ромеја. Титулу краља чланови династије Војислављевића носили су до владара Радослава (1146-1148, 1162). Рашки велики жупан Стефан Немања је до 1186. поразио последње Војислављевиће, своје сроднике, и тиме објединио све српске земље сем Босне. Сећање на прво српско краљевство у Дукљи остало је запамћено и у потоњим временима а Доментијан, Савин биограф, каже: „... на краљевство по првом отачаству краљевства њихова, у коме се и отац њихов родио... у месту званом Диоклитија, које се зове велико краљевство од прва“. ‹ Гордана Секулић: Модел „две Немачке“ по једном шиптарском симпатизеру Вес Мичел: САД подржавају трансформацију косовских Безбедносних снага у оружане › Tags: Владимир Орбовић, Војислављевићи, Немањићи, Срби, историја 12. марта 2018. • 20:50 Супер, још само да наведете било који документ с подручја Дукљанске краљевине, да се у њој помињало „с“ од Срба! 12. марта 2018. • 22:22 Нпр. папа Климент III потврђује 8. јануара 1089. године привилегије барске цркве на молбу „нашег сина Бодина, славног српског краља“ 12. марта 2018. • 23:39 Поправак цитата. Превод Б. Богдановића из 1943. који сам цитирао у оригиналу гласи „Bodini regis Sclauorum“ – dakle „краља Словена“, Богдановићев превод је нетачан. Неоспорно је да је Бодин унук кнеза Војислава, познатог у историји и као „Војислав Требињац“, Србина из Травуније, подручја данашњег Требиња. 13. марта 2018. • 01:43 Дакле, regis Sclauorum. Јасно к’о дан. Краљ Словена. Имате још нешто? 13. марта 2018. • 01:45 И маните папу-папе, све и ако не тврде оно што им приписујете. Имате ли неки извор историјски из Дукљанске државе? 13. марта 2018. • 11:30 А, који су то Словени могли бити на подручју Дукље у 11. вијеку? Ако вам је лакше: ко се то доселио од словенских племена на Балкан у периоду 5 – 7. вијек? 13. марта 2018. • 13:06 Порфирогенит...О Дукљанима и земљи у којој сада станују ...https://sr.wikisource.org/wiki/35._%D0%9E_%D0%94%D1%83%D0%BA%D1%99%D0%B0%D0%BD%D0%B8%D0%BC%D0%B0_%D0%B8_%D0%B7%D0%B5%D0%BC%D1%99%D0%B8_%D1%83_%D0%BA%D0%BE%D1%98%D0%BE%D1%98_%D1%81%D0%B0%D0%B4%D0%B0_%D1%81%D1%82%D0%B0%D0%BD%D1%83%D1%98%D1%83 13. марта 2018. • 13:18 @Чобељић: историјски извор о Словенском племену „милогораца“, „црногораца“ нигде нема, ако то питате....као ни Словенских племена „бошњака“, „бугара“, „македонаца“, „војвођана“, „славонаца“, „далматинаца“....та племена су дошла на ове просторе у великој невидљивој сеоби од 1945.... 13. марта 2018. • 13:58 Чобељићу, Називи ‘Дука’ и ‘Дукља’ су народни називи, за рушеви- не Диоклеје код Подгорице. До 15. века, називи ‘дукља’, ‘дукљани’ и теби вероватно најинтересантније ‘дукљанска држава’ су непостојећи, те о томе не постоји ни ЈЕДАН историјски извор или писани документ. 13. марта 2018. • 14:07 Није баш детаљна мапа, ту доле при дну Сербије је и та Дукља. Чобељићу, да би прочитао пуне називе свих места, на жељени део мапе кликни 3 пута али ВЕОМА БРЗО (ако кликкћеш споро, неће ти отворити детаљну мапу) ! 13. марта 2018. • 15:04 Хвала, на труду, саветима... краљевина или држава Дукља, свједно. Ипак, карта коју сте предочили цртанa је касније, много касније, зар не. И нијесу такве карте релевантне овђе, могу се нацртати какве хоћете карте. Дискусија је о историјским изворима насталим у доба Дукљанске краљевине/државе, тј. да ли се у њима помињу Срби у смислу њеног домицилног словенског становништва? 13. марта 2018. • 17:52 Dobro napisan članak! Join 9.304 other subscribers


source: fineweb

text: Рeхабилитована руска царска породица Врховни суд Русије донео је данас, 1.10. одлуку да правно рехабилитујепоследњег руског цара Николаја Другог и његову породицу и прогласио их за жртвеполитичке репресије бољшевика. То је симболичан гест који су затражили потомцируске царске породице. Николај Други Александрович Романов са супругом, петородеце и послугом убијен је у јулу 1918. у Јекатеринбургу на основу наредбебољшевика, после чега су сви искасапљени и бачени у необележену гробницу.Њихови посмртни остаци, за време Бориса Јељцина, пренесени су у Петроград исахрањени у цркви. Извор: Политика


Central Arkansas Northwestern State Demons резултати Уживо - SofaScore.com Central Arkansas Northwestern State Demons Резултати Уживо Central Arkansas - Northwestern State Demons 03. Мар у 19:00 Central Arkansas Northwestern State Demons резултати уживо (и онлајн видео пренос утакмице уживо - live stream*) почиње 3.3.2018. у 19:00 на Farris Center стадиону, Conway, USA у NCAA Women - USA. Овде на SofaScore резултати уживо можете пронаћи све претходне резултате Central Arkansas против Northwestern State Demons сортиране по њиховим међусобним дуелима. Везе Central Arkansas против Northwestern State Demons видео снимака су сакупљене у Медијима за најпопуларније мечеве одмах чим се видео појави на сајтовима типа Youtube или Dailymotion. Ми нисмо одговорни за садржај снимка, молимо контактирајте власнике видеа или сајт за било који приговор. Можете гледати Central Arkansas против Northwestern State Demons пренос уживо преко интернета ако сте регистрован корисник bet365, водеће компаније за клађење преко интернета која има покривен уживо пренос преко 70.000 спортских догађаја током године са клађењем уживо. Ако је овај меч покривен са bet365 уживо преносом можете гледати кошарка меч Central Arkansas Northwestern State Demons на вашем iPhone, iPad, Android или Windows телефону. Такође је лако да нађете видео са најзанимљивијим детаљима и новостима најпопуларнијих спортских лига на свету. bet365 квоте за уживо клађење видљиве су у SofaScore-овом кошарка резултати уживо одељку. Ми овде не пружамо распоред ТВ програма. Ако желите да гледате овај меч на ТВ-у, програм ће те вероватно наћи на неким популарнијим каналима као што су РТС, РТРС, Арена Спорт Србија, Спорт Клуб Србија, Еуроспорт, К-СПОРТ 1, СпортТВ, итд. НАЗИВ: Central Arkansas - Northwestern State Demons СТАДИОН: Farris Center, Conway , USA Central Arkansas резултати уживо, распоред и коначан резултат Northwestern State Demons резултати уживо, распоред и коначан резултат SofaScore резултати уживо су доступни као iPhone и iPad апликација, Android апликација на Google Play и апликација за Windows телефон. Можете нас наћи у свим продавницама на различитим језицима као "SofaScore". Инсталирајте SofaScore апликацију и пратите Central Arkansas Northwestern State Demons уживо на свом мобилном телефону! *ВАЖНА НАПОМЕНА – Sofascore.com вам у партнерству са bet365 нуди преко 70,000 преноса догађаја уживо годишње. Међутим, подсећамо вас да су права преноса за такве догађаје обично у власништву за одређену државу и према томе, зависно од ваше локације, могу постојати догађаји које нећете моћи да пратите због овог ограничења. Пре придруживања bet365 и уплата на ваш налог да бисте гледали Central Arkansas Northwestern State Demons, или било ког другог догађаја путем bet365 преноса уживо, препоручује се провера са bet365 да ли је могуће, зависно од ваше локације, да пратите уживо пренос догађаја који вас интересује. Сазнајте више о контактирању bet365 овде , путем телефона, поште, е-адресе или чета.


