33124 Drugo telo by Zavod za udžbenike - issuu 1 . Т Р И М УД Р Е В О Д Е И З Е Ф Е С А У лепом жутом аутобус у који је као дар јапанске владе кру жио београдским улицама зачуо се звук мобилног телеф она. Моцарт. Жена средњих година у астраганској црној шубари чи ји су се праменови мешали без прелаз а са њеном враном косом поче ужурбано да прет ура по својој торбици и џеповима. Мо билног нигде није било. Мобилни је опет зазвонио. То је опет био Моцарт. Чуо се из џепа једнога дечака што се возио крај жене. – То мој мобилни звони у вашем џепу – рече му Лиза Свифт (јер то је била она) са благим страним нагласком. – Причајте ми мало о томе! – одсече дечак и баш тада Моцарт се поново огласи из његовог џепа. – Зашто се господин не јави на позив, ако је мобилни ње гов? – упита иронично Лиз а са истим онаквим чудним нагла ском. Дечак је оклевао неколико тренутака као да нешто чека. Аутобус је успоравао пред станицом на Теразијама. Кад возило стаде, дечак извади дамски мобилни Nokiа из џепа и јави се: – Хало! Да? Затим сиђе из аутобуса и пружи телефон Лизи с речима: – То је за вас. Тражи вас муж! Лиза врисну, некако на страном језик у, искочи у последњем тренутк у из возила, прихвати мобилни и викну у слушалицу једно избезумљено „Хало!“ Веза је била прекинута. Наравно да на вези нисам могао бити ја, њен муж, јер сам већ Др уго те ло четрдесет дана почивао на београдском гробљу у Рузвелтовој ули ци број 50. *** Пошто су се навршиле прве седмице жалости, Elizabeth Swift, моја жена, тачније удовица, одржа ми помен и отпутова у село Бабе подно Космаја где сам имао породичну кућу. Требало је оба вити неке правне формалности везане за моје тамошње имање. Седела је и доручковала у трему који је био застакљен разнобој ним прозорчићима. Тада јој прођоше кроз сећање неке ствари из нашег заједничког живота, пре свега необичне околности под ко јима смо се упознали и ступили у брак. Било је то овако. Пре свега морам да кажем да сам зашао у онај узраст кад се схвати да сваке године имамо лоше дане. Код мене они су се јати ли око рођендана. Тада поново постајем беба, то јест хватам своје мисли као муве. Једног од таквих дана отворио сам електронску пошту и наишао на неко од писама каква упућују жене које нуде еротску везу. Испод тог писма-клишеа стајао је потпис неке Eli zabeth Swift за коју дотле никада нисам чуо. Била је додата и њена електронска адреса. Госпођица Swift ми је писала: Hi! I think we had correspondence a long time ago, if it was not you, I am sorry. If it was, I could not answer you because my Mozilla mail manager was down for a long time and I could not fix it only with my friend’s help, so I got the email’s address out for me... I hope it was whome we were corresponded with you are still inte rested, as I am, though I realize much time has passed since then. I realy don’t know where to start. Maybe, you could tell me a little about yourself since I lost our ear ly letters, your appearance, age, hobbies and are you still in the search? If it was you, I wrote to and you are interested to get to know me better I have a profile at: http://ermo.org. Don’t really know what else to say for now I hope this is the right address. Let me know if you are interested. And I hope you won’t run when you see my picture. Au revoir your devoted reader Elizabeth Imola Swift У преводуто писмо би гласило: Здраво! Чини ми се да смо били у преписци пре много времена, ако то ниси био ти, жаоми је. Ако си то ипакбио ти, нисам могла да ти одговорим јер је мој Mozila-mail менаџер био у трајном распаду тако да нико од мојих пријатеља није могао да га поправи. Зато нисам више располагала твојом адресом. Дакле, надам седа се ти, с кимесам се дописивала, још увек занимаш за то, иакоје прошло много времена отад. Заиста не знам где да почнем. Можда би могао да ми кажеш нешто о себи у међувремену откад сам погубила нашу ранију преписку, како сада изгледаш, којих си година, какав ти је хоби и да ли си још у претрагама? Ако си то биоти коме сам писала и ако те занимада ме боље упознаш, имам фотографију на: http://ermo.org. Заиста не знам шта бих још рекла сада, када се надам да имам твоју праву адресу. Јави ми ако си заинтересован. И надам се да нећеш побећи чим видиш моју слику. Au revoir твоја одана читатељка Елизабета Имола Свифт Писмо сам прочитао и заборавио под осмехом који писци ре зервишу за своје читатељке. Али, Лиза Имола Свифт није. Она се убрзо и лично појавила у мом живот у. Ако сте писац, вероватно ће вам се дешавати да читатељка којој се свидела ваша љубав описана у некој причи, или читалац којег сте примили да станује месец дана у вашем роману за свега неколико стотина динара, реше да вам пошаљу поклончић. Сви су ти поклони незнатне номиналне вредности, али имају велик у вирт уалну тежину. Тако су се током година у мом поседу нашле разне ствари: руски кућни дух од бојеног камена, грчке бројани це, стаклена сабља пуна грузијског коњака, склапајућа иконица, лула неког читаоца из Француске (коју нисам употребио јер се на туђе луле не пуши), лепа кутија „хавана”, које сам са уживањем по пушио иако знам да тај дуван црнкиње из Јужне Америке увијају котрљајући га преко својих широких бутина. Пола године пошто сам примио поменуто писмо и заборавио га, јавила ми се поново госпођица Свифт и замолила да се срет немо, јер има поклончић за мене. Била је у граду. Нашли смо се у кафетерији Que passa? у улици Краља Петра. Испоставило се да је Лиза Имола Свифт млађа него што сам очекивао, да је веома по словна и успешна у својој струци и да је из исто тако успешне по родице. Очи су јој биле уоквирене црном бојом, и изгледале су као да су инкрустиране белим кварцом, кристалом и смолом. Подсе ћале су на шминску чувених египатских стат уа из IV династије, што није било случајно с обзиром на њену струк у. Право име јој је било једва изговорљиво: Амава Арзуага Еулохија Ихар Свифт. Имола јој је био надимак, а име Elisabeth. Мајка јој је пореклом била из племићке арагонске лозе Ихар, од ње је Лиза наследила навик у да увече заспи са књигом у рукама, а прадеда по оцу из Ен глеске, где је у тренутк у просветљења купио у једном позоришту лож у до краљевске и стекао иметак издајући ту лож у под зак уп свакоме ко је хтео да буде виђен на представама у суседству кру нисаних глава. Лиза је од мушких предака научила да свој живот, своје поступке и односе може да удеси као врт: као воћњак садила га је и заливала по плану. И калемила... У први мах сазнавши све ово, имајући на уму да је археолог, помислио сам да се она занима за мој рад историчара. Али, не, она је изручила на сто гомилу мојих романа тражећи да јој их пот пишем. Зато је била ту. Из Турске, где је повремено радила на ископавању древних градова, донела ми је на поклон једну бочицу за коју сам у први мах помислио да носи неко малоазијско мирисно уље. Отворио сам је и помирисао. Није имала мирис. Моја читатељка се насме јала. – Унутра је вода – рекла је – треба да је попијеш. У бочици је стварно била вода, попио сам је и одмах чуо при чу која иде уз њу и вреди је чути. – Ефес је древни антички град на малоазијској обали Егејског мора – причала ми је Елизабета – чувен је као лука у којој је веко вима искрцавана караванска роба из Азије да би наставила даље морским распућима. Град је од давнина познат и као култно место „великих мајки”. Најпре је ту био храм Кибеле, фригијске мајке бо гова и природе. Када је он срушен, од тог камена подигнут је храм грчкој богињи Артемиди, која је била вечно девица, заштитница природе и деце. Ту се, у Ефесу, завршио и овоземаљски пут Бого родице. У „Јеванђељу по Јовану” (19:25–7) пише: „А стајаху код крста Исусова мати његова, и сестра матере његове Марија Клеопова, и Марија Магдалина. А Исус видјевши матер и ученика кога љубљаше гдје стоје рече матери својој: же но! ето ти сина! Потом рече ученику: ето ти матере! И од онога часа узе је ученик к себи”. Тако се и збило. После Христове смрти и ускрснућа, његова мати, девица Марија и свети апостол Јован, који о свему овоме сведочи, одоше заједно у Ефес и ту се настанише. Ту су и окончали свој овоземаљски живот. У Ефесу је затим, над темељима Артеми диног храма и од њене грађе, подигнута црква, а потом и базили ка, чији остаци се још виде. Селџуци су на томе месту саградили џамију, која је једна од ретких на свет у без минарета. Дакле, и она је остала само са „женским” обележјем, јер минаре подсећа на мушку енергију која стреми ка небу, а кубе на дојк у која се нуди звездама и Месецу. Тако су „велике мајке девице”, свој камен до давале једна другој кроз столећа и миленије. Ту, међутим, не застаје Лизина прича. Негде у XIX веку једна мо нахиња из Немачке, нека Ана Катарина Емерих, уснила је Ефес и у том граду, који никад није видела, тачно место где се налази под сло јем земље кућа у којој је Богородица провела последње године свога живота на Земљи. Тај сан монахиња је објавила у књизи и на основу тога године 1891. свештеници „лазарени” су ископали на означеноме месту кућу. За ту грађевину се верује да је она, у којој је у Ефесу бо равила и преставила се Мати Божија. Њена кућа има кухињу и иза ње спаваћу собицу, а уз кућу извире лековита вода. Зову је „Богоро дичин извор”. То су три лепо озидана врела тако да свако од њих има засебну камену нишу. И своју тајну. Наиме, једно врело дарује оног ко се напоји здрављем, друго срећом, а треће љубављу. Легенда не каже која баш од те три воде доноси срећу, која даје здравље, а која покла ња љубав. При томе, ништа вам не вреди да кушате од сваке воде помало, јер лековита је само она прва са које угасите жеђ... Лиза је пила са средњега врела, а са левог је у бочицу ухватила мало воде да понесе мени на поклон. Но, прича се ни ту није зау ставила. Захватајући воду моја читатељка опази да је између два камена углављена цедуљица. У нади да ће нешто више дознати о тајнама извора, узела ју је и прочитала. На цедуљи је био уписан један број и нешто као шифра: Sorriso di Cibele: 1266 Помало разочарана, увила је бочицу у цедуљу и кренула даље. Њен посао водио ју је преко Минхена и она је одсела неколи ко ноћи у хотелу Кемпински – Четири годишња доба. Решила је да се мало проведе. Доручковала је шампањац и јагоде, ручала у гостионици пуној Рускиња и љубавних парова на којој је писало: ДОРУЧАК СЛУЖИМО ДО 16 ЧАСОВА DA S F R Ü H S T U C K B I S Z U M 1 6 U H R W I E R S E RV E N ! После ручка је отишла у Пинакотеку да види најраније типове рачунара и збирку столица, купила код Dallmayer-а мешавину ча ја „Снежни валцер” и ужинала остриге. Купила је две шоље за чај за свој будући брак. Биле су огромне, од лаке твари и провидне. У хотел се вратила уморна, али срећна, препливала је четири-пет пута базен на крову Кемпинског и сишла у своју собу. На столу је нашла посетницу хотела с назнаком какво је време сутра очекује, а с друге стране посетнице била је понуда за пријатан сан: ни мање ни више шест врста јастука које