Хрвати Хрвати су јужнословенски народ, који претежно живи у Хрватској, где чини око 90% становништва. Значајан број их има и у Босни и Херцеговини, где представљају један од три конститутивна народа. Хрвати су већином римокатоличке вероисповести, а национални језик им је хрватски стандардни језик, који је веома сличан српском и бошњачком стандардном језику. Хрвата укупно има око 6.367.000 (Од тога 4.367.000 на подручју бивше Југославије (по попису из 1991.) и око 1.400.000 у дијаспор 4c6 и). Од тога броја око 3.656.000 живело је 1991. у Хрватској, а 755.000 у Босни и Херцеговини. Садржај - 1 Име - 2 Историја - 3 Географија - 4 Број Хрвата у иностранству - 5 Језик - 6 Религија - 7 Референце - 8 Литература - 9 Спољашње везе Име[уреди] Етимологија етнонима „Хрват“ до данас није скроз расветљена. Међутим, чини се да етноним нема словенски корен. Данашњи облик Хрват потиче од реконструисаног прасловенског облика *xъrvatъ односно *xъrvatinъ. Према П. Ј. Шафарику, ова реч је изведена од западнословенске речи hrъbъtъ - брдо, што би значило они који живе у брдима тј. брђани, чиме су чинили супротност Пољацима, тј. пољанима који су живели у пољу односно у равници. Ова теза добија на значају ако се има у виду да се Бел 1000 Хрватска налазила на простору данашње Пољске. У науци постоји тенденција да се словенски корен *xъrvat- објасни иранском етимологијом. Као доказ иранског порекла хрватског имена узимају се два надгробна натписа на грчком алфабету из 2. или 3 века. пронађена у Танаису (на ушћу Дона у Азовско море). На њима се помињу имена XOPOAΘOE (Horoathos) и XOPOYAΘOE (Horouathos), која је А. Л. Погодин 1902. идентификовао са именом Хрвата.[21] Према иранској теорији, реч је о једном иранском етнониму са простора Скитије северно од Црног мора који се касније употребљавао и као лично име, као што је овде случај. Етноними су касније преузели Словени из северозападног суседства. Контакти између словенских и иранских група на овом простору документовани су позајмицама иранског порекла код Словена (*хоrna „храна“, можда *bogъ).[22] У оквиру иранске теорије постоје различита објашњења (хипотезе) о пореклу имена Хрват од којих ниједно није стекло статус општепризнатог. А. И. Собољевски га изводи од ир. *hu- „добар“ + стрбакт. ravah- „слобода“ (слободни простор, слобода) + суф. -at-.[23] Пол Тедеско га изводи од ир. xvarvant (санскрт. svarvant) сунчан. На основу његове етимологије имена Хрват, Георгије Вернадски идентификује Хрвате са Хварима из Хорезма.[24] Макс Фасмер је име Хрват прво (1921) доводио у везу са иранским haurvatar (сточар), затим (1923) са hu-urvatha (пријатељ).[25] У вези с овим другим објашњењем, словеначки слависта Фран Рамовш је писао „да је ... у гласовном погледу вероватније него свако друго досадашње објашњење“.[26] Словеначки историчар Људмил Хауптман га је такође сматрао прикладнијим. Захваљујући њему оно је постало веома популарно.[25] Према објашњењу које је ушло у Фасмеров „Руски етимолошки речник“ (нем. Russisches etymologisches Worterbuch), име Хрват потиче од староиранског *(fšu-)haurvatā (чувар стоке, пастир) према haurvati, он чува, стражари, пази.[27] Према етимологији Олега Н. Трубачова, коју је прихватио и Алемко Глухак, *xъrvat- потиче од иранског облика *harvat-, који се са своје стране састоји од иранског *har- (старији индоирански облик *sar- „жена“) и придевског суфикса *-ma(n)t-/-va(n)t-. Облик *harvat- је према томе етимолошки идентичан имену Сармата, које води пореко од индоиранског облика *sar-ma(n)t- „женски“.[28] *harvat- односно Сармати означава према томе првобитно матријахалан народ, у ком владају жене, што је судећи по списима античких писаца био случај код Сармата. Хрватски линг 1000 виста Радослав Катичић је у једном интервјуу за загребачки политички дневни лист „Вјесник“ 1992. између осталог изјавио да је „од свих предпоставака о подријетлу имена Хрват она о иранском најмање невјеројатна“, констатујући: „Хрватски народ, какав данас јест, настао је између Дунава и Јадрана, како то читамо у Томе Архиђакона, изградио се поступно, а некаква еуроазијска иранска Хрватска плод је бујне маште, која се не брине за то има ли поуздане потврде у повијесним врелима“.[29] Доста критички се односила према иранској теорији и ћерка угледног лингвисте Далибора Брозовића такође лингвиста Дуња Брозовић-Рончевић.[30] Њена слутња да ће „изазвати жучне реакције оних за које је дубина старости хрватских коријена јединица мјере њихова хрватства“ се обистинила, када су на њен чланак „Јесу ли Хрвати Иранци?“ (објављен у Матици, часопису хрватских исељеника и у нешто проширеном облику у Вјеснику) оштро реаговали књижевник Мато Марчинко чланком „Хрвати остају Хрвати док се друкчије не докаже“ (објављен у Матици под псеудонимом Томислав Херес) и Знанствено друштво за проучавање подријетла Хрвата писмом „Тко се противи проучавању праповијести Хрвата“ (објављено у Вјеснику и Матици) које су потписали Антун Бауер, Марко Јапунџић, Недјељко Кујунџић, Јурај Коларић, Златко Томичић, Иван Кох (Coch), Мијо Цурић, Данко Бенић, Андрија-Жељко Ловрић.[31] Према једној другој хипотези, хрватско име не потиче од иранског етнонима који су позајмили Словени, него од имена једне групе владајућег слоја аварске државе. Међутим, у окви 1000 ру ове хипотезе засад није предложена ниједна етимологија која је одржива са лингивистичке тачке гледишта. Етноним Хрват се појављује у најстаријим сачуваним изворима у облику Hrъvate, Хрвате (црквенословенски), XpwBάtoι (Hrobatoi) (грчки) и Chroati, Croati или Crauati (латински). Помиње се и код западних и источних Словена, као и изван простора који Хрвати данас настањују. Тако поједини извори помињу племе Хорвате у Чешкој, а други говоре о Хрватима односно Белим Хрватима (Белые Хорваты) између Прута и Дњестра (Несторова хроника). У Крањској се у 10, веку помињу тзв. „хрватска подручја“. У периоду пре 10. века име *xъrvatъ је био ограничен само на становнике ондашње хрватске државе (Лика, Крбава, област данашње Босне до реке Пливе, залеђе Задра, Трогира и Сплита), док се у другим крајевима који ће касније ући у састав хрватске државе употребљавали облици изведени из заједничког словенског имена имена *Slověnьce (Словенци, Словинци).[28] Историја[уреди] Средњи век[уреди] Етногенеза Хрвата научно још није коначно разјашњена. На подручју данашње Хрватске су се у 6/7. веку населили Словени и Авари. Пре тога су на простору данашње Хрватске живели између осталог Грци, Илири и Римљани. У 7. веку подручје данашње Хрватске припадало је вероватно периферији аварске државе. У спису „О управљању царством“ цар Константин VII Порфирогенит извештава да су Хрвати почетком 7. века (пре 626. године) на позив цара Ираклија дошли на Балкан из своје прадомовине зване Бела Хрватска (која се налазила у близини Беле Србије и Франачке) да избаце Аваре из Далмације. Према спису, један део Хрвата је продро у Далмацију и Панонију и у року од пар година победио Аваре и протерао их у подручје северно од Дунава. Према интерпретацији неких историчара, византијски цар је населио Хрвате у Далмацију као федерате. Међутим, веродостојност извештаја Константина Порфирогенита као и питање ко су заправо били Хрвати који се помињу код њега и у каквој су вези са данашњим Хрватима, предмети су контроверзи. Из 9. века потичу прве сигурне вести о хрватској кнежевини у области данашње северне Далмације. Хрвати се на јужнословенском простору помињу први пут у даровној повељи кнеза Трпимира (845-око 864), чији значај умањује чињеница да је сачувана само у препису из 16. века.[32] У овој повељи Трпимир се титулише као „кнез Хрвата“ (dux Chroatorum). Године 879. папа Јован VIII назива кнеза Бранимира владаром „државе Хрвата“ (regnum Croatorum) У средњем веку су на простору данашње Хрватске формиране две кнежевине - Кнежевина Далмација и Либурнија (у литератури позната и као Приморска Хрватска) и Панонска кнежевина (у литератури позната и као Панонска Хрватска). У 10. веку је успостављена Краљевина Хрватска, која је изгубила своју државну самосталност уласком у састав Угарске почетком 12. века. Током угарске управе, подручје Хрватске било је подељено на две бановине - Хрватску и Славонију. Нови век[уреди] У 16. веку, делове хрватских територија освајају османски Турци, који ова подручја прикључују Босанском пашалуку. Део хрватских територија који није дошао под турску власт ушао је у састав Хабзбушке монархије односно Хабзбуршке Угарске. У овом периоду, Хрватска је била административно подељена на хрватски и славонски капетанат. Такође, у пограничном подручју према Османском царству успостављена је Војна крајина. Неки приморски крајеви настањени Хрватима налазили су се под млетачком влашћу. Године 1608. цар Рудолф II је прихватио одлуку хрватског сабора да је у Хрватској и Славонији једина дозвољена вера католичка. У аустријско-турском рату 1662-1664. од Хрвата су се посебно истакла браћа Никола и Пет 8 р Зр ff8 ински. Незадовољни централистичком политиком аустријског двора према Хрватској, браћа Зрински и Крстом Франкопаном су се повезали са угарским палатином Ференцом Веселењијем и врховним судијом Ференцом Надаждијем с намером да збаце Хабзбурге с власти у Хрватској. Вођство над покретом је после смрти Николе Зринског и Фрање Веселенија преузео Петар Зрински. Међутим, завера је откривена, а Петар Зрински и Крсто Франкопан погубљени 1671. Крајем 17. века, Хабзбуршка монархија истерује Османлије из великог дела средње Европе, укључујући и део територија које су настањивали Хрвати. На делу новоосвојених османских територија, Хабзбурзи су формирали Краљевину Славонију, док су један део ових територија прикључили проширеној Војној крајини. Краљевина Славонија је званично била део хабзбуршке Краљевине Хрватске, која је опет званично била део хабзбуршке Краљевине Угарске. Војна крајина је, међутим, чинила потпуно засебну хабзбуршку територију, која је била подређена директно властима у Бечу. По подацима из 1790. године, у Краљевини Хрватској (без Славоније) било је 98% Хрвата. У Краљевини Славонији је било 46,8% Срба и 45,7% Хрвата, а у Војној крајини 42,4% Срба и 35,5% Хрвата. Стварањем Краљевине Италије 1805. године, у њен састав улазе и приморска подручја настањена Хрватима, којима је раније владала Млетачка република. Потом, 1809. године, ова подручја, з 1000 једно са делом хабзбуршких територија настањених Хрватима, долазе под управу Француског царства. Французи су на тој територији формирали покрајину под називом Илирске провинције, која је постојала до 1816. године. У оквиру Илирских провинција постојале су управне целине Далмација, Цивилна Хрватска, Војна Хрватска и Истра, у којима је било хрватског становништва. 