text: "У Србији је горе него у Гвантанаму": Американци снимили документарац о терористима Ал каиде које су поклонили Вучићу (видео) Насловна/Србија/"У Србији је горе него у Гвантанаму": Американци снимили документарац о терористима Ал каиде које су поклонили Вучићу (видео) "У Србији је горе него у Гвантанаму": Американци снимили документарац о терористима Ал каиде које су поклонили Вучићу (видео) Новинарску екипу док се возе таксијем зауставља српска полиција. Не говоре им зашто су заустављени, већ су сумњичави шта страни новинари траже у земљи. Нешто касније Дајфи ће обавестити новинара да неће моћи да наставе са интервјуом наредног дана зато што је "влада дошла" и не жели да због тога има проблеме. Мансур ал Дајфи је бивши затвореник из Гвантанама. Њему је пружен избор да дође у Србију и овде живи или да остане вечно затворен у овом америчком војном затвору на Куби. Није му било да се врати кући у Јемен, иако је пореклом отуда. Желео је да оде у арапску земљу. О Дајфијевој кафкијанској ситуацији снимљен је дводелни документарни филм у продукцији ПБС Фронтлине, премијерно приказан 21. фебруара. У првом делу, репортер ПБС-а Арун Рат и сниматељска екипа представљају какав је живот бившег затвореника из Гвантанама. Други део говори о заборављеној причи како је Гвантанамо прво био илегални затвор током хаићанске избегличке кризе деведесетих. Рат је у Србију дошао да би интервјуисао Дајфија који је у том тренутку штрајковао глађу како би извршио притисак на америчке власти да га изместе у другу земљу. Дајфи је објаснио да је све што жели да буде послат у другу земљу у којој ће моћи да почне живот испочетка. Дајфи сада живи у оскудно намештеном стану у Београду, са малом спаваћом и дневном собом, кухињом и погледом на град. Он је из Јемена, али није могао да оде кући због ситуације у земљи. Зато су га америчке власти протеклог јула послали у Београд. Српска влада пмогла му је да отпочне нови живот – омогућила му је место где ће живети, новчану помоћ и часове српског језика. У Гвантанаму је провео 14 година. Али Дајфи новинару говори да се и даље осећа као да је у затвору. "Када су ме довели у Србију, упропастили су ми живот. Скроз су ми убили снове. И даље ми се живот упропаштава. Није да ми се допадало у Гвантанаму, али живот ми је овде још гори. Осећам се као да сам у другом затвору", рекао је. Енглески је научио сам у Гвантанаму, али са српским није далеко догурао упркос часовима. Шансе да се образује, запосли, има богат друштвени живот и ожени се не постоје, тврди, због стигме коју носи – оптужени терориста. Зато жели да оде у неку од арапских земаља. У знак протеста, Дајфи је почео да штрајкује глађу, баш као у Гвантанаму. "Тражим да ме пошаљу у неку другу земљу у којој ћу моћи да почнем нови живот. То је оно што желим, да заснујем породицу, добијем факултетску диплому и живим као сви нормални људи. То желим. Ништа више", објаснио је. "Једноставан сан... Надам се да ћу отићи одавде некуда где ћу моћи да почнем испочетка. Томе се надам." Испрва га је било страх да дође у Србију због "историјског сукоба између Срба и муслимана" деведесетих, када су Срби поклали десетине хиљада муслимана из Босне, наводи се. Штавише, амерички конгрес 2005. донео је резолуцију која утврђује да је "срспка политика агресије и етничког чишћења" геноцид. "Господе, идем у ту земљу. Бацили сте ме у земљу о којој не знам ништа, не знам језик. Мислим, то је потпуни хаос", додао је Дајфи. Оно што следи је невероватно зато што показује како затвореници из Гватанама живе потпуно изоловани и под непрекидном присмотром. Рата и екипу док се возе таксијем зауставља српска полиција. Не говоре им зашто су заустављени, већ су сумњичави шта страни новинари траже у земљи. Нешто касније Дајфи ће обавестити Рата да неће моћи да наставе са интервјуом наредног дана зато што је "влада дошла" и не жели да због тога има проблеме. У том тренутку Дајфи нестаје, а Рат покушава да га нађе. Тражи информације од српских власти, америчке амбасаде и свих других који би могли да имају било какву информацију о томе где се Дајфи налази. Такође покушава да утврди да ли је ико долазио у Дајфијев стан или не. Дајфију је забрањено да напусти Србију најмање две године. Поред тога, потпуно је нејасно и како би он евентуално могао да пређе у неку другу земљу у коју жели да оде после те две године. Упркос чињеници да Дајфи никада није осуђен за злочин, те да га је америчка влада ослободила уз обрзаложење да не представља претњу и да може да оде у Србију, стигма "опасног човека" увек је свеприсутна. Док је прегледао документе америчке војске које је објавио Викиликс уз помоћ Челси Менинг, Рат је пронашао информације о Дајфију. У документима се наводи да је неко време провео у Ал Каидином кампу у Авганистану пре него што су га ухватили као двадесетогодишњака. Амерички војни званичници испрва су мислили да је Дајфи командант Ал Каиде, али у финалном извештају закључено је да је осредњи борац, те да није немогуће да уопште није ни члан Ал Каиде. Дајфи је 2006. наводно тврдио да је "посвећени џихадиста", а 2015. изразио је жељу да студира и открио Рату да је велики љубитељ поп звезде Тејлор Свифт. Пошто су га српске власти непрекидно застрашивале и малтретирале, Дајфи се окренуо новинарима у нади да ће бити на његовој страни. Ипак, опипљива је фрустрација у његовом гласу када одговара на сумње да измишља све што му се наводно догаша. "Кунем се својим богом. Немам разлога да измишљам. Ако ми судите по томе, извињавам се, морам да идем", каже. Он објашњава да је у Гвантанаму био изложен тортури, да је 72 сата провео везан на земљи, на хладном, где су га свако мало поливали хладном водом. Зато је признао све за шта су га теретили, да би малтретирање престало. "Урадио сам оно што сам морао да бих преживео", рекао је Рату. Али када је реч о Србији, каже да ни реч није слагао. "Зашто бих себи стварао проблеме са српским властима?" Тим који истражује Дајфијеву ситуаицју не доводи у питање да је он заиста под непрекидном присмотром, да власти у било ком тренутку могу да му одузму, односно конфискују електронске уређаје и обришу све податке са њих. Али, шта ако га такав малтретман наведе да покуша да побегне из Србије? Или се упусти у одмазду свих оних који су му уништили живот и спречавају га да започне нови? Рат је у Америци интервјуисао Лија Воловског, изасланика Стејт департмента чији је посао премештај затвореника. Он јасно ставља до знања да се америчка влада неће извињавати за затварање било ког затвореника, иако је углавном реч о невиним људима. ОзнакеАл Каида Вучић тероризам Претходно Кинески хакери бране Србе: Свет мора да разуме злочине албанских свиња у Србији После Милан Стаматовић: И Николића, после Вучића и Дачића, чека суђење за велеиздају! Ово је занимљиво... https://www.srbijadanas.net/u-srbiji-je-gore-nego-u-gvantanamu-amerikanci-snimili-dokumentarac-o-teroristima-al-kaide-koje-su-poklonili-vucicu-video/


source: fineweb

text: Слава Краљевске породице Карађорђевић Њихова Краљевска Височанства Престолонаследник Александар II и Принцеза Катарина јуче су у Краљевском двору у Београду прославили крсну славу - Светог Андреја Првозваног. Са благословом Његове Светости Патријарха српског Г. Иринеја, у Дворској капели Светог Андреја Првозваног Светом Литургијом је началствовао Његово Преосвештенство Епископ шабачки Г. Лаврентије уз саслужење Његовог Преосвештенства Епископа шумадијског Г. Јована, протојереја-ставрофора др Владана Перишића, доцента богословског факултета СПЦ, презвитера Небојше Тополића, службеник Кабинета Његове Светости Патријарха српског, протођакона Стевана Рапајића, секретара Црквеног суда, ђакона Ивана Гашића, као и ђакона Николе Јаничића. На Светој Архијерејској Литургији је певао хор Мојсије Петровић којим је руководио г. Никола Поп-Михајлов. По завршетку Свете Литургије обављен је чин ломљења славског колача у Плавом салону Краљевског Двора. Светој Литургији и славском ручку присуствовали су: Предраг Марковић, министар културе и информисања, чланови Крунског већа, Крунског савета и Крунског кабинета, Преосвећена Господа Епископи шабачки Лаврентије, зворничко-тузлански Василије, жички Хризостом, бачки Иринеј, врањски Пахомије, шумадијски Јован, будимљанско-никшићки Јоаникије, крушевачки Давид, хвостански Атанасије и ремезијански Андреј, протојереј-ставрофор Саво Б. Јовић, главни секретар Светог Архијерејског Синода, као и представници традиционалних Цркава и верских заједница у Србији. Престолонаследник Александар се обратио присутним гостима и пријатељима на славском ручку речима: - Веома сам срећан да смо се окупили данас у Краљевском Двору да прославимо Светог Андреја Првозваног. Крсна слава је празник сваког домаћинства, духовни пламен око кога се окупљамо и ја желим да изразим своју благодарност свима који су се данас овде окупили.


text: Шта је YouTube mp3? YouTube-mp3.org је најједноставнија мрежна услуга за претварање видеа у mp3. Није потребно регистровање налога. Све што вам треба је адреса YouTube видеа. Почећемо да претварамо звук у mp3 чим притиснете дугме „Претвори видео”, па ћете моћи да га преузмете. За разлику од других сличних услуга, сав процес претварања се одвија преко наших сервера, одакле можете да га одмах директно преузмете. Пошто наш софтвер не зависи од платформе, можете да користите Mac, Linux или iPhone. Претварање ће бити високог квалитета са најмање 128 kBit/s. Не брините, јер су наше услуге потпуно бесплатне. У просеку, потребна су око три минута за један видео. Thanks to DakSRBIJA for his translation!


Quote: Мислим да је је било "abort mission" када се Пичкоусти докопао власти. Вероватно су вагали и чекали да виде у којем ће смеру кренути Србија, видиш да и дан данас Тома понекад и оде за Москву (Мислим да су проценили да он није издајник калибра Вучића и да му је новац битнији од било чега) а Вучко не. Quote: Најбоље што су могли да ураде, а с обзиром да обавештајне службе, поготову калибра ФСБ или некадашњег КГБ имају начина да то остваре, се опасно уплету одмах након проглашавања незавиности Косова, те 2008. године је био општи хаос у држави, да су се добро отворили, основали партију којој би били леђа, са таквим осећањима каква су владала у народу до сада би већ имали 3 руске базе у држави. Није то Путину страно, па ЈР је основана месец дана пре избора, нико пре тога сем људи из Санкт Петербсурга није чуо за Путина па су победили са 60% на изборима Да ли ја мислим да је то добро ? Очигледно не, али када се сви околко до зуба наоружавају, Србија са једном постајом, не правом базом, која долази из Русије би била веома непожељна ловина за било кога из окружења, поготовоу када виде да су ови спремни да улазе где год им је воља када бране своје интересе. Quote: . То мислим да јесте њихова логика због које се не укључују новцем, подршком, и стратегијом у политички живот. Такође мислим и да им је то грешка. Мало по мало исплива нека про-НАТО пацовчина из канализације, има у Србији такође солидан број људи који нису у љубави са Путином, особе које гласају у Србији нису баш фонтана мудрости, може врло лако за џак брашна и да подржи на неком референдуму улазак у НАТО. Са истом стратегијом су наступали и у Украјини, па су их Амери ухватили на спавању, и онда запржили чорбу и себи и другима. Замисли да пре ових избора, хипотетички нека партија, и неки њен лидер буду примљени у Москву код Путина Тај би већ у Авиону бројао 11-15% гласова без да је рекао ишта. А да не говорим о новчаној помоћи, СНС иде и удељује цвеће, календаре, и остале пиздарије, кажу да плаћају и 20 Е за глас ако успеш да га сликаш, док већина осталих партија крпи крај са крајем. A ако сипа милионе у џепове ФН-а, који реално ништа не могу да ураде што би њима користило (Нит ће Француска изаћи из ЕУ, нит ће ФН икада бити власт) ја бих своје чипове ставио на сигурније карте. Србију, где са довољно новца и предусловом који на моју жалост он испуњава (Срби воле Путина, воле "империју", воле "Православље" ) би могао да поставе људе који би му били лојалнији него Лукашенко.