су гости могли да наруче и добију исте вечери. Били су им ту на располагању обични јастуци с ву ном, затим антиалергијска ремек-дела XXI века, као и они пуњени коњском гривом, додатни перјани јастучићи, неки украсни ваљка сти примерци, или пак узглавља надевена чекињом вепра. Дакле, у хотелу „Четири годишња доба” гости су за „лаку ноћ” могли да бирају јастуке и у њима различите снове. Готово да сте могли на ручити француски, руски, енглески, арапски или грчки сан. Моја пријатељица је одабрала један од јастука пуњених чекињом, јер је волела тврдо узглавље. Да ли због јастука, или због сећања на упра во протекло путовање у Ефес, сањала је Егејско море пуно неке хладне јучерашње кише, сањала је затим да пије воду са Богороди чиног извора, ону из десне славине. Када се пробудила, помислила је да ће можда, ако у сну окуси воду из сва три врела, дознати које од њих доноси срећу, које љубав, а које здравље. У нади да ће опет уснити Богородичин извор у Ефесу следеће вечери наручила је но ви јастук, овога пута испуњен коњском гривом. Али, ништа се није десило. Није више сањала кладенац у Ефесу ни те, ни следеће ноћи, иако је по трећи пут променила јастук. Тако се њено ходочашће за вршило негде у Немачкој на тешком вуненом узглављу. Пре но што је кренула даље, Лиза је решила да сврати у Бео град и да ми уручи свој поклон – бочицу воде из Ефеса. Дала ми ју је с напоменом да врела Богородичиног чаробног кладенца не носе само добро, него и порук у. – Велика мајка Природа открива нам преко воде једну од сво јих тајни. Вода је вечна и мудра – закључила је Лиза своју причу – она нам казује истину коју тешко прихватамо као све мудрости: Твоја срећа не мора увек да иде ни уз твоје здравље, ни уз твоју љубав. Тако је та ствар почела. Много смо се смејали писму које ми је пот урила преко интернета и није прошло ни пола године, а већ смо били срећно венчани. Иако ми се чинило да је више била за љубљена у моје књиге, него у мене. Прве заједничке вечери отпевушила је своју омиљену песму: Let’s go straight to number One... пољубила ме у врат и упитала: – Да ли знаш да читаш пољупце? Пољупци су као љубавна пи сма. Мог у се прочитати, а мог у се бацити непрочитани. Пољубац може да значи здраво! Или лак у ноћ, збогом, или добро јутро! Он значи до виђења, носи издају и смрт, или болест, говори добро дошли, сети ме се, или срећан пут! Пољубац је залог среће, сећа ње, лаж, обећање, или дуг с каматом. Весник радости или несреће. Кроз пољубац једно наше тело одлази у наше друго тело... Тада сам рекао да сам њено писмо на мом врат у прочитао, иако је било написано на енглеском и одвео сам је у кревет... 2 . П РС Т Е Н О Д Ж ИВ О Г К АМ ЕН А У Паризу постоји трг који је најчувенија јувелирница Евро пе. Place Vendôme има у средини споменик чији историјат је тако сложен да се једва може упамтити. У историјат у тог споменика набројао сам двадесетак различитих дат ума који су мењали његов изглед и судбину. Око њега у кружном низу су најпознатије свет ске продавнице накита. Имају мајушне излоге као кутије за огр лице из којих блистају преко дана и увече најскупоценији драг уљи континента, а ноћу све то нестаје иза брава и челичних завеса. Када се трг пресече идући од Сене, лево од угла држи сво ју продавницу Cartier. Најпре се зазвони, сачека и тада пред вас изађе савршено одевен младић који вас упита шта бисте желели да видите. У ту продавницу ушао је једнога јунскога поподнева пар туриста. Младићу који их је дочекао госпођа је рекла на свом енглеском–француском да хоће да виде прстење. Иако је у при земљу било малих излога са огрлицама, гривнама и прстењем, младић купце није пустио да то разгледају. Он их је веома брзо осмотрио и проценио пре но што ће их упутити на спрат у даљу надлежност оних који су му надређени. Она је имала шешир од црног сатена, веома лак у бунду Alberta Feretti и ципеле Salvatore Ferragamo. На тој основи веома су лепо изгледали њени јарко цр вено лакирани нокти – Ferari и усне исте боје. Око врата имала је четвороструки низ бисера. Њен пратилац је био гологлав у ка пут у Fendi. Под брадом је имао уместо машне украсно дугме које младић, иако обавештен у тим стварима, није успео да процени. Није му могао открити ни вредност ни порекло. Док су се пели уз кружне степенице, младић је неприметно дао знак онима горе да купци долазе и тиме је његов део посла био завршен. Тако смо моја супруга Лиза Свифт и ја пошли у потраг у за ка меним прстеном који ће нам обележити живот, али и смрт. Спрат је био веома простран и имао је у нишама окренутим према трг у лучне прозоре. У свакој од ниша налазили су се сто и две наслоњаче за купце с ове стране стола и с погледом на Place Vendôme. Замолише нас да седнемо и сачекамо тренутак. Госпо ђица Анат Асис, експерт Cartier-а, биће слободна за који час да нам се посвети. Сели смо и гледали на трг уместо да разгледамо око нас изложени накит. То као да овде није био обичај. У ни ши до наше налазила су се два човека. Тихо су разговарали преко стола. Старији је непрекидно радио нешто ногом под столом као да пише. По томе смо схватили да је био страховито напет испод мирне спољашњости. Лиза тада одлучно пређе у напад. Рече без устезања да ћемо данас и овде имати женски, а не мушки разговор. То је значило да ћу јој препустити да она образложи наш долазак на своме Fran glais-у иако је мој француски био несравњено бољи од њеног. У ствари у Паризу све чешће сам служио Лизи као ходајући речник француског језика. – Ти увек имаш вишак речи. Увек разговараш у реченицама. Данас реченице ником не требају. Довољно је неколико нат укни ца, са паузама за допуњавање између. Као СМС. Ово је XXI век, мора се пречицом, а ја то умем боље. Уз то, с друге стране стола наћи ће се, као што смо чули, такође жена и нас две ћемо се брже споразумети него ти и она. У томе часу појави се госпођица Анат, пуна дама зрелих сред њих година, мркопута, јаких обрва и очију које су чешће но ми виђале пирамиде. Имала је друсно тело вилендорфске Венерице и дивну главу Венере са Милоса. Она седе у своју столицу наспрам нас, склопи руке на којима су биле две веома неупадљиве нару квице. – Шта мог у да учиним за вас? – упита и насмеја се први и по следњи пут током ове посете. Осмех јој је био бар десет година млађи од ње и изгледало је као да је позајмљен. Овде су и осмеси били скупоцени као накит. – Прстен – избаци Лиза као из топа и показа на мене. – Извините – и госпођица Анат шапну Лизи – да ли скида пр стен кад водите љубав? – Да. – Онда је лако. Госпођица Анат начини свеобухватан покрет руком и додаде: – Изаберите му било који! Сваки ће вам код куће изгледати десет пута лепше и скупље него овде! – Али, већ сам изабрала! –? – Видела сам га код једне наше пријатељице. Рекла нам је да је купљен код Cartier-а, па смо свратили да видимо да ли се код вас може купити такав исти. Цео је од камена и само има уски кружни оков од злата. – Кажете да је код нас купљен? Опишите га мало подробније. – Прстен је биоактиван. Зову га „биоринг“ и каж у да је од „жи вог камена“ ма шта то значило. – Биоактиван? Да ли бисте хтели то да кажете на енглеском? Тада две даме пређоше на енглески који је госпођица Анат говорила исто тако добро као француски и исто тако са неким от клоном као да га држи на одстојању од себе попут врелог тигања. – То значи да прстен може да мења боје – рече Лиза – имате ли нешто тако да нам понудите? – Кажете да тај прстен мења боје? А како то постиже? – Једноставно. У зависности од биоен ергије коју зрачи људ ски организам, прстен ће показати стање вашега тела и ваше рас положење. – Ви сиг урно имате у виду прстење које је било у продаји од 1977. године и које се зове „mood”, а начињено је од течног кри стала. – Не. То је камени прстен који делује на основи ултракратких таласа које емит ује наш организам. – И то збиља функционише? – Савршено. Опробали смо га. Мада вас увек мало изненади. Ако вам на руци поцрвени, то значи да сте срећни. Кад поплави, значи – заљубљени, ако позелени, ви сте здрави. – Дакле, те три боје? – Не. Има и четврту. Ако поцрни значи да не показује ништа. Да се искључио, да не прима утиске. Код мога мужа је то случај. Узалуд га је стављао на руку, увек њему прстен поцрни и не показу је ништа. Исто је као и с парфемима. На телу мога мужа не делују. – Молим? – упита госпођица Анат, јер није била сиг урна да је добро разумела примедбу моје жене и додаде: – Не разумем. Ви сте рекли да бисте хтели да купите такав прстен своме муж у, а управо сте закључили да прстен на његов организам не реаг ује. – Шта је ту чудно, драга госпођице? Пок ушавамо да нађемо такав исти који ће на његовој руци реаговати. – Веома, веома занимљиво госпођо... нажалост, мени се чини да немамо такав предмет у понуди, али бих вас замолила да бар на тренутак одем и нешто проверим. И госпођица Анат устаде и повуче се. – Невероватно – прошапута Лиза док смо седели сами – по свему судећи узалуд смо долазили. Неко је погрешио кад нам је рекао да је то производ Cartier-а. Госпођица Анат вратила се с новим питањима. – Не, ја мог у да вам дам коначан одговор – ми не производи мо и никада нисмо производили такво прстење. Али, молим Вас, кажите ми госпођо, где је ваша пријатељица купила тај прстен? Била бих вам захвална. Можете ли да јој телефонирате? Слободно се можете послужити и нашим везама, стоје вам на располагању! Лиза извади из торбице свој мобилни Nokia и отк уца порук у. После неколико тренутака чуо се из справице шум таласа и Лиза прочита и пренесе нам вест. – Моја пријатељица добила је прстен на поклон из Немачке. С тим речима разговор је био завршен, госпођица Анат нас је испратила с напоменом да би била захвална ако бисмо јој до ставили додатне податке о „каменом прстену” и ми смо отишли у оближњи хотел Ritz где у башти можете наручити пет различи тих врста кафе. Лиза је тражила једну индијску, ја једну из Јужне Америке и провели смо остатак поподнева сликајући мобилним беспрекорну башту једног од најчувенијих хотела света. Пијући Perrier уз кафу, Лиза је још ту, у башти Ritz-а, показа ла да се тешко мири с неуспесима. Позвала је своју пријатељицу код које смо видели прстен и затражила адресу особе која јој га је поклонила. Кроз месец дана на моме прсту нашао се „камени прстен”. Ли за је ступила у додир са особом из Немачке чију је адресу добила од наше пријатељице. Испоставило се да је жена која је набавила прстен некада била моја студенткиња и послала је мени и Лизи на дар још један исти онакав какав смо већ видели и за којим смо узалуд трагали у Паризу. Стигао је у мајушној белој торбици од пиринчаног платна. Уз прстен је ишла и цедуља с назнакама шта која боја значи. Све оно што смо већ знали и опробали. Лиза је била узбуђена, ставила ми је сама прстен на рук у, али исход је био потпуно разочарање. На моме прсту и овај прстен је остао црн. Није мењао боју и није показивао ништа. Тако је и стајало у упутству добијеном уз камени прстен за случај да он поцрни: Црна боја – ништа... 