1816. године, подручје Илирских провинција долази под управу Аустријског царства. Тада се на овим просторима формирају нове аустријске територије, Краљевина Далмација и Краљевина Илирија. Остатак Илирских провинција је поново укључен у састав Краљевине Хрватске и Војне крајине. Током Мађарске револуције 1848—1849. године, Хрвати су се борили на истој страни са Аустријанцима и Србима, а против Мађара. Бан Јосип Јелачић је 11. септембра 1848. повео 40.000 Хрвата и Срба граничара преко Драве код Вараждина и тако увео Хрватску у рат против Мађара. Јуна 1849. се појавио надомак Новог Сада, што је изазвало Мађаре да са Петроварадина бомбардују град. Након војног пораза Мађара, 1849. године, краљевине Хрватска и Славонија се административно издвајају из састава хабзбуршке Краљевине Угарске. Исте, 1849. године, Краљевина Илирија је укинута, а на делу њене територије формирана је нова територија под називом Аустријско Приморје. У време Баховог апсолутизма 1850-1860. Хрвати су се нашли на удару германизације. Осећајући се изигранима, поново су почели да гаје симпатије према Мађарима. Једна од позитивних тековина апсолутизма била је еманципације хрватске цркве од Угарске 1852. Дана 10. децембра 1860. ђаковачки бискуп Јосип Јурај Штросмајер је обезбедио материјална средства за стварање Југославенске академије у Загребу. Након формирања двојне Аустроугарске монархије 1867. године, краљевине Хрватска и Славонија се 1868. административно трансформи 1000 у у Краљевину Хрватску и Славонију, која постаје аутономна територија у саставу угарског дела монархије. До 1882. године, краљевини Хрватској и Славонији су прикључени и делови развојачене Војне крајине. 1878. године, Аустроугарска окупира османску Босну и Херцеговину, а анектира је 1908. године. Тако су уочи Првог светског рата, подручја настањена Хрватима била подељена између неколико аустроугарских територија: Краљевине Хрватске и Славоније, Краљевине Далмације, Босне и Херцеговине и Аустријског Приморја. Поред тога, Хрвата је у мањем броју било и на подручју такозване уже Угарске, посебно у Међимурју, Барањи, Бачкој, Подравини и подручју данашњег Градишћа. Хрвати су чинили 62,5% становништва Краљевине Хрватске и Славоније (попис из 1910. године), као и око 80% становништва Краљевине Далмације (подаци из 1900. године). У Босни и Херцеговини је по попису из 1910. године католичко (хрватско) становништво чинило 22,87% становништва и би 1000 о је мање бројно у односу на православне (Србе) којих је било 43,49% и муслимане којих је било 32,25%. У Аустријском Приморју је 1910. године било 40% Италијана, 31% Словенаца и 19% Хрвата. Савремено доба[уреди] Распадом Аустроугарске 1918. године, формирана је краткотрајна Држава Словенаца, Хрвата и Срба, која се потом ујединила са Краљевином Србијом у ново Краљевство Срба, Хрвата и Словенаца, касније названо Југославијом. У новој краљевини је у почетку задржана територијална подела на историјске покрајине, међу којима су биле и Хрватска и Славонија и Далмација, али се каснијом поделом земље на области и бановине изгубио национални и историјски карактер административне поделе. Након формирања бановина 1929. године, Хрвати су се углавном нашли настањени на подручјима Савске и Приморске бановине, али их је у мањем броју било и на подручјима суседних бановина. У покушају решавања хрватског питања у Југославији, 1939. године је формирана Бановина Хрватска, у чији састав су ушла подручја дотадашње Савске и Приморске бановине, као и делови Зетске, Дринске, Врбаске и Дунавске бановине. У Бановини Хрватској се нашао највећи број срезова Југославије у којима су Хрвати чинили већину становништва, али и један број срезова у којима су већина били Срби. Окупацијом и поделом Југославије 1941. године, формирана је, под патронатом Немачке и Италије, марионетска Независна Држава Хрватска у којој је успостављен усташки режим. Она је поред највећег дела некадашње Бановине Хрватске обухватила целу Босну и Херцеговину и цео Срем, односно подручја већински настањена српским и муслиманским становништвом. Власти НДХ су муслимане прогласиле Хрватима исламске вере, док су Срби у овој држави били изложени прогону и геноциду. У састав НДХ нису ушле неке приморске области некадашње Бановине Хрватске, које је окупирала и анектирала Италија, као ни подручје Међимурја окупирано и анектирано од стране Мађарске. Иако је већи део Хрвата у почетку сарађивао са усташким режимом, један део се прикључио и југословенским партизанима. Након војног пораза Сила Осовине, Југославија ј 1000 е обновљена као социјалистичка федерација, у којој је једну од шест република чинила и Хрватска. У односу на НДХ, нова социјалистичка Хрватска није обухватала Босну и Херцеговину и источни Срем, али су јој зато прикључени Барања и Истра, а укључивала је и Међимурје, као и приморске области некадашње Бановине Хрватске. Значајан број Хрвата остао је да живи и на подручју Босне и Херцеговине, где је имао равноправан статус са Србима и Муслиманима. Дугогодишњи председник социјалистичке Југославије био је Јосип Броз Тито, по националности Хрват. У време распада Југославије, 1990—их година, Хрватска и Босна и Херцеговина су прогласиле независност. У овим земљама су до 1995. године трајали грађански ратови, у којима су учествовали Хрвати. Срби у Хрватској су, супротстављајући се новом хрватском режиму под вођством Фрање Туђмана, формирали Републику Српску Крајину, коју је поразила хрватска војска 1995. године, након чега је велики део Срба избегао из Хрватске. На подручја у Хрватској која су напус ff6 или Срби настанили су се Хрвати из Босне и Херцеговине. Током рата у Босни и Херцеговини, Хрвати са тих простора су формирали Хрватску Републику Херцег-Босну. Она је касније укинута и укључена у новоформирану Муслиманско-хрватску федерацију (данашњу Федерацију Босне и Херцеговине). Након Дејтонског споразума из 1995. године, којим је окончан рат у Босни и Херцеговини, Хрвати имају статус једног од три конститутивна народа Босне и Херцеговине, као и извесни степен територијалне аутономије на нивоу кантона. Географија[уреди] Матична држава Хрвата је Хрватска, где њихов удео у становништву прелази 90% и где чине већинско становништво у највећем броју општина и градова. Изузетак представљају неке општине Хрватске у којима највећи део становништва сачињавају Срби, Мађари, Чеси и Италијани. Значајан број Хрвата настањен је у Босни и Херцеговини. У овој земљи Хрвати представљају један од три конститутивна народа, а трећи су народ по бројности, после Бошњака и Срба. Углавном настањују Федерацију Босне и Херцеговине, где чине већинско становништво у четири кантона: Посавском, Херцеговачко-неретванском, Западнохерцеговачком и Кантону 10. Поред тога, сачињавају већину и у неколико општина у Средњобосанском и Зеничко-добојском кантону, а у мањем броју их има и у остатку БиХ: Сарајевском кантону, Тузланском кантону, Унско-санском кантону, Брчко Дистрикту и Републици Српској. Хрватске мањине такође живе у Србији, Црној Гори, Словенији, Мађарској, Румунији, Аустрији и Италији. У Србији су углавном лоцирани на подручју Аутономне Покрајине Војводине, где је хрватски језик један од шест службених регионалних језика. У Војводини Хрвати чине највећи део становништва у неколико сеоских насеља. У мањем броју Хрвата има и у Београду, а и на Косову и Метохији. У Црној Гори Хрвати углавном живе на подручју Боке Которске. У Румунији их има у Банату, где чине највећи део становништва у општинама Карашево и Лупак. У Мађарској су настањени у Подравини, као и на западу ове земље, у Аустрији их има на подручју Градишћа, а у Италији у регији Молизе. Број Хрвата у иностранству[уреди] Број Хрвата у иностранству се може само оквирно проценити. Највеће емигрантске групе живе у западној Европи, првенствено у Немачкој, а затим у Швајцарској, Шведској и Уједињеном Краљевству. Од других континената, Северна Америка има најбројнију хрватску имиграцију, која је претежно сконцентрисана у Сједињеним Америчким Државама (Охајо, Калифорнија), као и у Канади (Мисисага). Хрвата има и у Аргентини, Чилеу, Перуу, Бразилу и Боливији. Постоје и значајне групе Хрвата у Аустралији (Перт, Сиднеј) и на Новом Зеланду, као и у Јужној Африци. Језик[уреди] Хрвати говоре хрватским језиком, који припада словенској групи индоевропске породице језика. Хрватски језик је службени језик Хрватске и један од три службена језика Босне и Херцеговине (уз бошњачки и српски; сва три језика су готово истоветна). Такође је и један од шест службених ре 1000 гионалних језика у Аутономној Покрајини Војводини у Србији. Стандардни хрватски језик базиран је на штокавским говорима. Поред штокавских, у говорном хрватском су заступљени и чакавски и кајкавски говори. Од штокавских дијалеката, код Хрвата су углавном заступљени млађи икавски, славонски, источнохерцеговачки и источнобосански. Мали део Хрвата у Срему говори шумадијско-војвођанским дијалектом, док у румунском Банату и на Косову и Метохији говоре призренско-тимочким дијалектом. Јуна 1791. хрватски сабор у Загребу прихватио је законске чланке 58. и 59. угарског сабора у Пожуну којим је мађарски језик уведен као необавезан предмет у хрватско-славонске школе. 