text: Мало чудно ознаком аркада у којој морате да побегне од ужасних чудовишта! Али ако и даље да се мало забавимо за убијање времена, онда обратите пажњу на ово. Још један добар, иако није нова идеја, што није било довољно да се проучи ниво пројеката високог профила, да видимо шта ће се десити овај пут! Ако је неко досадно таквим дизајнера као Кетцхапп, онда не брините, они су ту са новим игре, која у потпуности подржава своју стару тему, Гетаваи Нови хит, који је коначно постигнут и андроид! У овој игри морате да скочите у воду са велике висине! Топла вода одушевљено примили и лепоту пејзажа су везани;) Игре са једноставна идеја, која на први поглед нико неће као да је понекад снимање милионе људи, као што се десило у овом случају, погледај! Прилично примитивна аркада игра, главна карактеристика која ће бити заразним начином играња која ће вероватно апеловати на све љубитеље жанра;) Ако ваш паметни телефон је картон доста слика, али сви они имају нешто тужно или само досадно - ова апликација ће помоћи у решавању овог проблема! Цлассиц је још увек око, веровали или не, чак и ово! Дакле, немојте бити изненађени када инсталирате игру видећете монохроматску екран и нијансе сиве ... Шта је покер никоме рећи није потребно, ако имате страст и интелект, а затим пролазе ове игре је једноставно немогуће, ова апликација - одлична опција да играју;) Знате ко Петер Молинеук? Ако јесте - не устручавајте се да љуља своју нову креацију, ако не - Препоручујем читање све што могу наћи на;) Још једна варијација на тему наноса из мало познатих програмера, наравно није ремек-дело, али има пуно право на постојање, посебно под рез;) Гетаваи Блацк драгон не зна за милост. Он је дошао овде да уништи овај свет, убијајући све на свом путу. Окупи свој тим и доказати му да много више добродошли!


source: CulturaX

text: Јавни позив за подношење захтева за остваривање права на доделу средстава помоћи породицама избеглица на територији општине Велико Градиште за куповину сеоске куће са окућницом, односно одговарајуће непокретности и додатне помоћи у грађевинском и другом материјалуза адаптацију или поправку - Општина Велико Градиште 21. марта 2022. /in Огласи /by Urednik 1 На основу Правилника о условима и мерилима за избор корисника, поступку и начину рада за избор корисника, донетог од стране Комисије за избор корисника помоћи за решавање стамбених потреба избеглица кроз куповину сеоских кућа и доделу једнократне помоћи у грађевинском и другом материјалу за адаптацију или поправку предметне сеоске куће са окућницом на седници која је одржана, дана 21. марта 2022. године, расписује: Програм HELVETAS Swiss Intercooperation SRB у општини Велико... ПУ "Мајски цвет": Конкурс за пријем деце...


text: Калвин Клајн — Википедија Амерички модни дизајнер (преусмерено са Calvin Klein) Овај чланак је о модном дизајнеру. За његову компанију погледајте страницу Калвин Клајн (компанија). За америчког глумца погледајте страницу Кевин Клајн. Калвин Ричард Клајн (енгл. Calvin Richard Klein; Њујорк, 19. новембар 1942) амерички је модни дизајнер који је основао компанију која ће касније (1968) постати Calvin Klein Inc. Поред одевних предмета, његово име носи и низ парфема, сатова и накита.


Ернст Штархемберг Ернст Ридигер фон Штархемберг (нем. Ernst Rüdiger von Starhemberg; Грац, 12. јануар 1638 — Возендорф, 4. јануар 1701) био је аустријски фелдмаршал. Учествовао је 1664. годин 1000 у бици код Сентготхарда у којој су Аустријанци победили Турке. Борио се 1668. године на Рајни и у Холандији против Француза. Од 1680. године командант је Беча и у току турске опсаде (14. јул-12. септембар 1683.) успешно је бранио град. У 1684. и 1686. години борио се против Турака у Угарској и рањен је код Печуја. Од 1684. године председник је дворског војног савета у Бечу. Види још[уреди] Литература[уреди] - Војна енциклопедија, том 9 (631)