3 . М А НТ Р А Сећам се добро тог септембра на поњави у шумарк у. Јесен је и шуме имају менструацију. Као облаци кроз непрозирну ноћ над водом, невидљиве мисли лете дубоко у мени. Седим на сво јој сенци као Робинзон на пустом острву. Налазим се на ћебету усред једне ливаде крај села Бабе под планином Космај. На падини изнад мене стоји стари немачки бункер из 1943. године. Зарастао у шикару и бориће. Крај мене седе моја жена Лиза Свифт и мој школски друг Теодор Илић Чешљар. Смешно је, али се зове исто као неки сликар из XVIII века. Теодор гледа у Лизу погледом који је она добро позна вала код мушкараца и једном ми га тачно описала. Био је то поглед између гинеколошког прегледа и процењивања расне кобиле. Кад сам Теодора упознао у школи, отац му је имао ковачницу у селу Бабе. Његов син Теодор био је јак као наковањ и делио је зараду по сељачки на „женске новце” (од живине, млека, сира, јаја и поврћа) и „мушке новце” (од коња, жита, лозе, свиња и рибе). Теодор није живео ни од једне ни од друге зараде. Чуло се да је после једне несрећне љубави отишао некој тетки у Италију, потом се јавио из Париза и најзад се вратио кући, у село Бабе где се једно време бавио ковачким послом, који је наследио од оца и деде. Са да смо се срели после целе деценије и седели заједно. Тек што сам га био упознао са својом женом. Пошто смо после дужег времена први пут били у прилици да поразговарамо нисмо се баш либили од њенога присуства. Разговор је текао тако да она није могла се би да дође од чуда. Уз то једва је разумела нашу жучну расправу на језик у који је тек учила. Питао сам га најпре од чега живи, јер је ковачницу одавно за творио. Рекао ми је да живи од трговине. – Чиме трг ујеш? – Продајем стихове. – Пишеш песме? – Ни говора! – Значи, штампаш књиге песама? – Ни то. Продајем усмене стихове. – Како то мислиш, усмене стихове? Гуслаш? – Шта то значи гуслаш? – запањи се Лиза. – Тешко је објаснити – објасних јој ја, а Теодор, пак, објасни нама: – Једна далека рођака из Италије ми је оставила у наслеђе не колико стихова, које је она наследила ко зна од кога. – Зар се од неколико стихова може живети? – Може, јер сваки од њих вреди злата. У Италији је у породи цама отац остављао на самрти сваком сину по део таквог стиха у наслеђе (као да је Библија), или кћери такав стих као мираз. – Какви су то стихови који вреде злата? – укључи се у распра ви Лиза – Шекспиров бели стих који он није штампао? – Ни то. Ови стихови су много, много старији. Преносе се као народна песма од уста до уста. – На ком језик у су ти стихови? – упитах ја. – То не знам, и мог у ти рећи да их уопште не разумем. Језик је увек старији од стихова. – Чекајте, чекајте мало – прекида разговор Лиза – ја ништа не разумем шта ви причате. Причајте спорије. Иако смо прешли на енглески, нисам ни ја разумео, те упитах: – Чему стихови које не разумеш? – Ја сад ни на енглеском не схватам шта причате – утаче се по ново у разговор Лиза – зар то значи да те твоје стихове, Теодоре, ни неки купац, рецимо, ја, не би разум ео? – Зашто бих купио стих који не разумем? – упитах Теодора. – Не мораш да га разумеш. Важно је да ће га разум ети твоја жена. На пример, овде присутна Лиза. Стихови о којима говорим имају веома практичну употребну вредност. Уосталом, они више вреде ноћу, него дању. Мог у и теби, ако платиш, да уступим неки од њих. – Шта ће ми? – То треба сваком мушкарцу. А може добро да дође и жени. – Па чему то служи? – хтела је да зна Лиза. – Док изговараш тај стих покрети језиком су такви да при оралном задовољавању жене изазивају њен климакс. – Чекај, чекај – узвикну опет Лиза – шта он то прича? – А може ли и жена мушкарца да задовољи на тај начин? – уживех се ја у ствар. – Може, већ сам ти рекао, али ја то нисам пробао. – Па купују ли и жене од тебе тај стих? – упита Лиза. – Купују, али ређе. – Колико њима наплаћујеш? – упитах. – Нешто јефтиније, што би и с тобом био случај. – Иако нисам женско? – Ниси женско, али си ми школски друг. И имаш жену. На те речи Лиза ме загрли и шапну ми на ухо: – Купи и мени, молим те, купи и мени! – Па колико би ме то стало са попустом? – Коштао би те две хиљаде евради. – Две хиљаде евра за један стих? – Да. И није скупо с обзиром шта доноси. Уосталом, то је цена за тебе, као што сам рекао. За друге је скупљи. Хоћеш, или нећеш? – Нећу. Хвала лепо. Могао би као школски друг да ми то чудо од стиха уступиш бесплатно. Шапни ми га! – Ни говора, о томе немој ни да снујеш. – Признај да зезаш. – Наравно да зезам. Ствар је много делотворнија. Ако ти же на шапне ту мантру у пољупцу, значи да с тобом хоће да има дете и сиг урно ће зачети. Та мантра се зове Кибелин осмех или како ти драго. – Купи ми! Купи ми Кибелин осмех! – пресече нам разговор Лиза Свифт, али ја сам на све узвраћао ћутањем. Тада Теодор окрете разговор: – А чиме се ти сада бавиш? И даље пишеш романе? – упита ме он. – Наравно да их пишем и ти то добро знаш. – Морам да ти кажем нешто. Твоје су књиге раније биле лепше. – Ништа не мари – узвратих ја – нешто слично су рекли и Бајрону. – Шта су рекли Бајрону? – хтела је да зна Лиза. – Венецијанци већ столећима за свој град говоре да је рани је био лепши. Па су почетком XIX века то рекли и Бајрону. Он је одговорио: ништа не мари, сада је Венеција лепа на нови начин. – Ја у твојим књигама ништа не разум ем. – Зашто би морао да разумеш? Моје књиге су као шведски сто. Узмеш из књиге шта хоћеш и колико хоћеш с којега год краја стола да почнеш. Понудио сам ти слободу избора, а ти си се збу нио од обиља и од слободе као Буриданов магарац што је скапао између два пласта сена не мог ући да се одлучи који ће најпре по јести. – Не мислим ја само о теби. Говорим о твојој професији пи сца. Данас си ти непотребан. Диносаурус. Највише што можеш у књижевности у овом тренутк у да постигнеш то је да ти роман личи на препричавање неке од серија „reality show”. Оно што су у XVIII и XIX век у били љубавни романи, данас су ТВ порно канали од којих се сазнаје шта се налази испод кад мушкарац на себи од одеће има само жену. Зашто да се мучиш са књигом, кад можеш све да видиш уживо? Уз то, данас су у моди недаровити. Док пи шу, писци не користе више свој таленат за писање, па се не може установити имају ли га или не. То је несумњива добит за писце, а штета по читаоца и читалац вас зато напушта. И тебе и сву твоју списатељску братију... – Ја ипак волим да књиг у понесем у кревет, или на одмор, во лим да у роману добијем полупансион од 15 дана по умереној це ни – утаче се Лиза Свифт у овај диспут о књижевности у XXI век у. Тада ја устадох да кренемо, јер су ме ноге болеле од седења на ћебет у под дрветом. На растанк у обратих се Теодору још једном: – Што се тиче твојих мантри, мог у ти рећи да ја знам да оне не вреде ако се не комбинују још са нечим. – Са чиме? – упита Лиза док је Теодор загонетно ћутао. – У Турској каж у да уз такве мантре иде мудра вода да би се употпунио учинак. – Она мудра вода коју сам ти донела на поклон? – зачуди се Лиза. – Управо она. Али, то није све. Прича о мудрој води и твом чаробном стиху, драги мој Теодоре, почиње пре много векова... На те речи Теодор и сам нагло устаде, поздрави се веома уч тиво и напусти нас носећи своју тајну и своје ћебе... Када остадосмо насамо, Лиза ме одведе у оближњу крчму, узе за обе руке, посади у тамошњу баштицу и док смо чекали кафу, избаци као из пушке: – Причај. Брзо причај све што знаш, а што ми ниси рекао. – Шта ти то нисам рекао? – Ништа ми ниси рекао, а знаш све. Ти знаш и после колико корачаји човек остаје сам... Зашто прстен не реаг ује на тебе? Само на тебе? – Не знам. Али имам две претпоставке. – Put the case! – одсече Лиза – претпостављај! – Једном у Африци водили су нас у берберско село и ту нам је гатала врачара с живом змијом око врата. Када је дошла до мене, погледала ми је у длан и у ухо и побегла. – Шта то значи? – Ваљда су се моја и њена енергија потирале. Не знам. – Хоћеш да кажеш да се твоја и енергија прстена такође по тиру? – Можда. – Зар мислиш да се прстен боји тебе као она врачара у Афри ци? Смешно. – Није ствар у прстену него у мени. Ја ометам енергију да се из мене излије у прстен. – Зашто то радиш? – Не радим то ја намерно и свесно. То је стање ствари. Омета ме чињеница да о прстену знам сувише. Радећи у венецијанском архиву Marciana и у московској рукописној збирци Румјанцова налетео сам на податке који казују да је у прошлости било врача ња са каменим прстеном. – И то ми тек сада кажеш? Хоћеш ли да ми покажеш шта си написао о прстену? – Не. – Зашто? – Зато што ништа нисам написао и немам намеру да напишем. – Како то? Зар то не спада у област твојих стручних истражи вања? – И да и не. То спада у нешто што древни писци називају цар ском тајном, а ти исти каж у „царску је тајну добро чувати”. – Али својој жени ћеш открити ту тајну, зар не? – Хоћу, али не зато што си ми жена. Лиза се увреди, погледа ме запањено и упита: – Него? – Зато што си и сама с прстеном и оном водом са Богороди чиног извора на траг у да откријеш ту тајну, па ћемо је убудуће за једно откривати колико нам то буде у моћи и допуштено. Та тајна се зове друго тело. – Казуј! – За почетак бих могао да ти кажем нешто на шта сте ви, у Енглеској, посебно осетљиви. Реч је о тајни чији је „свети Грал” један део. Наравно да знаш причу о светоме Гралу. Довољно је да се баци само један поглед на „Цариградски покров” који се сада налази у Италији и зове „Торински покров”, па да се уочи да та плаштаница као да носи отисак предње и задње стране Хрис то вог тела. Сиг урно знаш да су се неки очевици из давних времена ужаснули када им је показан овај покров као „свети Грал” виде ћи да отисак приказује особу са четири руке, две главе и четири ноге. Без обзира на аутентичност покрова, прича о Гралу може се схватити и на други начин, као симбол удвос трученос ти Хри стовог тела. Дакле, као прича о томе да је Хрис тос имао и друго тело. То, уосталом, лепо пише у Библији. Само треба пажљиво читати. – А шта си ти нашао по архивима? – Да су неке особе у прошлости трагале за тиме имамо ли и ми два тела, као што је имао Исус. Једна жена је то пок ушала у Ве нецији око године 1770. и један монах у Сентандреји, у Угарској, око године 1749. Можда се може сматрати да је у тим градовима у то време било још пок ушаја ове врсте. На пример, забележено је да је неки чембалист, који је у Венецији компоновао музик у за сатове и вергле, узалудно пок ушао да врача на овај начин, са пр стеном, светом водицом и изговарањем мантри. Пок ушавао је да установи има ли човек друго тело или не. Све те особе су то чини ле крајње наивно, али мислим да њихови пок ушаји вреде бар као храбри кораци на неком трновитом пут у. – Па јесу ли дошли до неких закључака у том врачању? – Прстен је слао збуњујуће поруке. Присутни су стекли ути сак да их прстен лаже. – Па је ли лагао? – Испричаћу ти, па сама закључи. 33124 Drugo telo Drugo telo, Milorad Pavić