Нећемо заборавити У Мурину, на 13. годишњицу НАТО бомбардовања у коме је страдало шест цивила, од чега троје дјеце, породице настрадалих, многобројни грађани, представници Скупштина општина Беране, Андријевица и Плав, делегације Српског националног савјета, Удружења бораца ратова од 1990. године и Социјалистичка народна партија положили су вијенце на спомен обиљежје страдалима од НАТО бомби. На самом почетку помена невиним жртвама НАТО агресора свештенство Српске православне цркве (будимљанско-никшићке епархије) одржало је опело и помен страдалима, а након тога окупљенима су се, испред спомен-обиљежја, у име домаћина обратили Зоран Мирковић и Брано Оташевић , а бесједу посвећену овом трагичном догађају одржао је академик Зоран Лакић , коју преносимо у цјелости. „Окупили смо се да још једном одамо дужну пошту – невиним жртвамо бруталног НАТО бомбардовања – наше земље и њиних мирних грађана. Те 1999. године десио се незапамћен злочин у историји ратовања! И данас, као и до сада, као што ћемо то чинити увијек – прво ћемо се сјетити њихових имена која су уписана на овом спомен-обиљежју. Мирослав, Јулијана, Оливера, Вукић, Милка и Манојло. Тугујемо за вама. Придружујемо се преголемом болу ваших најближих. Додајмо томе све протекле године. Лако је закључити да би сви данас имали своје породице и своју дјецу. Помножимо то са бројем укупно убијених, па ћемо непогрешиво закључити ко је што хтио вашим убиством. Тако ће сурова ријеч – геноцид, бити преблага за злочин који је и данас остао некажњен. Нека се стиде сви који га оправдавају. Какав им је тек ђаво, ако им је овако суров злочиначки милосрдни анђео? Упитаћемо се опет коме су то ове невине жртве могле бити криве?! Што су то они скривили НАТО снајперистима?! Зашто су их брутално убили?! Зашто их више немамо?! Зашто и они данас немају своје породице и своју дјецу?! НАТО-вци нијесу бирали своје жртве, сметало им је и смета родољубље нашег народа: ’Боље гроб него роб’ – како је народ ускликнуо. Или како је пјесник рекао: ’Знаш мајко лијепо је живјети, Али за оно за шта сам умро Хтио бих још једном умријети!’ Сметају им овакве поруке које одзвањају у ушима родољуба – из генерације у генерацију! Слоk 4000 3;одарство је основна храна нашега човјека. Ни данас многи немају довољно хљеба. Али имају понос. Наш народ се одувијек хранио родољубљем својих предака. И њиховим дјелом за понос. И остваривао нова дјела, опет, за понос. Ни мањег народа ни већег подухвата. Тако се кроз историју одупирао силницима, који су и данас спремни да убијају ако њихове лажи на прихватамо за истину. Мирославе, Јулијана, Оливера, Вукићу, Милка, Манојло – вама се обраћам: својом невином жртвом постали сте наши јунаци за незаборав. Као наши хероји заувијек остајете у сјећањима живих, који вам и данас поручују: хвала вам наша дјецо. Пренијели сте нам наук предака да у старог душманина не тражимо новог пријатеља. Па они су нас бомбардовали и 1944. када смо били чак и вајни ратни пријатељи. Почивајте у миру и тишини. Увијек ћете бити у срцима свога народа. Још једанпут вам хвала." Đ?ећемо заборавити 30. април, мјесец је био, 12 година прије, авет са неба Малена варош на обали Лима, гледала мирно пут небеса, како Нато агресор, без разлога Вулетић Вукић, и он погибе, Станите, више Нато злотвори, Заједно са хотелом нестаде Мано, те Милка на својој тераси. "Издржи Мурино моја!" Зоран Јокић


text: Овај вајање гел имало вежбе свако може да уради без савета ускоро. Овај гел поједностављује моделирање са шаблонима неизмерно. То је лако за обраду. Продужетак природни нокат је кроз овај гел такођеповетарац. Због савршене доследности, и само-глет ефекат, можете да обрадимо савршено гел. Не спаљивање, не наговештава једноставне фајлове. Пре коришћења nded Сцулптинг гел увек треба га мешати. Након припреме нокта и примену прајмера и / или - Грундиергелс узетимало гела на четкицу и применити ово и ово шири на предлошку и вашег природног нокта. Да бисте добили продужење нокта. Овај гел има саморавнајући и посебно јаку функцију, тако дарок трајања је дат. Нема коментара на том језику за ову ставку.


Почетна » Догађаји » Књижевни програм » Дечја недеља у Галерији Сања Дечја недеља у Галерији Сања y 13:00 Галерија Сања и Предшколска установа Чукарица организују програме намењене деци узраста од три до пет година. Намера пројекта је укључивање и социјализација деце кроз игру и дружење у оквиру Дечје недеље. Кроз различите акције и активности за децу која нису обухваћена предшколским васпитањем и образовањем, као и развој и реализацију разноврсних додатних програма, тим Предшколске Установе Чукарица настоји да уважи свако дете са територије Чукарице и понуди му прилику за игру и учење у непосредном окружењу. Галерија Сања је уступила простор у коме ће деца у једном уметничком подстицајном окружењу да развијају другарство. Ослањајући се на знање и искуство стечено током пројекта Вртићи без граница 3, Предшколска установе Чукарица, у оквиру Дечије недеље, наставиће да креира и реализује програме кратког трајања у галерији „ Сања“ у Сремчици. Програми су намењени деци узраста од 3 до 5,5 година, која не иду у вртић. Прва радионица почиње у среду, 3. октобра 2018. г. са почетком у 13:00 часова. Добродошли у јесењи циклус радионица!


text: 10. мај (10.05) је 130. дан у години по грегоријанском календару (131. у преступној години). До краја године има још 235 дана. Догађаји 1497 — Италијански морепловац Америго Веспучи кренуо на прво путовање у Нови свет. Према латинској верзији његовог имена немачки картограф Мартин Валдземилер Нови свет назвао Америка, премда је нови континет 1492. открио Кристифор Колумбо. 1655 — Енглези од Шпаније преузели Јамајку, под шпанском влашћу 161 годину. 1774 — Луј XVI постаје краљ Француске. 1844 — Начелник Министарства просвете у Влади Србије Јован Стерија Поповић упутио свим окружним начелствима допис да се старине шаљу у Народни музеј. Тај датум сматра се даном оснивања Народног музеја у Београду, мада је акт о оснивању донет у септембру. 1865 — Трупе Уније заробиле, у Америчком грађанском рату, председника Конфедерације Џеферсона Дејвиса. 1871 — Француска и Немачка у Франкфурту потписале споразум којим су Алзас и Лорена уступљени Немцима. 1877 — Румунија проглашава независност од Турске. 1881 — Крунисан румунски краљ немачког порекла Карол I Хоенцолерн, први краљ Румуније. 1882 — Почео шаховски турнир у Бечу, Аустрија. 1904 — Основана фирма Хорх, која касније постаје Ауди. 1906 — Италијански краљ и швајцарски председник званично отворили „Симплон“, тунел кроз Алпе којим су повезане Италија и Швајцарска. 1923 — Краљевина Срба, Хрвата и Словенаца и Грчка склопиле Конвенцију о оснивању Слободне зоне у Солуну, којом је на 50 година Краљевини СХС припала царинска управа. Нови аранжман Југославија и Грчка потписале 1975. у Атини, с важношћу од 10 година. 1933 — У Берлину, испред Рајхстага, нацисти спалили више од 25.000 књига Маркса, Фројда, Брехта, Ајнштајна и навели да почиње ново раздобље у историји немачке културе. 1940 — Немачка без објаве рата напала Холандију, Белгију и Луксембург, а Велика Британија после немачке инвазије на Данску запосела бившу данску колонију Исланд. Винстон Черчил постао премијер Велике Британије пошто је Невил Чемберлен, потписник Минхенског споразума, поднео оставку. 1941 — Хитлеров заменик Рудолф Хес спустио се падобраном у Шкотску у намери да почне мировне преговоре и ухапшен. 1945 — Совјетске трупе у Другом светском рату заузеле Праг. Савезници преузели Рангун од Јапанаца. 1954 — Бил Хејли и Комете издају „-{Rock Around the Clock}-“, прву рокенрол плочу која постиже прво место на музичким топ-листама. 1960 — Америчка нуклеарна подморница „Тритон“ завршила путовање око света које је трајало 84 дана. 1981 — Франсоа Митеран постао председник Француске победивши у другом кругу Валерија Жискара Д'Естена. 1988 — САД ставиле вето на резолуцију Савета безбедности Уједињених нација којом је Израел осуђен због инвазије на југ Либана. 1993 — Више од 200 тајландских радника погинуло у пожару који је захватио фабрику играчака у провинцији Након Патом. 1994 — Нелсон Мандела изабран за председника Јужне Африке и постао први црни председник те земље. Италијански медијски магнат Силвио Берлускони постао председник Владе Италије. 1995 — Светска здравствена организација у Женеви саопштила да би узрочник смртоносне епидемије у Заиру могао бити вирус "ебола". 1997 — У земљотресу у источном Ирану погинуло најмање 1.560 људи. 1999 — Бразил формално дозволио политички азил свргнутом председнику Парагваја Раулу Кубасу и његовој породици. 2001 — Скупштина Југославије ратификовала Споразум о специјалним, паралелним везама с Републиком Српском који су 5. марта у Бањалуци потписали председник Југославије Војислав Коштуница и председник РС Мирко Шаровић. 2002 — Бивши агент ФБИ Роберт Хансен осуђен у САД на доживотну робију због продаје строго поверљивих докумената Москви. Шпијун који је нанео највећу штету у историји САД. 2003 — Суд у Јемену осудио на смрт Абеда Абдула Разака Камела због убиства три америчка баптистичка мисионара и рањавање једног, у децембру 2002. у једној болници у граду Џибла. Рођења 1760 — Клод Жозеф Руже де Лил, француски официр, песник и композитор. (прем. 1836) 1824 — Милош Миле Димитријевић, српски правник, политичар и председник Матице српске. (прем. 1896) 1838 — Џон Вилкс Бут, амерички глумац, атентатор на Абрахама Линколна. (прем. 1865) 1876 — Иван Цанкар, словеначки књижевник. (прем. 1918) 1899 — Фред Астер, амерички глумац, плесач, певач и кореограф. (прем. 1987) 1902 — Дејвид О. Селзник, амерички продуцент и сценариста. (прем. 1965) 1931 — Оља Ивањицки, српска сликарка, вајарка и песникиња. (прем. 2009) 1938 — Мануел Сантана, шпански тенисер. (прем. 2021) 1939 — Ивица Видовић, хрватски глумац. (прем. 2011) 1942 — Карл Даглас, јамајкански певач. 1946 — Душан Петричић, српски графичар, илустратор и карикатуриста. 1950 — Миодраг Крстовић, српски глумац. 1955 — Марк Дејвид Чапман, убица Џона Ленона. 1957 — Сид Вишос, енглески музичар, најпознатији као басиста групе -{Sex Pistols}-. (прем. 1979) 1958 — Владимир Дивљан, српски музичар. (прем. 2015) 1960 — Боно Вокс, ирски музичар, најпознатији као фронтмен и певач групе -{U2}-. 1965 — Линда Еванђелиста, канадски модел. 1968 — Емилија Кокић, хрватска музичарка. 1968 — Ерик Паладино, амерички глумац. 1969 — Денис Бергкамп, холандски фудбалер и фудбалски тренер. 1969 — Зоран Приморац, југословенски и хрватски стонотенисер. 1974 — Силван Вилтор, француски фудбалер. 1974 — Владислава Ђорђевић, српска глумица и певачица. 1977 — Ник Хајдфелд, немачки аутомобилиста, возач Формуле 1. 1980 — Кирил Лазаров, македонски рукометаш. 1987 — Али Хејз, америчка порнографска глумица. 1988 — Адам Лалана, енглески фудбалер. 1990 — Ивана Шпановић, српска атлетичарка (скок удаљ). 1997 — Ришарлизон, бразилски фудбалер. Смрти 1774 — Луј XV, краљ Француске. (рођ. 1710) 1928 — Иван Мерц, хрватски академик. (рођ. 1896) 1977 — Џоан Крофорд, америчка глумица. (рођ. 1905) 1979 — Ита Рина, југословенска филмска глумица између два светска рата. (рођ. 1907) 1979 — Антун Аугустинчић је био хрватски и југословенски вајар (рођ. 1900) 2002 — Ив Робер, француски глумац и режисер. (рођ. 1920) 2003 — Милан Вукчевић, југословенски хемичар и састављач шаховских проблема (рођ. 1937) 2005 — Вида Павловић, певачица српске и ромске народне музике. (рођ. 1945) Празници и дани сећања Српска православна црква слави: Светог апостола Симеона Преподобног Стефана - епископа Владимирског Спаљење моштију светог Саве Преподобног Јована исповедника