source: wikipedia

text: Тексас () друга је по величини и по броју становника држава САД. Смештен је на југу централног дела САД; према југу се граничи са Мексиком, према западу са Новим Мексиком, према северу са Оклахомом, према североистоку са Арканзасом и према истоку са Луизијаном. Простире се на површини од 696.241 km2 и у њему живи преко 25 милиона људи. Тексас је познат и као Држава усамљене звезде (), јер је после отцепљења од Мексика 1836, па све до 1845. био независан. Та „усамљена звезда“ се налази на застави и грбу Тексаса. У Тексасу се могу срести све одлике америчког Југа и Југозапада. Иако се Тексас углавном доживљава као предео где преовлађује пустиња, што је карактеристика југозапада САД, она заузима мање од десет посто територије. Становништво је сконцентрисано првенствено у пределима бивших прерија, пашњака, шума и дуж обале Мексичког мора. Идући са истока на запад срећу се мочваре, шуме борова, равнице, брда и на крају пустиња и планине у области Биг Бенд. С обзиром да је Тексас после Америчког грађанског рада постао центар говедарства, веома честа асоцијација за ову државу САД су каубоји. Међутим већ почетком XX века привреда Тексаса се променила захваљујући откривеним налазиштима нафте. Долази до економског бума који је допринео развоју образовања а самим тим се и привреда диверсификује. Данас је Тексас у самом врху у области петрохемије, електронике, пољопривреде, енергетике, авио индустрије и биомедицине. Тексас од 2002. године остварује највеће приходе од извоза у САД и на другом је месту по величини бруто домаћег производа (БДП). Међутим, ако се гледа БДП по становнику онда је Тексас тек на 29. месту у САД. Историја Период пре доласка Европљана Југозападна и област Равница су две најзначајније културне сфере претколумбовске Северне Америке између којих је смештен Тексас. Открића археолога указују на присуство три значајне домородачке културе на овој територији које су свој зенит достигле пре доласка Европљана. То су: Пуебло, која се налазила у горњем току реке Рио Гранде; Мисисипијска култура, позната и као градитељ хумки, која се протезала долином реке Мисисипи источно од Тексаса; и Мезоамеричка цивилизација, смештена на југу Тексаса. На подручју данашњег Тексаса у то време су живела племена Алабама, Апачи, Атакапан, Бидај, Кадо, Коавилтекан, Команчи, Чокто, Кушата, Хасинај, Хумано, Каранкава, Кикапу, Кајова, Тонкава и Вичита. Једна од претпоставки везана за име Тексаса јесте да је оно настало од речи táysha која на језику Кадо, племена Хасинај, значи пријатељ или савезник. Индијанска племена су се према белим досељеницима различито односила. Нека су била пријатељски расположена и њихови припадници су помагали Европљанима у лову и у обради усева. За разлику од њих нека племена су била крајње непријатељски настројена према дошљацима. Колонизација Први историјски докуменат који се односи на Тексас је мапа обале Мексичког залива из 1519. коју је направио Алонсо Алварез де Пинеда. Европске силе се нису интересовале за Тексас све док 1685. Робер Кавелије де ла Сал није грешком основао колонију Форт Сен Луи у заливу Матагорда уместо на реци Мисисипи. Колонија није успела да се одржи дуже од четири године због тешких услова живота и проблема са Индијанцима. Шпанске власти, забринуте због тежњи Француске, шаљу 1690. неколико мисија у источни Тексас. Због сукоба са Индијанцима шпански мисионари се враћају у Мексико. Пошто је Француска почела да настањује Луизијану, углавном на југу, шпанске власти 1716. поново упућују мисије у источни Тексас. После две године основан је Сан Антонио, први шпански град у Тексасу. Непријатељство индијанских племена и удаљеност од других шпанских колонија обесхрабрила је колонисте да се настањују у Тексасу. Самим тим је Тексас био једна од најслабије настањених провинција Нове Шпаније. Године 1749. склопљено је примирје између Шпаније и племена Липан Апача. Тај споразум је разљутио друга племена, првенствено Команче, Тонкаве и Хасинаје. Команчи су склопили пакт са Шпанијом 1785. а касније су им помогли да поразе племена Липан Апача и Каранкава. Повећањем броја мисија долази и до превођења Индијанаца у хришћанство, па је до краја XVIII века остало само неколико номадских племена која нису примила хришћанство. Приликом куповине Луизијане од Француске 1803. америчке власти су инсистирале да тим споразумом буде обухваћен и Тексас. Граница између Нове Шпаније и Сједињених Америчких Држава је установљена на реци Сабин 1819. Крајем Мексичког рата за независност 1821, конфликт са Шпанијом се проширио и на територију Тексаса. Мексико га је након тога присвојио и укључио у састав државе Коавила и Техас. Ради успешније одбране од напада Команча, власти Мексичког Тексаса су либерализовале политику усељавања за особе које нису из Мексика и Шпаније. Та политика је омогућавала доделу великих површина земље предузетницима (), који су за узврат доводили колонисте из САД, Европе и из унутрашњости Мексика. Прва особа која је добила земљу на тај начин био је Мозиз Остин. С обзиром да је убрзо умро, колонизацију наставља његов син Стивен Остин. Он насељава колонисте поред реке Бразос током 1822. Поред њега још 23 предузетника доводе колонисте у Тексас, углавном из САД. То доприноси убрзаном повећању броја становника. Године 1825. Тексас је имао око 3.500 становника углавном Мексиканаца, да би 1834. у њему живело око 37.800 становника од којих је било само 7.800 пореклом из Мексика. Знатан број досељеника није поштовао мексичке законе, посебно забрану робовласништва. Због намера САД да купи Тексас, мексичке власти су 1830. одлучиле да забране досељавање из САД. Немири у Анахаку током 1832. представљају прво неслагање са мексичком влашћу и поклапају се са незадовољством у самом Мексику против председника. Досељеници заједно са противницима актуелне власти протерују све мексичке војнике из источног Тексаса. На Конвенцији из 1832. досељеници разматрају могућу независност од Мексика. Следеће године понављају захтеве на Конвенцији из 1833. Република Унутар Мексика је настављена напетост између федералиста и централиста. Почетком 1835. досељеници оснивају Комитете за преговоре и безбедност. Крајем 1835. немири прерастају у оружани сукоб у бици код Гонзалеза. Она уједно представља почетак Тексашке револуције, која ће довести до независности Тексаса. Током наредна два месеца досељеници су поразили све мексичке трупе. Након тога досељеници су изабрали делегате за привремену владу. Привремена влада је убрзо брзо пала због унутрашњих несугласица, па је у Тексасу владало безвлашће током прва два месеца 1836. године. За време политичких превирања мексички председник Антонио Лопез де Санта Ана је лично предводио армија у покушају да оконча побуну. У почетку су Мексиканци имали успеха јер је генерал Хосе де Уреа поразио досељенике на свим местима дуж обале Мексичког залива где су пружали отпор. Санта Анине снаге су после тринаестодневне опсаде поразиле досељенике у бици код Алама. Након тог догађаја делегати на Конвенцији из 1836. потписују, 2. марта, Декларацију о независности и оснивају Републику Тексас. После избора чиновника Конвенција је распуштена. Новоформирана влада придружује се осталим колонистима који се повлаче пред надолазећом мексичком војском. После неколико недеља повлачења, војска досељеника под заповедништвом Сема Хјустона је напала и поразила Санта Анине снаге у бици код Сан Хасинта. Санта Ана је заробљен и присиљен да потпише Споразум у Веласку којим је окончан рат. По стицању независност долази од политичког сукобљавања између две струје: националистичке, коју је предводио Мирабо Б. Ламар, и унионистичке, предвођене Семом Хјустоном. Националисти су заговарали независни Тексас, протеривање Индијанаца и ширење према Пацифичком океану. За разлику од њих струја коју је предводио Сем Хјустон се залагала за прикључење Тексаса Сједињеним Држава и миран суживот са Индијанцима. Допринос струји коју је предводио Сем Хјустон дао је Мексико када је током 1842. у два наврата заузео Сан Антонио и поразио Тексашане у бици код Досона. Немогућност Републике Тексас да се самостално брани је допринела каснијем прикључењу САД. Државност Почетком 1837. представници Тексаса су у неколико наврата преговарали о прикључењу САД. Приступање Тексаса САД су успоравали националисти из тексашке опозиције као и заговорници робовласништва унутар САД. Тексас је прикључен САД после избора Џејмса К. Полка за председника САД 1844. Конгрес САД је 29. децембра 1845. признао Тексас за државу САД. Након прикључења Тексаса, Мексико је прекинуо дипломатске односе са Сједињеним Државама. Спор између две државе је настао око границе с обзиром да су САД тврдиле да је граница на реци Рио Гранде док је Мексико сматрао да је граница на реци Нуесес. Ове несугласице су довеле до избијања Мексичко–америчког рата 1846. Прве битке су вођене у Тексасу: опсада Форт Тексаса, битка код Пало Алта и битка код Ресака де ла Палма. После три убедљиве победе Сједињене Државе нападају територију Мексика и тиме окончавају борбе у Тексасу. После низа америчких победа склопљен је Споразум у Гвадалуп Идалгу и тиме је окончан двогодишњи рат. Према том споразуму САД су Мексику платиле 18.250.000 долара и за узврат добиле неограничену контролу над Тексасом, као и уступање територија које обухватају данашње државе Калифорнију, Неваду, Јуту, делове Њу Мексика, Аризоне и Колорада. Граница је установљена на реци Рио Гранде. Компромисом из 1850. Тексас је добио границе које има и данас. Тексас је уступио делове своје територије федералној влади у замену за отпис дуга који је настао за време постојања Републике Тексас. Од тих територија ће касније бити формиран добар део држава Нови Мексико и Колорадо, као и мањи делови Канзаса, Оклахоме и Вајоминга. Грађански рат и Реконструкција Након избора Абрахама Линколна 1860. за председника САД, Јужна Каролина проглашава отцепљење од САД и убрзо избија Амерички грађански рат. Тим поводом је 28. јануара 1861. у Тексасу почела конвенција на којој су делегати разматрали отцепљење од САД. Првог фебруара 1861. са 166 гласова за насупрот 8 против на конвенцији је усвојен Пропис за отцепљење од САД. Тексашки гласачи су одобрили овај Пропис 23. фебруара 1861. Месец дана касније 23. марта Тексас прихвата устав Конфедеративних Америчких Држава и постаје њихов члан. Отцепљењу од САД се успротивио гувернер Сем Хјустон, па је због одбијања да прихвати новоформирану државу смењен са места гувернера. Иако су се најважније битке одиграле далеко од Тексаса ова држава је веома допринела Конфедерацији како у опреми тако и људством. Тексас је имао велику улогу у трговини током Америчког грађанског рата јер се трговина Конфедерације, због блокаде држава Уније, одвијала преко границе са Мексиком. Конфедерација је током прве две године рата успешно одбијала све покушаје Уније да пресече овај правац, међутим када је војска Уније средином 1863. заузела целокупан ток реке Мисисипи значај Тексаса за снабдевање Конфедерације је минимизиран. Након капитулације Конфедерације Тексас је запао у анархију. Она је трајала два месеца све док генерал Гордон Грејнџер, послат од стране Уније, није завео ред. Ендру Џонсон, председник САД, је 1866. прогласио обнову цивилне власти у Тексасу. Иако нису испуњени циљеви Реконструкције, Конгрес САД је 1870. донео одлуку о поновном чланству Тексаса у Унији. Овај период је обележило социјално незадовољство у Тексасу, с обзиром да су се јавили проблеми у пољопривреди и на тржишту рада. Тексас у XX веку Почетком XX века откривено је прво значајније налазиште нафте Спиндлтоп, јужно од Бомонта. Поред овог откривена су и друга налазишта у источном и западном делу Тексаса као и дуж обале Мексичког залива. Врхунац у производњи нафте, од три милиона барела дневно, је достигнут 1972. Нафтни бум који је омогућио убрзани развој Тексаса није спречио проблеме настале током Велике депресије и периода великих суша тридесетих година XX века. Овај период карактерише и велика миграција црнаца ка Калифорнији и североисточним државама САД. Током Другог светског рата у Тексасу су изграђене војне базе, фабрике муниције, логори за ратне заробљенике и војне болнице. Око 750.000 Тексашана је мобилисано за рат. У овом периоду долази до убрзаног развоја градова услед изградње индустријских погона и миграције сеоског становништва у урбане центре. Шездесетих година у Тексасу се повећава број високо образовних институција а њихов развој је углавном потпомогнут нафтним приходима. Џон Ф. Кенеди, председник САД, је убијен у Даласу 22. новембра 1963. Географија Границе Тексаса се као и код већине америчких држава поклапају са географском ширином и дужином, међутим на три места реке формирају природну границу са другим државама. Тако је према југу река Рио Гранде природна граница са мексичким државама Коавила, Чивава, Нуево Леон и Тамаулипас. Црвена река Југа је природна граница према северу, односно државама Оклахома и Арканзас, док је према истоку и Луизијани природна граница река Сабин. Поред 10 климатских области, 14 типова земљишта и 11 екорегиона, регионална класификација је компликована због разлика у земљишту, топографији, геологији, количини падавина и разноврсности биљног и животињског света. Према једном систему класификације Тексас се може поделити од југоистока ка западу на следећи начин: област равница поред Мексичког залива, унутрашње низију, велике равнице и област „Транс-Пекос“. Област равница поред Мексичког залива обухвата југоисточни део Тексаса и одликује се густим шумама борова. Подручје унутрашњих низија карактерише како песковито тако и земљиште са тврдом и црвеном глином. Област великих равница се протеже од централног дела ка северу Тексаса. У овој области су доминантне прерије и степе. Далеки запад Тексаса или област Транс – Пекос има најразноврснији рељеф, ту се могу срести планине, пустињске долине, пашњаци, шуме и највиши врхови Тексаса. Тексас има 15 важнијих река од којих је највећа Рио Гранде. Остале битније реке су Пекос, Бразос, Колорадо и Црвена река Југа. Иако нема ни једно веће природно језеро у Тексасу је направљено око 100 мањих вештачких језера. Клима Тексас се налази на месту укрштања више климатских зона. Најсевернији део државе карактеришу хладније зиме у односу на делове који се налазе јужно од реке Ред. Дуж обале Мексичког залива зиме су благе. Несразмера у количини падавина је такође карактеристична за Тексас па тако у Ел Пасу, на западу државе, годишње падне нешто више од 200 -{mm}- кише по квадратном метру, док у Хјустону, на југоистоку Тексаса, падне око 1400 -{mm}-, а у северним и централним деловима падне око 940 -{mm}- падавина по квадратном метру. Снег пада неколико пута током зиме на крајњем северу државе и у планинском делу на западу Тексаса, једном или два пута годишње у делу Тексаса јужно од реке Ред и једном сваких неколико година у централном и источном делу Тексаса. Снежне падавине се ретко могу видети јужно од Сан Антонија или у приобаљу Мексичког залива. Највише температуре током летњих месеци се крећу од 26 °C у планинским пределима на западу државе до 38 °C у долини реке Рио Гранде. Највиша летња температура на највећем делу Тексаса је око 32 °C. Олује су карактеристичне за подручје Тексаса, нарочито у источним и северним деловима државе. Долина торнада обухвата северни део Тексаса. Ово је уједно и држава САД са највећим бројем налета торнада, у просеку 130 годишње. Торнадима су највише погођени северни делови државе а најчешће се јављају током априла, маја и јуна. Целокупна обала Тексаса је изложена налетима урагана и мањих тропских олуја током лета и јесени. Највећа опасност од ових непогода прети током августа и септембра када сезона урагана у Мексичком заливу достиже врхунац. Урагани погађају тексашку обалу у просеку на сваке три године, док у унутрашњости територије узрокују штету стварајући снажне ветрове, укључујући торнада, и плавећи земљиште услед обилних киша. Тексас је држава САД са највећом емисијом гасова који доприносе ефекту стаклене баште. У Тексасу се годишње пошаље у атмосферу око 680 милиона тона угљен-диоксида. Разлог томе је велики број термоелектрана које користе угаљ а поред њих ефекту стаклене баште доприносе рафинерије и индустрија. Административна подела Тексас је подељен на 254 округа: Округ Андерсон Округ Анџелина Округ Аптон Округ Апшер Округ Аранзас Округ Армстронг Округ Арчер Округ Атаскоса Округ Ајрион Округ Бандера Округ Бастроп Округ Бел Округ Бер Округ Берлесон Округ Бернет Округ Бејли Округ Бејлор Округ Би Округ Бланко Округ Борден Округ Боски Округ Бразорија Округ Бразос Округ Браун Округ Бриско Округ Брукс Округ Брустер Округ Буи Округ Вал Верди Округ Ван Зант Округ Вајз Округ Веб Округ Викторија Округ Виласи Округ Вилбаргер Округ Вилер Округ Вилијамсон Округ Вилсон Округ Винклер Округ Вичита Округ Вокер Округ Волер Округ Ворд Округ Вортон Округ Вошингтон Округ Вуд Округ Галвестон Округ Гарза Округ Гвадалупи Округ Гејнс Округ Гилеспи Округ Гласкок Округ Голијад Округ Гонзалес Округ Грајмс Округ Грег Округ Греј Округ Грејсон Округ Далам Округ Далас Округ Девит Округ Делта Округ Дентон Округ Деф Смит Округ Дикенс Округ Димит Округ Донли Округ Досон Округ Дувал Округ Едвардс Округ Ектор Округ Ел Пасо Округ Елис Округ Ендруз Округ Завала Округ Запата Округ Ират Округ Јанг Округ Јоукум Округ Јувалди Округ Истланд Округ Калахан Округ Калберсон Округ Калхун Округ Камерон Округ Карнс Округ Карсон Округ Кас Округ Кастро Округ Кемп Округ Кендал Округ Кенеди Округ Кент Округ Кер Округ Кимбл Округ Кинг Округ Кини Округ Клеј Округ Клејберг Округ Кокран Округ Колдвел Округ Колин Округ Колингсворт Округ Колман Округ Колорадо Округ Комал Округ Команчи Округ Кончо Округ Коријел Округ Котл Округ Коук Округ Кофман Округ Крејн Округ Крозби Округ Крокет Округ Кук Округ Лабок Округ Лавака Округ Лавинг Округ Ламар Округ Лампасас Округ Лано Округ Ласал Округ Лајв Оук Округ Лајмстоун Округ Лем Округ Ли Округ Либерти Округ Лин Округ Лион Округ Липском Округ Маверик Округ Макалок Округ Макленан Округ Макмален Округ Марион Округ Мартин Округ Матагорда Округ Мајлам Округ Медина Округ Медисон Округ Менард Округ Мејсон Округ Мидланд Округ Милс Округ Мичел Округ Монтејг Округ Монтгомери Округ Морис Округ Мотли Округ Мур Округ Наваро Округ Накодочес Округ Нокс Округ Нолан Округ Нуесес Округ Њутон Округ Окилтри Округ Олдам Округ Оринџ Округ Остин Округ Пало Пинто Округ Панола Округ Паркер Округ Пармер Округ Пекос Округ Полк Округ Потер Округ Пресидио Округ Рандал Округ Ранелс Округ Раск Округ Ред Ривер Округ Рефјурио Округ Рејган Округ Рејнс Округ Ривс Округ Рил Округ Робертс Округ Робертсон Округ Роквол Округ Сабин Округ Самервел Округ Сан Џасинто Округ Сан Огастин Округ Сан Патришио Округ Сан Саба Округ Сатон Округ Свишер Округ Скари Округ Смит Округ Стар Округ Стерлинг Округ Стивенс Округ Стоунвол Округ Тарант Округ Тајлер Округ Тајтус Округ Терел Округ Тери Округ Тејлор Округ Том Грин Округ Травис Округ Тринити Округ Трокмортон Округ Фанин Округ Фејет Округ Фишер Округ Флојд Округ Фолс Округ Форд Округ Форт Бенд Округ Френклин Округ Фрио Округ Фристоун Округ Хадспет Округ Хамилтон Округ Хансфорд Округ Хант Округ Хардеман Округ Хардин Округ Харис Округ Харисон Округ Хартли Округ Хаскел Округ Хауард Округ Хачинсон Округ Хемпхил Округ Хендерсон Округ Хејз Округ Хејл Округ Хидалго Округ Хил Округ Хокли Округ Хол Округ Хопкинс Округ Худ Округ Хјустон Округ Чероки Округ Чејмберс Округ Чилдрес Округ Џаспер Округ Џек Округ Џексон Округ Џеф Дејвис Округ Џеферсон Округ Џим Велс Округ Џим Хог Округ Џонсон Округ Џоунс Округ Шеклфорд Округ Шелби Округ Шерман Округ Шлајкер Демографија Процена Бироа за попис становништва за 2009. годину је да у Тексасу живи 24.782.406 становника, што представља пораст од 1,97% у односу на претходну годину и 16,1% у односу на 2000. Број становника се захваљујући природном прираштају повећао за 1.389.275 од последњег пописа становништва, имиграцијом број становника је повећан за 801.576 а миграција становништва из остатка САД је допринела порасту становништва за 451.910 људи. Током 2004. Тексас је имао 3,5 милиона особа које су рођене ван САД или 15,6% становништва, процењује се да је међу њима око 1,2 милиона илегалних имиграната. Тексас је у периоду 2000—2006 имао најбржу стопу раста илегалних имиграната у САД. У 2010. илегални усељеници су чинили отприлике шест посто становништва, чиме је Тексас сврстан на пето место у САД по уделу илегалних имиграната у становништву државе иза Неваде, Аризоне, Калифорније и Њу Џерзија. Густина насељености у Тексасу је 34,8 становника по квадратном километру, што је нешто више од америчког просека који износи 31 становник по квадратном километру. Две трећине Тексашана живи у некој конурбацији као што је Хјустон. Конурбација Далас – Форт Ворт је највећа у Тексасу. Иако је Хјустон највећи град у Тексасу и четврти по величини у САД, конурбација Далас – Форт Ворт је знатно већа од конурбације Хјустон. Највећи градови Привреда Привреда Тексаса је друга по величини у САД. Друштвени производ ове државе у 2008. години је износио 1.224 милијарде долара. Што се тиче друштвеног производа по становнику у 2009. години је износио 36.484 долара и сврстао је Тексас на 29. место у САД. Тексас је познат по малим порезима и малој администрацији и једна је од седам држава које немају државну стопу пореза (), самим тим је признат као веома погодно место за инвестирање. Највећи број компанија са чувене листе Fortune 500 се налази у Тексасу. Пољопривреда и рударство Тексас има највише фарми и највеће обрадиве површине у САД. Такође је држава са највећом производњом стоке. Узгој говеда представља најважнији део пољопривреде, јер Тексас производи 20% говедине у САД. Поред тога Тексас је водећи и у узгоју оваца и коза у САД. Производња житарица је веома заступљена док је у производњи памука на првом месту у САД. Рибарство и прерада рибе је веома развијена. Што се минералних сировина тиче Тексас се може похвалити да је први по производњи цемента, ломљеног камена, креча, соли, песка и шљунка у САД. Енергетика Према подацима Управе за информисање о енергији (), Тексашани троше највише енергије по становнику, а и укупно је Тексас држава са највећом потрошњом енергије у САД. Тексас има слободно тржиште електричне енергије. У супротности са својим именом, Железничка комисија Тексаса () надзире производњу нафте и гаса, предузећа за дистрибуцију гаса, безбедност цевовода, течног нафтног гаса, као и експлоатацију угља и уранијума. Комисија је до 1970-их контролисала цену бензина јер је управљала нафтним резервама Тексаса. Она је послужила оснивачима ОПЕК-а као модел контролисања цена нафте. Процењене резерве нафте у Тексасу износе пет милијарди барела што је отприлике 790.000.000 m3, то чини негде око једне четвртине укупних резерви нафте у САД. Рафинерије у Тексасу могу да дневно прераде око 4,7 милиона барела (730.000 m3) нафте. Рафинерија Бејтаун у близини Хјустона је највећа у САД. Тексас обезбеђује 30% природног гаса који се производи у САД. Познатије нафтне компаније које имају седиште у Тексасу су: Коноко-Филипс, Ексон-Мобил, Хелибартон, Валеро и Маратон Ојл. Тексас је водећи и по производњи енергије из обновљивих извора, с обзиром да производи највише енергије у ветроелектранама. У месту Роско налази се највећа фарма ветрењача на свету са капацитетом од 781,5 мегавата. Поред енергије ветра Тексас има велике могућности и у искоришћењу биомасе с обзиром на развијену пољопривреду у држави а има и највеће потенцијале за искоришћење сунчеве енергије. Високе технологије Захваљујући сарадњи између универзитета и фондова за подстицај предузетништва и науке, Тексас обилује предузећима која се баве високом технологијом. Област око Остина се популарно назива Силицијумска брда а северни део Даласа је познат под именом Силицијумска прерија. У Тексасу се налазе седишта бројних високотехнолошких предузећа, као што су Дел, Тексас инструментс, Перо системс, Еј-Ти енд Ти, Електроник дејта системс, као и бивше седиште Компака (који је сада у склопу Хјулет-Пакарда). У југоисточном делу Хјустона, смештен је Космички центар Линдон Б. Џонсон, док је у Форт Ворту, у близини Даласа, Локид Мартинов огранак за производњу војних авиона. Референце Литература originally published 2004 by New York: Free Press Fehrenbach, T.R. (1968) Lone Star: A History of Texas and The Texans. Спољашње везе The Texas State History Museum The Handbook of Texas Online—Published by the Texas State Historical Association Texas Register, hosted by the University of North Texas Libraries South and West Texas: A National Register of Historic Places Travel Itinerary View historical photographs at the University of Houston Digital Library. Oklahoma Digital Maps: Digital Collections of Oklahoma and Indian Territory Државна влада The State of Texas Texas State Databases—Annotated list of searchable databases produced by Texas state agencies and compiled by the Government Documents Roundtable of the American Library Association. Texas Politics. An online textbook from the College of Liberal Arts, The University of Texas. Америчка влада Energy Profile for Texas- Economic, environmental, and energy data USGS real-time, geographic, and other scientific resources of Texas Texas State Facts from USDA South and West Texas, a National Park Service Discover Our Shared Heritage Travel Itinerary Државе САД