source: fineweb

text: Сидур |Овај чланак не цитира никакве референце или изворе. Молимо помозите да овај чланак буде поправљен додавањем навода из поузданих извора. Садржај непоткрепљен изворима може бити доведен у питање, а потом и уклоњен.| Сидур (хеб. סידור), на јеврејском значи поредак и представља јеврејски молитвеник. Овакви молитвеници садрже свакодневне службе, службе за празнике и Шабат, као и благослове. Поред наведеног садржи и делове Библије, Песму над песмама, Псалме, мудре изреке. Постоје ашкенаске, сефардске и јеменске верзије и у њима је уочљива различитост локалних обичаја.


Посебно занимање посетиоци су показали за изложена савремена средства телекомуникације, модерно наоружање и опрему и приказе рада и обуке у кабинетима.


ЈЕДИНИЦЕ ПВО У АКЦИЈИ: Одржана ноћна вежба 250. ракетне бригаде Војске Србије – Говори Србија Припадници Првог ракетног дивизиона 250. ракетне бригаде за ПВД синоћ су у касарни „Мајор Драгутин Гавриловић“ у Зуцама реализовали показну вежбу „Ракета 2017“. Кроз неколико радних тачака припадници ракетно-техничке батерије Првог ракетног дивизиона су презентовали борбени рад у ноћним условима уз коришћење расвете за технички положај у пољским условима рада. Презентоване радне тачке обухватиле су комплетан процес припрема ракета за ватрену употребу у складу са технолошким процесом. Иако су процеси који су презентовани временски нормирани, тежиште је било на правилности у раду. Заменик командира ракетно-техничке батерије капетан Миљан Марковић истиче да је висок степен обучености припадника јединице кључан за успешну реализацију задатака у оваквим условима. Пуковник Милан Поповић, заступник команданта 250. ракетне бригаде за ПВД, је обраћајући се припадницима ракетно-техничке батерије похвалио њихов рад и залагање истичући да је доста труда и времена уложено у овај процес како би се испоштовали сви сегменти неопходни за остваривање предвиђеног циља. У завршној анализи вежбе пуковник Поповић је оценио да је вежба правилно реализована и да је циљ у потпуности остварен. Нагласио је да вежбе оваквог типа треба што чешће организовати како због обуке пре свега младих старешина тако и обуке јединица у целини.


source: wikipedia

text: 16. април (16.04) је 106. дан у години по грегоријанском календару (107. у преступној години). До краја године има још 259 дана. Догађаји 73 — Римљани заузимају тврђаву Масаду чиме је окончан јеврејски устанак (Јудејски рат). 1346 — Српски краљ Душан Стефан Немањић у Скопљу крунисан за цара. Проглашена српска патријаршија с првим српским патријархом Јоаникијем. 1520 — У Шпанији почиње побуне у Кастиљи и Валенци против Карла V, цара Светог римског царства. 1521 — Мартин Лутер, протестантски реформатор, дошао је у град Вормс да би био саслушан пред сабором у Вормсу. 1582 — Шпански конквистадор Хернандо де Лерма основао је насеобину Салта у Аргентини са циљем да буде испостава између Буенос Ајреса и Лиме (Перу). 1746 — Британска војска у бици код Калодена је поразила јакобитске побуњенике, чиме су отклоњене тежње династије Стјуарт на британски престо. 1780 — Основан је универзитет Минстер у Минстеру, Немачка. 1818 — Сенат Сједињених Америчких Држава је ратификовао споразум Рус-Багот и тиме је одређена граница са Канадом. 1854 — Јосиф Панчић добија српско држављанство након дуго очекиваног отпуста из аустроугарског. Тако стиче услов да постане стални професор у Лицеју у Београду. 1856 — Усвојена Париска декларација о поморском праву за време рата. 1910 — По први пут отворена је, најстарија, затворена арена за хокеј на леду која се и данас користи, отворена је у Бостону и носи име Метјуз Арена. 1912 — Харијет Квимби постаје прва жена која је прелетела авионом преко Ламанша. 1917 — Владимир Лењин се вратио у Петроград после изгнанства у Швајцарској. 1922 — Немачка и Русија су потписали Рапалски споразум којим је Немачка признала совјетску Русију и којим су обновљени дипломатски и трговински односи. 1944 — Савезничка авијација је бомбардовала Београд у Другом светском рату. 1945 — Црвена армија је започела коначни напад на немачке снаге око Берлина, са скоро милион војника који су се борили у бици за Зеловске висове. 1945 — Америчке трупе у Другом светском рату ушле у немачки град Нирнберг. 1945 — Совјетска подморница је потопила немачки избеглички брод Гоја са 7000-8000 путника, што је преживело 183 особе. 1947 — У граду Тексас у истоименој држави САД погинуло више од 580 људи у експлозији брода са 2100 метричких тона амонијум-нитрата. То је једна од највећих не-нуклеарних експлозија. 1948 — У Паризу основана Организација за економску сарадњу и развој. 1964 — Девет људи у Британији осуђено на казне затвора од 25 до 30 година због учешћа у великој пљачки воза 1963. Један од главних актера „пљачке века“ Роналд Бигз успео да побегне из затвора и стигне у Бразил, где је живео до маја 2001, када се предао „Скотланд јарду“. 1970 — Под снежном лавином која је затрпала дечји санаторијум у месту Саланш у француским Алпима погинуле 72 особе. 1992 — Кошаркаши Партизана савладали су Хувентуд у финалу Купа европских шампиона са 71:70. 1996 — Бившег премијера Италије Бетина Краксија италијански суд, на основу оптужнице која га је теретила за корупцију, осудио у одсуству на осам година и три месеца затвора. Кракси побегао у Тунис. 2001 — Бивши председник Филипина Џозеф Естрада предао се антикорупцијском суду пошто је тај суд издао налог за његово хапшење због корупције и лажног сведочења. Естрада се повукао са места председника 20. јануара под притиском уличних демонстрација и војске. 2002 — Влада Холандије и начелник Генералштаба војске те земље поднели оставке због званичног холандског извештаја о Сребреници, у којем је оцењено да холандске мировне трупе и Уједињене нације сносе део одговорности за пад те енклаве, у јулу 1995, у руке Војске Републике Српске и масакр око 7.500 Муслимана. 2003 — У Бечу ухапшен Драган Николић и изручен властима у Србији. Николић у одсуству осуђен на 15 година затвора као саизвршилац у убиству Жељка Ражнатовића. 2012 — Почело је суђење Андерсу Берингу Брејвику у Ослу, Норвешка. Он је осуђен на 21 годину затвора за убиство 69 особа на острву Утоја. 2012 — Добитници Пулицерове награде су објављени и то је први пут да од 1977 године ниједна књига није освојила награду за Фикцију. 2013 — Земљотрес јачине 7,8 је погодио покрајину Систан и Белуџистан у Ирану, најјачи земљотрес у последњих 40 година у Ирану који је убио најмање 35 особа. 2021 — Раул Кастро се повукао са места првог секретара Комунистичке партије Кубе. Рођења 1844 — Анатол Франс, француски књижевник, добитник Нобелове награде за књижевност (1921). (прем. 1924) 1867 — Вилбур Рајт, амерички пилот и конструктор авиона. (прем. 1912) 1889 — Чарли Чаплин, енглески глумац, комичар, сценариста, редитељ, продуцент и композитор. (прем. 1977) 1893 — Федерико Момпу, шпански композитор и пијаниста. (прем. 1987) 1896 — Тристан Цара, румунски песник и есејиста. (прем. 1963) 1918 — Спајк Милиган, енглеско-ирски комичар, писац, песник, драматург и глумац. (прем. 2002) 1919 — Нила Пици, италијанска певачица. (прем. 2011) 1927 — Папа Бенедикт XVI. (прем. 2022) 1936 — Шабан Бајрамовић, српски певач, познат као Краљ ромске музике. (прем. 2008) 1939 — Борис Дворник, хрватски глумац, редитељ и сценариста. (прем. 2008) 1941 — Неда Спасојевић, српска глумица. (прем. 1981) 1942 — Френк Вилијамс, енглески бизнисмен, оснивач и власник Формула 1 тима Вилијамс. (прем. 2021) 1947 — Карим Абдул Џабар, амерички кошаркаш. 1947 — Ли Керслејк, енглески музичар, најпознатији као бубњар и пратећи певач групе -{Uriah Heep}-. (прем. 2020) 1950 — Драган Мићаловић, српски глумац. (прем. 2017) 1953 — Џеј О. Сандерс, амерички глумац и драматург. 1954 — Елен Баркин, америчка глумица и продуценткиња. 1960 — Рафаел Бенитез, шпански фудбалер и фудбалски тренер. 1960 — Педро Делгадо, шпански бициклиста. 1960 — Пјер Литбарски, немачки фудбалер и фудбалски тренер. 1961 — Дорис Драговић, хрватска певачица. 1964 — Есбјерн Свенсон, шведски џез пијаниста. (прем. 2008) 1965 — Џон Крајер, амерички глумац, комичар и редитељ. 1965 — Мартин Лоренс, амерички глумац, комичар, музичар, сценариста и продуцент. 1966 — Јасна Ђуричић, српска глумица. 1968 — Грег Бејкер, амерички глумац и музичар. 1971 — Наташа Зверева, белоруска тенисерка. 1971 — Селена, америчко-мексичка музичарка, глумица, модел и модна дизајнерка. (прем. 1995) 1972 — Кончита Мартинез, шпанска тенисерка. 1972 — Паоло Негро, италијански фудбалер и фудбалски тренер. 1973 — Ејкон, америчко-сенегалски музичар, музички продуцент и глумац. 1977 — Фредрик Јунгберг, шведски фудбалер и фудбалски тренер. 1978 — Игор Тудор, хрватски фудбалер и фудбалски тренер. 1982 — Борис Дијао, француски кошаркаш. 1982 — Џина Карано, америчка глумица, фитнес модел и такмичарка у мешовитим борилачким вештинама. 1983 — Џена Брукс, америчка порнографска глумица. 1983 — Џејси Керол, америчко-азербејџански кошаркаш. 1984 — Клер Фој, енглеска глумица. 1985 — Луол Денг, британско-јужносудански кошаркаш. 1985 — Владимир Мицов, српски кошаркаш. 1985 — Бенхамин Рохас, аргентински глумац и музичар. 1987 — Ченк Акјол, турски кошаркаш. 1987 — Арон Ленон, енглески фудбалер. 1990 — Вангелис Манцарис, грчки кошаркаш. 1991 — Кејти Мајли, америчка пливачица. 1991 — Никола Пешаковић, српски кошаркаш. 1994 — Дамир Фејзић, српски теквондиста. 1995 — Ивана Николић, српска певачица и плесачица, најпознатија као чланица групе -{Hurricane}-. 1996 — Анја Тејлор Џој, америчко-аргентинско-британска глумица и модел. 2002 — Сејди Синк, америчка глумица и модел. Смрти 69 — Отон, римски цар (32) 924 — Беренгар Фурлански, краљ Италије и цар Светог римског царства 1485 — Вук Гргуревић, (Змај Огњени Вук) титуларни српски деспот и угарски војсковођа. 1828 — Франциско де Гоја, шпански сликар 1850 — Мери Тисо, француска вајарка (рођ. 1761) 1859 — Алексис Клерел Токвил, француски политичар и историчар. 1879 — Берандет Субиру, чија је визија Девице Марије претходила стварању светилишта у Лурду у Француској. 1899 — Манојло Грбић, српски историчар и писац (рођ. 1844) 1947 — Рудолф Хес, официр СС, командант концентрационог логора Аушвиц. (рођ. 1900) 1958 — Розалинд Френклин, енглески научник. (рођ. 1920) 1972 — Јасунари Кавабата, јапански писац и први Јапанац који је добио Нобелову награду за књижевност.(рођ. 1899) 1975 — Сарвепали Радакришнан, индијски филозоф и државник 1988 — Халил ал Вазир, војни командант Палестинске ослободилачке организације 1991 — Дејвид Лин, енглески филмски редитељ. (рођ. 1908) 2021 — Хелен Макрори, енглеска глумица. (рођ. 1968) Празници и дани сећања Српска православна црква слави: Светог Никиту Исповедника Светог Павла Невољника Светог мученика Улпијана Референце Спољашње везе Догодило се :: 16. април