text: 17. фебруар је четрдесет осми дан у години у Грегоријанском календару. 317 дана (318 у преступним годинама) остаје у години после овог дана. Догађаји 1600 — Италијански филозоф, астроном и математичар, Ђордано Бруно, спаљен је у Риму као јеретик, на основу пресуде римокатоличке инквизиције. 1800 — Представнички дом САД је изабран Томаса Џеферсона за председника и Арона Бера за потпредседника САД, чиме је решен нерешен број гласова на изборима 1800. 1854 — Уједињено Краљевство је признало независност Слободне Државе Орање. 1836 — Указом кнеза Милош Обреновића у Букурешту је основано прво српско дипломатско-конзуларно представништво под називом Српска агенција. Шеф агенције био је Михајило Герман, а секретар Јован Гавриловић. 1863 — Група грађана Женеве је основала Међународни комитет за помоћ рањенима, што ће касније постати познато као Међународних комитет црвеног крста. 1864 — Јужњачка подморница „Ханли” је у Америчком грађанском рату у Чарлстону у Јужној Каролини потопила северњачки брод „Хустаник”, што се сматра првим успешним нападом подморнице на ратни брод у историји поморског ратовања. 1916 — Британске и француске трупе заузеле су у Првом светском рату Камерун, немачку колонију у Африци. 1942 — На брду Бубањ код Ниша Немци су као одмазду због побуне у логору Црвени крст, стрељали преко 1000 Јевреја из Ниша источне и јужне Србије. 1959 — САД су лансирале Вангард 2, први метеоролошки сателит, са циљем да мери облачност. 1966 — Француска је лансирала свој први сателит с полигона у Сахари. 1972 — Доњи дом британског парламента усвојио је закон о приступању Уједињено Краљевства Европској заједници (касније Европска унија). 1979 — Реагујући на упад вијетнамских снага у Камбоџу крајем 1978. и збацивање маоистичког режима Црвених Кмера, Кина је напала Вијетнам. 1982 — Премијер Зимбабвеа Роберт Мугабе оптужио је некадашњег саборца Џошуу Нкома, за учешће у завери и искључио га из владе. Мугабе и Нкомо водили су седамдесетих година заједничку борбу против расистичке владавине белаца у Јужној Африци. 1990 — Комунистичка партија Чехословачке искључила је из чланства бившег председника државе Густава Хусака, бившег премијера Љубомира Штроугала и још 20 високих функционера који су дошли на власт након совјетске интервенције у Чехословачкој 1968. 1992 — Генерални секретар УН Бутрос Бутрос Гали препоручио је размештање 13.000 припадника мировних снага светске организације на територији бивше Југославије. 1995 — Албанци у Тетову у Македонији почели су масовне демонстрације због одбијања власти да призна „албански универзитет” у том граду. У сукобима с полицијом погинуо је један демонстрант, а већи број је повређен. 1997 — Председник Пакистана Фарук Легхари, који је у новембру 1996. распустио владу Беназир Буто, именовао је Наваза Шарифа за новог премијера. 1999 — Током албанско-српских преговора у Рамбујеу код Париза, НАТО је усвојио оперативни план за упућивање војних снага на Косово под називом „Заједнички чувар”; начелник Генералштаба Војске Југославије генерал-пуковник Драгољуб Ојданић наредио је јачање борбене готовости јединица ВЈ и предузимање мера за заштиту државне границе и одбране интегритета земље. 2002 — Побуњеници у северозападном Непалу напали су владине снаге и том приликом је убијено око 130 полицајаца, војника и цивила. Преласком на евро, Француска се опростила од франка који је 641 годину био национална валута. 2003 — По налогу хашког Трибунала на Косову су ухапшени припадници расформиране Ослободилачке војске Косова (ОВК) и изручени том суду: Харадин Баља, Исак Муслиу и Агим Муртези. То је прво хапшење особа по налогу тог суда које је обавио Кфор. Против Агима Муртезија суд је повукао оптужницу због замене идентитета. У паничном изласку из једног ноћног клуба у Чикагу, 21 особа је погинула, а око 50 је повређено. 2008 — Скупштина Косова и Метохије је усвојила декларацију о независности и тиме једнострано прогласила отцепљење од Србије. Рођења 624 — Ву Цетјен, кинеска царица. (прем. 705) 1490 — Шарл III Бурбон, француски војсковођа и војвода. (прем. 1527) 1519 — Франсоа од Гиза, француски ратник и политичар. (прем. 1563) 1740 — Орас-Бенедикт од Сосира, швајцарски физичар. (прем. 1799) 1781 — Рене Лаенек, француски лекар и изумитељ. (прем. 1826) 1817 — Едуар Тилж, луксембуршки политичар. (прем. 1904) 1836 — Густаво Адолфо Бекер, шпански песник и приповедач. (прем. 1870) 1859 — Николај Гамалеја, руски лекар и научник (ум. 1949) 1862 — Мори Огај, јапански физијатар, преводилац, романописац и песник. (прем. 1922) 1865 — Силвије Страхимир Крањчевић, хрватски књижевник. (прем. 1908) 1877 — Андре Мажино, француски политичар. (прем. 1932) 1883 — Тодор Манојловић, српски песник, драматичар, есејиста. (прем. 1968) 1887 — Јозеф Бех, луксембуршки политичар. (прем. 1975) 1888 — Ото Штерн, немачко-амерички физичар. (прем. 1969) 1914 — Артур Кенеди, амерички глумац. (прем. 1990) 1925 — Хал Холбрук, амерички глумац. (прем. 2021) 1929 — Алехандро Ходоровски, чилеанско-француски редитељ, песник, писац, глумац, продуцент, композитор и музичар. 1935 — Хрвоје Шаринић, хрватски политичар. (прем. 2017) 1936 — Стипе Шувар, хрватски политичар. (прем. 2004) 1936 — Џим Браун, амерички глумац и играч америчког фудбала (прем. 2023) 1937 — Мато Дујмов, буњевачки културни прегалник и писац једночинки. (прем. 1998) 1938 — Венијамин Мићић, српски архимандрит. 1940 — Матија Барл, југословенски и словеначки глумац и продуцент. (прем. 2018) 1944 — Идриз Хошић, југословенски и босанскохерцеговачки фудбалер. 1945 — Бренда Фрикер, ирска глумица. 1946 — Андре Дусолије, француски глумац. 1954 — Рене Русо, америчка глумица. 1955 — Мо Јен, кинески књижевник и професор. 1958 — Радослав Миленковић, српски глумац и редитељ. 1962 — Лу Дајмонд Филипс, амерички глумац. 1963 — Мајкл Џордан, амерички кошаркаш. 1967 — Ото Хорват, српски писац. 1970 — Доминик Персел, аустралијски глумац. 1971 — Дениз Ричардс, америчка глумица и модел. 1972 — Бојана Грегорић, хрватска глумица. 1972 — Били Џо Армстронг, амерички музичар, фронтмен панк-рок бенда Грин деј. 1972 — Тејлор Хокинс, амерички бубњар. (прем. 2022) 1973 — Горан Буњевчевић, српски фудбалер. (прем. 2018) 1973 — Рафаел Ибанез, француски рагбиста. 1981 — Џозеф Гордон-Левит, амерички глумац, редитељ, сценариста и продуцент. 1981 — Парис Хилтон, америчка глумица, модел, дизајнерка, музичарка, наследница Хилтон хотелског ланца. 1982 — Адријано Леите Рибеиро, бразилски фудбалер. 1983 — Селита Ебанкс, кајманска манекенка и глумица. 1983 — Попи Морган, енглеска порнографска глумица, модел и режисерка. 1984 — Марћин Гортат, пољски кошаркаш. 1987 — Анте Томић, хрватски кошаркаш. 1991 — Бони Рајт, енглеска глумица, режисерка, сценаристкиња и продуценткиња. 1991 — Ед Ширан, енглески музичар. 1993 — Марк Маркез, шпански спортски мотоциклиста. 1994 — Никола Жижић, црногорски кошаркаш. 1995 — Медисон Киз, америчка тенисерка. 1995 — Вељко Симић, српски фудбалер. 1996 — Саша Питерсе, америчка глумица и музичарка. 2002 — Андрија Катић, српски фудбалски голман. Смрти 306 — Теодор Тирон, хришћански светитељ и великомученик. 364 — Јовијан, једини римски цар рођен у Сингидунуму (данашњем Београду). (рођ. 331) 440 — Месроп Маштоц, јерменски лингвиста. (рођ. 361. или 362) 923 — Ел Табари, персијски научник и историчар. (рођ. отприлике 1191) 1220 — Теобалд I, војвода Лорене. (рођ. 839) 1371 — Јован Александар, цар Бугарске. (рођ. 1301) 1600 — Ђордано Бруно, италијански филозоф, астроном. (рођ. 1548) 1673 — Молијер, француски комедиограф и глумац. (рођ. 1622) 1788 — Морис Кентен де ла Тур, француски сликар. 1843 — Еустахија Арсић, прва српска књижевница. (рођ. 1776) 1856 — Хајнрих Хајне, немачки песник. (рођ. 1797) 1874 — Адолф Кетле, белгијски астроном, математичар, статистичар и социолог. (рођ. 1796) 1909 — Џеронимо, индијански поглавица. (рођ. 1829) 1934 — Алберт I од Белгије, краљ Белгије. (рођ. 1875) 1946 — Дороти Гибсон, америчка глумица, певачица и модел. (рођ. 1889) 1961 — Нита Налди, америчка глумица. (рођ. 1894) 1970 — Шмуел Јосиф Агнон, израелски књижевник. (рођ. 1888) 1982 — Телонијус Манк, амерички џез пијаниста. (рођ. 1917) 1986 — Џиду Кришнамурти, индијски филозоф и писац. (рођ. 1895) 1994 — Ренди Шилтс, амерички новинар и књижевник. (рођ. 1951) 1998 — Ернст Јингер, немачки књижевник, филозоф и војно лице. (рођ. 1895) 2004 — Хосе Лопез Портиљо, мексички адвокат и политичар. (рођ. 1920) 2005 — Омар Сивори, аргентински фудбалер, један од најбољих фудбалера свих времена. (рођ. 1935) 2019 — Шабан Шаулић, српски певач фолк музике, музичар и продуцент (рођ. 1951) Празници и дани сећања Српска православна црква слави: Преподобног Исидора Пелусиота Преподобног Николаја Исповедника Светог новомученика Јосифа Референце 217