text: Славни атлетичар Горан Раичевић трчао је и да стигне војни камион, пожуривши да се, као и многи његови земљаци са подручја Бруса, прикључи војним обвезницима, резервистима који су током агресије НАТО-а кренули на Косово да бране своју земљу. Као припадник Војске Југославије погинуо је од снајперског метка шиптарског терористе ОВК, у селу Качикол, двадесетак километара од Приштине, 6. маја 1999. године. Иза њега су остала деца, близанци Катарина и Никола, и супруга Јелена, такође атлетичарка. Јелена се јасно сећа њиховог последњег виђења, испоставиће се вечног растанка. – Нас двоје смо се поздравили, верујући да ћемо се ускоро видети. Деца су у то време спавалa, али сам их ипак пробудила и махали су му с прозора док је одлазио – сећа се Јелена. Горан је у џепу имао папир који га је, као врхунског спортисту, ослобађао одласка на ратиште. Али није имао дилему – уместо на маратон у Грчку, отишао је на ратиште. Скинуо је национални спортски дрес и заменио га војном униформом. „Како да не одем, шта би рекли моји из Стројинаца, да сам кукавица, да сам изневерио своју децу, свој народ и себе... Идем јер ми је то дужност“, говорио је Горан. Обукао је униформу 8. априла 1999. године. Погинуо је после мање од месец дана. Требало је да узме одсуство, али је одложио долазак кући. За то време није био у могућности да се чује са породицом. Горан је у рату обављао послове курира у Трећем батаљону Приштинског корпуса. Његови саборци кажу да се и у војсци осећао његов атлетичарски дух. Трчећи је обављао задатке од јединице до команде. Ветеран Љубиша Раичевић, сведочи о томе шта се десило на Ђурђевдан, ратне 1999. године. Тог јутра батаљон је пошао у извиђање. – Кренули смо да видимо где ћемо лоцирати јединице, по водовима. Ја сам возио команданта џипом, а петнаестак војника је било иза нас у војном камиону, међу њима и Горан. Када смо стигли у село Качикол, сачекала нас је заседа шиптарских терориста из ОВК – сећа се Љубиша. Шиптарски терористи су пред камион испалили „зољу“, противоклопну ракету из ручног ракетног бацача којим се гађа „са рамена“. Одмах затим су српске војнике засули кишом метака. Погинуо је возач камиона, пет војника је теже рањено. Снајперски метак је пробио цераду камиона и погодио Горана. На глави није имао шлем, погинуо је на лицу места. Три дана касније, 9. маја, славни атлетичар сахрањен је у свом селу, Стројинцима код Бруса. Горан Раичевић је рођен 26. јуна 1963. године у Крушевцу. Одрастао је у баш у Стројинцима. Сваког дана је трчао од школе до куће. Живот је посветио атлетици. Усмеравао је свој таленат. Судар копаоничке и жупске климе, генетика и Брус су „избрусили“ свог најбољег тркача. Атлетика није професионални спорт, није могао само од тога да живи. Морао је и да се сналази учећи и тренирајући. Био је посвећен спортиста. Према његовим тренинзима се могао сат навити. Као студент преселио се у Београд и завршио агрономију на Пољопривредном факултету. Нема тог места у бившој Југославији у којем су се одржавале уличне трке и кросеви, а да у њему није трчао Горан Раичевић којег су пријатељи звали Рајко. У родном крају сећају га се као високог човека, мало погнутог у трку, како први пролази кроз циљ. Данас, у бруском селу Разбојна, више од петнаест година након Горанове погибије, покренута је иницијатива да се ОШ „Бранко Радичевић” преименује и понесе назив њеног најзначајнијег ђака. Као ученик петог разреда, ове школе (тада „Моша Пијаде”), мали Горан је дебитовао на Кросу „Политике“. Дебитовао и победио. Тријумфовао је пет пута узастопно, што је рекорд. О томе сведочи и пехар Кроса, који стоји у витрини спортске редакције „Политике“. Испред стадиона Партизана у Београду подигнут му је споменик. „Живот било којег човека се завршава на исти начин. Једина разлика су детаљи како је ко живео и како је ко умро.“ написао је Ернест Хемингвеј. Горан је живео као атлетичар, а умро као војник. Задивљујуће и пожртвовано. Вечна му слава и хвала.