10. септембра 1826. Хрвати су увели у своје школе мађарски језик као обавезан предмет. Као реакција на то 30-их година долази до окупљања хрватских интелектуалаца и стварања илирског покрета, чији најзначајнији представници су били Људевит Гај, Иван Деркос и Јанко Драшковић. Почетком 1835. Људевит Гај је покренуо „Новине Хрватске“, које су у почетку излазиле на кајкавском наречју а од јануара 1836. на штокавском. Дана 23. октобра 1847. хрватски сабор је донео одлуку којом је хрватски место латинског уведен као служени језик у Хрватској. Опредељивање Хрвата за штокавско наречје Срби су неретко доживљавали као језичку крађу. С тим у вези, илустративно је писмо Јована Живановића упућено 1880. Милану Јовановићу-Батуту, где се између осталог каже: „Срби страшно греше што не пишу јужним [=ијекавским] дијалектом... [зато] што ће на послетку Хрвати казати то је наш диалект а ви Срби пишите новосадски... Ми пишемо инстинктивно без граматике добро. А зашто? За то што пишемо својим језиком. То је знак да је то наш језик, а не хрватски, јер Хрвати морају да уче из граматике“. Још оштрији је био Љубомир Стојановић: „Хрвати не треба да се љуте, кад им се рече да је онај дијалекат, којим говоре и пишу, или боље рећи, којим се труде да говоре и пишу у Загребу, дијалекат српски, јер до илирског покрета није било човека који је тако говорио и писао да се Хрватом називао“.[33] У свом познатом спису „Штокавски дијалекат“ дубровачки лингвиста Милан Решетар одаје признање „генијалноме Вуку Стефановићу Караџићу“ као зачетнику „српскохрватске дијалектологије“. Даље информише да су се са Вуковом поделом „српскохрватских дијалек 1000 та“ на „три главна дијалекта“ штокавски, чакавски и кајкавски, од којих је први својствен Србима, други Хрватима, а трећи Словенцима „до најновијега (=Решетаровог) времена... сложили углавном сви домаћи и страни истраживачи“, да су „разилажења у мишљењу постојала ... само утолико што су кајкавци ускоро ипак убрајани у ‘Хрвате’ и такође као такви, бар дијелом рачунати и штокавци“ и да је „опозиција, вођена више политичким него научним разлозима, на Вукову реченицу Срби сви и свуда, која је постала политички шлагворт, тј. на Вуков пансрбизам, узвратила ... панхрватством“.[34] У организацији Летописа Матице српске 8, 9. и 10. децембра 1954. у Новом Саду у згради Покрајинског комитета Савеза комуниста и Покрајинског одбора Социјалистичког савеза радног народа Војводине одржан је скуп лингвиста и књижевника из СР Србије, СР Хрватске, СР Босне и Херцеговине и СР Црне Горе на ком је формализовано српско-хрватско језичко јединство кроз сложени назив српскохрватски/хрватско српски језик.[35] У складу са договором који ће у историји остати упамћен као Новосадски договор, 1960. је издат заједнички правопис, с тим што је у Новом Саду штампан ћирилицом под насловом „Правопис српскохрватскога књижевног језика“ а у Загребу латиницом под насловом „Pravopis hrvatskosrpskoga književnog jezika“. Међутим, договор је доведен у питање када је 1967. у просторијама Матице хрватске група лингвиста и књижевника (Далибор Брозовић, Радослав Катичић, Томислав Ладан, Мирослав Бранд, Славко Павешић, Славко Михалић и Влатко Павлетић) саставила Декларацију о називу и положају хрватскога књижевног језика у којој су тражили „јасну и недвојбену једнакост и равноправност словенскога, хрватскога, српскога, македонскога“ коју би загарантовао устав. Управни одбор Матице хрватске је прихватио текст декларације и проследио га даље на потписивање културним и научним установама у Хрватској. Дана 17. марта 1967. у загребачком листу Телеграм бр. 359 објављен је текст декларације. Његово објављивање је наишло на негативан пријем конзервативног дела хрватског партијског руководства и савезног ЦК СКЈ, па и самог председника Тита. Уследило је кажњавање потписника. Влатко Павлетић председник Друштва књижевника Хрватске искључен из Градског комитета СК. Из СК искључени су Далибор Брозовић, Петар Шегедин, Јакша Равлић, Славко Михалић, Душко Цар, Војислав Кузмановић, Бранко Хећимовић, Звонимир Комарица. Остали потписници Декларације добили су опомене пред искључење. На пленуму ЦК посвећеном Декларацији прихваћена је писмена оставка Мирослава Крлеже. Због објављивања Декларације у СР Хрватској је обустављено издавање латиничне верзије заједничког великог шестотомног речника.[35] Религија[уреди] Хрвати су претежно католичке вероисповести, али међу њима има и атеиста и протестаната. Референце[уреди] - ↑ Hrvatski jezik na Ethnologue.com - ↑ Kovačec. стр. 337 - ↑ „Central Bureau of Statistics”. Dzs.hr. Приступљено 2. 3. 2014. - ↑ „CIA - The World Factbook 1000 . Cia.gov. Приступљено 2. 3. 2014. - ↑ [1], Приступљено 29. 4. 2013. - ↑ „Диаспора-Цроата”. Hrvatskimigracije.es.tl. Приступљено 1. 2. 2012. - ↑ 7,0 7,1 7,2 „Хрвати у Јужној Америци Диаспора-Цроата”. Hrvatskimigracije.es.tl. Приступљено 1. 2. 2012. - ↑ [2], Приступљено 29. 4. 2013. - ↑ 2011 Census Community Profiles: Australia - ↑ 2011 National Household Survey: Data tables - ↑ „Швајцарска”. Hic.hr. Приступљено 1. 2. 2012. - ↑ [3], Приступљено 29. 4. 2013. - ↑ (немачки)Хрвати у Француској, Приступљено 29. 4. 2013. - ↑ [4], Приступљено 29. 4. 2013. - ↑ [5], Приступљено 29. 4. 2013. - ↑ „Statistični urad RS - Popis 2002”. Stat.si. Приступљено 1. 2. 2012. - ↑ Broj Hrvata u Mađarskoj - ↑ [6], Приступљено 29. 4. 2013. - ↑ [7], Приступљено 29. 4. 2013. - ↑ [8], П 1000 иступљено 29. 4. 2013. - ↑ Трубачёв 1981, стр. 150–51; Gluhak 1993, стр. 268–69. - ↑ Gluhak 1993, стр. 268–69. - ↑ Sakač 1949, стр. 324; Трубачёв 1981, стр. 150; Vasmer 1958, стр. 261. - ↑ Vernadsky 1956, стр. 265–66; Vernadsky 1959, стр. 83–84. - ↑ 25,0 25,1 [[#CITEREF|]]; Sakač 1949, стр. 324. Грешка цитата: Invalid tag; name "FOOTNOTESaka.C4.8D1949324" defined multiple times with different content - ↑ Ramovš 1925, стр. 317; Županić 1925, стр. 295; Sakač 1937, стр. 5. - ↑ Vasmer 1958, стр. 261; Skok 1971, стр. 691–92; Трубачёв 1981, стр. 152; Gluhak 1993, стр. 270. - ↑ 28,0 28,1 Gluhak 1993, стр. 270. - ↑ Marčinko 2000, стр. 368; Pantelić 2000, стр. 128. - ↑ Brozović-Rončević 1993a, стр. 18–19. - ↑ Heres 1993, стр. 24; Brozović-Rončević 1993b, стр. 27; Matica 2/1994; Gluhak 1994, стр. 32. - ↑ Трубачёв 1981, стр. 150. - ↑ Ивић 1983, стр. 280–81; Ивић 1998, стр. 290–91. - ↑ Rešetar 2010, стр. 39, 40. - ↑ 35,0 35,1 Ивић et al. 1991, стр. 13; Милосављевић & Радић 2008, стр. 26, 230. Литература[уреди] - „Hrvati”. Enciklopedija Jugoslavije. 5 Hrv-Janj. Zagreb. 1988. - „Hrvati”. Hrvatska enciklopedija. 4 Fr-Ht. Zagreb. 2002. - „Tko se protivi proučavanju prapovijesti Hrvata”. Matica: časopis Hrvatske matice. 2: 19. 1994. - Brozović-Rončević, Dunja (1993a). „Jesu li Hrvati Iranci”. Matica: časopis Hrvatske matice iseljenika. 6/7: 18—19. - Brozović-Rončević, Dunja (1993b). „Samo znanstvena istina”. Matica: časopis Hrvatske matice iseljenika. 8: 27,30. - Vernadsky, George (1956). „Das frühe Slawentum : das Ostslawentum bis zum Mongolensturm”. Historia mundi. 5: 251—300. - Vernadsky, Georg (1959). The Origins of Russia. Oxford. - Gluhak, Alemko (1993). „Hrvati”. Hrvatski etimološki rječnik. Zagreb. стр. 267—70. - Gluhak, Alemko (1994). „Tko kome podmeće?”. Matica: časopis Hrvatske matice iseljenika. 2: 32. - Županić, Niko (1925). „Prvobitni Hrvati”. Zbornik kralja Tomislava. Zagreb. стр. 291—94. - Ивић, Павле (1983). „Језичке прилике”. Историја српског народа. VI/2. Београд. - Ивић, Павле; Клајн, Иван; Пешикан, Митар; Брборић, Бранислав (1991). Језички приручник. Београд. - Ивић, Павле (1998). Преглед историје српског језика. Сремски Карловци-Нови Сад. - Marčinko, Mato (2000). Indoiransko podrijetlo Hrvata. Zagreb. - Милосављевић, Петар; Радић, Бојан (2008). Новосадски скуп "Српско питање и србистика" : Бечки договор, Новосадски договор, Новосадски скуп и судбина српског народа : разговори са Петром Милосављевићем. Београд-Ваљево-Бачка Паланка. - Pantelić, Stjepan (2000). „Zablude o iranskom podrijetlu Hrvata”. Zadarska smotra: časopis za kulturu, znanost i umjetnost. XLIX/1-3: 127—145. - Ramovš, Fran (1925). „Praslovensko kaseng »Edling«”. Razprave Znanstvenega društva za humanistične vede. II: 313—34. - Rešetar, Milan (2010). Štokavski dijalekat. S njemačkog prevela Stojanka Makočević. Podgorica. - Sakač, S. (1937). „O kavkasko-iranskom podrijetlu hrvata”. Život. XVIII: 1—25. - Sakač, S. (1949). „Iranische Herkunft des Kroatischen Volks-Namens”. Orientalia Christiana Periodica. 15: 313—34. - Skok, Petar (1971). „Hrvat”. Etimologijski rječnik hrvatskoga ili srpskoga jezika. 1 A-J. Zagreb. стр. 690—92. - Трубачёв, Олег Н. (1981). „*xъrvat(in)ъ”. Этимологический словарь славянских языков. 8 *xa — *jьvlьga. Москва. стр. 149—152. - Šišić, Ferdo (1925). „Hrvati”. Narodna enciklopedija srpsko-hrvatsko-slovenačka. 1. Zagreb. стр. 845—871. - Vasmer, Max (1958). „хорват”. Russisches etymologisches Worterbuch. Bd. 3: Sta – Y. Heidelberg. стр. 261. - Heres, Tomislav (1993). „Hrvati ostaju Hrvati dok se drukčije ne dokaže”. Matica: časopis Hrvatske matice iseljenika. 8. - Hauptmann, Ljudmil (1925). „Dolazak Hrvata”. Zbornik kralja Tomislava. Zagreb. стр. 86—127.