text: Владао је од 6. септембра1960. до 31. децембра1980. У 80-им годинама његова политика није имала успеха. Предао је власт свом премијеру који је на власти био од 1981. до 2000. Дана 1983. Леополда су питали да се придружи Француској академији. Основао је покрет Негритуде који се борио за укидање утицаја колонизатора на афричке народе. Умро је у 95. години, у Нормандији, а покопан је у родном месту.


Рик Гејтс - Спутњик Србија Widgets Magazine 21:03 18 Јун 2018 Рик Гејтс 22:35 30.10.2017 Манафорту и Гејтсу одређени кућни притвор и милионске кауције Савезни судија одредио је бившем шефу председничке кампање Доналда Трампа, Полу Манафорту, кућни притвор и наредио му да положи 10 милиона долара кауције, након што се овај изјаснио да није крив за прање новца и заверу против САД.


text: Комерцијална банка ад Београд је угледна, сигурна и успешна банка која се од сличних западноевропских и светских банака разликује једино по својој адреси. Наша девиза је: поузданост у раду, брзина и квалитет наших услуга свим клијентима, од појединачних грађана до највећих компанија, мора да буде једнак оном који имају сигурне и успешне светске банке. Наши партнери из СЦГ и света могу да потврде да ово начело веома поштујемо. Комерцијална банка ад Београд је савремено опремљена, кадровски оспособљена банка, чија је организациона шема заснована на међународним банкарским стандардима, као квалитетан спој искусних познавалаца међународних финансија и амбициозних младих стручњака школованих у свету. Да смо банка од поверења најбоље илуструју два податка. Водећа светска дипломатска представништва, као и пословне, глобалне и регионалне асоцијације, од афилијација УН до хуманитарних фондова, определиле су се да на територији СЦГ послују преко наше банке. Ми имамо контокорентне односе са 50 водећих светских банака и преко њих са сваким банкарским пунктом на планети. Наш пословни ланац изаћи ће у сусрет сваком Вашем захтеву, на начин који ће бити од обостраног интереса. Верујемо да су приредјене информације о Банци, њеном пословању и могућностима довољно јасне и инструктивне. Биће нам задовољство уколико су оне побудиле Ваше интересовање да нас контактирате, лично посетите и користите наше услуге.


text: Održan prijem građana u Kruščiću i Ruskom Krsturu – Opština Kula Одржан пријем грађана у Крушчићу и Руском Крстуру "Случајна смрт једног анархисте" пред новосадском публиком 250 милиона динара за подршку младима на селу Објавио у 23. марта 2019. Председник општине Кула, Дамјан Миљанић, одржао је данас пријем грађана у Крушчићу и Руском Крстуру. Миљанић је у просторијама месних заједница ова два места разговарао са грађанима о питањима која су битна за Крушчић и Руски Крстур. Поред комуналних проблема, било је речи о помоћи у решавању социјалних потешкоћа. На састанку су поред председника општине Кула, били присутни секретар МЗ Крушчић, Здравко Граовац, секретар МЗ Руски Крстур, Михајло Сабадош и директор ЈКП "Руском", Игор Фејди. Наредни пријем грађана ће бити одржан у суботу, 30.03.2019. године, у порсторијама МЗ Липар, од 8 часова до 11 часова.


text: Брисел: ЕУ и Русија би заједнички требало да траже решење за конфликт у Сирији Како је рекао Рејндерс, са Русијом, као и са Ираном, потребан је дијалог, те је као позитиван пример навео неколико посета министара иностраних послова земаља ЕУ Русији, између осталог Аустрије и Холандије. "У мају очекујемо и посету француског председника Емануела Макрона који ће се састати са лидером Русије Владимиром Путином. А зашто? Уколико не будемо вршили притисак на Русију путем директног дијалога, ништа нећемо урадити", казао је. Он је изразио наду и да ће Москва показати жељу да са ЕУ заједнички крене у проналажење политичког решења за сиријски конфликт. Рејндерс је такође навео и да је ЕУ та која је успела да наговори сиријску опозицију да допутује у Женеву на преговоре без икаквих предуслова. "Једино што је преостало јесте да наговоримо и сиријске власти да седну за преговарачки сто са опозицијом, али за то је неопходно извршити јак притисак на Русију и Иран. Ми ћемо то и учинити", закључио је белгијски министар.