text: 7. март (07.03) је 66. дан у години по грегоријанском календару (67. у преступној години). До краја године има још 299 дана. Догађаји 321 — Цар Константин Велики је прогласио да ће недеља, дан посвећен богу Сунца Солу Инвиктусу, бити дан одмора за Римљане. 1573 — Потписивањем мира у Цариграду завршен Кипарски рат Османског царства и Млетачке републике, у којем су Турци преузели Кипар од Млетака. 1793 — Француска револуционарна скупштина објавила рат Шпанији. 1814 — Француска војска под командом Наполеона Бонапарте је поразила удружену пруско-руску војску у бици код Краона. 1876 — Први разговор телефоном обавили су изумитељ телефона Александер Грејам Бел и његов сарадник Томас Вотсон. 1914 — Принц Вилхелм од Вида је стигао у Албанију и започео своју владавину. 1936 — Уласком војске у демилитаризовану Рајнску област Немачка је демонстративно прекршила споразуме из Локарна и Версајски мир закључене после Првог светског рата. 1945 — Трупе САД су током битке за Ремаген у Другом светском рату заузеле стратешки важан Лудендорфов мост преко Рајне, што им је омогућило да успоставе и прошире мостобран на тлу Немачке. Потиснувши јапанске снаге у Другом светском рату, британска 14. армија ушла у Мандалеј, други по величини град у Бурми. 1945 — После оставке краљевске владе Јосип Броз Тито формирао нову југословенску владу у коју су ушли и шеф Демократске странке Милан Грол, као први потпредседник, и Иван Шубашић, као министар иностраних послова. 1951 — Један верски фанатик убио премијера Ирана Алија Размару у џамији у Техерану. 1965 — Државна и локална полиција у Селми су претукле групу од око 600 активиста за грађанска права током марша на Монтгомери. 1983 — У експлозији гаса у руднику угља близу турског града Ерели погинуло 96 рудара. 1989 — Иран прекинуо дипломатске односе с Уједињеним Краљевством због објављивања књиге британског писца индијског порекла Салмана Руждија „Сатански стихови“, у којој је ислам, према оцени иранских верских вођа, извргнут порузи. 1998 — Италијански војни суд прогласио кривим бившег немачког СС- капетана Ериха Прибкеа за масакр у Адреатинским пећинама у близини Рима у Другом светском рату и осудио га на доживотну робију. 2002 — Аријел Шарон постао премијер Израела. На референдуму у Ирској гласачи се изјаснили против измене строгих закона о забрани абортуса. 2003 — За председника Државне Заједнице Србија и Црна Гора изабран потпредседник Демократске партије социјалиста Црне Горе Светозар Маровић. 2022 — Русија и Кина оптужиле су Сједињене Америчке Државе да само у Украјини поседују 26 лабораторија за развој нуклеарног, хемијског и биолошког оружја, а да широм света поседују преко 200 сличних лабораторија за развој биолошког оружја од чега највише у државама у непосредној близини граница прве две државе. Рођења 1765 — Жозеф Нисефор Нијепс, француски хемичар аматер и пионир фотографије. (прем. 1833) 1850 — Томаш Масарик, чехословачки политичар, филозоф, социолог и новинар, 1. председник Чехословачке. (прем. 1937) 1875 — Морис Равел, француски композитор, пијаниста и диригент. (прем. 1937) 1908 — Ана Мањани, италијанска глумица. (прем. 1973) 1922 — Олга Ладиженска, руска математичарка. (прем. 2004) 1930 — Стенли Милер, амерички хемичар. (прем. 2007) 1939 — Душан Маравић, српски фудбалер. 1940 — Руди Дучке, немачки социолог. (прем. 1979) 1951 — Ненад Стекић, српски атлетичар (скок удаљ). (прем. 2021) 1951 — Бранимир Бабарогић, српски фудбалски голман и фудбалски судија. (прем. 2018) 1954 — Јасмина Тешановић, српска феминисткиња, књижевница и политичка активисткиња. 1956 — Брајан Кранстон, амерички глумац, редитељ, продуцент и сценаристкиња. 1960 — Иван Лендл, чешко-амерички тенисер. 1968 — Горан Марић, српски музичар, најпознатији као певач групе Бјесови. 1970 — Рејчел Вајс, енглеска глумица. 1971 — Питер Сарсгард, амерички глумац. 1973 — Ендру Хејг, енглески редитељ, сценариста и продуцент. 1977 — Жером Фернандез, француски рукометаш. 1980 — Лора Припон, америчка глумица. 1984 — Матје Фламини, француски фудбалер. 1990 — Терико Вајт, амерички кошаркаш. 1994 — Џордан Пикфорд, енглески фудбалски голман. 1997 — Петар Гигић, српски фудбалер. Смрти 322. п. н. е. — Аристотел, старогрчки филозоф (рођ. 384. п. н. е.) 161 — Антонин Пије, римски цар од 138. године (рођ. 86) 1274 — Тома Аквински, италијански филозоф. (рођ. 1225) 1809 — Жан Пјер Франсоа Бланшар, француски конструктор балона. (рођ. 1753) 1932 — Аристид Бријан, француски државник. (рођ. 1862) 1959 — Артур Сесил Пигу, енглески економиста. (рођ. 1877) 1967 — Золтан Кодаљ, мађарски композитор. (рођ. 1882) 1975 — Вељко Влаховић, револуционар, теоретичар и публициста, народни херој. (рођ. 1914) 1994 — Станко Шајтинац, новинар. (рођ. 1940) 1997 — Едвард Милс Персел, амерички физичар, добитник Нобелове награде за физику. (рођ. 1940) 1999 — Стенли Кјубрик, амерички филмски режисер. (рођ. 1928) 2012 — Миодраг Миле Богдановић, грађевински инжењер, фудбалер и певач, председник Савеза естрадно- музичких уметника Србије и Академије естрадне уметности Србије. (рођ. 1923) 2017 — Ханс Георг Демелт, немачки и амерички физичар, добитник Нобелове награде за физику. (рођ. 1922) Празници и дани сећања Српска православна црква слави: Светог мученика Маврикија и седамдесет војника Многе мученике у Евгенији - близу Цариграда Преподобног Таласија и Лимнија Светог Папија Јерапољског Референце 307


Третман хемороида са ловором и пелина: најбољи рецепти, контраиндикације и последице | Мушка Јазбина За лечење различитих фаза хемороида активно користе различита лековита биља. Међу лидерима - лијев лист и пелин. Биљке су у стању да се носе са многим симптомима, од бола до локалног едема. Од сировина, припремљени су одјеци и инфузије, погодни за ингестију, облоге и лосионе. Залив лист од хемороида Лист за заливање се користи не само за кување. Користи се за припрему одјека и тинктура, неопходних у лечењу различитих кожних обољења: екцем, дерматитис, прекомерно сувоће. Оне се такође користе у болестима гастроинтестиналног тракта, као и за лечење хемороида. Са правом дозом, препарати засновани на бајрону могу да: спречити крварење и упалу; смањити величину испупчених хемороида. Користан ефекат листа залива је због његовог састава. Биљка је богата: Биљка не губи својства у сувом облику, рок трајања сировина је довољно велик. Лист за заливање се користи за припрему инфузије и декокције погодних за оралну примену, ситз батхс, лосионима и облогама. Лекови имају адстрингент, зарастање рана, хемостатску, антибактеријску акцију и добро су комбиновани са другим лековима. Погодан за лечење било које фазе и облика хемороида. Како лијечити хемороиде лијевом листом? За интерну употребу припремљена је инфузија заразе: 25 листова просјечне величине се сипа са 3 литре воде која се окреће и инфузира испод поклопца у трајању од 7-8 минута; након тога, бледо жута течност са карактеристичним мирисом се узима усмено непосредно пре јела. Дневни део - 1 шоља, која је подељена на 3-4 порције. Лечење траје 10-14 дана. Инфузија повећава имунитет, смањује унутрашњи оток, побољшава апетит и свеукупно благостање пацијента. За лечење аналних пукотина и запаљених хемороида користе се топли или хладни седници: 100 г сувог листа сипати 5 литара воде која је кључала и инсистира на 7-10 минута; Спремна инфузија се сипа у базен и користи се за купатила. Поступак траје 10-15 минута, учините га боље пре спавања. Ток третмана је 7-10 дана. У случају унутрашњих хемороида приказани су терапијски микроклистери. Смањују унутрашњи едем, лече упале хемороиде, убрзавају регенерацију ћелија: 10 г ловорних листова се сипа чашом вреле воде и остави се испод поклопца 7 минута. Инфузија се филтрира, јер ће за душање бити потребно 50 мл течности. Прије поступка потребно је испразнити црева и темељито испирати подручје ануса топлом водом и сапуном. Након увођења клистера, морате лежи најмање 15 минута. Поступак се најбоље уради пред спавање, пуни курс - 10-14 дана. Због високог садржаја активних састојака, првенствено алкалоида, препарати лијевог листа нису погодни за све. Не препоручују их пацијенти: људи који пате од срчане инсуфицијенције и високог крвног притиска. Препарати листова Лаурел нису приказани: хронична инфестација црева; Прекомерна дозирања и инфузије када се узимају усмено могу изазвати: Лекови имају изражен диуретички ефекат, уз прекомјеран унос су могући: Чести спољашњи третман хемијског листа лијевог листа не даје нежељене ефекте. Каква је корист од пелена? Пшенично брашно - вриједне медицинске сировине, широко се користе у фармакологији. Традиционална медицина предлаже да се користи пелин за припрему инфузије и одјека, који се користе и унутра и споља. Биљка је богата вредним елементима у траговима. Састав пелина обухвата: аскорбичне, маличне и јантарне киселине; Пењанг је изговара аналгетичке, антиинфламаторне, хемостатичке, бактерицидне особине. Ови квалитети су веома корисни у лечењу различитих облика хемороида, од примарног до напредног. У народним рецептима користите цео зелени део биљке.Пињол се може сакупљати независно и осушити у хладовини, готове сировине се продају у апотекама. За оралну примену користите тинктуру пелена. Смањује бол, олакшава упалу, стимулише одбрану тијела. Плућни рецепт за хеморрхеиде: 1 тбсп. кашику здробљене суве сировине сипате 100 мл алкохола и инсистирајте у мраку 20 дана; Готова тинктура се филтрира и чува у фрижидеру. На дан узимајте 12 капи лекова, растворите у малој количини воде. Ток третмана се обрачунава за 14 дана. У случају унутрашњих хемороида, користе се медицински микролитери: 4 тбсп. кашике здробљене сировине сипају се литром воде која се кључа и загрева у воденом купатилу 5-7 минута; топла јуха охлади и филтрира. Потребан вам је 30-50 мл течности за душење, клистир се прави 1 пут дневно након пражњења црева и неопходних хигијенских процедура. Из бродице можете направити топлије лосионе, корисно дјелујући на испупченим хемороидима. Памучни брисач је натопљен у децу и нанијети на подручје ануса 15 минута. Поступак се понавља 3-4 пута, курс третмана је дизајниран за 1-2 недеље. Веома корисне су седентарне купке са претходно куваном инфузијом: 5 кашика сувих сировина залити 2 литре воде која се загреје и инсистира се испод поклопца најмање један дан; Настала инфузија се филтрира и улије у карлицу, додајући 4 литра топле воде. Поступак траје 15-20 минута, након што се кожа око ануса може замазати мекшом мастиком или кремом. Курс је намењен за 10 купатила, учинити их бољим пре спавања. Купке умирују бол, ублажавају спољашње упале, спријечавају супрепацију хеморрхида. Пењање је снажан лек, има бројне контраиндикације. Не препоручујемо употребу тинктура и декора: људи са патологијом дигестивног система и поремећајима нервног система; они неће одговарати адолесцентима млађим од 12 година; мушкарци који пате од тешког дијабетеса, бубрега или јетре. Немогуће је да такви пацијенти не само узимају капи и тинктуре унутра, већ и да користе спољашња средства, на примјер, микрокредере. Када се користе, неке од активних супстанци улазе у крвоток и утичу на тело. У третману пелена хемороида, важно је посматрати тачну дозу.Прекорачење препоручене дозе је препуно вртоглавица, несвестица, конвулзија и халуцинација. Ако посматрате симптоме анксиозности, одмах морате прекинути третман. Да се потпуно отарасе хемороида, биљне купке, лосиони и инфузије нису довољни. Потребно је побољшати проток крви и ојачати венске зидове. У ову сврху су намењене: венотоника у таблетама или капсулама; Антибиотици се користе за ублажавање тешке запаљења, анестетика у таблетама, капи или масти ће помоћи у ублажавању болних напада. Да би третман био ефикасан, важно је нормализовати исхрану.одбијају додатни масти, црвено месо и зачине, повећавајући количину поврћа, воћа, млечних производа у дневној исхрани. Потребно је напустити никотин и дуван, повећати локомоторну активност и избјећи стрес.. Пелаг и ловоров лист - биљке богате вредним елементима у траговима, киселинама, алкалоидима и другим активним састојцима. У случају превелике дозе, могу бити опасни, али ако се користе разумно, одлично се баве непријатним симптомима хемороида - болом, отицањем, запаљењем, крварењем. Гледајте видео: Шпанска мушица ← Фолк лекови који чувају здравље мушкараца - спречавање простатитиса Како одабрати који тестостерон треба узети човеку - општи или слободни: карактеристике анализе и њени резултати → Како качити костиме на бради и како их бринути? Како преживети раздвајање са девојком: практични савет Све фризуре за равну мушку косу