Привредна комора Војводине на Међународном сајма туризма „PLACE2GO“ у Загребу | Privredna komora Vojvodine Home PKV Привредна комора Војводине на Међународном сајма туризма „PLACE2GO“ у Загребу Posted By: PKV ICon: март 18, 2019 In: PKV, Udruženje usluga Секретар Удружења услуга Привредне коморе Војводине (ПКВ) Бранислав Мамић и виши саветник за област туризма у ПКВ Драгица Самарџић учествовали су 15. и 16. марта 2019. године на 8. Међународном сајму туризма „PLACE2GO“ у Загребу, где се, у организацији Туристичке организације Војводине (ТОВ) представила туристичка привреда Војводине. Сајам је свечано отворио Гари Капели, министар туризма у Влади Републике Хрватске, који је и обишао штанд ТОВ. У оквиру заједничког наступа на штанду ТОВ, представили су се ПКВ, Новосадски сајам, ОПЕНС 2019, Туристичка организација Стара Пазова, Туристичка организација Сомбор, Туристичка организација Панчево, Туристичка организација Суботица и Туристичка организација Бечеј. Том приликом, штанд ТОВ посетила је Њ.Е. Мира Николић, Амбасадор Републике Србије у Загребу у Републици Хрватској. На Сајму су самостално наступали и Туристичка организација Града Новог Сада и хотел „Шератон“ из Новог Сада. Највеће интересовање посетилаца изазвала је понуда винског и салашарског туризма, активни одмор као посете градовима – Новом Саду, Сомбору, Суботици те Фрушкој гори. Претходне године забележен је пораст, у односу на 2017. годину, од 15,6 одсто у броју реализованих ноћења туриста из Хрватске и пораст од 12,5 одсто у броју остварених долазака, у нашој земљи. Делегација ПКВ, у оквиру посете Сајму, сусрела се са пословним партнерима из Хрватске, Македоније, Аустрије и Словеније са којима је одржала неколико састанака на тему даљег унапређења сарадње. Овај сајам је први пут одржан 2012. године и до сада је на њему наступило преко 500 излагача из 34 земље света, док је на овогодишњем наступило преко 200 излагача из 21 земље. Одржан скуп „Финансирање пољопривреде уз подршку државе у 2019. години“


Број погинулих на Сулејманијевој сахрани порастао на 50 | Dnevnik Насловна страна Свет Број погинулих на Сулејманијевој сахрани порастао на 50 Број погинулих на Сулејманијевој сахрани порастао на 50 07.01.2020 • 16:50 17:00 ТЕХЕРАН: Број погинулих у метежу насталом током сахране иранског генерала Касима Сулејманија порастао је на 50, јавила је полузванична иранска новинска агенција Исна позивајући се на локалног званичника. Фото: Сахрана иранског генерала Касима Сулејманија Фото: АП Агенција Фарс, позивајући се на званичнике из хитних служби, јавила је претходно да је у метежу повређено 213 људи.Исна је раније данас јавила да је сахрана Сулејманија, убијеног у америчком ваздушном нападу у Ираку, у његовом родном граду Керману, одложена пошто је у метежу страдао велики број људи. У извештају није наведено колико ће сахрана бити одложена, пренео је Ројтерс.На фотографијама које је објавила иранска државна телевизија, види се више хиљада људи окупљених на улицама града, многи од њих обучени у црно, у знак жалости за убијеним генералом, преноси Ројтерс. Тагови: сахрана Касим Сулејмани ирански генерал метеж погибија Свет Зариф за ЦНН: Убиство Сулејманија је акт државног тероризма Свет Број погинулих на Сулејманијевој сахрани скочио на 40 Свет Ајатолах Хамнеи се молио испред ковчега Сулејманија


text: Невада (енгл. Nevada), држава је на западу САД, коју окружују државе Калифорнија, Орегон, Ајдахо, Јута и Аризона. По величини је 7. у САД. Главни град јој је Карсон Сити, а највећи Лас Вегас. Невада је по броју становника 35. у САД. Простире се на површини од 286.585 -{km2}-, на којој живи 2.600.167 становника (2008). Преко 2/3 популације Неваде живи у околини и у Лас Вегасу. Име је добила по планини Сијера Неваде које се кроз њу простиру. Невада има неколико надимака један он њих је Сребрна држава због велике улоге сребра у историји Неваде, такође је зову Држава рођена у борби зато што је постала држава за време Америчког грађанског рата. Невада је већински пустињачка и сува, са највећим делом у Великом басену. Регије јужно од Великог Басена се налазе у оквиру пустиње Мохаве, док језеро Тахо и Сијера Невада леже на западној ивици. Приближно 86% од државине земље припада надлежностима федералне владе САД, и цивилних и војних. Невада је позната по својим либертаријанистичким законима. Установљење легализованог коцкања и благих процедура брака и развода у двадесетом веку је трансформирало Неваду у велику туристичку дестинацију. Невада је једина америчка држава у којој је проституција легална (мада је забрањена у окрузима Кларк и Вошо, који садрже Лас Вегас и Рино). Туристичка индустрија је Невадин главни послодавац, а рударство од великог значаја за сектор економије, с тим да је Невада четврти највећи произвођач злата на свету. Етимологија Име Невада на шпанском значи „покривено снегом“ . Добила је име по Сијери Невади што значи „планине покривене снегом“. Године 2004. је изговор „Невада“ постао званичан након што је председник Џорџ Буш на једном од његових говора изјавио „Одлично је бити овде у Невади." , наглашавајући изговор са кратким „а“. Географске одлике Положај и рељеф евада се налази на западном делу САД, и окружују је државе Јута, Ајдахо, Орегон, Калифорнија и Аризона. Већи део северне Неваде је у оквиру Великог Басена, благе пустиње која лети има топле температуре а зими хладне. Повремено у овом делу Неваде влага из Северног америчког монсуна изазива летње олује и грмљавине. Планински венци овог дела Неваде, који имају врхове преко 4.000 m, имају бујне шуме изнад пустињских равница, стварајући небеска острва за ендемске врсте. Долине су углавном испод 910 m надморске висине. Јужни део државе, где се налази Лас Вегас, је унутар пустиње Мохаве. У овом региону падне мање кише зими, али је зато је лети ближа Северном америчком монсуну. Такође је и тло ниско, углавном испод 1.200 m, даје услове за вреле летње дане и хладне зимске ноћи (због температурне инверзије). Невада и Калифорнија имају највећу дијагоналну линију као границу која износи 640 km. Ова линија почиње код језера Тахое и наставља до реке Колорадо, где се спајају границе Неваде, Калифорније и Аризоне, 19 km југозападно од Лофлина. Највећи планински венац у јужном делу Неваде је планински венац Спринг, западно од Лас Вегаса. Најнижа тачка је јужно од Лофлина, код реке Колорадо. Невада има 172 планинска врха са 610 m. Невада је друга по реду у САД што се тиче планина, иза Аљаске, и испред Калифорније, Монтане и Вашингтона. Ово чини Неваду државом са највише планина. Клима Невада важи за најсувљу државу САД што по природи и географији и јесте. Суву климу употпуњавају пустињски и полу-пустињски предели који чине већи де површине саме државе. Неваду одликују високе дневне летње температуре које иду и до 52 °C али насупрот њима веома ниске ноћне температуре чак -46 °C. зиме у северним крајевима Неваде су дуге и веома хладне, док у јужним крајевима су кратке и не тако хладне. Већина делова Неваде има минималне падавине током године. Највећа забележена температура је 52 °C измерена 26. јуна 1937. код Лофлина, а најнижа -46 °C код Сан Џакинта исте године. Невадиних рекордних 52 °C је трећа највиша температура забележена у историји САД, иза Аризониних 53 °C и Калифорнијиних 57 °C. Хидрографија Површина Неваде је веома сува, 0,69% Неваде је вода. Најзначајније реке које протичу кроз Неваду су река Колорадо и река Хумболт. Река Колорадо је река на југозападу Сједињених Америчких Држава и северозападу Мексика, дуга је око 2330 km. Извире на западним падинама Стеновитих планина и утиче у Калифорнијски залив. Река Хумболт тече на северу Неваде, дуга је 530 km. Најзначајнија језера у Невади су Пирамид, Вокер и Тахо. Историја Историја пре 1864. Историја Неваде је почела открићем великих количина ретких метала (злата и сребра) 1859. године. Присаједињавање САД Права историја Неваде почиње одвајањем посебне државе Неваде од Јуте 1861, име је добила по планини која се кроз њу простире — Сијера Неваде (у преводу са шпанског - снежна планина). Године 1864. уз залагање председника САД Невада је присаједињена као 36. држава. Статус државе је био пожуриван за 31. октобар како би се помогло да се осигура поновна победа Абрахама Линколна 8. новембра и послератна Републиканска доминација конгреса, јер је Невадина рударски фокусирана економија везала за више индустриализовану Унију. Међутим, како се испоставило, Линколн и републиканци су победили на изборима лако, и није им била потребна помоћ Неваде. Статус Неваде као рудом богате земље је помогло Унији у својој индустријализацији. Невада је забележена као једна од једине 2 земље које су значајније прошириле територију после присаједињавања Унији (Друга је Мисури, која је стекла додатну територију 1837. године куповином земље од Индијанаца.). Разлог томе је било само богатство Неваде у виду злата и сребра које је било преко потребно Унији за опорављање од грађанског рата који се тек завршио, Невада је проширена на рачун Јуте и Новог Мексика. Рударство је обликовало како економију тако и историју Неваде. Невада је стекла стоју садашњу јужну границу 5. маја 1866. године, када је апсорбовала округ Пах-Уте из Територије Аризоне западно од реке Колорадо, у суштини сву садашњу Неваду јужно од 37. паралеле. Трансфер те територије је био изазван открићем злата у том региону, и веровало се од стране званичника да би Невада била боља у надгледању очекиваног становничког бума. Овај регион укључује углавном оно што је сад округ Кларк. 1868. још један део западне Територије Јуте, чији су становници избегавали мормонску доминацију, је био припојен Невади, постављајући данашњу источну границу. Рударство је обликовало Невадину економију доста година, а такође и њену историју. Оно је веома повољно утицало на економију државе, настајали су многи мањи и већи градови. У овом периоду појам Дивљи запад је стварно добио на значењу зато што је та златна грозница привукла не само поштене раднике него и лопове и бандите који су у целој држави стварали проблеме. Али како су се откривале све веће и веће наслаге злата дошло је до трансформације некада малих рударским места у праве градове. Када је Марк Твен живео у Невади током периода описаног у његовом аутобиографском делу, рударство је довело велику спекулацију и огромно богатство. Међутим, и рударство и становништво је опало у другом делу 19. века. Али, откриће сребра у Тонопи 1990. године и открића злата у Голдфилду и Ријолиту су утицале на пораст популације Неваде. Коцкање и рад Нерегулисано коцкање, у малим рударским градовима у којима су обогаћени рудари коцкали и пијанчили зарађени новац по баровима, које је било незаконито 1909. као део владиног националног пројекта антикоцкарског похода. То је проузроковало пад рударских активности и успоравање аграрног сектора, за време велике депресије Невада поново легализује коцкање од 1931. Одобрење је стигло осам дана после владиног уговора о изградњи Хуверове бране (која је требало да помогне да се САД извуче из кризе отварањем нових радних места). Нуклеарне пробе У Невади су за време Хладног рата тестиране многе нуклеарне бомбе. Место за тестирање се налазили 105 км северозападно од Лас Вегаса. То место је обухватало отприлике 3.500 km2 пустиње. Тестови су почели 27. јануара 1951. бацањем нуклеарне бомбе од од једне килотоне ТNТ-а. Последњи атмосферски тест је урађен 1962, а подземно тестирање оружја се наставило до 23. септембра 1992. Ова локација је позната по томе што има највећу концентрацију нуклеарних оружја у САД. Мерењем радијације у земљи на тој локацији, та локација је позната као локација која има највише нуклеарних детонација у САД. Преко 80% територије државе је у поседу федералне владе. Главни разлог овога је ти што фарме нису биле дозвољене у толико великим величинама да издрже температурне услове које преовладавају кроз пустињу Неваде. Уместо тога, рани досељеници су правили фарме у близини извора воде, па би стоку водили на испашу у јавну територију поред, која је бескорисна за пољопривреду без извора воде. Демографија Према попису Сједињених Америчких Држава у јулу 2012. године, процењено је да у Невади живи око 2.759.000 људи . Попис који је извршен у 2006. години је проценио да је Невада осма чланица Сједињених Америчких Држава по порасту становништва. Од 1940. Године до 2003. Године, Невада је имала највећи пораст становништва у Сједињеним Америчким Државама . Њена популација се повећала за 66,3%, док се популација Сједињених Америчких Држава повећала за 13,1%. Више од две трећине популације Неваде живи у округу Кларк, на југу државе. Раст популације година -- поп. -- '''% 1860–6,857 -- - 1870–42,941–526,2% 1880–62,266–45,0% 1890–47,355 -- −23,9% 1900–42,335 -- −10,6% 1910–81,875–93,4% 1920–77,407 -- −5,5% 1930–91,058–17,6% 1940–110,247–21,1% 1950–160,083–45,2% 1960–285,278–78,2% 1970–488,738–71,3% 1980–800,493–63,8% 1990–1,201,833–50,1% 2000–1,998,257–66,3% 2010–2,700,551–35,1% Порекло становништва У 2009. години, становници неваде су пореклом били 20,8% из Мексика, 13,3% из Немачке, 10% из Ирске, 9,2% из Енглеске, 6,3% из Италије, 1,4% из Норвешке, 1,4% из Шведске, 0,8% из Данске. У 2000. години, 16,19% популације старије од 5 година у Невади код куће прича шпанским језиком, 1,59% прича филипинским и 1% прича кинеским језиком. Вероисповест Становници Неваде су 27% Католици, 26% Протестанти, 11% Мормони, 2% Муслимани, 1% Јевреји, 1% Хинду, и 0,5% Будисти. Становници Неваде најмање иду у цркву у односу на остале чланице Сједињених Америчких Држава. У 2009. години, 30% становника Неваде је потврдило да иде у цркву сваке недеље, док у осталим чланицама у просеку 42% посто становништва иде у цркву. Градови Главни град неваде је Карсон Сити, има популацију од 55.000 људи . Највећи град Неваде је Лас Вегас, најпознатији по коцкању и врхунским ресторанима. Лас Вегас себе назива престоницом забаве јер поседује много касина. Налази се на тридесетом месту по броју становништва у Сједињеним Америчким Државама. Има око 580.000 становника, а са широм околином има око 1.951.000 становника . Остали већи градови су Хендерсон, Рино, Санрајс Мејнор, Парадајс, Спринг Вали, Ентерпрајз, Спаркс. Привреда Многи од високих планинских делова Неваде су одлични за испашу, а гајење стоке и оваца су важне индустрије. Због преовладавајуће сувоће и стрмих падина, пољопривреда није високо развијена, али је углавном посвећена гајењем сточне хране; мада кромпир, лук и неке друге житарице се такође гаје. Невадина богатства не расту из њене земље, већ се налазе испод површине. Иако је копање бакра није више доминантно као пре, Невада је главни произвођач злата, сребра и живе у Америци. Такође се производе гејминг машине и производи, ваздушна опрема, и машине за надгледање сеизмичких активност. Складиштење и вожња камиона су такође битне индустрије Неваде. Али у ствари Невадина привреда највише зависи од туризма, посебно коцкања (легализована 1931. године) и индустрије одмаралишта са центром у Лас Вегасу, и у мањем степену у Рину, реци Тахо и Лофлина. Таксе коцкања су примаран извор државног прихода. Закони о разводу су направили од Рина „главни град развода света“, док нису слични закони донети у другим градовима. Политика и администрација Државна политика Због великог пораста становништва на југу Неваде, направила се уочљива разлика у политици северне и јужне Неваде. Северна регија Неваде је дуго држала под контролом кључне политичаре Неваде, иако је југ Неваде већи по броју становништва. Јужна Невада гледа северну Неваду као „бившег браниоца“ који покушава да влада као мањина. Политичарима са севера Неваде којима се ближи крај амандмана ће бити замењени политичарима са југа Неваде јер је југ Неваде више насељен, те ће имати више гласова. То ће оставити северну Неваду са мање утицаја на дешавања у држави. 43,10% Невађана гласају за Демократску партију (укупно око 580.000 људи). 35,33% Невађана гласају за Републиканску партију (укупно око 475.000 људи). 15,84% Невађана не излази на изборе, док 5,72% Невађана гласају за мањинске партије. Гувернер Брајан Едвард Сандовал, рођен петог августа, 1963. је 29. гувернер Неваде, и члан републиканске партије . Он је бивши судија окружног суда Неваде. Рођен је у Редингу, Калифорнији, живи у Рину. Породица му је из Мексика. Средњу школу је завршио 1981. године, после тога је похађао Универзитет Неваде. Референце Спољашње везе Nevada State Databases датотеке са информацијама о Невади. Секретаријат државе Неваде Државна библиотека и архихи Неваде Биро цензуса Неваде Водич изговора Неваде Историјски маркери Неваде Државе САД