source: fineweb

text: Недавно сам се баш нешто РАЗОЧАРАЛА, а сигурна сам да и сами знате како изгледа бити РАЗОЧАРАН. Могу да нас РАЗОЧАРАЈУ људи, околности, неки резултати, исходи, сами себе умемо да РАЗОЧАРАМО. Но, све је то живот. Кад већ можемо да будемо ОЧАРАНИ, зашто не бисмо били и РАЗОЧАРАНИ. И сада, када све то знате, не дозволите да вас разочарења спутавају у животу...она не постоје. Постоје РАЗОЧАРАЊА, али и она – дођу и прођу!


На Палама одржан протест због ослобађања шиптарског терористе Рамуша Харадинаја Срце слободе – Капетан Драган Почетак Вести Република Српска На Палама одржан протест због ослобађања шиптарског терористе Рамуша Харадинаја 15. јануара 2017. 21:40Република Српска0 Због одлуке Француског суда да се бивши вођа ОВК Рамуш Харадинај пусти из притвора и брани се са слободе до коначне одлуке суда о захтјеву Србије за изручење, омладина у Палама данас је организовала мирне протесте, како би исказала незадовољство овом одлуком и показала подршку српском народу на Косову и Метохији. Организатор овог скупа Симо Терзић каже да је овај скуп у Палама организован због пуштања Харадинаја да на слободи чека одлуку, и да је тај поступак омаловажавање жртава српског народа. „Сви знамо каква ће бити одлука суда. Нисмо дошли да омаловажавамо ничије жртве и да понижавамо никога, окупили смо се да пошаљемо поруку суживота. Ми можемо да живимо са нашим комшијама, али не желимо да се наше жртве минимализују“, почио је Терзић и додао да су на данашњи протест позвани сви чланови Савеза студената свих факултета Универзитета у Источном Сарајеву, навијачке групе „Делије“ Српско Сарајево и „Гробари“ Пале, као и остале патриотске групе и појединци. „На данашњем скупу је претежно присутна омладина, јер са њима имам највише контакта. Позивам све грађане ђиром Републике Српске, Србије, Црне Горе и дијелова федерације БиХ у којима живе Срби да организују сличне протесте да искажемо незадовољство овим што нам се дешава“, истакао је Терзић. Он је нагласио да је овај протест знак солидарности са људима који живе на Косову. „Сваки дан шаљемо поруке солидарности пријатељима са КиМ са којима смо у контакту. Подржавамо их у њиховој одлуци да остану и опстану на Косову. Косово је наше вјековно огњиште. Не желим да расправљам како и зашто је одузето, ми знамо шта осјећамо и шта ојећа народ на Косову. Поручујемо им да остану и опстану, тешки тренуци ће сигурно проћи, били су и овдје, па су прошли“, изјавио је Терзић. Терзић је нагласио да иза овог протеста не постоји никаква политичка организација или странка и да су се сви окупили самоиницијативно, као и то да су сви добро дошли.


Дизајн ентеријера топлог тона: Водич за дизајн са 3 примера - Дизајн - 2022 Црвени тонови, наранџасти, жути, земљани неутрални, па чак и златни, падају ка топлој страни колора. Чак и само призор ове породице нијанси може учинити да се осјећамо топлијима; подсећају на ватру, сунчеву светлост и пешчане плаже. Топле боје имају моћ да се соба учини интимнијом и угоднијом визуелно увлачећи се у зидове широких простора. Ако желите да направите сопствену топлу и угодну дневну собу, ватрену спаваћу собу или трпезарију тонирану од земље, онда имамо савршен сет кућних тура за вас. Водимо вас кроз концепт топлог тонираног дизајна ентеријера са три чудесно топла примера. Дизајнер: Студио дизајн ХДм2 Наша прва грејна унутрашњост је дом од 123 квадратна метра у Кијеву, Украјина. Столица за ватрени акцент и златно жута софа чине предсобље. Бијело јастуче разбацано сједало прозора блиједо пада у позадину. Златне и ватрене нијансе покупљене су у дизајну тепиха који се пружа испод модерне софе. Модерна подне лампа наставља златну тему кућног прибора, заједно са златним бочним столом крај прозорског седишта. У углу, пламен модерног горионика дневника трепери испод куле полица на којима се налази одрезан магацин. Камин излива топлоту на суседно седиште прозора, истискујући хладноћу са стакла. Црвени наглашени зидови спаљују подручја занимања око ивица дневне собе, водећи према ходнику и улазу. Тамна боја има за последицу да вас увуче, искушава да истражите шта се налази иза. Текстурисани ТВ зид такмичи се за пажњу смелог фарбања, са валовитом површином која ствара светлост и нијансу. Модерна уметност уноси топлину акцентне боје у обичан бели зид. Осветљава га златни зид. Још једна златна зидна брава осветљава дубоко црвени улаз за кућу. Тамноцрвени конзолни стол стоји готово камуфлиран уз зид исте нијансе; самоуверена свеобухватна тема боја гради снажну драму. Сјајна стаклена ваза на радној површини изазива мало светлости. Тапацирани црвени столац звучи разиграна нота са узорком. У трпезарији је тонски дрвени тон који загријава сцену. Сав трпезаријски сет од дрва и под од дрвета од шеврона заједно се спајају у складу. Рустикални дрвени основни ормарићи подржавају потпуно неконформистички кухињски судопер, који се истиче у полираном завршном слоју од нерђајућег челика преко стрмих страна Белфаст стилова. Зидна славина чека да се напуни огромна количина јединственог кухињског судопера. Чаше за вино висе са дрвеног сталка који пружа дужину плоче од нехрђајућег челика. Горњи ормарићи су окренути према вратима од нехрђајућег челика како би се ускладили са радном површином и судопером и како би одражавали топлу светлост у соби. Извана, овај балкон од наранџасте плочице изгледао би сунчано по било ком времену. Две вањске столице гледају на поглед. Стол од дрвета стоји између столица и пејзажа, тако да власници кућа могу попити топли биљни чај док пролазе у призоришту и пуштају ветар. Дрвене столице за опуштање и бочни столић од ратана стоје кроз џунглу зрелих биљака. Тон дрвета, природни раттан и наранџасте плочице чине добитну комбинацију за загревање. Пећнице Цхунки Смег креирају робустан сеоски дом у низу ормара у белом стилу. Стаклени прозори на бројним вратима ормарића откривају прекрасне дрвене интеријере, као и прибор посуђа, стакленог посуђа и вина. Оквири стаклене зидне спаваће собе обојени су апопологетски црвено. Декор црвене спаваће собе жури иза прозора. Црвени кревет окруњен је импресивно високим тапецираним узглављем. Наранчасто-црвени зидови сусрећу се са плафоном исте боје. Очаравајуће златно цвјетни дизајн расте преко бијелих креветних јединица. Наранџаста завеса за приватност пружа се испред стакленог зида припадајућег туша, који је наслоњен наранчастом плочицом од наранџасте боје. Необичне лампе на ноћном ормарићу стоје високе попут златних свијећа, горући на наранчастом зиду узглавља. Приближавањем се кревету, упадљиви детаљи у цветном дизајну постају видљиви. Модерна лежаљка сједи попут џиновског глатког сивог шљунка у углу спаваће собе. Подна лампа за читање претвара је у угодан чор за читање. Текстурирана плоча вијуга испод наранчасте фарбе иза. Златне туш кабине традиционалног стила додају уградбени туш у наранџастој наранџастој тераси. Наранџасте плочице постају гласне испод испразности купатила са златним елементима и додацима. Кремни зидни панели доносе свјетлосно олакшање у другу наранчасту купаоницу у кући. Изгарана фарба у сиени чини да се купатило осећа угодно, затворено и налик на кокос. Бијела санитарна опрема оштро сеже кроз тешке шеме боја у купаоници. У топлој шеми боја, црна боја се може читати и као топла боја. Црно огледало испразности помаже у избалансирању засићене боје зида. Дизајнер: РУДА Студио Наш други пример дизајна потиче из куће која се налази у Одеси, Украјина. Овде топла сива боја испуњава дрвени тон, а златни акценти надопуњују шему попут нежне сунчеве светлости. Бијели округли столић за каву урезао се у мекани неутрални декор да би га освјежио и уравнотежио бјелице бијелог зида. ЛЕД-ови иза плутајуће облоге шаљу амбијенталну светлост која се пролива по зидовима обложеним дрвета и зидним уметницима. Подна лампа која даје додатни угодан сјај је лампица Ода. Оригинали су доступни овде. Декор од златног зида виси иза трпезаријског простора поред кухиње. Ваза са сушеном пампас травом пружа пернату пратњу. Бијело-беж дизајн кухиње дјелује око трпезаријског простора у облику слова Л. Сјајни сјај од белог мермера одражава амбијенталну светлост у соби. Торањ кухињских полица сјајно освјетљава простор. Текстурирана беж врата налазе се унутар одговарајућих беж зидова у мирном ходнику куће. Топло сиве плоче додају визуелну тежину и паметну облогу доњој половини пролаза. Златне зидне бране и ручке на вратима дају мало сјаја. Облога од златног зида блиста на путу према дневној соби, као да су зидови растопљени. Дрвени и топли сиви акценти разбијају лагане ормаре за одлагање у ходнику. Златне кукице за зид постављају пролаз. Топла и кремаста спаваћа соба дом је једноставног кревета и радног стола. Свјетлост привјесака уз кревет одговара смрзнутим жаруљама за голф у лустеру. Погледајте још привеска за спаваће собе овде. Златне траке преко зида узглавља одјекују завршетак златног лустера. Траке су део јединственог дизајна зидних полица где се чини да се полице истискују ван трака док пролазе преко кућног радног простора. Топла сива плоча од каишева враћа телевизор у подножје кревета. У другој спаваћој соби, боксовији дизајн платформе протеже се од рустикалног дрвеног зрна. Испод уске полице постављена је столица за испразност како би се обликовао тоалетни сто. Уговорен простор за испразност спаваће собе на одговарајући начин се уклапа у расположиви простор без пренатрпаности. Елиптично огледало испразности се светли око ивица како би се створио угодан сјај у спаваћој соби. Сет дизајнерских зидних зидова ствара сјај на супротној страни кревета. Зрцална врата крију ход у ормару. Стакло је њежно обојено нијансом преплануле боје како би шема собе изгледала меко и интимно. Њежно дрвено зрно обухвата испразност купатила. Беж-смеђе мозаичке плочице текстуре су када. Златни додаци чине топао супутник беж позадини плочица. Уредни тоалетни прибор за нишу близу купаонице са врућим бубама. Коначно вас водимо око куће површине 306 квадратних метара, где се супер мекани неутрални слојеви помешају са цветом грејног дрвета. Иако је минималистичке природе, унутрашњост изгледа топла и примамљива због своје нијансе. Заобљене силуете обликују простор. Земаљски комади изјава стварају органски осећај. Жуто-зелена собна биљка гради се на земљаној теми, растући поред полица са књигама које се збијају унутар зидова. Црне ноге на столу у трпезарији изгледају страшно чврсто и трајно у соби са отвореним планом. Топле сиве и дрвене ормариће са ефектом дрвета пружају сценографију за зидну кухињу са острвом. Острво у средишњој фази је прекривено контрастом беле боје, што само повећава топлину осталих тонова у соби. Глатке дрвене кухињске столице се постављају уз ивицу острва, која је спојена с дрвеним зрнима. Базени светлосног халоа на зидовима ходника. Огромне ролетне прозора падају преко целог зида стакла како би се удобно засузиле простор за спавање. Собне биљке траже сунце. Привјесци за спаваће собе бацају свјетло на широки оквир кревета на платформи, који служи и као ноћни ормарићи. Импозантна шетња ормаром одводи тему боје у тамнију нијансу. Камени зидови и дрвени акценти текстурају купатило. Још једна невероватна висећа светлост доминира над задњом спаваћом собом. Јединствене таупе плочице пењу се на зид завршног купатила, наглашеног осветљењем испразним огледалом. Препоручено читање: Индустријски дом са топлим нијансама Погледајте видео: Enterijer stana u Beogradu na vodi (Јун 2022). По мом мишљењу се праве грешке. Могу то да докажем. Пишите ми у ПМ, говорите. Покушајте да не мучите. Copyright 2022 \_ Дизајн ентеријера топлог тона: Водич за дизајн са 3 примера...