text: Арктик обухвата северну поларну област (Северни ледени океан, острва Нову Земљу, Шпицбершка острва, Медвеђе острво, Земљу Франца Јозефа, Новосибирска острва, Франклинов архипелаг са Бафиновом земљом и Гренландом) унутар изотерме од 10°. Овде спадају и најсевернији делови европског, азијског и америчког копна, што износи око 26 мил. -{km}-2, заједно копно и море. Северни пол је открио 6. априла 1909. Американац Роберт Пири. И пре њега је било доста открића поморских путева преко Арктика. Око 2/3 арктичких области захвата Северни ледени океан, који је највећим делом прекривен релативно танким леденим слојем. Температура воде на површини износи око -1 °C, зимске ваздушне температуре се спуштају до - 40 °C, а у летњним месецима се крећу од 0 до 1 степен. Испод површине леда температура морске воде расте до 4 на дну океана. У кратком летњем периоду санте не рубу океана се отапају, ломе и пливају као специфично лакше по површини океана. Одломљене ледене брегове носе морске струје. Некада су те ледене санте представљале велику опасност за пловидбу, јер су ношене хладним поларним струјама допирале до северног дела Атлантика. Тако је у северном Атлантику настрадао некада највећи путнички брод Титаник 1912. године, који је превозио путнике из Европе у Америку. Пловидбу северним поморским путем олакшава утицај топле Голфске струје, која температуру океана знатно ублажава до луке Мурманск. Арктичка клима је веома хладна. Најхладније је у Верхојанску око -68 °C и Ојмјакону до -78 °C, јер су то области Сибира. Још у периоду од 9. до. 12. века почела су истраживања у области Арктика. Норвешки Викинзи открили су Исланд, Гренланд, Лабрадор и Бело море. После Другог светског рата настављена су истраживања, углавном ради подизања арктичких ваздухопловних база. Две америчке подморнице „Наутилус“ и „Скејт“ стигле су 1958. на Северни пол пловећи испод поларног леда. Истраживање Бројне експедиције су у 20. веку покушале да боље упознају ову област са циљем да дођу до Северног пола, али им то није успело. То је успео да оствари амерички поморски капетан Роберт Едвин Пири 1909. године. У свом дневнику Пири је тада записао:"Око мене нема више севера, истока и запада. У свим правцима се налази само југ. Један поларни дан и једна поларна ноћ овде је читава година." Клима Смањење леда на Арктику Количина леда Северног леденог океана је у великом паду. Чак се стопа годишњег смањења површине под ледом последњих година повећава тј. нестајање леда се убрзава. Стопа смањења у периоду између 1979-2000 износила је -6,4% по деценији, за период 1979-2004 је била -7,7% по деценији, и за 1979-2006 је -8,4% по деценији. Узимајући у обзир само последњу деценију, смањење леденог покривача у септембру, када лед има минималну површину, било је -18%. Смањење се поред укупне површине под ледом, односи и на дебљину леденог покривача, као и на губитак вишегодишњег (перенијалног) леда. Смањење леда је последица низа процеса као што су глобално повећање температуре, промене у облачности, промене атмосферских циркулационих шема, повећан транспорт старијег леда из арктичке области, адвекција топлотне енергије из Атлантика и Пацифика, повећано загревање океана сунчевим зрацима, смањење албеда што још изазива позитивну повратну спрегу која додатно смањује рефлексију зрачења. Види још Северни ледени океан Референце Спољашње везе Руски научно-истраживачки брод "Северни пол" за истраживање Северног пола, Северног леденог океана и Арктика (ПОРА - Званични јутјуб канал) Експедиција на Северни пол: Унутар руског атомског ледоломца (Русија и свет - Званични јутјуб канал) ВВФ Међународни арктички програм Међународна Поларна Фондација Арктичко веће Арктик атлас заштите средине Међународни истраживачки центар за Арктик Поларна открића Континенти


text: Њу Џерзи (), америчка је држава на источној обали САД. Према попису из 2010, у Њу Џерзију је живело 8.791.894 становника. По величини је 47. а по броју становника 11. међу државама САД, док је по густини насељености на првом месту у Сједињеним Америчким Државама. Име је добила по острву Џерзи у Ламаншу. Према северу се граничи са Њујорком, према истоку излази на Атлантски океан, према југозападу са Делавером и према западу са Пенсилванијом. Делови Њу Џерзија припадају ширем подручју Њујорка и Филаделфије. Демографија Највећи градови Напомене Види још Списак округа Њу Џерзија Референце Спољашње везе Државе САД


Каланче – род рожнатих сочних биљака, бројних великих врста. У дивљини расте у тропским и јужним дијеловима афричког континента, на југу и југоисточној Азији иу тропском појасу Јужне Америке. Ове биљке добро познају Европљани због њихових медицинских својстава, али су за декоративне намене кориштени релативно скоро. Рећи ћемо вам о најпопуларнијим декоративним облицима Каланчеа ио њиховом неговању. Каландива. Ова врста је популарна због бујног цвета. Инфлоресценције формирају густу капицу. Цвијеће су мале, са пуно латица. Трајање цветања – до шест месеци. Листови су велики, заокружени таласастим ивицама, богате зелене боје. Дегремона. Главна карактеристика овог типа је способност расти “дјеце” око ивица листја. Као и пијанат каланхое, има дугачак стабљик са оштрим листовима богате зелене боје. Млади лупи лук изнутра, чинећи жљеб у центру. Временом, лим се савија у супротном правцу и окреће под оштром ивицом. Цвет расте веома интензивно. Да ли знате? Представници врсте Каланцхое лациниата, који имају сјајно златно цвијеће, примили су у Индији име “гемасагар”, односно “златно море”. Научите како да развијете здрав и диван Каланцхое цвет и научите о лековитим особинама ове биљке. Каланцхое – светлосни цвет, али не толерише директно сунчево светло. Према томе, најбоље је поставити га у лето на западне или источне прозоре, а зими – на југу. Важно! Када заливате, покушајте да не добијете воду на лишћима и стабљику, иначе ће се развити гљивична обољења. Што Каланцхое сукуленти да укључи биљке попут Хоиа, Пацхиподиум, Рхипсалис, Еупхорбиа, Месембриантхемум, Слипваи Маммиллариа, Ецхевериа, Литхопс, хатиора, Хавортхиа, агаве, Нолин. Важно! Пре додавања ђубрива треба га разблажити у топлој води и сачекајте док се не охлади. Ово је неопходно ради бољег упија корења ђубрива. Сазнајте зашто Каланче не цвети. Још један разлог недостатка цветања је претерана влага и неправилно наводњавање. Покушајте да водите биљку мање. Суша му је мање страшна него висока влажност. И вода је неопходна само уз сталну воду собне температуре. Понекад разлог за одсуство цветања може бити дуг боравак у свјетлу. Смањите вештачки светлосни дан. Направите ноћ за Каланцхое 12-14 сати. Да ли знате? Људи често називају Каланцхое “дрво живота” или “собни доктор”. Као што можете видети, Каланцхое – непрецизни биљка. Али ако се не придржавате основних правила за заштиту од тога, неће вам се задовољити богатим цветањем. Водите рачуна о томе, а Каланче ће вам захвалити расипањем светлих боја. Данас је Каланче почео да активно цвети – жуто и црвено. Лепота. Пре 5 година сам добио 2 резања – црвено и жуто. Цео дан су лежали у колима и увече сам их ставио у воду, поглед су имали право да кажу Веома ми је жао, али су следећег јутра цхудненко. Ја сам засадио и након 9 месеци био је први ватромет од жутих социјализма. Са црвено је горе, одрастао је у сиромаштву, раст је био слаб, пресађено сам да стално, сит, лето је изложен на споља и на крају је дошао к себи и почео да расте, али сама црвена Каланцхое није висока. Ако је жута велика, онда је ово мало. Од краја новембра до краја децембра једва да водим. Почињем да водим и плодан је почетком јануара и сваке године следи цветање до почетка јула. Онда сам га јако исекао и расте на новом. С обзиром да је Каланцхое сладак, онда је брига одговарајућа. Између заливања добро пустите да се земља исуше. Савршено зимовање и кратки дан боја подстичу цветање. Каланцхое веома лако помножи сјече и лишће (цвјетне копије ће добити за 3-9 мјесеци). Проблеми у узгајању тамо уопште не постоје, скоро као раст травара. Постоји једна од карактеристика које не знају сви: пупољци се постављају ако је трајање осветљења мање од 8-9 сати (са кратким даном). То јест, можете добити цветне биљке у било које доба године, ако вештачки смањите трајање освјетљења. Код мене каланцхое савршено расте у тлу за кактусе. Потребна му је температура од 20 до 30 степени. У сенци Каланче не расте, али се такође плаши и директна сунчева светлост сунца. Замена једном или двапут годишње или две. 1 Како изгледа цвет 2 Надлежна нега 2.1 Захтеви за осветљење 2.2 Оптимална температура 2.3 Како водити Каланцхое 2.4 Правилно обрезивање 2.5 Како хранити Каланче 2.6 Карактеристике трансплантације 3 Главне грешке: зашто Каланцхое не цвета? 3.1 Зашто не цвета 3.2 Шта да радите: како направити Каланцхое цвет 4 Повратне информације од мрежних корисника Sultanka – biała rasa kur: cechy hodowli w domu นกพิราบป่า vyahir: วิธีการที่มันดูที่มันมีชีวิตอยู่สิ่งที่มันกิน Jak radzić sobie z chorobami ogórka Hibrid de tip nedeterminat pentru sol protejat: tomate “Palenka”