Boдитељ емисије „Отворено“ ХРТ-а господин Мислав Тогонал рекао ми је да се појавим у просторијама хрватске телевизије око 21 сат. На улазу Б-30. Уместо тога ушао сам на главни улаз, директно са аутопута, односно Вуковарске авеније. Претходни пут био сам у тој згради у рано пролеће 1990. године заједно са чувеним карикатуристом Јошком Марушићем. Емисија је била на тему шта постати и радити у животу, а дечја публика у студију бирала је између посла војног коментатора и карикатуристе. Победио је посао карикатуристе. Јошко је тих дана имао велики лични проблем, није могао да се дефинитивно одлучи хоће ли оженити тренутну вереницу, или најновију љубавницу. „ Не могу се одлучит мој Лазо, обје су дивне“, јадао ми се Јошко на типичан далматински начин. -Па како ћеш, шта ћеш урадити? „А ништа, заказат ћу директни састанак између њих двије, па нека оне између себе одлуче која ме више воли. Мени је ионако свеједно“. Резултат тог састанка и одлуке Јошко ми никада није јавио. Догађаји и ток историје на овим просторима наметнули су друге, приоритетније теме. Сетио сам се тог разговора док сам, после 26 година, опет улазио у зграду ХРТ-а на Присављу, зграду коју су неки раније називали и „далековидницом“, или храмом хрватске журналистике. Дочекали су ме љубазно, као да сам јучер ту нешто снимао, или монтирао. Водитељ емисије Мислав Тогонал и гости професор Влатко Цвртила, декан приватног свеучилишта Верн, годишња школарина по студенту 5000 евра, магистар Никола Брзица, нестраначка личност, али члан одбора за питања одбране ХДЗ-а, иначе дипломац америчке војне академије Вест Поинт где је био пети у класи од 4000 кадета, а његова супруга је такођер завршила Вест Поинт, те војни аналитичар Игор Табак. teska rec vojislav seselj miroslav lazanski muamer zukorlic rehabilitacija draza mihailovic pretnje islamista srbiji zoran kesic 24 minuta dejan andjus dokumentarne emisije balkan #PopularOnYouTube srsorgrs nenad canak aleksandar vucic dzevad galijasevic dragan j. vucicevic zeljko raznatovic arkan srbija dokumentarne emisije balkan rezervni kanal balkan info jugoslav petrusic kora od banane seselj milorad dodik vuk draskovic dejan lucic dveri miroslav lazanski najnovije


Настављамо улагања у Војску Србије, чувајте земљу - | - Извор: Taнјуг Председник Александар Вучић изјавио је данас да ће се наставити улагања у Војску Србије, којој је поручио да од ње очекује да и даље буде чувар наше земље, њеног интегритета и слободе. Извор: TВ Пинк “Улагаћемо новац у нашу војску, све више, ваша примања ће бити све виша и боља”, поручио је Вучић након вежбе на којој је приказана оспособљеност 72. бригаде за специјалне операције Војске Србије под називом "Врх копља 2021", у панчевачкој касарни "Растко Немањић”. Он је додао да је уверен да су припадници војске у претходним годинама већ могли да осете промене, али и навео да све то мора да буде још брже и снажније. “Од вас очекујемо да будете чувари наше земље, њеног интегритета, слободе, да будете бранитељи народа чувари отаџбине, заштитници интереса Србије и да будете одвраћајући фактор сваког агресора и за сваког ко би помислио да нападне Србију”, поручио је Вучић. Он је захвалио свим војницима на посвећености и пожртвованости и на томе што су вежбу извели фантастично, с обзиром на отежавајуће временске услове. “Видим да сте добро обучени, а ми желимо уз додатну подршку да вам омогућимо да можете да постигнете још боље резултате”, рекао је Вучић. Kако је рекао, држава ће дати све од себе да припадници војске имају положај вредан поштовања и да могу од свог напорног рада да живе и издржавају породице. “Оцењујем вежбу са врло добро”, закључио је Вучић. Политика убрзаног снажења војске биће настављена Политика убрзаног снажења Војске Србије биће настављена, поручио је данас председник Србије Александар Вучић поручио је данас, након успешно изведене војне вежбе "Врх копља 2021" у Панчеву. Вучић је након вежбе рекао да је улога војске веома значајна у безбедносном и политичким условима савременог света, који су веома сложени и да зато Србија мора да уради све што може да одврати сваког потенцијалног агресора и напада на грађане и земљу. "Политика снажења војске биће настављена убрзано", нагласио је Вучић додајући да српска војска може да буде стабилизатор политичких прилика у региону, као и да се свакоме буде јасно да Србија није џак за ударање и да може свако да је нападне и да јој прети као што је то било у прошлости. Вучић је рекао да је задовољан оним што је видео и зато што је много тога урађено у претходном периоду. Додао је да је 10 возила "Милош" приказано данас, а да ће их до краја године бити 30 у војсци. Председник је казао да је у данашњој вежби учествовало и пет малих "Милоша" који су дејствовали по објектима и живој сили. Видели сте добру опремљеност наше војске, као и да су и добро одевени наши војници. Вучић је казао да ће у касарни "Растко Немањић" у Панчеву бити направљен велики центар за најбољу обуку наших специјалаца. Председник је рекао да ће војници имати највеће повећање плата и које добити од априлске плате, која ће стићи у мају, а све како би се задржали људи у војсци и привукли нови. Додао је да падобрански скокови нису изведени због јаког ветра како се беспотребно не би ризиковало, иако су то наши војници могли да изведу. Остале вести Нећемо проводити санкције против припадника свог народ Председник Србије Александар Вучић најавио је данас да ће 10. или 11. јануара разговарати са српским чланом Председништва БиХ Милорадом Додиком и са председницом Републике Српске Жељком Цвијановић о актуелној ситуацији. Вучић са децом из Хрватске: У Србији увек имате свој дом Председник Србије Александар Вучић угостио је данас пре подне децу српске националности из Хрватске, са Баније и Кордуна, којима је поручио да увек чувају и буду поносни на своје име и презиме, да поштују Хрватску, али и да је у Србији увек њихов дом. Вучић упутио божићну честитку Његовој светости патријарху српском господину Порфирију Председник Републике Србије Александар Вучић упутио је данас божићну честитку Његовој светости патријарху српском господину Порфирију, свештенству Српске православне цркве и свим верницима који Божић славе по јулијанском календару. У честитки се каже: Грабићемо напред, Србија више није крпа за гажење Председник Републике Србије Александар Вучић у интервјуу за новогодишњи број "Новости" рекао је , да је миран, без обзира на притиске, јер су резултати оно што остаје.3ef2 Вучић изразио задовољство због набавке система корнет Председник Александар Вучић истакао је данас, након приказа способности 72. бригаде за специјалне операције и презентације противоклопног система "корнет", да је веома задовољан што је Србија могла да набави тај систем, као и значајне количине ракета и лансирних уређаја, чиме се побољшава оперативна способност Војске Србије.