Нарочито је добро за здравље срца, али потенцијално и за јетру.


text: Звук је механички талас фреквенција од 20 -{Hz}- до 20 -{kHz}-, то јест у распону у којем га чује људско уво. Звук фреквенције ниже од 20 -{Hz}- назива се инфразвуком, звук фреквенције више од 20 -{kHz}- ултразвуком, а ако је фреквенција виша од 1 -{GHz}-, хиперзвуком. Звук настаје више или мање периодичним осциловањем извора звука који у непосредној околини мења притисак средства (медијума), поремећај притиска преноси се на суседне честице медијума и тако се шири у облику углавном лонгитудиналних таласа у гасовима и течностима и лонгитудиналних и трансверзалних таласа у чврстим телима. Брзина звука углавном зависи од густине и еластичних сила у чврстим и течним срединама, а у гасовима од густине, температуре и притиска. Осим у уобичајеним мерним јединицама брзине (-{m/s}-, -{km/h}-), мери се и ненормираном јединицом мах (Махов број). Када авион досегне брзину звука (око 343 -{m/s}-), притисак се непосредно пред авионом поремети, отпор знатно порасте, па настају ударни таласи, које посматрачи на тлу доживљавају као прасак (такозвано пробијање звучнога зида). Звук се шири без преноса масе, али се звуком преносе импулс силе и енергија. У вези с тим, дефинишу се јачина, ниво јачине, гласноћа и ниво гласноће звука (акустика). Као и код осталих врста таласа, и у ширењу звука очитују се појаве својствене сваком таласном кретању, као што су апсорпција, Доплеров учинак, интерференција таласа, лом (рефракција), одбијање (рефлексија), огиб (дифракција). У музици, звук се разликује од тона у ужем смислу речи и од шума по односима парцијалних тонова или парцијала. Парцијали тона максимално су хармонични, док су парцијали звука тек деломично хармонични (више је нехармоничних горњих парцијалних тонова него код звука), а код шума су односи парцијала потпуно нехармонични. Основна обилежја звука (висина, јачина, трајање и боја) истозначна су с основним обилежјима тона, само их је теже прецизно одредити него за тон. Појам звук користи се у музици, понајприје у свакодневној употреби, и као синоним за појединачна и скупна обилежја звука (на пример боју звука) или осетни утисак звука неких музичких инструмената или ансамбала (на примјер звук оргуља, звук збора). Звук се шири због еластичне везе међу молекулима средства. У гасовима и течностима таласи звука су искључиво лонгитудинални (то јест шире се у истом правцу у којем се крећу честице медијума при осциловању), док у чврстим телима таласи могу бити такође трансверзални, то јест честице медијума могу осциловати и усправно на правац ширења таласа. Звук се не може ширити кроз вакуум. Извор звука је увек механичко осциловање неког тела. Кад се удари о неки предмет, на пример тргне напета жица, чује се звук, а тај осећај звука престаје чим се спречи осциловање тела. Енергија звука шири се неким средством (медијумом) у облику механичког таласа. То средство је обично ваздух, а може бити и текуће или еластично чврсто тело. Без средства у којем се шире механички таласи не може се чути звук. Према правилности осциловања разликују се тон, шум и бука. Тон је звук који се састоји од хармонијских осцилација, док су шум и бука смеса осцилација различитих фреквенција и амплитуда. Својства Звучни талас се кроз различите медијуме креће различитим брзинама. У ваздуху, тај се талас, креће брзином од приближно 343 -{m/s}-, у води се креће приближном брзином од 1 500 -{m/s}-, а у гвозденој жици око 5 000 -{m/s}-. Што је материјал гушћи, то се звук кроз њега преноси дуже и брже. Звук је одређен, као и остали таласи, са две физичке величине, фреквенцијом и таласном дужином. Број осцилација које материјал чини у једној секунди се назива фреквенција, ознака је -{f}-, а мерна јединица -{Hz}- (Херц). Нормално људско уво може да чује звукове на фреквенцијама од 16 -{Hz}- до 20 000 -{Hz}-. Све звучне фреквенције испод 16 -{Hz}- се називају инфразвуковима или подзвуковима, а звукове фреквенције више од 20 000 -{Hz}- се називају ултразвуковима или надзвуковима; они се користе у техници и медицини. Таласна дужина, с друге стране, је размак између два суседна највећа згушњења, као и између два суседна разређења, медијума кроз коју се талас шири. У основи звукове можемо поделити на две групе: шумове и тонове. Шум је звук који настаје неправилним осциловањем звучног извора при чему се фреквенција стално мјења, док тон настаје правилним осциловањем звучног извора и фреквенција је стална. Извори звука Извори звука су физичка тела која осцилују фреквенцијом од 16 до 20 000 -{Hz}- у неком еластичном средству, на пример напета струна или музичка виљушка у ваздуху. Најједноставнији је облик осциловања извора звука хармоничко осциловање. Оно ствара хармоничке таласе. Чисти тон настаје ако се фреквенција осциловања не мења. Сложени тонови садрже више фреквенција. По Фуријеовој теореми сложени тон може се приказати као збир синусних осцилација са основном фреквенцијом ν0 и вишим хармоницима фреквенције -{n · ν0, (n = 1, 2, 3, ...)}-. Шум је последица потпуно неправилног осциловања. Таласи настали осциловањем извора фреквенцијом већом од 20 -{kHz}- описују се као ултразвук (могу их чути неке животиње, на пример пси и шишмиши), а фреквенцијом мањом од 16 -{Hz}- као инфразвук (могу их чути на пример патке и слонови). Брзина звука Брзина звука зависи од карактеристика флуида и може се израчунати по релацији: где је: pа – атмосферски притисак, - густина ваздуха и = 1,4. Звук се у ваздуху простире као лонгитудинални талас брзином од c = 344 m/s на температури од 20°C при нормалним атмосферским условима. Брзина звука у ваздуху зависи од температуре ваздуха и може се исказати релацијом: где је: c – брзина звука на температури у [m/s], c0 = 330 m/s – брзина звука на = 0 °C и – температура ваздуха у [ °C]. Брзине звука у неким другим срединама дате су таблици:Т.1: Брзина простирања звукаWolfgang Фасолд – „Бау- унд Раумакустик“. Под дејством звука честице ваздуха осцилују око свог равнотежног положаја стварајући час на једну, час на другу страну надпритисак у односу на свој равнотежни положај при атмосферском притиску (сл.1). Промене атмосферског притиска изазване звуком називају се звучни притисак. Ове промене су у односу на атмосферски притисак мале. Појаву осцилација честица ваздуха, дакле звук, могуће је пратити као промене притиска п односно промене густине ваздуха па је преко ове две физичке величине могуће описати звук и њих користити за проучавања у области акустике. На сл.2 приказане су промене притиска при најједноставнијем облику осцилација. Са друге стране честицу која осцилује могу да описују и друге физичке величине карактеристичне за осцилаторно кретање: померај честице (удаљење од равнотежног положаја ξ [m]), брзина осциловања честице в [m/s] или пак убрзање честице а [m/s2]. Све ове наведене физичке величине су физичке величине I реда. Поред њих за проучавање се користе и физичке величине II реда (сразмерне снази): звучна снага PA [W], звучна енергија E [J], густина звучне енергије w [Ј/m3] и интензитет звука I [W/m2]. За проучавања у акустици најчешће се користи (звучни) притисак p. Сматра се да је просечна вредност најнижег звучног притиска који човек може да чује: p = 2*10-5 Pa = 20 Pa Ова вредност се назива праг чујности. Прецизности ради, а пошто се ради о променљивој физичкој величини (осцилацијама или таласу) горе дата вредност звучног притиска на прагу чујности је ефективна вредност звучног притиска. Звучни притисци величине 100 Па изазивају бол у човечијем слушном систему па се те вредности описују као граница бола. Као нормални атмосферски притисак пА може се узети притисак: пА = 1000 hPa (1000 mbar), па произилази да је звучни притисак на прагу чујности 5*109 пута мањи од атмосферског притиска. Јачина звука зависи од амплитуде осцилација. Висину звука одређује фреквенција осцилација. Боја је одређена садржајем компоненти. Свака периодично или непериодична променљива величина може се, под одређеним условима, Фуријеовом анализом и Фуријеовом трансформацијом разложити на низ простопериодичних компоненти. Ове компоненте имају фреквенцију која је целобројни умножак основне фреквенције, а њихове амплитуде представљају опадајући низ што даје изузетне могућности за даље проучавање било каквог сложеног звука. Ако се звук састоји од само једне простопериодичне компоненте кажемо да се ради о чистом тону или једноставно тону. Човеков слушни систем различито је осетљив за различите фреквенције. Горенаведени праг чујности односи се на тон фреквенције 1000 Hz. Некако, за ту компоненту људско ухо и најосетљивије. За ниже, али и више тонове људско ухо није тако осетљиво па ће се објективно осцилација исте амплитуде чути слабије. На видеу 1 и видеу 2 прикани су упоредни примери за 1 -{kHz}- и 315 Hz једнаких амплитуда. На сл.3 су приказане познате Вебер-Флечерове криве које показују у којој мери се субјективни осећај јачине звука разликује од његове објективне јачине. Из практичних разлога у акустици је у употреби логаритамска јединица јачине звука изражена у децибелима [dB]. Поред великог фреквенцијског опсега од скоро 10 октава специфичност у акустици је и велики динамички опсег при чему је однос снаге најмањег и највећег сигнала чак 1014 (однос звучног притиска 107). Оно што је важно имати у виду да је анализом појаве често потребно водити рачуна истовремено и о сасвим слабом и о врло јаком звуку који могу да се разликују управо за вредност динамичког опсега. Проблеми великог динамичког опсега ефикасно се превазилазе увођењем логаритамске јединице децибел, па се уместо звучног притиска у паскалима дефинише ниво звука Л у дБ преко релације: где је:п – звучни притисак о коме је реч, ап0 – референтни звучни притисак п0 = 2*10-5 Па. Интензитет звука Интензитет звука у правцу простирања звучног таласа дефинише се као количник звучне енергије ΔЕ која у времену Δт прође кроз површину ΔС нормалну на правац простирања: Ниво звука изражен преко интензитета звука дат је релацијом: где је: I – интензитет о коме је реч, а I0 – референтни