text: 15. септембар (15.9.) је 258. дан у години по грегоријанском календару (259. у преступној години). До краја године има још 107 дана. Догађаји 533 — Византијски војсковођа Велизар заузео Картагину, престоницу Вандалске краљевине. 1014 — Вођена је битка на Беласици у којој је византијска војска потукла трупе цара Самуила. 1776 — Током Америчког рата за независност британске трупе под командом генерала Вилијама Хауа заузеле Њујорк. 1810 — У Мексику почео устанак против шпанске власти који је с прекидима трајао до 1820, када је проглашена независност Мексика од Шпаније. 1822 — Британске трупе заузеле Каиро, а Раби-паша, који се предао Британцима, протеран на Цејлон. Каиро остао под британском контролом до 1922, када је Египат прокламовао независност, а град постао престоница државе. 1864 — Током лова на јаребице несрећним случајем убио се енглески истраживач Џон Ханинг Спик, први Европљанин који је у августу 1858. видео афричко језеро Викторија, тврдећи да је оно извориште Нила. 1903 — У Порто Алегреу, Бразил, основан Фудбалски клуб Гремио Порто Алегре. 1912 — Изграђена Градска кућа у Суботици 1916 — У бици на Соми у Првом светском рату Британци први пут употребили тенкове, направљене према пројекту Ернеста Свинтона. 1918 — Српска војска је пробила Солунски фронт. 1935 — Немачки Рајхстаг на ванредном заседању у Нирнбергу донео закон о одузимању држављанства Немцима јеврејског порекла и закон о заштити немачке крви и части којим је било забрањено склапање бракова између Немаца и Јевреја и запошљавање Немаца код јеврејских послодаваца. 1949 — Конрад Аденауер изабран за првог канцелара Западне Немачке, а Теодор Хојс за првог председника републике. 1972 — Шпанија и Совјетски Савез потписали уговор о трговини, први уговор две земље од окончања Шпанског грађанског рата. 1987 — Немачки хакери, „Хаос клуб“, упали у компјутерски систем НАСА и инсталирали програм назван „Тројански коњ“. 1989 — Почео је шаховски турнир у Тилбургу, Холандија. 1995 — Савет безбедности Уједињених нација продужио је за још шест месеци делимичну суспензију санкција против Југославије. 1996 — Вођа италијанске сецесионистичке партије „Северна лига“ Умберто Боси прогласио је север Италије Федералном Републиком Паданијом, што су оштро осудиле остале политичке снаге у земљи. 1999 — Савет безбедности Уједињених нација одобрио формирање међународних снага за Источни Тимор због таласа насиља који су изазвале проиндонежанске снаге после референдума на ком су се становници те индонежанске покрајине изјаснили за независност. 2000 — У француском делу Баскије ухапшен је најтраженији шпански бегунац Ињасио Грасија Арегуи, према званичном Мадриду вођа баскијске терористичке групе ЕТА. У Сиднеју отворене 27. Олимпијске игре. Југословенски спортисти на тим играма освојили три медаље, тј. златну одбојкаши, сребрну Јасна Шекарић у гађању из ваздушног пиштоља, а бронзану ватерполисти. 2001 — Председник Џорџ Буш први пут је рекао да су САД 'у рату', означивши вођу исламистичке терористичке мреже Ал Каида Саудијца Осаму бин Ладена као организатора терористичких напада четири дана раније на Њујорк и Вашингтон. 2002 — Јужна и Северна Кореја споразумеле су се да отпочну уклањање мина дуж границе двеју земаља. На парламентарним изборима у Македонији, четвртим од осамостаљења те бивше југословенске републике, победила опозициона коалиција „За Македонију заједно“, предвођена Социјалдемократским савезом Бранка Црвенковског. Рођења 1254 — Марко Поло, венецијански трговац и истраживач. (прем. 1324) 1830 — Порфирио Дијаз, мексички генерал и државник. (прем. 1915) 1851 — Јосиф Маринковић, српски композитор и хоровођа. (прем. 1931) 1857 — Вилијам Хауард Тафт, двадесетседми председник САД. (прем. 1930) 1890 — Агата Кристи, енглеска књижевница. (прем. 1976) 1904 — Умберто II, последњи краљ Италије. (прем. 1983) 1922 — Џеки Купер, амерички глумац, продуцент и режисер. (прем. 2011) 1928 — Хенри Силва, амерички глумац. (прем. 2022) 1929 — Мари Гел-Ман, амерички физичар. (прем. 2019) 1932 — Ен Бенон, америчка књижевница и лингвисткиња. 1936 — Јуриј Кох, лужичкосрпски писац. 1941 — Виктор Зупков, премијер Русије. 1941 — Флоријан Алберт, мађарски фудбалер. (прем. 2011) 1941 — Радомир Вукчевић, хрватски фудбалер. (прем. 2014) 1942 — Бисера Велетанлић, српска џез певачица и интерпретаторка забавне музике. 1946 — Оливер Стоун, амерички редитељ и сценариста. 1946 — Томи Ли Џоунс, амерички глумац и редитељ. 1953 — Гашо Кнежевић, српски правник и политичар. (прем. 2014) 1954 — Љубомир Обрадовић, српски рукометаш и рукометни тренер. 1957 — Миланка Карић, српска политичарка. 1957 — Слободан Качар, српски боксер. 1957 — Стојан Малбашић, српски фудбалер. 1961 — Соња Савић, српска глумица. (прем. 2008) 1966 — Дејан Савићевић, црногорски фудбалер и фудбалски тренер. 1970 — Динко Грухоњић, српско-босанскохерцеговачки новинар. 1970 — Светлана Захарова, руска атлетичарка. 1972 — Летиција од Шпаније, краљица Шпаније. 1973 — Индира Владић-Мујкић, хрватска музичарка, најпознатија као певачица групе Колонија. 1974 — Драган Ћирић, српски фудбалер. 1977 — Катерина Мурино, италијанска глумица. 1977 — Џејсон Тери, амерички кошаркаш. 1977 — Том Харди, енглески глумац. 1978 — Марко Пантелић, српски фудбалер. 1981 — Милена Предић, српска глумица. 1982 — Александар Филимоновић, српски глумац. 1983 — Елтон Браун, амерички кошаркаш. 1983 — Кит Лангфорд, амерички кошаркаш. 1984 — Никола Васић, српски кошаркаш. 1984 — Принц Хари од Велса, принц од Велса и други син принца Чарлса. 1985 — Кејден Крос, америчка порнографска глумица. 1986 — Сања Јовановић, хрватска пливачица. 1989 — Илнур Закарин, руски бициклиста. 1990 — Дарко Лазовић, српски фудбалер. 1993 — Денис Шредер, немачки кошаркаш. Смрти 668 — Констанс II Погонат, византијски цар. 1915 — Исидор Бајић, српски композитор. 1936 — Светозар Прибићевић, српски политичар, министар унутрашњих послова и министар просвете Краљевине СХС. 1967 — Абдел Хаким Амер, египатски командант. 1973 — Густав VI Адолф, шведски краљ. 1975 — Павел Сухој, руски конструктор авиона. 1991 — Ђорђе Божовић Гишка, српски криминалац и оснивач Српске гарде. 1992 — Жарко Митровић, српски филмски глумац. 1999 — Петар Шелохонов, руски глумац. (рођ. 1929) 2007 — Колин Мекре, британски аутомобилиста. 2011 — Отакар Вавра, чешки редитељ, сценариста и универзитетски професор. Празници и дани сећања 1821 — Шпанске колоније Гватемала, Сан Салвадор и Костарика прогласиле независност. 1946 — Проглашена Народна Република Бугарска, пошто су се Бугари на референдуму изјаснили против монархије. Дан српског јединства, слободе и националне заставе Српска православна црква слави: Свети мученик Мамант Свети Јован Посник Литература http://www.b92.net/news/indexs.php?start=40&order=hrono&dd=15&mm=9&yyyy=2003


Утврђивање дневног реда нове седнице Скупштине Србије је обележило је искључење Марка Ђуришића (СДС), коме је ту меру изрекла Маја Гојковић, председница парламента, „због ометања рада”. Ђуришић је желео да се провери кворум, пошто је сумњао да он постоји, али му Гојковићева није дала реч да би то могао званично да затражи. Пошто је он наставио из клупе да инсистира да се кворум провери, добио је једну за другом три казне, а потом и искључење. Опомену је добио Радослав Милојичић (ДС), а мало после тога седницу је напустио део опозиције у знак „солидарности са Ђуришићем, који је неправедно искључен”.


source: CulturaX

text: У Саудијску Арабију стигао први контингент тешких вишецевних лансера у кал.220мм "Солнцепек" - Russia Beyond Србија У Саудијску Арабију стигао први контингент тешких вишецевних лансера у кал.220мм "Солнцепек" Русија је испоручила први контингент тешких вишецевних ракетних лансера ТОС-1А "Солнцепек" који треба да попуни артиљеријско-ракетне јединице саудијске армије. Уговор око набавке ових система је потписан 2017.године. "Почели смо са испоруком вишецевних ракетних лансера ТОС "Солнцепек" Саудијској Арабији. Први контингент је већ испоручен у ову државу", – саопштио је извор из руске војне индустрије а пренео интернет портал РИА Новости. Подсећамо да је у 2017.години постало извесно, да су се Русија и Саудијска Арабија договориле око набавке импресивног арсенала наоружања који се састоји из ракетних ПВО система великог домета С-400 "Тријумф", противтенковских ракетних система "Корнет-ЕМ", тешких вишецевних ракетних лансера ТОС-1А "Солнцепек", аутоматских бацача граната АГС-30 и аутоматских пушака АК-103. Што се тиче ове последње ставке, планира се изградња погона за производњу стрељачког наоружања на тлу ове државе. Тешки вишецевни лансер ракета ТОС-1А је у основи намењен за ватрену подршку пешадији и оклопно-механизованим јединицама, на даљинама до 6000 метара. Ефикасан је против живе силе непријатеља која се налази на отвореном простору или у заклонима, али и против лакооклопљене борбене технике и транспортних средстава. Једнако се може употребљавати у различитим фазама битке. Прочитајте такође! Британци: Индија решила да у Русији набави преко 450 тенкова Т-90МС за скоро 2 млрд. долара


text: Два МЦУ Пхасе 4 филма поново су променили датуме издавања - Филмова | Јануар 2022 Диснеи / Марвел Студиос Од стране Мег Буцхолтз/27. април 2020, 8:21 ЕДТ Филмови Марвел Цинематиц Универсе били су приморани да наставе игру невољним музичким столицама. После целокупне франшизе гурнуо све своје најављене филмове назад један претходно успостављен утор за вишегодишњи распоред због затварања филмских кина након пандемије коронавируса, испоставило се да је потребно мало више финализације јер су компликације почеле да прелазе у саме појединачне продукције. ПерЦолладер, два надолазећа филма фазе 4 померили су датуме изласка овог месеца други пут. Једна је велика промена, друга врло мала. Тхор: Љубав и гром биће премештени горе једну недељу, а сада ће бити објављена 11. фебруара 2022. Режија Таика Ваитити, четвртаТхор филм је првобитно приказан за приказ 5. новембра 2021; тада је гурнута у 18. фебруар 2022. године. Велики ударац је погођенДоктор Странге у мултиверзуму лудила; тхе тхеДоцтор Странге наставак - први сет представљен 7. маја 2021., а затим премештен у 5. новембар 2021. - постављен је све до 25. марта 2022. године. Ова промена је додатно пореметила још једно издање МЦУ-а, али пројекат нема јавни назив од овог писања. Тхезаједнички наставак Сони-Диснеи Спидер-Ман доДалеко од куће ће узети датум који је био напуштен Доктор Странге у мултиверзуму лудила: 5. новембра 2021. Овде се врти неколико врло деликатних плоча. За Љубав и гром, претпоставља се да је мали помак у распореду смештен свима који би можда желели да филм виде као прославу Дана заљубљених. Свакако нема ништа романтичније од гледања Цхриса Хемсвортх-а како баци свој чаробни чекић на сребрни екран. У наслову има речи љубав и све, на крају крајева. Доцтор СтрангеТај потез, међутим, иза себе има наизглед мрачније разлоге. Деликатна равнотежа, поремећена Доктор Странге у мултиверзуму лудила првобитно је постављено на запоцети производњу у јуну. Иако још није било службеног најаве из Марвел Студиос, повлачење датума пуштања скоро шест месеци значи да ће Диснеи и Марвел схватити да ће бити изузетно тешко почети снимати на лето - можда чак и немогуће, у зависности од тога где желе да раде . Тхе први Доцтор Странге филм је имао приличну количину локација за снимањеи међународна путовања су тренутно изазов. Поврх тога, без обзира на то да ли је снимање домаће или међународно, здравље и сигурност глумачке екипе и посаде морају бити на првом месту. Шта то значи за планирани континуитет франшизе у цјелини остаје да се види. Када је плоча Пхасе 4 први пут најављена у претходним временима (јули 2019.), наручио је пуштање МЦУ филмова и телевизијских емисија (које су слично одложено сада) предвиђена за сјајну нову Диснеи + платформу требало је да буде значајна, а њихове приче и / или лукови ликова играли би се међусобно. Диснеи и Марвел наравно нису рекли како критичан то би било за сваки појединачни филм, али чак и ако је веза лежерна, можда ће негде требати да се преради неки сценариј који је сада Доктор Странге у мултиверзуму лудилаје избачен из претходног налога за пуштање. Ово је трећи корак који је задесио Доцтор Странге наставак од Сцотт Деррицксон одустао је од режије филм (он је још увек привржен као извршни продуцент) а Сам Раими је преузео замену за њега. То би такође могло бити део кашњења: сваки редатељ доноси свој креативни идентитет филму, тако да се неке сцене могу дешавати иза кулиса уколико су стил, а можда и неки мањи преправки сценарија. Фанови могу мало да се утјеши када знају да упркос прекидима, овај филм сигурно неће нестати; само ће морати да сачекају мало дуже да га виде.