Примаријус др Милан Рогановић и др Марта Ковачевић: Имунолошки систем човека и нове вакцине – 1. део | Српски покрет Двери ИМУНОЛОШКИ ( ИМУНСКИ ) СИСТЕМ КОД ЧОВЕКА Људски организам је стално изложен бројним штетним агенсима у животној средини, међу којима важно место заузимају микроорганизми (бактерије, вируси, паразити, гљивице). Имунолошки (имунски) систем је одбрамбени систем организма који га штити од напада биолошких и хемијских агенаса, као и сопствених измењених (преканцерозних) ћелија, односно од свих чинилаца који би могли да наруше здравље. Имунитет је способност организма да се брани од њему страних или штетних материја које могу узроковати обољење, а када до болести дође утиче на дужину трајања болести и убрзава оздрављење. Имунитет је резултат садејства урођених фактора и фактора који се стичу током живота, на основу чега се разликују две компоненте овог система које се називају урођени (неспецифични) имунитет и стечени (специфични) имунитет. Захваљујући њиховом узајамном деловању људски организам поседује имунолошку толеранцију према ћелијама сопственог организма и развија имунолошку меморију према штетним агенсима који су већ били у контакту са организмом. Он представља прву линију одбране организма и то је отпорност коју организам поседује самим рођењем, дакле и пре контакта са узрочницима болести. Будући да подразумева исту реакцију према сваком штетном агенсу назива се и неспецифични имунитет. Под урођеним имунитетом подразумева се нпр. присуство трепљастог епитела (ћелије са ресицама) на слузници дисајних путева који задржава штетне честице и потискује их ван организма. Он се развија у контакту са различитим узрочницима болести, односно не постоји пре првог контакта са патогеним агенсом. У току инфекције специфични механизми одбране се јављају касније, када су микроорганизми савладали неспецифичну одбрану и продрли у унутрашњост организма. У зависности од начина како се стиче, стечени имунитет може бити активан и пасиван при чему активни и пасивни имунитет могу настати природним и вештачким путем. Постоје: – пасивни природни имунитет – отпорност новорођене деце у зависности од антитела која су присутна у организму мајке (током интраутериног живота антитела из организма мајке прелазе у организам плода, а у постнаталном периоду путем млека); – активни природни имунитет – отпорност после прележане болести или неприметних инфекција; – пасивни вештачки имунитет – отпорност која се стиче после уноса готових произведених антитела како би се спречила инфекција или тровање; – активни вештачки имунитет – отпорност која настаје током вештачког контакта са микроорганизмима имунизацијом (вакцинацијом). ИМУНСКИ АПАРАТ Имунски апарат се састоји од лимфног ткива распоређеног по целом телу, које се налази у тзв. лимфоидним органима као што су: коштана срж, тимус, лимфни чворови, крајници, слезина, кожа и слузнице. Сви они су међусобно повезани системом лимфних судова којим протиче лимфа. У њој се налазе лимфоцити, врста леукоцита (белих крвних зрнаца) који имају главну улогу у имунском одговору организма. Захваљујући мрежи лимфног система која се протеже целим организмом и која је повезана са циркулаторним системом, могућа је врло брза имунолошка реакција на било ком месту у телу. Дакле, за разлику од већине других органских система, имунолошки систем није локализован већ представља мрежу ћелија, ткива и органа који заједно делују у одбрани организма. Коштана срж је најважније и највеће хематопоетско ткиво одрасле јединке. Највише је има у дугим костима, пршљеновима кичменог стуба и грудној кости. Главни је извор свих крвних ћелија, укључујући леукоците који постају ћелије имунолошког система. Тимус је смештен у горњем делу грудног коша ( иза грудне кости) због чега се назива и грудна жлезда. Представља главно место лимфопоезе где настају зрели лимфоцити тзв. Т- лимфоцити. Тимус је орган који први постаје лимфоидан у току развоја, наставља са растом после рођења достижући највећу тежину у пубертету, а потом полако атрофира и бива замењен масним ткивом. Из овог разлога највећа производња и диференцијација Т-лимфоцита је у детињству. Лимфни чворови су жлезде смештене дуж сабирних лимфних судова и представљају филтер за ткивну течност на њеном путу ка лимфи. Има их 500-600 у целом организму, највише у пределу врата, препона, пазуха, стомака, грудног коша. Овалног су облика и нормално су величине 1- 2 цм, али се приликом инфекције увећају услед нагомилавања антитела. У циљу спречавања даљег ширења инфекције имунолошки одговор је најјачи на месту уласка антигена, тако су нпр. у случају запаљења ждрела, крајника или код инфективне мононуклеозе увећани лимфни чворови на врату, а у случају урогениталних инфекција на препонама. Крајници се налазе симетрично на бочним странама средњег (усног) дела ждрела, док је аденоид (трећи крајник) сачињени од лимфног ткива смештен у горњем (носном) делу ждрела. Ждрелни крајници, аденоиди и језични крајник који се налази на корену језика заједно чине тзв. лимфни прстен (Валдејеров прстен), задужен за одбрану горњих дисајних путева и дигестивног тракта. Њихов задатак је да задржавају микроорганизме и друге штетне честице на самом уласку у организам, као и покретање имуног одговора у смислу лучења антитела. Ова функција је најважнија у првим годинама живота и има значајну улогу у матурацији (сазревању) свих лимфоидних органа. Слезина је лоцирана високо у абдомену са леве стране, одмах испод дијафрагме. Има улогу сличну као и лимфни чворови, али се у њој одвија и разградња еритроцита (црвених крвних зрнаца) на крају њиховог животног века. За разлику од осталих лимфоидних органа, слезина нема лимфоток тако да ћелије и друге материје улазе у њу путем крви. Према томе, слезина представља филтер за крв и као таква реагује на све антигене присутне у крви. Кожа је прва баријера за микроорганизме на путу из спољашње средине. Сама грађа коже је таква да не дозвољава продирање микроорганизама у организам домаћина. Масне киселине присутне у кожи утичу на њену pH вредност и бактерицидна својства. Поред тога, непатогене бактерије нормално присутне на кожи и стална измена површинског слоја коже спречавају колонизацију патогених микроорганизама. Слузнице су, такође, прва линија одбране у спречавању продирања микроорганизама, посебно њихова грађа са трепљастим епителом горњих и доњих дисајних путева. Спречавању инвазије инфективних агенаса доприноси и секрет слузница који поред антибактеријских материја садржи и јоне неких метала нпр. цинка. Лимфно ткиво се налази у слузници респираторног, дигестивног и урогениталног тракта ( MALT и GALT). Лимфно ткиво слузнице ( mucosa-associated lymphoid tissue -MALT) је дифузни систем малих концентрација лимфног ткива лоцираних у разним субмукозним (подслузничним) мембранама тела, као што је назофаринкс (горњи део ждрела), тироидни предео, груди, плућа, пљувачне жлезде, гастроинтестинални тракт и кожа. МALT је сачињен од Т и B- лимфоцита, али и плазма ћелија и макрофага које пресрећу антигене приликом проласка кроз епител слузнице. МАLТ изграђује око 50% лимфног ткива у организму и игра улогу у регулисању мукозног (слузничног) имунитета. Лимфно ткиво црева (gut-associated lymphoid tissue-GALT) представља компоненту лимфног ткива слузнице (mucosa-associated lymphoid tissue-MALT) који има имунолошку улогу у спречавању ширења антигена у цревима. Захваљујући њеној физиолошкој функцији у апсорпцији хране, мукозна површина је танка и игра улогу пермеабилне (пропустљиве) баријере ка унутрашњости тела. Уједно њена осетљивост и пропустљивост чине је подложном инфекцијама, па тако, заправо, велика већина инфективних агенаса напада људско тело користећи овај пут. Функционални значај лимфног ткива црева у одбрани тела почива на великом броју плазма ћелија које оно поседује, а које су произвођачи антитела и чији број премашује број плазма ћелија у слезини, лимфним чворовима и коштаној сржи заједно. Ту се такође налази и лимфоток који пролази кроз ткиво и повезује се са мезентеричним лимфним чворовима ( дуж крвних судова стомака), тако да су и GALТ и мезентерични лимфни чворови станице где започиње имунски одговор захваљујући присуству имунолошких ћелија слузнице и подслузнице црева. GALТ такође обухвата и Пајерове плоче танког црева. Нова истраживања показују да GALТ може бити главно место за активност ХИВ-а, иако би одговарајући третман редуковао број ХИВ-а у периферној крви. Лимфоцити се примарно стварају у коштаној сржи од ћелија претходница, након чега једна популација ћелија сазрева у тимусу (Т- лимфоцити), док друга сазревање завршава у коштаној сржи (B- лимфоцити) и активира се у лимфним чворовима. Зрели Т и B- лимфоцити потом прелазе у крв, а из крви у периферне лимфоидне органе где су увек присутни и спремни да реагују на штетне агенсе. Т- лимфоцити имају улогу да препознају и разликују стране материје од оних које припадају организму и да их униште, док B- лимфоцити регулишу стварање антитела. Након реакције са антигеном неке ћелије умиру, међутим, доста B-лимфоцита преживи и памти антигене односно структуру честица које су биле у контакту са организмом и ти B-лимфоцити могу стварати антитела која су специфична за тај антиген, ако се антиген поново појави у организму. Антигени (имуногени) су супстанце које у организму изазивају имунски одговор и реагују са продуктима тог одговора преко одређених хемијских структура присутних на површини молекула. Ове структуре одређују специфичност антигена тј. одређују са којим антителом ће реаговати антиген. Да би нека супстанца била имуногена она мора бити веће молекулске масе и сложене хемијске грађе, али пре свега мора бити страна организму. Антитела су врло хетерогена фамилија високоспецифичних протеина који се називају имуноглобулини. Настају у хуморалном имунском одговору, синтетишу их плазма ћелије које се стварају након стимулације B- лимфоцита антигеном. Налазе се у крви, секретима и другим телесним течностима. Реакцијама између антигена и антитела организам се брани од инфективних агенаса и сопствених измењених, малигних ћелија. Међутим, реакције антиген-антитело су одговорне и за настајање бројних обољења (алергија, аутоимуне болести). ШТА ЈЕ ИМУНСКИ ОДГОВОР? Имунски одговор је основна функција имунолошког система, која подразумева одговор Т и B- лимфоцита на антиген. Да би дошло до имунског одговора потребно је да антиген буде прерађен у организму, затим представљен имунокомпетентним ћелијама у најпогоднијем облику у коме га Т и B- лимфоцити могу препознати. Разликују се два типа имунског одговора: хуморални и ћелијски. – Хуморални имунски одговор је одговор B- лимфоцита после реакције са антигеном и заснива се на стварању специфичних антитела, која се налазе у телесним течностима (хуморима) организма. Након продора антигена у организам и његовог препознавања, B- лимфоцити се претварају у плазма ћелије које луче антитела против једног или више антигена који су проузроковали имунолошку реакцију. Поред плазма ћелија, током хуморалног одговора настаје и друга популација ћелија које се називају меморијске ћелије или памтилице (B2- лимфоцити), а које, за разлику од плазма ћелија, имају дуг живот. Приликом поновног продора истог антигена у организам меморијске ћелије се активирају, брзо се размножавају и претварају у плазма ћелије које луче велике количине специфичних антитела. Ћелије меморије и антитела имају способност да зауставе размножавање узрочника болести чим уђе у организам, односно пре развоја симптома болести. Хуморални имунски одговор је посебно значајан код бактеријских инфекција. -Ћелијски (целуларни) имунски одговор је одговор Т- лимфоцита на антиген, при чему настају два типа ћелија: сензибилисани Т- лимфоцити који синтетишу и излучују цитокине (лимфокине) одговорне за запаљење (инфламацију) и цитотоксични Т- лимфоцити или лимфоцити убице који убијају циљане ћелије. Оба типа ћелија оштећују ткиво, цитотоксични Т- лимфоцити директно, док сензибилисани Т- лимфоцити то чине посредством запаљенске реакције. Ћелијски имунски одговор је значајан код вирусних и гљивичних инфекција, малигних тумора, трансплантације органа. Постоји пет класа антитела (имуноглобулина Ig): IgG, IgА, IgМ, IgЕ и IgD, које се разликују по величини молекула, хемијском саставу, антигенској специфичности, физичким и биолошким својствима. Имуноглобулин G (IgG) је главни имуноглобулин, који чини 70-75% свих имуноглобулина у крви човека. Синтетише се у великим количинама током секундарног имунског одговора. Због релативно малих молекула, IgG пролази кроз плаценту у фетус и обезбеђује главну линију одбране од инфекција у првим недељама живота. Такође, IgG дифундује ( пролази) из крвних судова у екстраваскуларне просторе и има способност да неутралише бактеријске токсине и вирусе. Имуноглобулин А (IgA) чини 10-20% свих имуноглобулина у крви човека. IgA се налази у крви и свим секретима: пљувачки, сузама, носном секрету, мајчином млеку, секрету бронхија и цревног тракта, а посебан значај има за локални имунитет слузница респираторног и дигестивног тракта. Новорођенчад добијају секреторни IgА путем мајчиног млека чиме стичу пасиван имунитет у односу на гастроинтестиналне инфекције. Селективни дефицит IgА је релативно чест и повезује се са учесталим респираторним инфекцијама, али и алергијама и аутоимуним болестима. Имуноглобулин М (IgМ) чини 10% свих имуноглобулина у крви човека. Многа природна антитела припадају IgМ класи имуноглобулина. У току имунског одговора IgМ се први синтетише од свих имуноглобулина. Због великих молекула IgМ не пролази кроз плаценту и слабо дифундује кроз зидове крвних судова, тако да своју активност испољава углавном интраваскуларно. Поред тога, IgМ се налази у секретима слузница заједно са IgА где има улогу у локалној одбрани од инфективних агенаса. Имуноглобулин Е (IgЕ) се налази у незнатним количинама у крви човека, али се налази на мембрани базофилних гранулоцита и мастоцита. Ова класа имуноглобулина чини основ нормалног хуморалног имунског одговора на инфекције паразитима, али је и основ реакције преосетљивости типа 2, односно различитих алергијских болести. Због значаја који IgЕ има код алергијских реакција непосредно по остваривању контакта са антигеном који иницира алергију (значи са алергеном), повишене концентрације IgЕ у крви се јављају током алергијских обољења. Међутим, нормалне вредности IgЕ не значе да се алергијско обољење може и искључити, односно неопходна је интерпретација у комбинацији са осталим клиничким налазима. Имуноглобулин D (IgD) се као и IgE налази у незнатним количинама у крви човека. IgD се заједно са IgМ молекулима налази на ћелијској мембрани лимфоцита где представљају рецепторе за антигене. Захваљујући њима долази до препознавања антигена и претварања B- лимфоцита у плазма ћелије које луче специфична антитела. Квантитативно (количинско) одређивање имуноглобулина даје важне информације о хуморалном имунском одговору. У првом контакту са антигенима као примарна реакција у организму се појављују IgM антитела, а затим следи синтеза IgG и IgA. Повишене концентрације имуноглобулина у крви настају код акутних и хроничних инфекција, хроничних болести јетре, аутоимуних болести, плазмоцитома (мултиплог мијелома). Снижене концентрације имуноглобулина у крви се јављају услед смањене синтезе у урођеним и стеченим имунодефицијентним болестима или као последица губитка протеина код гастроентеропатија, опекотина, нефротског синдрома и слично. НЕ ТРЕБА СЕ ИГРАТИ СЛОЖЕНИМ СИСТЕМОМ Из свега овога се може извући закључак да је имунски систем човека веома сложен, да постоје бројни међузависни механизми који нас штите од свакодневних изазова и да ремећење или недостатак било које компоненте система води неповратно у болест. Ниједна функција ткива, органа, система органа или организма у целини не би била могућа без складног деловања имунског система. Пандемија корона вируса нас је подстакла да више него икад размишљамо о свом имунитету, да га подстичемо и штитимо, али, такође, нас подсећати на рањивост људског организма без обзира на то ком народу припадамо, у којој земљи живимо или да ли смо богати или сиромашни. Наметнула нам је и питање да ли смемо да будемо неодговорни према овако деликатном систему заштите који нам је Богом дан? Под тим не мислим само на појединачну одговорност, него и општељудску, цивилизацијску, па и научну. Да ли смемо оправдавати покушаје свесног или несвесног ремећења имунског система скривеног у новим технологијама које се примењују у биомедицинским испитивањима, генетском инжењерингу или лечењу појединих обољења? Да ли су и нове вакцине, до скоро непознате широј стручној јавности, део ремећења природне хомеостазе људског организма? Медицинска наука сваким даном све више и боље упознаје функционисање људског организма. Сведоци смо бројних открића која омогућавају ефикасније лечење одређених врста обољења, али и даље постоје бројне непознанице које нас лимитирају или, можда, опомињу. Зато смо дужни да поставимо питање и о новим вакцинама. Tagged антителавакцинаимунитетМарта КовачевићМилан Рогановићпандемија