РЕШЕТЊИКОВ: Постоје манипулације „руским фактором“ поводом избора у Србији | РИСИ ДИРЕКТОР РИСИ: И РУСКИ МЕДИЈИ СУ ЖРТВЕ ЦРНЕ PR КАМПАЊЕ ИЗ СРБИЈЕ Мала псеудопатриотска партија из Војводине за блаћење других партија патриотске оријентације осмислила је шему: у руске медије се пласирају интервјуи некаквих „политичких аналитичара“, који садрже непроверене, а понекад и потпуно лажне информације о фаворитима изборне трке у Србији – Српској радикалној странци (СРС), партији Двери и Демократској странци Србије (ДСС); затим се тај интервју штампа на српском језику и представља као званичан став руског руководства Да би се спречило увлачење руских медија и руског руководства у међународни скандал непријатног мириса, сматрамо својом дужношћу да, као прво, апелујемо на руске медије да не објављују информације о предизборној трци у Србији које долазе из непроверених избора, од самопроглашених „политиколога“ које нико не познаје. У Русији постоји цео низ стручних и угледних специјалиста за Балкан, који не наступају у своје име, већ представљају озбиљне структуре – РИСИ, МГУ, МГИМО, Институт за славистику Руске академије наука Апелујем и на српске медије и јавност – не верујте инсинуацијама разних превараната, које се чак објављују у руским медијима. Они ни на који начин не одржавају став руских медија, а утолико пре став руског руководства. Руководство РФ жели да парламентарни избори у Србији буду демократски и транспарентни. Ни влада РФ, ни МИП, ни администрација председника РФ не сматрају да имају право да се мешају у предизборну кампању у Србији и немају оне које протежирају и никога не промовишу ПАРЛАМЕНТАРНИ избори који треба да се одрже у Србији 24. априла већ су озбиљно усијали ситуацију у тој земљи, познатој, између осталог, по емоционалности и темпераментности становника. Различите политичке партије и покрети који учествују у предизборној кампањи блате једни друге, поново пуштају у оптицај старе гласине, које су бирачи већ заборавили, практично ни из чега стварају нове сплетке. У целој ситуацији нема ничег новог, необично је то што се у предизборној кампањи као никад пре интензивно користи „руски фактор“. Више партија изјавило је да представља интересе руске националне мањине у Србији и да треба да уђу у парламент у складу са националним прагом за мањине. То што у њиховим редовима нема ниједног Руса, нимало не збуњује руководства тих партија. Још скандалозније су предизборне технологије у које су били увучени поједини руски медији, конкретно (недељни) лист „Аргументи и Факти“ и интернет-портал Федерална информативна агенција (RIAFAN). Мала псеудопатриотска партија из Војводине (чији назив нећемо наводити, да је не бисмо додатно рекламирали) за блаћење других партија патриотске оријентације осмислила је следећу шему: у руске медије се пласирају интервјуи некаквих „политичких аналитичара“, који садрже непроверене, а понекад и потпуно лажне информације о фаворитима изборне трке у Србији – Српској радикалној странци (СРС), партији Двери и Демократској странци Србије (ДСС); затим се тај интервју штампа на српском језику и представља као званичан став руског руководства. У таквој ситуацији, како би се спречило увлачење руских медија и руског руководства у међународни скандал непријатног мириса, сматрамо својом дужношћу да, као прво, апелујемо на руска средства јавног информисања да не објављују информације о предизборној трци у Србији које долазе из непроверених избора, од самопроглашених „политиколога“ које нико не познаје. У Русији постоји цео низ стручних и угледних специјалиста за Балкан, који не наступају у своје име, већ представљају озбиљне структуре – РИСИ, МГУ, МГИМО, Институт за славистику Руске академије наука. Ти људи одговарају за своје речи, не шире непроверене информације и не дају непромишљене оцене. Управо њима руски новинари треба да се обраћају ради добијања стручног мишљења. Науци непознати „руски политиколози из Београда“ не делују самостално, већ су инструменти црногPR-а. Као друго, желим да упутим сличан апел српским медијима и јавности – не верујте инсинуацијама разних превараната, које се чак објављују у руским медијима. Они ни на који начин не одржавају став руских медија, а утолико пре став руског руководства. Став руководства Руске Федерације о парламентарним изборима у Србији састоји се у томе да избори треба да буду демократски и транспарентни. Ни влада РФ, ни МИП, ни администрација председника РФ не сматрају да имају право да се мешају у предизборну кампању у Србији, немају оне које протежирају и никога не промовишу. На изборима ће победити онај кога подржи народ Србије. Ми се надамо да ће та победа бити поштена и заслужена, а да несавесне манипулације и подметања компромитантних материјала преко руских медија неће утицати на ток предизборне кампање.