интензитет I0 = 1*10−12 W/m2. Јачина звука (ознака -{I}-) је физичка мерна величина која описује енергију звучног таласа у временском раздобљу (интервалу) кроз површину окомиту на смер ширења таласа. Мерна је јединица ват по квадратном метру (-{W/m2}-). Праг чујности је најмања јачина звука коју људско уво може чути: Ниво јачине звука (ознака -{L}-) је мерна величина прилагођена осетљивости људскога ува, десетероструки логаритам односа јачине некога звука и прага чујности, односно: где је: -{I}- - ниво јачине звука; -{I}-0 - праг чујности; -{Np}- - непер; -{B}- - бел; -{dB}- - децибел. Децибел Децибел (ознака -{dB}-) је децимална јединица бројчане јединице бел која је у широкој употреби, мада је изван СИ (Међународни систем јединица). Децибел је јединица нивоа неке физичке величине (нивоа снаге, напона, струје, јачине звука и другог). Посебан је назив за број један када је ниво (на пример снаге -{P2}- према снази -{P1}-) израчунат једначином: Бел Бел (према А. Г. Белу; ознака -{B}-) је бројчана јединица нивоа одређене физичке величине према одабраној упоредној вредности, када је та ниво одређен декадним логаритмом односа вредности тих величина. Бел је изузетно допуштена јединица изван СИ (Међународни систем јединица), повезана с јединицом непер (-{Np}-) једначином: Већином се употребљава децимална јединица децибел (-{dB = 0,1 B}-). На пример, ако је снага неког сигнала 1 W, а договорена упоредна снага 1 -{mW}-, тада је ниво сигнала: Непер Непер (по Џону Неперу; ознака -{Np}-) је бројчана јединица нивоа одређене физичке величине према одабраној упоредној вредности, када је тај ниво одређен природним логаритмом односа вредности тих величина, па је посебан назив броја један (-{Np}- = 1). Непер је изузетно допуштена јединица изван СИ. Користи се углавном у електрокомуникацијама за изражавање гушења сигнала. Рефлексија или одбијање звука Звук се одбија или рефлектује кад у свом распростирању наиђе на препреку. Рефлексија звука збива се увек тако да је угао упадања једнак углу одбијања. У шуми или планинама се рефлексија или одбијање звука још јаче осећају. Одбијени звук се враћа и може се чути као поновљени звук. То враћање звука, које настаје одбијањем звучних таласа зове се јека. Међутим, јека може постати врло неугодна и незгодна у просторијама. Да би се јеку чула одељено од звука, мора се бити на удаљености од преграде од које се звук одбија више од 17 метара, јер се иначе звук и јека стопе заједно у један звук. Лом и огиб звука Да постоји лом звучних таласа, показују појаве које настају при експлозији. Том приликом зраци звука долазе у висини до слојева у атмосфери ниже температуре у којима се звук шири мањом брзином. Зато се зраци звука ломе према вертикали на тај слој. Међутим, на висинама од 40 до 60 km температура зрака опет расте, па се звук шири већом брзином, а зраци звука се ломе од вертикала и коначно одбијају на једном слоју ваздуха. Последица је тога да се звук чује до удаљености од 70 km, а онда се до отприлике 180 km уопште не чује. Тај појас од 70 до 180 -{km}-, у којем се звук не чује зове се појас тишине. Од 180 -{km}- па до 250 -{km}-, звук се поново чује. Огиб звука је појава ширења звука такође иза препреке што се тумачи Хајгенсовим начелом или Хајгенсовим принципом. Та је појава огиба ваздуха много већа код звучних таласа него код таласа на води. Звучни зид Звучни зид је аеродинамичка појава која настаје при досезању брзине звука неке летелице или другог објекта. Премда се ваздух при малим брзинама струјања сматра нестишљивим флуидом, при већим брзинама постаје стишљив. Тако авион у лету ствара поремећај притиска околног ваздуха, који се при мањим брзинама струјања налази незнатно испред авиона. Када авион досегне брзину звука (зависно од температуре, од 1 152 до 1 224 -{km/h}-), ствара се поремећај притиска непосредно пред авионом, отпор знатно порасте, па настају ударни таласи, које посматрачи на тлу доживљавају као прасак (такозвано пробијање звучнога зида). Развојем авиона вршне су се брзине приближавале брзини звука, па је постао очит разоран утицај ударних таласа, јер су неки авиони били знатно оштећени при лету у том подручју брзина. Због тога се дуго веровало да авион не може да надмаши брзину звука. Ипак су након Другог светског рата амерички инжењери, примењујући резултате немачких истраживања, конструисали ракетни авион X-1, којим је 1947. пилот Чак Јегер први пробио звучни зид, а после су и неки путнички авиони (на пример француски Конкорд, те руски Тупољев Ту-144) летели брзином већом од брзине звука. Из тог разлога код данашњих авиона брзина се изражава Маховим бројем. Махов број је однос између брзине авиона и брзине звука. Тако на пример авион има Махов број 1 ако може постићи брзину звука, а Махов број 2 ако може постићи двапут већу брзину од брзине звука. Јединице Фреквенција (висина) звука се мери у херцима (-{Hz}-). Гласноћа звука се често изражава у децибелима, иако ју је могуће изразити и преко снаге коју звук носи (W, -{W/m2}-, W/-{srad}-), или као ефективни или максимални износ промене притиска у односу на притисак непоремећеног средства у којем се звук шири (-{Pa}-). Децибел је бездимензионална, логаритамска мера односа две величина, те је потребно одредити износ референтне величине. Стандардно се ниво звука у децибелима приказује у односу на референтни износ од 20 -{μPa}- који начелно одговара прагу чујности, па се то обично назначује додатком -{SPL}- (енгл.: -{Sound Pressure level}-). На пример, шапат има 30 -{dB(A)SPL}-, говор 60 -{dB(A)SPL}-, бука 90 -{dB(A)SPL}-, а за звук интензитета 120 dBSPL кажемо да је граница бола. Код изражавања гласноће узима се у обзир да људско уво није једнако осетљиво на све фреквенције. Стога су дефинирани тежински фактори којима се одређује с којим значајем се поједина фреквенција узима у обзир код мерења гласноће звука. За људско уво су ти тежински фактори дати као крива А (према стандарду -{EN}- 61672-1/-2), а мерења заснована на тим тежинским факторима се означавају као -{dB(A)}-, а понекад и као -{dBA}- или -{dBA}-. Децибел је мерна јединица изведена из јединице бел (-{B}-) - назван тако у част А. Г. Бела, изумитеља телефона - међутим из практичних се разлога користи десет пута мања логаритамска мера децибел (-{dB}-). Осећај звука или осетљивост ува Слушни осећај јачине звука заснива се на физиолошком деловању, то јест на подраживању слушних живаца. Зато је потребно утврдити како тај слушни осећај зависи од јачине звука, односно од звучног притиска. Испитивање је показало да је за сваки чист тон потребан неки минимални звучни притисак да би га уво могло чути. Тај минимални притисак код којег се још одређени тон чује зове се праг или граница чујности. Звучни притисак може бити опет тако велик да проузрокује бол у ушима па се зато зове граница бола. Граница чујности и граница бола зависне су од фреквенцији, то јест код различитих фреквенција оне су различите. Осетљивост ува је највећа код фреквенције око 2 700 Hz. Људско уво осјећа звуком изазвану промену притиска ваздуха (акустички притисак). За звучни талас фреквенције 1 -{kHz}- и јачине која одговара прагу чујности (-{I0 = 10−12 W/m2}-), амплитуда помака честице износи око 10−11 -{m}-, док је амплитуда акустичког притиска око 2 · 10−5 -{Pa}-. За звук на граници бола помак је честице 10−5 -{m}-, а акустички притисак 30 -{Pa}-. Гласност или јачина гласа Као мера за физиолошко деловање извора звука на уво служи јачина гласа. Јачина гласа зависи од јачине звука, односно од звучног притиска и с овим се не сме заменити. Јачина гласа или гласноћа је физиолошки, а јачина звука физички појам. Тако на пример јачина гласа 10 моторних возила није 10 пута већа од јачине гласа једног возила. Јединица за јачину гласа је фон. Јачина звука од 2,5 ∙ 10−12 -{W/m2}- одговара јачина гласа од нула фона. Гласност звука је осећај јачине звука у људском уву. Зависи од јачине и фреквенције звука. Ниво гласности изражен у фонима је, договорно, једнак нивоу јачине у децибелима за звук фреквенције 1 000 -{Hz}- у целом подручју од границе чујности до границе бола. Примери нивоа гласности различитих сложених звукова дати су у следећој табели: Објективни и субјективни осећај јачине звука Два тона различите фреквенције а исте објективне јачине изазваће различит осећај субјективне јачине. У жељи да се (субјективни) осећај јачине звука објективизује и уведе мера која ће представљати човеков осећај јачине звука уведена је фреквенцијска пондеризација (погледај чланак: Фонометар). Фреквенцијске пондеризације обележавају се словима А, Б, Ц, Д. Данас је најчешће у употреби А-пондеризација. Поступак фреквенцијске пондеризације је једноставан. Усвојено је да се тон фреквенције 1000 Hz мери његовом стварном објективном јачином, а тон неке друге фреквенције коригује – пондеризује – на тај начин што се од његове стварне вредности одузима одређен број децибела. Тако нпр. тон фреквенције 1000 Hz и објективне јачине 60 дБ после фреквенцијске пондеризације типа А имаће исту вредност, дакле LA = 60 -{dB}-A, али тон фреквенције 160 Hz и објективне јачине 60 дБ после А-пондеризације биће регистрован јачином 43,9 -{dB}-. У табели Т.2 су дате фреквенцијске карактеристике А, Б, Ц и Д пондеризације у дБ.Т.2: Фреквенцијска пондеризација.''. Историја уређаја који су записали звук Фоноаутограф (Едуар Леон Скот де Мартенвил, 1857) Палеофон (није патентиран) (Шарл Кро, 1877) Фонограф (Томас Едисон, 1877) Графофон (Чарлс Самнер Тејнтер и Чичестер Александар Бел, 1886) Грамофон (Емил Берлинер, 1887) Види још Инфразвук Ултразвук Референце Литература Спољашње везе -{Sounds Amazing; a KS3/4 learning resource for sound and waves }- -{HyperPhysics: Sound and Hearing}- -{Introduction to the Physics of Sound}- -{Hearing curves and on-line hearing test}- -{Audio for the 21st Century}- -{Conversion of sound units and levels}- -{Sound calculations}- -{Audio Check: a free collection of audio tests and test tones playable on-line}- -{More Sounds Amazing; a sixth-form learning resource about sound waves }- Акустика Таласи