На географским картама из 1719. године налазимо опет имена ових насељених мјеста, али и још нека: Gradaschatz (Градачац), Imeonitze (Мионица), Turich (Турић), Schirmosnitza (Трамошница), Orlopole (Орлово Поље), Slatina (Слатина), Ledenitze (Леденице), Izbar (Жабар, односно Пелагићево).


Настава се одвија кроз предавања еx-катедра. Похађање наставе проверава се израдом два колоквијума током семестра.


Шта је Пхиладелпхиа ЛЕД сијалица - Поправка стана властитим рукама, конструкција, дизајн Жаруље са жарном нити, иако се односе на ЛЕД диоде, али и споља и конструктивно, знатно се разликују од њих. Непрепозната особа генерално може мислити да је то нормална жаруља са жарном нити, само мало "са чудношћу". Заправо, ЛЕД жаруље с филаментима комбиновале су најбоље од "Иљичких сијалица" и модерних ЛЕД лампи које су нам познате. Резултат је занимљив, економичан, еколошки и врло угодан. На први поглед није јасна њихова сврха, али након читања чланка постаје јасно шта је то, зашто и како бирати. Једна од главних "задаћа" за коју су намијењене жаруље с ЛЕД жарном нити су потпуна замјена жаруља са жарном нити у стилу. Заиста, изгледа као најобичнија провидна сијалица, недостатак огромног радијатора (обавезан за ЛЕД сијалице), позната навојна капа. Да ли је "нит спаљивања" изгледала помало чудно, али ако је жаруља укључена, онда та разлика није тако уочљива. Заправо, жаруље са филаментом се могу користити не само у ретро светлима, већ уопште било где. По својим карактеристикама, готово у потпуности одговара традиционалном ЛЕД. На пример, "стандардна" лампа са жарном нити (означена као А60, за разлику од сферног или сферног модела, која је означена као А95) има снагу од 8 вати, температуру боје од 2700 К, светлосни ток од 980 Лм и више и животни век од 30 хиљаде сати. Главна разлика- технологија производње. Вјерује се да је претходно тестиран при развоју заслона за мобилне уређаје. На прозирној подлози од стакла или сафира наноси се светлосна диода са плавом, а понекад и црвеном микрододом, а онда је све прекривено смолом од силикона и фосфорне смеше (фосфор). Готови филаменти се стављају у посебну пљоску, чији састав обично чувају тајну - обично хелијум или смешу гасова на бази. Неки произвођачи, посебно кинески, понекад користе силикон ниског квалитета за луминофор. Ово, на крају, доводи до квара лампе због уништења ЛЕД нити. Још једна "слаба тачка" је луминофор ниске квалитете, који узрокује цурење плаве боје, способан да изложи особу озбиљној штети. Дакле, није вредно куповати сијалице сумњиве производње, чак и ако се куповина чини веома профитабилном. Овај дизајн вам омогућава да се "ослободите" гломазног радијатора, типичног за остале ЛЕД лампе и неопходне да се охладе. Гас у бочици ефикасно црпи топлину из диода које су већ загријане мање него у обичној ЛЕД лампи, због своје мале величине. У бази сијалице налази се мала плоча са електронским управљачким склопом, неопходна за претварање напона из варијабле у константу. Ово помаже да се избегну пулсирајуће ЛЕД диоде које су штетне за људско око. Захваљујући овом претварачу, пулсни коефицијент се може смањити на 2% - упркос чињеници да је пулсирање обичнихжаруље са жарном нити могу достићи 20%. Упркос чињеници да се сијалице са жарном нити сматрају релативно новом и напредном технологијом, оне имају своје недостатке и предности. Потпуна компатибилност са инсталацијама, у којима се користе традиционалне - жаруље са жарном нити. Уобичајени изглед купца. Велики утицај светлости, због прозирности зидова сијалице и недостатка додатних оптичких елемената. Већи угао дифузије светлости у односу на ЛЕД сијалице са радијатором. Мала тежина лампе - око 20-40 грама. Боца је направљена од стакла и стога се лако бори. Одсуство модела ниског напона - ове сијалице су дизајниране за конвенционалне електричне мреже и стандардни напон у њима. Пречник поклопца није већи од 27 и не мањи од 12 милиметара. Достатно висока цена. често се у кућним употребама користе ЛЕД жаруље са навојним затварачима Е27 и Е14, тако да се најлакше налазе на полицама трговина. Са капом Е27 се може користити тамо где су стандардне сијалице са жарном нити најчешћи тип поклопца. База Е14 је скоро два пута мања, такве лампе се користе у малим светиљкама, лустерима са много рогова, декоративним светиљкама и др. Тренутно постоји ограничен број на руском тржиштубрендове који потрошачима нуде висококвалитетне ЛЕД жаруље. Запамтите да најбоље неће бити тешкоћа, али ова листа ће вам помоћи да не правите грешке при избору и заштити од куповине лампи сумњивог квалитета. Осрам. Немачка компанија, један од лидера међу произвођачима ЛЕД опреме. Нуди прилично широку палету лампе са жарном нити, како класичних облика, тако иу облику свијећа, метака. Компанија производи и светиљке за пригушивање - оне у којима можете да мењате ниво осветљења (ове лампе су скупље од обичних). Пхилипс. Бренд, који не захтева посебну презентацију, јер је квалитет и високе техничке карактеристике производа ове компаније и тако сви познати. Пхилипс продаје као обичне сијалице са капом Е27 или Е14 и традиционалном сијалицом, као и декоративне варијанте: сферне, у облику свећа. Истовремено, лампе ове компаније коштају око два пута јефтиније од Осрамових производа. Лисма. Мордовски произвођач, чији су производи такође доброг квалитета, али су истовремено и јефтинији од страних аналога. Угодан бонус - 2 године гаранције на било коју лампу. Роуслед. Домаћа компанија - солидан "средњи човек". Производи лампе са традиционалном навојном капом Е27 и ниским степеном пулсације (око 1-2%), које у исто време имају краћи радни век него код страних конкурената - 15.000 сати. Ови мали недостаци су у потпуности надокнађени демократским цијенама производа. Макус. Још један признати вођа, овај пут - украјински. Просечан распон цена је високКвалитет производа и гаранција 36 месеци. Осим тога, Макус довршава сијалице са компактним димерима. Ако више волите квалитет и издржљивост, а цена не игра улогу, треба да изаберете прва два произвођача. Ако вам је потребан баланс између цене и квалитета, Пхилипс ЛЕД лампе са жарном нити Лисма или Роуслед ће бити одличан избор. Посебно за љубитеље наручивања робе из Алиекпресс-а, видео преглед лампе од 6 вати, наручене из Кине. Перспективе и технологија Према мишљењу стручњака, производња ЛЕД сијалица у наредним годинама ће развити буквално шок. Прво, зато што се могу обавити на готово истој опреми као и обична - ужарена. Друго, производња филамената је прилично профитабилна због високих трошкова. Угодни "изглед" и уштеде енергије чине ЛЕД жаруље са жарном нити привлачном за потрошача. Добро ће изгледати у обичном стану, у тематском кафићу или у удобној канцеларији. Постоје докази да ће грађевинари ускоро отклонити највећи недостатак таквих сијалица - крхкост тиквице (користећи не стакло, већ модерније транспарентне материјале за његову производњу), а онда ће брзо и лако освојити тржиште ЛЕД опреме не само у Русији, већ и широм света. Како кухати Пхиладелпхиа Цхеесе


text: Најновије вести из Манастира Драганац код Гњилана. 05.03.2012 +++ Шиптарски ”владика” Теодосије (Шибалић) покушао је да истера из манастира јеромонаха Кирила кога је, сећате се, пре неколико месеци Теодосије већ сменио са места игумана и поставио свог послушника, бившег београдског глумца, дечанског јеромонаха Илариона (тобоже по захтеву самог о. Кирила, а уствари, стога, што је отац Кирило полујавно-полутајно подржавао владику Артемија и причао против незаконитих одлука о смењивању владике). Са шиптарским владиком су у манастир као подршка дошле и неке особе које раде за шиптарске инститиције, не би ли помогле при прогону о. Кирила. Међутим, скупио се многобројни народ који није дозволио прогон јеромонаха Кирила и припретио шиптарском владики да ће они њега избацити из манастира, а да Кирилов прогон неће дозволити. извор: Фејсбук Репортер, 05.03.2012