Псалам 62 — Викиречник Псалам: Псалам 62 Изведене речи: Псалам 62 Фузи ћирилица: Псалам 62 Шаблон:PSAL 62 Преузето из „https://sr.wiktionary.org/w/index.php?title=Псалам_62&oldid=554759” Ова страница је последњи пут уређена на датум 4. јануар 2019. у 00:31 ч.


Интервју ректора Универзитета одбране листу Политика Насловна » У фокусу » Вести » Интервју ректора Универзитета одбране листу Политика Најмлађи, осми по реду државни универзитет у Србији сутра (данас) прославља првих годину дана постојања. О томе како изгледа студирање на Универзитету одбране, односно на Војној академији и Медицинском факултету ВМА, конкурсу за упис који је у току и даљим плановима, разговарамо са првим ректором генерал-потпуковником проф. др Миодрагом Јевтићем. Како оцењујете рад Универзитета одбране у ових првих годину дана рада? Идеја о оснивању Универзитета одбране је присутна више година уназад, али није наилазила на подршку академске заједнице наше државе. Упорност, ентузијазам и подршка претпостављених је дала шансу да аргументовано укажемо на трајне предности овакве организације високог образовања и научно-истраживачког рада у систему одбране, између осталог и на велике уштеде за систем одбране и државу у целини. Није на мени да оцењујем рад Универзитета у протеклих годину дана, али остварени резултати у смислу потпуног конституисања органа и тела Универзитета, доношењем свих нормативних аката и опремање сталног седишта за рад ректората Универзитета, изазвали су позитивно реаговање унутар система, академске заједнице наше државе, као и шире јавности. Наравно да је овим завршена само прва фаза конституисања Универзитета и да предстоје многе друге које између осталог подразумевају и усаглашавање нормативних аката високошколских јединица са донетим општим актима Универзитета. Због чега је основан Универзитет одбране, да ли слични универзитети постоје и у другим земљама? Војно-образовна делатност на нашим просторима има изузетно дугу традицију и деценијама су стварани изузетни кадрови који су у великој мери давали допринос и у оснивању и у развоју цивилних високошколских и научно-истраживачких установа. Догађаји на нашим просторима протеклих 20-ак година су значајно нарушили континуитет у овом смислу, што је узроковало недовољно и нерационално коришћење расположивих потенцијала и ресурса. Реформом система одбране и Војске Србије уназад неколико година препозната је и потреба интеграције ових ресурса, наших солидно опремљених лабораторија и института, али и очуваних стручних и научних потенцијала. Имајући то у виду, консултујући при том и искуства других земаља које имају и по више војних или универзитета одбране, менаџмент Министарства одбране је донео одлуку и пружио пуну подршку овом важном државном пројекту. Оснивањем Универзитета одбране створене су могућности за организацију мастер и докторских студија, академских специјалистичких студија, изједначавање статусних решења војних диплома у грађанству, као и реална мобилност кадета и наставника у образовном процесу. Такође, систем одбране је поступио крајње рационално јер је поседовао више од 75% потребног наставног особља, за акредитацију студијских програма, који до сада није био довољно коришћен. Овакви универзитети постоје у свим већим државама света, као и у више земаља у окружењу, а узор и највећа подршка у дефинисању организације нашег Универзитета је добијана од стране Универзитета одбране Чешке Републике и наша два универзитета су по томе јединствена у Европи. Колико укупно имате студената и професора, да ли сте задовољни простором, кадром, кадетима и који су највећи проблеми? Универзитет одбране функционално интегрише образовне и научно-истраживачке ресурсе Војне академије и Војномедицинске академије. У том смислу су дефинисана три научна поља ангажовања: друштвено- хуманистичко поље, техничко-технолошко поље и медицинско поље. За сада смо акдредитовали 21 студијски програм, а 5 студијских програма је у процесу акредитације. Образовни процес у оба департмана Војне академије и на Медицинском факултету Војномедицинске академије реализује преко 250 професора и асистената. У овој фази постојања Универзитета смо задовољни са условима рада и оствареним резултатима наших кадета – студената, а у оквиру Комисије за обезбеђење квалитета и развој Универзитета, интензивно радимо на јачању квалитета наставног кадра, побољшању наставних програма и процеса и унапређењу статусних решења ангажованог наставног особља. Већих проблема у смислу оптерећења система нема, а појединачне решавамо уз максимално ангажовање одговорних лица и представника кадета преко формираног Кадетског парламента. Тренутно на основним академским студијама Универзитета одбране имамо 846 кадета, од којих су 196 девојке, а 10 студенти цивили. Сама чињеница да женску популацију будућег официрског кадра ће чинити већ сада њих 20%, указује колику пажњу Министарство одбране посвећује родној равноправности, односно поштовању европских савремених идеја и захтева. Конкурс за пријем кандидата за упис на Војну академију и Медицински факултет је у току, отворен је до краја марта, колико кандидата очекујете и колико места је предвиђено? Конкурс за упис кадета на Војну академију и Медицински факултет ВМА је отворен и доступан на сајту Министарства одбране (www.мод.гов.рс), отворен је до краја марта месеца и планирано је да се на 5 студијских програма у Војној академији ове године упише 185 кадета, а на Медицински факултет ВМА 30 кадета. Очекујемо као и до сада да ће конкурисати најбољи међу добрима, а искуства уназад пар година говоре да за свако место конкурише 6-10 кандидата. Које су то карактеристике које су потребне да би неко постао кадет, а које да би кадет постао официр? Неопходно је да буде здрав, поседује елементарно родитељско васпитање, да поштује себе али и друге, да има радне навике и хоће да учи, да воли своју земљу и буде спреман на извесна одрицања у току школовања, а официр ће сигурно постати ако слуша и верује у своје наставнике, ако савесно ради и прихвата Војску Србије као своју кућу, ако се бори за своје ставове, али уважава и друге. Зашто је једна од специфичности конкурса, а која није уобичајена за друге универзитете – да кандидати не смеју бити у брачној нити ванбрачној заједници, чак морају да доставе потврду о томе, као и да немају децу? Универзитет одбране је интегрални члан Конференције универзитета Републике Србије, али има и неколико својих специфичности које су препознате и које се поштују. Војска као организована друштвена категорија изнад свега поштује породицу, јер само тако ситуирани припадници могу да дају максимум и буду спремни за све три мисије, понајвише да бране своје огњиште и отаџбину. А припрема за то тражи пуну посвећеност, доста енергије која се фокусира у процесу оспособљавања за професионалне активности. Војна јединица је дефинитивно једна велика породица у којој се сазрева и наравно када се елементарна обука заврши и створе услови и те како су пожељни и породица и деца. Да ли кадети имају оно што чини саставни део студентског живота на другим факултетима попут индекса, бодова, падања испита, школарине, студентског парламента, смештаја у дому, Болоње, права на изласке...? Наравно да највећи део права која остварују студенти других универзитета имају и кадети нашег Универзитета одбране. Имају вероватно нешто више обавеза, али зато решена многа од питања која најчешће оптерећују студенте попут смештаја, исхране, посла по завршетку студија и друго. Наравно да је Болоњска декларација интегрални део наставних програма и процеса на нашем Универзитету. У чему је разлика између досадашњег и новог начина школовања војних лекара? Систем медицинског образовања кадрова у нашој земљи има дугу традицију и наша земља има веома добре лекаре. Али војна организација тражи од њих и оспособљавање за одређене специфичне, боље речено, ванредне ситуације. Добра организација је предуслов успешнијег поступања у масовним несрећама и томе се увек мора посвећивати велика пажња. Ранијих година је систем одбране годишње стипендирао више десетина студената медицинских усмерења на медицинским факултетима, али се мали број њих враћао у систем и посвећивао пословима и задацима војног доктора. Имајућу то виду, као и чињеницу да ВМА располаже са веома моћним наставним кадром као и другим капацитетима, донета је одлука да се оснује Медицински факултет ВМА који ове године уписује већ 4. класу – генерацију студената интегрисаних студија медицине. Сјајна су то деца, најбољи међу најбољима из средњошколских клупа су се определили за овај позив и сада они у раној младости уче и прихватају да је ова професија њихов избор, да је то њихова кућа и систем, да имају обезбеђен посао по завршетку студија, вођену каријеру и неслућене могућности за напредовање. Како у пракси функционишу заједничке студије са другим високошколским институцијама, међу првима сте ту сарадњу почели са ФОН-ом? Универзитет одбране у оквиру Заједнице универзитета Републике Србије има велики интерес за мобилност наставног кадра и кадета – студената, а ранија искуства са ФОН-ом, Факултетом безбедности и Саобраћајним факултетом са којима су реализовани заједнички студијски програми 2008. године, као и садашњи заједнички студијски програми са Машинским факултетом Универзитета у Крагујевцу у области војно-индустријског инжењерства, указују да смо на правом путу и да ће то у наредном периоду бити једна од наших стратешких активности. Шта Универзитет одбране планира у наредним годинама? У годинама пред нама предстоји даље ојачавање Универзитета, даља хармонизација са академском заједницом Републике Србије, снажнија подршка нашим високошколским јединицама у учешћу и реализацији научно-истраживачких пројеката, успостављање и јачање међународне сарадње са академским институцијама, пре свега у области наука одбране, као и већ споменуто унапређење квалитета наставних програма и статуса наставног особља. Да ли жене могу да напредују као и мушкарци и колико процентуално има девојака? Сама чињеница да међу кадетима Војне академије и Медицинског факултета ВМА већ сада имамо око 20% девојака, указује на наша европска опредељења и у погледу родне равноправности. Наше кадеткиње ни у чему не заостају за својим колегама, веома савесно и одговорно извршавају задатке, те су и очекивања менаџмента Министарства одбране реална да у њима добијемо снажан ослонац и сјајне официре у блиској будућности. Гледате ли серију коју је РТС почео недавно да емитује и колико верно приказује војнички живот? Да, а који професионални војник је не гледа, као и многи грађани наше земље. Мислим да ће се и наовај начин допринети разбијању фаме о ригидности војног позива, сазнању да живот у војсци није лак, али је предвидив за вредне и амбициозне. Живот у војсци се приказује једним модерним – савременим приступом и мишљења сам да ће серија значајно допринети реалном а не виртуелном схватању живота и рада у униформи. У фокусу Вести Интервју ректора Универзитета одбране листу Политика