source: wikipedia

text: Ово је азбучни списак свих држава света. Уз редне бројеве, списак садржи заставе, скраћене и пуне облике имена држава, њихов међународни статус, те листе њихових зависних и аутономних територија. Иако постоје критеријуми за утврђивање и држава и зависних територија, ипак не постоји и политичка усаглашеност око њиховог броја, па је тешко одговорити колико „држава“ има у свету. Списак садржи: 195 суверених држава (193 чланица и 2 посматрача УН) са њиховим зависним и аутономним територијама, које класификујемо као: територије са посебним облицима суверенитета, и то: придружене зависне државе, које се налазе у придруженом и зависном односу према некој другој држави, територије са посебним суверенитетом, који је дефинисан специјалним међународним уговорима самоуправне зависне територије, прекоморске територије, укључујући и слабо насељене територије, те националне и конститутивне аутономије субјекти и подсубјекти унутар суверених држава и друге територије, укључујући прекоморске посједе, територијалне претензије, ексклаве и спорне територије. Списак садржи и: 14 Територија са спорним статусом, 3 Спорне слабонасељене територије, 4 Микронације са одређеним међународним релацијама. Списак држава Чланице Уједињених нација Легенда за колону „међународно признање” {| class="wikitable plainrowheaders" style="background:white; text-align:left;" |- |+Земље чланице УН |- ! ! style="width:35%;"| Име државе ! style="width:14%;"| Међународнопризнање ! style="width:51%;"| Детаљније |- !scope="row" valign="top" |1 |valign=top| |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Владајући талибани, успоставили су Исламски Емират Авганистан, али их није признала ниједна држава. Уједињене нације настављају да признају као легитимну владу Авганистана. |- !scope="row" valign="top" |2 |valign=top|Азербејџанска Република |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Два аутономна региона: (фактички, независна држава — Република Арцах) |- !scope="row" valign="top" |3 |valign=top|Република Албанија |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |4 |valign=top|Народна Демократска Република Алжир |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |5 |valign=top|Република Ангола |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Једна прекоморска ексклава: Кабинда |- !scope="row" valign="top" |6 |valign=top|Кнежевина Андора |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Андора је ко-кнежевина у којој функцију шефа државе по службеној дужности заједнички обављају француски председник и бискуп римокатоличке бискупије, а који је именован уз одобрење Свете столице. |- !scope="row" valign="top" |7 |valign=top| |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Један аутономни регион: Барбуда |- !scope="row" valign="top" |8 |valign=top|Аргентинска Република |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Аргентина је федерација 23 провинције и 1. савезног округа. Има територијалне претензије (на Антарктику): Аргентински Антарктик И има спор са УК због територија Фолкландска Острва, Јужна Џорџија и Јужна Сендвичка Острва и на делу Антарктика. |- !scope="row" valign="top" |9 |valign=top|Комонвелт Аустралија |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Аустралија је федерална државна заједница која обухвата: 6 држава и 3 унутрашње територије, затим Једну самоуправну спољну територију: Две зависне спољне територије: Три слабо насељене спољне територије: Острва Ашмор и Картије Острва Коралног мора Острва Херд и Макдоналд Једну територијалну претензију на Антарктику: Аустралијска антарктичка територија И три прекоморска подсубјекта: Лорд Хау Острва Торесовог мореуза Острво Маквори |- !scope="row" valign="top" |10 |valign=top|Република Аустрија |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Аустрија је федерација 9 покрајина |- !scope="row" valign="top" |11 |valign=top|Народна Република Бангладеш |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |12 </center></small> |valign=top| |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |13 |valign=top|Комонвелт Бахама |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |14 |valign=top|Краљевина Бахреин |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |15 |valign=top|Краљевина Белгија |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Белгија је федерација 3 региона: Фламанија, Валонија и Бриселски регион. |- !scope="row" valign="top" |16 |valign=top| |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |17 |valign=top|Република Белорусија |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |18 |valign=top|Република Бенин |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |19 |valign=top|Вишенационална Држава Боливија |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |20 |valign=top| |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Босну и Херцеговину чине два конститутивна ентитета, и то: један ентитет је република са посебним међународним везама са Србијом: и други ентитет је федерација од 10 кантона која нема међународних релација: Ентитети имају једну заједничку територију: Дистрикт Брчко |- !scope="row" valign="top" |21 |valign=top|Република Боцвана |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |22 |valign=top|Савезна Република Бразил |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Бразил је федерација 26 држава и 1. федералног дистрикта Бразилу припадају и 4 спољна подсубјекта: Фернандо ди Нороња, Атол Рокас, Архипелаг Светог Петра и Павла и Тринидад и Мартин Вас |- !scope="row" valign="top" |23 |valign=top|Султанат Брунеј, боравиште мира |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |24 |valign=top|Република Бугарска |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |25 |valign=top||style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |26 |valign=top|Република Бурунди |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |27 |valign=top|Краљевина Бутан |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |28 |valign=top|Република Вануату |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |29 |valign=top|Боливарска Република Венецуела |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Венецуела је федерација 23 савезне државе, једне престолне територије и једне прекоморске територије: Федерална територија Венецуела има спор са Гвајаном око територије Гвајана Есекиба |- !scope="row" valign="top" |30 |valign=top|Социјалистичка Република Вијетнам |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Вијетнам оспорава суверенитет Кине над острвима Спретли и Парацелским острвима |- !scope="row" valign="top" |31 |valign=top|Габонска Република |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |32 |valign=top|Gambia Република Гамбија |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |33 |valign=top|Република Гана |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |34 |valign=top|Кооперативна Република Гвајана |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Територија региона Гвајана Есекиба је у спору са Венецуелом. |- !scope="row" valign="top" |35 |valign=top|Република Гватемала |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |36 |valign=top|Република Гвинеја |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |37 |valign=top|Република Гвинеја Бисао |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |38 |valign=top||style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |39 |valign=top||style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Две аутономне покрајине: Једна аутономна област: |- !scope="row" valign="top" |40 |valign=top|Хеленска Република |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Један аутономни регион са посебним међународ. статусом: Света гора|- !scope="row" valign="top" |41 |valign=top|Краљевина Данска |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A Данско краљевство се састоји од уже Данске и две самоуправне прекоморске државе: |- !scope="row" valign="top" |42 |valign=top|Комонвелт Доминика |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |43 |valign=top||style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |44 |valign=top|Арапска Република Египат |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Територијални спор са Суданом око територије Халаибски троугао |- !scope="row" valign="top" |45 |valign=top|Република Еквадор |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Једна прекоморска самоуправна провинција: Галапагос |- !scope="row" valign="top" |46 |valign=top|Република Екваторијална Гвинеја |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Држава се састоји од континенталног дела Рио Муни и Две прекоморске територије: Анобон Биоко |- !scope="row" valign="top" |47 |valign=top|Држава Еритреја |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |48 |valign=top|Естонска Република |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |49 |valign=top|Савезна Демократска Република Етиопија |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Етиопија је федерација 11 региона и 2 аутономна града. |- !scope="row" valign="top" |50 |valign=top|Република Замбија |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |51 |valign=top|Зеленортска Република |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |52 |valign=top|Република Зимбабве |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |53 |valign=top|Држава Израел |style="text-align:center; background:#fcc; font-size:90%" | Делимично непризнат |A None Израел има спор и са: Државом Палестином (тзв. Палестинске енклаве) као и са Сиријом око територије Голанска висораван |- !scope="row" valign="top" |54 |valign=top|Република Индија |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Индија је федерација 28 држава и 8 савезних територија. Две територије су прекоморске: Лакадиви Андамани и Никобари Индија има још и 14 унутрашњих аутономних региона. А индијски суверенитет над Аруначал Прадешом оспоравају НР Кина и Република Кина. Индија тврди да има суверенитет над целим Кашмиром, али контролише само део подељен у двије територије. Индија такође дејуре има суверенитет над острвом Северни Сентинел на ком живе Сентинелци, изолован народ. Због природе ситуације, не може се дефинисати да ли Сентинелци себе сматрају државом или не |- !scope="row" valign="top" |55 |valign=top|Република Индонезија |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Индонезија се дели на 38 субјекта, од тога има: један субјект са посебним међународним статусом: шест аутономних региона: Папуа Централна Папуа Планинска Папуа Јужна Папуа Југозападна Папуа два аутономна округа: Јогјакарта Џакарта а сви остали субјекти су провинције. |- !scope="row" valign="top" |56 |valign=top|Република Ирак |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Ирак је федерација 19 губернија, а четири од њих формирају један посебан аутономни регион: |- !scope="row" valign="top" |57 |valign=top|Исламска Република Иран |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |58 |valign=top| Ирска Република Ирска |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |59 |valign=top||style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |60 |valign=top|Демократска Република Источни Тимор |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |61 |valign=top|Италијанска Република |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Италија обухвата и 5 аутономних регија: |- !scope="row" valign="top" |62 |valign=top||style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |63 |valign=top||style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Основни део Јапана лежи на Јапанском архипелагу који је подељен на 46 префектура и 8 региона Једна префектура, уједно и регион, лежи одвојено на југу: Окинава Део Јапана су и острва: Бонинска острва, Острво Маркус и Окинотори Јапан има спор са Русијом око јужних Курилских острва, спор са Јужном Корејом због острва Лијанкур и спор са Кином и Тајваном због Острва Сенкаку |- !scope="row" valign="top" |64 |valign=top|Република Јемен |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Држава је подељена на зараћене фракције: владине снаге уз значајну подршку Саудијске Арабије држе источни део државе западни део је под контролом фракције Хути у јужном делу делују сепаратистичке снаге за обнову државе Јужни Јемен Прекоморски територијални подсубјект: Сокотра (под контролом је јужњачких сепаратиста) |- !scope="row" valign="top" |65 |valign=top|Република Јерменија |style="text-align:center; background:#fcc; font-size:90%" | није призната од Пакистана |A None |- !scope="row" valign="top" |66 |valign=top|Хашемитска Краљевина Јордан |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |67 |valign=top|Република Јужни Судан |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Јужни Судан је федерација 10 држава, груписаних у 3 региона. Има спор са Суданом око територија Абјеј и Кафија-Кинги |- !scope="row" valign="top" |68 |valign=top|Република Јужна Африка |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None ЈАР је подељена на 9 провинција. Део ЈАР-а је и један прекоморски подсубјект: Острва Принца Едварда |- !scope="row" valign="top" |69 |valign=top|Република Казахстан |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Казахстан је подељен на 14 области и 3 федерална града. |- !scope="row" valign="top" |70 |valign=top|Краљевина Камбоџа |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |71 |valign=top|Република Камерун |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |72 |valign=top||style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Канада је федерација 10 провинција и 3 територије. А једна територија има аутономију: Одређену аутономију имају и неки унутрашњи подсубјекти: Нунатсиавут, Нунавик, Жамези и Регион Кри |- !scope="row" valign="top" |73 |valign=top|Држава Катар |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |74 |valign=top|Република Кенија |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |75 |valign=top|Народна Република Кина |style="text-align:center; background:#fcc; font-size:90%" | Република Кина је сматра делом своје територије; Делимично непризната држава |A None НР Кина се дели на 33 субјекта, од тога: Два региона са посебним суверенитетом: Пет су аутономне покрајине: Синкјанг Тибет Унутрашња Монголија Остало су 22 провинције и 4 општинска региона. Истиче претензије на још три територије: Парацелска острва Острва Спретли У ове територијалне претензије су укључени су и Република Кина, Филипини, Вијетнам, Брунеј и Малезија. Кина има спор и са Јапаном око Острва Сенкаку, са Индијом и Пакистаном у делу Кашмира, а са Индијом и у делу Аруначал Прадеша |- !scope="row" valign="top" |76 |valign=top|Кипарска Република |style="text-align:center; background:#fcc; font-size:90%" | Није признат од Турске и Северног Кипра |A None Постоји спор са сецесионистичким северним делом острва: Северни Кипар |- !scope="row" valign="top" |77 |valign=top|Киргиска Република |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |78 |valign=top|Независна и Суверена Република Кирибати |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None НСР Кирибати је заједница Гилбертових острва и Три удаљена прекоморска архипелага: Банаба Лајн острва Острва Феникс |- !scope="row" valign="top" |79 |valign=top|Република Колумбија |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Има једну самоуправну прекоморску територију: Због ове територије, у спору је са Никарагвом |- !scope="row" valign="top" |80 |valign=top|Република Кореја |style="text-align:center; background:#fcc; font-size:90%" | Северна Кореја је сматра делом своје територије |A None Један аутономни прекоморски регион: Чеџу Спор са Јапаном због острва Лијанкур |- !scope="row" valign="top" |81 |valign=top|Демократска Народна Република Кореја |style="text-align:center; background:#fcc; font-size:90%" | Јужна Кореја је сматра делом своје територије; Делимично непризната држава |A None Један прокламовани посебан регион: Синијџу |- !scope="row" valign="top" |82 |valign=top||style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |83 |valign=top|Република Конго |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |84 |valign=top|Савез Комора |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Комори су федерација 3 острва Коморског архипелага: Гранд Комор Мохели Анжуан ,а са Француском имају спор око Мајота и једног Расејаног острва |- !scope="row" valign="top" |85 |valign=top|Република Костарика |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |86 |valign=top|Република Куба |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Има спор са Сједињеним Државама око Војне базе Гвантанамо |- !scope="row" valign="top" |87 |valign=top|Држава Кувајт |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |88 |valign=top|Лаошка Народна Демократска Република |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |89 |valign=top|Краљевина Лесото |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |90 |valign=top|Летонска Република |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |91 |valign=top|Либанска Република |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |92 |valign=top|Република Либерија |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |93 |valign=top|Држава Либија |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |94 |valign=top|Литванска Република |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |95 |valign=top|Кнежевина Лихтенштајн |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |96 |valign=top|Велико Војводство Луксембург |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |97 |valign=top|Република Мадагаскар |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Мадагаскар има територијални спор са Француском због неких Расејаних острва |- !scope="row" valign="top" |98 |valign=top||style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |99 |valign=top|Република Северна Македонија |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |100 |valign=top|Република Малави |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |101 |valign=top|Малдивска Република |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |102 |valign=top||style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Малезија је федерација 13 савезних држава и 3 територије. Две државе и једна територија су одвојене морем: Лабуан Спор са Кином око Острва Спретли |- !scope="row" valign="top" |103 |valign=top|Република Мали |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |104 |valign=top|Република Малта |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |105 |valign=top|Краљевина Мароко |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Мароко тврди да има суверенитет над територијом: Такође, оспорава суверенитет Шпаније над регионима Сеута, Мелиља и приморским територијама |- !scope="row" valign="top" |106 |valign=top|Република Маршалска Острва |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |107 |valign=top|Исламска Република Мауританија |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |108 |valign=top|Република Маурицијус |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Један прекоморски аутономни регион: Маурицијус има територијални спор са УК око Архипелага Чагос и са Француском око острва Тромелин |- !scope="row" valign="top" |109 |valign=top|Сједињене Мексичке Државе |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Мексико је федерација 31 државе и једног федералног округа. Део Мексика су и острва: Ревиљахихедо Део покрајине Чијапас је под контролом устаника Запатиста |- !scope="row" valign="top" |110 |valign=top|Савез Држава Микронезије |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Микронезија је федерација 4 државна ентитета. |- !scope="row" valign="top" |111 |valign=top|Република Савез Мјанмара |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Мјанмар се дели на 7 савезних држава и 7 региона. Ва (држава) на истоку земље делује као независна територија, са обећаном аутономијом у оквиру Мјанмара |- !scope="row" valign="top" |112 |valign=top|Република Мозамбик |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |113 |valign=top|Република Молдавија |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Два аутономна региона: (фактички независни) |- !scope="row" valign="top" |114 |valign=top|Кнежевина Монако |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |115 |valign=top||style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |116 |valign=top|Република Намибија |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |117 |valign=top|Република Науру |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |118 |valign=top|Савезна Република Немачка |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Немачка је федерација 16 федералних држава. |- !scope="row" valign="top" |119 |valign=top|Савезна Демократска Република Непал |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Непал је федерација 7 провинција. |- !scope="row" valign="top" |120 |valign=top|Република Нигер |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |121 |valign=top|Савезна Република Нигерија |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Нигерија је федерација 36 држава и једног савезног округа. |- !scope="row" valign="top" |122 |valign=top|Република Никарагва |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A Никарагва има два аутономна региона: Јужни Атлантико Северни Атлантико Има спор са Колумбијом око прекоморске провинције Сан Андрес и Провиденсија |- !scope="row" valign="top" |123 |valign=top||style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A Краљевство Нови Зеланд је заједница Новог Зеланда и две државе које су у посебном придруженом статусу са њим: — има дипл. односе са 42 земље — има дипл. односе са 10 земаља Има и једну прекоморску зависну територију: ТокелауА део државе су и четири слабо насељене територије: Кермадек острва Субантарктичка острва Острва Три краља Чатамска острва Има и једну територијалну претензију на Антарктику: Росова територија |- !scope="row" valign="top" |124 |valign=top|Краљевина Норвешка |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A Има један аутономни регион са посебним међународним статусом, ; Две слабо насељене прекоморске територије: Острво Буве Јан Мајен Две територијалне претензије на Антарктику: Земља Краљице Мод Острво Петра -{I}- |- !scope="row" valign="top" |125 |valign=top|Република Кот д'Ивоар |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |126 |valign=top|Султанат Оман |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Оман је подељен на 5 региона и 4 губерније. Губернија Мусандам је прекоморска ексклава. |- !scope="row" valign="top" |127 |valign=top|Исламска Република Пакистан |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Пакистан је федерација 4 провинције, једне престоне територије, и племенских региона . Део Кашмира, који контолише Пакистан, је подељен у две аутономне територије које су у посебном придруженом статусу са Пакистаном: Гилгит-Балтистан Пакистан оспорава суверенитет Индије и Кине над осталим деловима Кашмира |- !scope="row" valign="top" |128 |valign=top|Република Палау |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |129 |valign=top|Република Панама |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Панама обухвата и 5 индијанских територија. |- !scope="row" valign="top" |130 |valign=top|Независна Држава Папуа Нова Гвинеја |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Држава се састоји од источног дела Нове Гвинеје, Бизмарковог архипелага, архипелага Милн Беј, те јој припада и један аутономни регион, |- !scope="row" valign="top" |131 |valign=top|Република Парагвај |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |132 |valign=top|Република Перу |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |133 |valign=top|Република Пољска |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |134 |valign=top|Португалска Република |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Два аутономна прекоморска региона: Због места Оливенса и Талига има спор са Шпанијом |- !scope="row" valign="top" |135 |valign=top|Република Руанда |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |136 |valign=top||style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |137 |valign=top|Руска Федерација |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Русија је федерација 85 федералних субјеката. Нема зависних територија, али има 22. аутономне републике: четири аутономне територије: и једна аутономна област, Јеврејска аутономна област Остали субјекти су 46 федералне области, 9 покрајина и 2 федерална града. Једна од области је прекоморска ексклава, Калињинградска област Део Русије су и острва Нова Земља, Земља Фрање Јосифа, Северна Земља, Новосибирска острва и Курилска острва Суверенитет Русије над јужним Курилским острвима оспорава Јапан, а над Кримом и Новорусијом, Украјина. |- !scope="row" valign="top" |138 |valign=top|Република Ел Салвадор |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |139 |valign=top|Независна Држава Самоа |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |140 |valign=top|Најузвишенија Република Сан Марино |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |141 |valign=top|Демократска Република Сао Томе и Принсипе |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Један аутономни регион: Принсипе |- !scope="row" valign="top" |142 |valign=top|Краљевина Саудијска Арабија |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |143 |valign=top|Краљевина Есватини |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |144 |valign=top||style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |145 |valign=top||style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |146 |valign=top|Федерација Свети Кристофер и Невис |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Један делимично аутономни регион: |- !scope="row" valign="top" |147 |valign=top|Република Сејшели |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Република Сејшели су заједница архипелага Сејшели и још 5 других спољашњих архипелага под администрацијом Спољашњих острва Сејшеча Чине их Алдабра острва, Фаркуар острва, Алфонсова острва, Амирантска острова и Јужна Корална острва. Сејшели оспоравају британски суверенитет над Острвима Чагос |- !scope="row" valign="top" |148 |valign=top|A"Senegal">Република Сенегал |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |149 |valign=top|Република Сијера Леоне |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |150 |valign=top|Република Сингапур |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |151 |valign=top|Сиријска Арапска Република |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Део Сирије је под контролом побуњених фракција. Фракција Сиријска Национална Коалиција је призната од 20 суверених држава као легитимна влада Сирије. Голанска висораван је под контролом Израела |- !scope="row" valign="top" |152 |valign=top||style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A САД је федерација 50 савезних држава и једног савезног дистрикта. Под суверенитетом САД су и Две територије у посебном придруженом статусу са САД: Три зависне прекоморске територије: Једанаест слабо насељених прекоморских територија: Две савезне државе су прекоморске: ,а имају и 310 индијанских резервата. САД има територијални спор са Кубом због Војне базе Гвантанамо |- !scope="row" valign="top" |153 |valign=top|Словачка Република |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |154 |valign=top|Република