Потписан уговор о сарадњи Факултета ветеринарске медицине и Ветеринарског специјалистичог института „Ниш“


Quote: Мрзе они Турке у огромном броју, само што то крију јер им не могу ништа, као и свугде у Европи. Политика имиграната се спроводи лукаво, Турци и остали живе практично у гетима (16,10,17.. оркуг), јер им се једноставно само тамо издају станови. Тако да просечан Аустријанац ретко залази тамо и обрнуто, зато им и не сметају у потребној м 8000 ери. Округ 16 је најгори што се тиче Турака, тамо викендом не треба ићи пешице, буквално се крећу у чопорима од по 5 до 10 младића и тако искомплексирани без новца имају обичај да добацују, готово обавезно ако си сам у женском друштву. Мени је јако занимљива сличност између њих и шиптарије по питању храбрости, јер су исте пизде (извињавам се на речнику) и смеју да се туку само у групи, чак и када су 2 на 1 плаше се ако им покажеш зубе, иначе дрски су и провокативни и ако им покажеш трунку слабости још више провоцирају, тако да са њима увек ризикујеш. Иначе хоби младе туради је крађа мобилних телефона, а падне и по нека женска ташна (обично неке старице), тешко да прође месец дана а да у новинама не видиш фотографије тражених клинаца (малолетника) који су некога опљачкали на улици, обавезно су тамнопути ахмеди,мехмеди и сл. имена. Што се тиче црнаца јеси ли приметио да готово никада не сретнеш пар црних? Увек се мешају са швабама, разлог је финансијске природе. Лени су као пси, и лове само њих који су обично вредни,школовани,ситуирани и НАИВНИ. Иначе воле да дилују и обијају подруме по зградама, а женске које не успеју да нађу некога ко има пара се курвају за 20-30€. Иначе нису искомплексирани и изопачени попут оних Америчких који су се одомаћили кроз деценије робовања па силују децу и убијају за 1$. Тога овде нема ни у даљини, бар за сада.