Словенија |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |155 |valign=top||style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Основни део државе лежи на архипелагу Соломони, док је једна провинција одвојена на архипелагу Санта Круз, Темоту |- !scope="row" valign="top" |156 |valign=top|Савезна Република Сомалија |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Сомалија је званично федерација шест држава, Двије територије дјелују као самопроглашене аутономије: Пунтланд Галмудуг Док једна дјелује као независна држава: |- !scope="row" valign="top" |157 |valign=top|Република Србија |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Две аутономне покрајине: (дефакто под контролом Републике Косово) |- !scope="row" valign="top" |158 | valign="top" |Република Судан | style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Судан је федерација у 18 вилајета. Четири вилајета на западу земље су груписана у полу-аутономни регион Дарфур Судан има спор са Египтом око територије Халаибски троугао, а са Јужним Суданом око територија Абјеј и Кафија-Кинги |- !scope="row" valign="top" |159 | valign="top" |Република Суринам | style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |160 | valign="top" |Краљевина Тајланд | style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |161 | valign="top" |Уједињена Република Танзанија | style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Један аутономни регион: |- !scope="row" valign="top" |162 | valign="top" |Република Таџикистан | style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Једна аутономна република: Горно-Бадахшан |- !scope="row" valign="top" |163 | valign="top" |Тоголешка Република | style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |164 | valign="top" |Краљевина Тонга | style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |165 | valign="top" |Република Тринидад и Тобаго | style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Један аутономни регион: Тобаго |- !scope="row" valign="top" |166 | valign="top" || style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |167 | valign="top" |Тунишанска Република | style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |168 | valign="top" | (Туркменија) | style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |169 | valign="top" |Турска Република | style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |170 | valign="top" |Република Уганда | style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |171 | valign="top" |Република Узбекистан | style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A Једна аутономна република: |- !scope="row" valign="top" |172 | valign="top" || style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None УАЕ су федерација 7 емирата. |- !scope="row" valign="top" |173 | valign="top" |Уједињено Краљевство Велике Британије и Северне Ирске | style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A УК је заједница четири конститутивна ентитета: Три самоуправне крунске територије: (укључујући: Олдерни, Сарк и Херм) Десет прекоморских територија: Света Јелена, Асенсион и Тристан да Куња Асенсион Три слабо насељене територије: Акротири и Декелија УК има једну територијалну претензију на Антарктику: Јужна Оркнијска острва Јужна Шетландска острва И има територијалне спорове са Аргентином, Чилеом, Шпанијом, Кипром, Маурицијусом и Сејшелима. |- !scope="row" valign="top" |174 | valign="top" || style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Има једну аутономну републику, Крим; Новорусија и Крим су под контролом Русије |- !scope="row" valign="top" |175 | valign="top" |Источна Република Уругвај | style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A |- !scope="row" valign="top" |176 | valign="top" |Република Филипини | style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Један аутономни регион: Бангсаморо — раније познат као Муслимански Минданао Филипини оспоравају суверенитет Кине над острвима Спретли |- !scope="row" valign="top" |177 | valign="top" |Република Финска | style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Има један аутономни регион са посебним међународним статусом: |- !scope="row" valign="top" |178 | valign="top" |Република Фиџи | style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Један аутономни регион: Ротума |- !scope="row" valign="top" |179 | valign="top" |Француска Република | style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A Француска Република обухвата медитеранску Француску са Једним аутономним регионом у Европи: Пет самоуправних прекоморских департмана: Два придружена прекоморска колективитета: : Четири прекоморске зависне територије: Три слабо насељена колективитета: острва: Крозе, Кергелен и Св. Павле и Амстердам Расејана острва у Индијском океану Острво Клипертон Једну територијалну претензију на Антарктику: Аделина земља Због Расејаних острва у Индијском океану Француска има територијални спор са Мадагаскаром, Маурицијусом, Сејшелима, а због Мајота и са Коморима. |- !scope="row" valign="top" |180 | valign="top" |Република Хаити | style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |181 | valign="top" |Краљевина Холандија | style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A Краљевина Холандија је заједница медитеранске Холандије и три прекоморска ентитета: Ентитет Холандија има и три прекоморске општине: |- !scope="row" valign="top" |182 | valign="top" |Република Хондурас | style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |183 | valign="top" |Република Хрватска | style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |184 | valign="top" || style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |185 | valign="top" || style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |186 | valign="top" |Република Чад | style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |187 | valign="top" |Чешка Република | style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |188 | valign="top" |Република Чиле | style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Чиле има две посебне спољне територије: Острва Хуан Фернандез и два прекоморска подсубјекта (поседа): острва Сала и Гомез и Острва Десвентурадас Те једну територијалну претензију на Антарктику, Има и територијални спор са УК и Аргентином због претензија на Антарктику. |- !scope="row" valign="top" |189 | valign="top" |Република Џибути | style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |190 | valign="top" |Швајцарска Конфедерација | style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Швајцарска је федерација 26 кантона. |- !scope="row" valign="top" |191 | valign="top" |Краљевина Шведска | style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |- !scope="row" valign="top" |192 |valign=top|Краљевина Шпанија |style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None Шпанија је заједница 16 унутрашњих аутономних заједница, а три су прекоморске самоуправне покрајине: И једна слабо насељена територија: Шпанске суверене територије Због Мелиље, Сеуте и Шпанских суверених територија, Шпанија има спор са Мароком. Због места Оливенса и Талига има спор са Португалијом, а због Гибралтара замрзнут спор са Уједињеним Краљевством. |- !scope="row" valign="top" |193 | valign="top" |Демократска Социјалистичка Република Шри Ланка | style="text-align:center; background:white; font-size:90%" | Општепризната |A None |} Посматрачи у Уједињеним нацијама Легенда за колону „међународно признање” Делимично признате државе Легенда за колону „међународно признање” МикронацијеЛегенда за колону „међународно признање”''' Види још Напомене Референце Спољашње везе Државе Спискови држава Зависне територије


text: Патријарх српски Г. Иринеј посетио угрожене у Краљеву Његова Светост Патријарх српски Г. Иринеј посетио је Епархију жичку, а у Краљеву, заједно са Епископом жичким Г. Хризостомом, цркву Свете Тројице, оштећену у недавном земљотресу. Његова Светост Патријарх српски је у јеванђељском духу угроженом становништву обећао помоћ Цркве и верника. Патријарха су, пред црквом Свете Тројице, грађене 1824. године, по налогу кнеза Милоша Обреновића, дочекали владика жички Хризостом и прота Јован Ђерем, старешина храма. Током посете Епархији жичкој и Краљеву, Његова Светост Патријарх Г. Иринеј прошетао је градским улицама, састао се са градоначелником Љубишом Симовићем, посетио је болницу, а на крају посете боравио је и у манастиру Жича, јер је тај храм из XIII века, такође, оштећен у недавном земљотресу. Светјејши Патријарх је уверен да ће Држава учинити све што може да помогне угроженом становништву и додао да ће и Српска Православна Црква, са своје стране, преко својих верника, учинити све да се та велика катастрофа ублажи."И то се дешава у животу људи, па и ово морамо прихватити као Божју опомену свима нама. На нама је да ову невољу заједнички поделимо", рекао је Патријарх Иринеј. Патријарх Иринеј рекао је да је најважније омогућити људима који су остали без крова над главом да презиме зиму. "Остало ће временом бити санирано, са надом да се оно што се десило неће поновити, али морамо да будемо припремљени и спремни, можда чак и за нова искушења", рекао је Патријарх.


source: CulturaX

text: Марко Ристић | Новости Таг Марко Ристић ТАЧНО 68 садница белог багрема посадили су данас ученици ОШ "Бранислав Нушић" у Доњој Трнави код Ниша, у част кантаутора Ђорђа Балашевића који је недавно преминуо због ковида 19, у 68. години. ЂОРЂЕ Балашевића су волели многи и сви они који могу да му одају почаст на било који начин, то су и урадили. Цела земља је уједињена у свом болу, од Суботице до Врања. 22:26 ЗА ВИКЕНД У ЋУПРИЈИ НУЛА ПОЗИТИВНИХ НА КОРОНУ: Антигенски је тестирано 17 особа, а прегледано осам 22:22 МАКЕДНОЦИ НЕ ЖЕЛЕ ДА ОДУСТАНУ: Траже оштру казну за Арнаутовића ФУДБАЛСКА федерација Северне Македоније (ФФМ) не жели тако лако да пређе преко испада Марка Арнаутовића и захтева од Дисциплинске комисије Европоске фудбалске федерфације (УЕФА) да казни репрезентативца Аустрије. 22:18 КРИСТИЈАН АМАНПУР ИМА КАРЦИНОМ: Новинарки која је писала пристрасно о рату у Југославији откривен рак јајника 22:10 У СРЕБРЕНИЦИ НИЈЕ БИЛО ГЕНОЦИДА: РТРС тврди - имамо доказе да су сахрањивани и умрли природном смрћу 22:07 ПУТИН ОЧИТАО ЛЕКЦИЈУ АМЕРИЧКОМ НОВИНАРУ: Не допада вам се мој одговор и одмах ме прекидате! Да ли је то америчка слобода говора? (ВИДЕО) 57 ЕКСКЛУЗИВНО: "Новости" на слављу са Новаком и његовом породицом након освојене титуле на Ролан Гаросу 41 УЖАСНА ТРАГЕДИЈА СТЕФАНОСА ЦИЦИПАСА: Пет минута пред почетак меча против Ђоковића Грк сазнао тужну вест 33 ГРАДОНАЧЕЛНИК ВУЧЕВИЋ: СНС победила 39 од 42 месне заједнице у Новом Саду, честитамо независним кандидатима


1f14 У Чачку се појавила улица Црвене армије. Церемонији су присуствовали мештани, рукводство града, предузетници, представници ветеранских организација и друштвени прегаоци. У свечаностима је учествовао и амбасадор РФ у Србији Александар Конузин, који се житељима захвалио због тога што чувају сећање на Совјетску војску, која им је у току Другог светског рата помогла да „стекну слободу“. Један од учесника у свечаности, ратни ветеран Пантелија Васовић је заједно са совјетским војницима ослобађао Балкан од фашистичких освајача. За мене појава улице Црвене армије има посебан значај: иако је далеко од моје куће, обавезно ћу прошетати њом, сетићу се некадашњих времена, - каже он. Преузмите аудио фајл Улица се појавила управо у оном делу града у којем су ратовали црвеноармејци, - објашњава заменик градоначелника Чачка Саша Обрадовић: Преузмите аудио фајл Саму чињеницу појаве улице Црвене армије Саша Обрадовић назива „успостављањем историјске правде“. Преузмите аудио фајл Чачак је једини српски град у којем постоји улица названа у част Црвене армије. Ову иницијативу су покренули представници локалне филијале СУБНОР (Савеза удружења бораца Народноослободилачког рата) и Друштва српско-руског пријатељства. Одлуку о њеном отварању крајем 2011. године је донела скупштина града. Сергеј Железњак, познати руски политичар, заменик руководиоца Генералног савета странке „Јединствена Русија“, дао је ексклузиван интервју за портал „Руск 1ff8 а реч“, у коме је изнео своју експертску... Потпредседник Владе Русије Дмитриј Рогозин честитао је грађанима Дан бранилаца отаџбине на својој страници на Фејсбуку тако што је парафразирао чувену реченицу императора Александра Трећег —... Русија може да искористи Курилска острва за државну заштиту, између осталог распоређивањем тамо својих дивизија, сматра заменик председника комитета Државне думе за међународне послове Дмитриј Новиков. „Сматрам... Народне Републике Донбаса преузеле су удар на себе, штитећи тако Русију од украјинских нациста, изјавио је лидер Комунистичке партије Русије Генадиј Зјуганов. «Данас су нацисти, бандеровци, преузели... Према саопштењу Министарства одбране ДНР кијевске снаге су за протекла 24 сата 674 пута напале територију ДНР. Нападали су територију бившег доњецког аеродрома, Еленовку, Спартак, Круту... Министар без портфеља у Влади Србије задужен за демографију и популациону политику Славица Ђукић Дејановић изјавила је да у Србији не постоји регистар свих прекинутих трудноћа,... Ирачке снаге безбедности су ослободиле аеродром у Мосулу, преноси агенција АП. Раније је саопштено да су ирачке снаге безбедности почеле велику офанзиву на аеродром у Мосулу и... Филм „На млијечном путу“, сценаристе и редитеља Емира Кустурице, у Бањалуци ће премијерно бити приказан у уторак, 28. фебруара. Премијера филма у бањалучком мултиплексу „Палас“, којој ће... Ирачке снаге безбедности су почеле велику офанзиву на аеродром у Мосулу и камп Газани, југозападно од Мосула, преноси телевизија „Скај њуз Арабија“, позивајући се на војни... Да ли сте за придруживање Србије ЕУ?