text: Министарство финансија – Управа за јавни дуг, на основу члана 10. став 1. Закона о регулисању јавног дуга Републике Србије по основу неисплаћене девизне штедње грађана положене код банака чије је седиште на територији Републике Србије и њиховим филијалама на територијама бивших република СФРЈ („Службени гласник РС”, број 108/16), позива држављане бивших република СФРЈ, који су до 27. априла 1992. године девизну штедњу положили код банака са седиштем на територији Републике Србије и њиховим филијалама на територијама бивших република СФРЈ, као и држављане Републике Србије, који су до 27. априла 1992. године девизну штедњу положили код филијала банака са седиштем на територији Републике Србије, а које су се налазиле на територијама бивших република СФРЈ, да пријаве своја потраживања.Позив за пријаву потраживања по основу девизне штедње Пријава потраживања може се послати путем поште на адресу: Република Србија, Министарство финансија – Управа за јавни дуг, Сремска 3-5, Поштански преградак: 570, 11000 Београд 6, са назнаком „Пријава потраживања по основу девизне штедње”, почев од дана објављивања овог позива. Пријава потраживања може се и непосредно предати од 6. марта 2017. године на шалтерима Министарства финансија – Управе за јавни дуг (у даљем тексту: Управа), Сремска 3-5, Београд, радним данима од 08:00 до 16:00 часова. Пријем пријава потраживања може се заказати преко бројева телефона: +381 11 2021 300; +381 11 2021 301. Пријава потраживања не може се поднети електронским путем. Пријава потраживања подноси се на Обрасцу 1. - Пријава потраживања који је одштампан уз овај позив. Образац 1. - Пријава потраживања подноси се у три примерка. Образац се може преузети на интернет страницама Министарства финансија www.mfin.gov.rs , Управе www.javnidug.gov.rs, Агенције за осигурање депозита www.aod.rs и Народне банке Србије www.nbs.rs. Образац се може преузети и на шалтерима Управе, на којима се предаје пријава потраживања. Уз пријаву потраживања девизни штедиша је дужан да поднесе следећу документацију: 1) оверену копију личне карте или пасоша девизног штедише; 2) оригинал уверења надлежног органа о променама пребивалишта; 3) оригинал девизне штедне књижице; 4) оригинал изјаве девизног штедише дате под пуном кривичном и материјалном одговорношћу, оверене код надлежних органа, да своју девизну штедњу није пренео на друго лице; 5) оригинал потврде надлежних органа и институција бивших република СФРЈ на чијој територији су се налазиле филијале банака у којима је положена штедња, о томе да девизни штедиша није остварио своје право по основу девизне штедње, нити да му је то право признато од стране бивших република СФРЈ (информација ће бити доступна на сајту Управе www.javnidug.gov.rs); 6) оригинале потврда надлежних органа и институција свих бивших република СФРЈ у којима је девизни штедиша имао пребивалиште, о томе да девизни штедиша није остварио своје право по основу девизне штедње, нити да му је то право признато од стране бивших република СФРЈ – ако је мењао пребивалиште у више република; 7) оригинал извода из матичне књиге венчаних или други документ из кога се види промена личног имена (име и презиме); 8) оригинал извода из матичне књиге рођених малолетног лица које је наследник штедње. У случају кад се о неком од напред наведених докумената води службена евиденција код органа у Републици Србији, а није достављен уз пријаву потраживања, Управа ће такав документ прибавити по службеној дужности, у складу са законом којим се уређује општи управни поступак. Ако пријаву потраживања у име и за рачун девизног штедише подноси овлашћено лице, то лице, поред наведене документације под тач. 1) до 8) доставља оверену копију своје личне карте или пасоша, као и оригинал овлашћења који је надлежни орган оверио након дана објављивања позива за пријаву потраживања. Ако је девизна штедња стечена наслеђивањем, наследник девизне штедње, поред документације наведене под тач. 1) до 8), доставља оригинал уверења надлежног органа о променама пребивалишта оставиоца, оригинал потврде наведене под тач. 5) и 6) које се односе на оставиоца, оригинал извода из матичне књиге умрлих, као и оригинал правноснажног решења о наслеђивању. Када је један од наследника уз пријаву потраживања поднео ову документацију, остали наследници могу о томе обавестити Управу и тада се сматра да су и они поднели ту документацију. Ако је више наследника девизне штедње, сваки наследник подноси пријаву потраживања за свој наследни део у складу са овим позивом.Када је један од наследника уз пријаву потраживања поднео оригинал девизне штедне књижице или ако је један од наследника остварио своје право на наплату девизне штедње у складу са прописима Републике Србије, сматра се да су и остали наследници поднели оригинал те књижице о чему обавештавају Управу. Ако је власник девизне штедње умро, а није правноснажно окончан поступак за расправљање заоставштине, наследник може поднети пријаву потраживања која садржи податке о власнику девизне штедње који је умро и уз коју доставља оригинал извода из матичне књиге умрлих. Остала документација се доставља након правноснажно окончаног поступка за расправљање заоставштине. Документација из овог члана доставља се заједно са преводом на српски језик који је оверен од стране овлашћеног тумача за српски језик. Сви изрази, појмови, именице, придеви и глаголи у овом позиву који су употребљени у мушком граматичком роду, односе се без дискриминације и на особе женског пола. Пријава потраживања може се поднети у року од годину дана од дана објављивања овог позива. О утврђивању права на исплату девизне штедње Управа одлучујe најкасније у року од 120 дана од истека рока за подношење пријава потраживања. Додатне информације у вези са пријавом потраживања могу се добити преко бројева телефона: +381 11 2021 118; +381 11 2021 119 и путем електронске поште преко е-маил адресе firstname.lastname@example.org. http://mfin.gov.rs/pages/article.php?id=13029


text: 1857. је била проста година. Догађаји Јануар Фебруар Март 4. март — Миром у Паризу је завршен британско-персијски рат, а шах Персије признао независност Авганистана. Џејмс Бјукенан је инаугурисан за 15. председника САД. Април Мај Јун Јул Август Септембар 20. септембар — Трупе лојалне Источноиндијској компанији су поново заузеле Делхи и угушиле Индијску побуну. Октобар Новембар Децембар Рођења Јануар 28. јануар — Стојан Протић, српски политичар († 1923). Март 25. март — Јован Илкић, српски архитекта († 1917) Јул 5. јул — Клара Цеткин, немачка политичарка Септембар 15. септембар — Вилијам Хауард Тафт, 27. председник САД Новембар 17. новембар — Жозеф Бабински, француско-пољски неуролог. († 1932). Децембар 3. децембар — Џозеф Конрад, енглески књижевник пољског порекла. († 1924). 7. децембар — Урош Предић, српски сликар. († 1953) Смрти Април 22. септембар — Данијел Манин, италијански револуционар Децембар 1850-е 51857


Излазак из кризе – повратак на село Кризу можете да пребродите ако се вратите на село или ако се чвршће повежете са селом. Стање на нашим селима је катастрофално, од 4.600 села у 200 нема никога, у 200 нема млађих од 25 година, у наредних 10 година још 700 села ће остати празно, на селима је 50.000 напуштених кућа, на 145.000 кућа у селима пише да су привремено ненастањене (какав глуп назив за празну кућу), не обрађује се 600.000 хектара њива, од 1950. до 2000. из села је отишло у град осам милиона људи. Тај прелазак у развијеном свету је трајао 150 година. Дакле, наставља се програмирано уништавање наших села и не треба очекивати ни од овог режима да ће направити неки стратешки заокрет према селу. Шта онда да радимо? Треба да срушимо и овај однарођени режим и да доведемо способне стручњаке који ће направити нову економску политику према селу. Док се то не деси, предлажем вам да сами усмерите своју животну стратегију према селу. Ово пишем за оне који размишљају својом главом и који знају шта им саветујем. Село је одбрана од кризе. Када дође до слома светских финансија и банкрота Србије, биће пресудно важно како да се прехрани становништво. Онај који живи у небодеру и купује у супермаркету изненада ће се наћи у великој невољи када не буде могао да купи храну. Зато је важно да што више грађана крене на село и да обезбеди у сопственој производњи храну. Учите како се оре, копа, дрља, сади и одгајају пољопривредни производи. Ја сам тај животни колеџ завршио давно у Стрмици и знам да радим све сеоске послове, пошто су ме моји ђедови припремали за време када ће Ђаво однети шалу и када ће свако морати да научи да производи храну за себе. Расправа Чернишевског да ли да се определимо за Шекспира или масну кобасицу, вођена негде средином XIX века, пада у воду пред громогласном грмљавином гладних црева, тако да је најважније да грађани буду спремни за други талас кризе и да знају да их уточиште чека на селу. Поред овог материјалног момента, село је добро за нервозног и фрустрираног становника града и због тога што га оно ослобађа напетости, стреса, бенседина и ствара психолошку равнотежу неопходну за темељно ментално оздрављење личности. Човек који се врати на село и почиње да производи за себе, нема надређеног шефа, не мора да путује на посао, не мора да се гужва по градском превозу, добија смиреност коју му градски живот никада не може донети. Он може да планира своје време самостално, одређује колико ће радити и колико му је довољно хране за производњу, па тако постаје независан од тоталитарног режима и није подложан манипулацији политичког олоша. Како долази из града и како му се смучио градски живот управо због тих по 3ab6 83;итичких манипулација, њему је сасвим довољно да искључи све медије који му данас трују свакодневно живот и да се посвети и преда природи. Рецепт да се победи криза је – повратак на села. Уколико имате неку цркавицу коју сте скупили и држите по паразитским банкама, вадите то што пре, пре цунамија који стиже, да вам се не би поново десило да ваша девизна уштеђевина постане нова стара девизна штедња. Да ли сте ме разумели? Ако јестe, лепо. Ако нисте, не могу да вам помогнем. Аутор: Бранко Драгаш ?????? ??????: ??????? ?? ????? ? ???????? ?? ????


Quote: Оно о чему сам писао се не односи на планско и систематско уништавање образовнг система (о чему си ти заиста одлично писао), већ се односи на оно где смо ми сами криви и где не можемо кривити било кога. Планско и систематско уништавање образовног система се, између осталог, може односити и на наметање лажних система вредности, лажне историје, уништавање националног идентитета, промоцију болесних и поремећених ствари - или једноставно речено - затупљивање. Али, оно о чему сам ја писао јесте до нас, какви смо (не сви, али већина). Што се тиче образовања у САД - оно је катастрофално колико и код нас. Није боље али - да се не лажемо - није ни горе. Да узмемо просечног Србина и просечног Американца (или становника било које европске државе) и да им се да тест општег знања и информисаности, не би било велике разлике. У радну снагу спадају и они који су стручни, односно високообразовани (то се, пре свега, односи на нехуманистичке науке ). Е сад, што се тиче Амера, они у просеку имају катастрофални образовни систем као и ми, али разлика у односу на нас је то што код њих је или ужасно лоше, или феноменално. Они имају много лоших универзитета, али зато имају и најбоље универзитете, са најбољим стручњацима, правим експертима и убедљиво најбољом стручном литературом на свету (пре свега се мисли на техничке и природне науке, али одређеним делом и друштвене науке [делом]). Quote: Да, без те спреге коју си споменуо нема нормалног функционисања државе. Непотребно се штанцују велики бројеви разних лоших стручњака, који су 4000 1074;ласници дипломе, тј. парчета папира који омогућава власнику да постане лош чиновник. Као што си написао, образовање се мора прилагођавати потребама привреде и тенденцијама како у привреди, тако и у броју становника и другим факторима.