text: Белорусија (; ), званично Република Белорусија (, ), континентална је држава у источној Европи Граничи се са Русијом на североистоку, Украјином на југу, Пољском и Литванијом на западу, те Летонијом на северозападу. Главни и највећи град је Минск, а остали већи градови су Гомељ, Могиљов, Витепск, Гродно и Брест. Преко 25% територије од укупно 207.000 km2 је под шумом, док су најважнији извори прихода пољопривреда и индустрија. Све до 20. века територија данашње Белорусије је била део других држава, међу којима су Полоцка кнежевина, Велика Кнежевина Литванија, Пољско-литванска унија и Руска Империја. Уз помоћ Немачког царства Белорусија је 25. марта 1918. прогласила независност, као марионетска Белоруска Народна Република. Након немачкога пораза проглашена је ССР Белорусија 1. јануара 1919. и ушла је у састав Руске СФСР, али већ 31. јануара је изашла из састава тадашње Русије и преименована је у Белоруску ССР. Након рата западних сила против Руске СФСР, Белоруска ССР је постала део СССР, док је Западна Белорусија укључена у састав Пољске. После Октобарске револуције, Белорусија је постала једна од конститутивних република Совјетског Савеза и преименована је у Белоруску ССР. Данашње границе добила је 1939. након Совјетске инвазије на Пољску и враћања Западне Белорусије, коју је Пољска заузела 1921. У току Другог светског рата, Белорусија је претрпела страховита разарања, изгубила је готово трећину становништва и више од половине економских ресурса. Привреда је обновљена у послератним годинама. Белоруски парламент је 27. јула 1990. прогласио суверенитет, а након распада Совјетског Савеза и 25. августа 1991. године и независност Белорусије. Александар Лукашенко је председник државе од 1994. године. Многе западне владе и невладине организације критикују власт у Белорусији због наводних репресалија према представницима опозиције и лажирања избора. Од 2000. године Белорусија има са Русијом потписан уговор о специјалним везама са индицијама ка стварању Савеза Русије и Белорусије. Члан је Заједнице независних држава, Организације уговора о заједничкој безбедности, Евроазијске економске уније и партнер у дијалогу у Шангајској организацији за сарадњу. Већина становништва Белорусије живи у урбаним подручјима у и око великих градова (центара административних дивизија које се зову области). Преко 80% популације су етнички Белоруси, а најбројније мањинске заједнице су Руси, Пољаци и Украјинци. Службени језици су белоруски и руски (још од референдума 1995). У конфесионалном погледу већина становника су православци, припадници Белоруске православне цркве која је под јурисдикцијом Руске православне цркве, док на западу земље постоје мање заједнице католика. Етимологија Постоји неколико објашњења о пореклу имена „Бела Рус“. Према етнорелигијској теорији тај термин се користио да би се описале руске земље које су биле у саставу Велике кнежевине Литваније, а које су насељавали покрштени Словени, за разлику од Црне Рус која је била насељена претежно паганским Балтима. Друго могуће тумачење имена заснива се на некадашњем обичају локалног словенског становништва на тим просторима да носи искључиво белу одећу. Једна пак легенда каже да је то био назив за старе руске земље (Поласје, Витебск и Могиљов) које нису покорили Татари. Други извори говоре да су земље које пре 1267. нису покорили Монголи означаване као „Бела Рус“. Историчар Алеш Бели је 2008. на Литванском институту за историју у Вилњусу успео да одбрани докторску дисертацију на тему Одређивање хоронима Бела Русија на примеру европских докумената и мапа из периода од XII до средине XVIII века према којој је „Бела Русија“ подручје Новгородске републике коју је покорила Велика московска кнежевина 1478. године, а односи се на територију данашње источне Белорусије. У разним изворима је долазило до мешања појмова Рус и Русија, тако да је често Бела Рус изједначавана са појмом Бела Русија. То погрешно тумачење често су ширили московски намесници након пада Кијевске Русије да би себе приказали као легалне наследнике целог источнословенског етноса и користили су ту чињеницу као повод за рат против Пољске и Литваније (с циљем ослобађања подручја западне Рутеније). Појам „Бела Русија“ први пут се појавио у средњовековним германским и латинским списима, а папа Пије VI је користио латински назив Алба Русија () у папској були из 1783. године. Током 17. века руски цареви су користили термин „Бела Рус“ као одредницу за територије које су биле одузете од Литваније. Белорусија је службено добила име Беларусија () у времену царске Русије, а руски цар је имао титулу „император сверуски“. Током совјетске ере термин Белорусија се усталио као део националне свести. Термин Белорусија се службено користио све до 1991. године када је врховни совјет тадашње Белоруске ССР одлучио да се нова држава убудуће зове Беларус () (иако се у многим светским језицима, па и у српском држава означава као Белорусија). Конзервативне странке су се противиле промени имена земље и покушале су да блокирају уношење те измене у устав, али без успеха. И данас постоје многи који користе стари термин за име земље. Службено име државе је Республика Беларус (, ). Географија Положај Белорусија лежи између 51° и 57° северне географске ширине и 23° и 33° источне географске дужине. Географски центар земље налази се на удаљен 70 км југоисточно од Минска. Геологија и рељеф Државна територија је релативно равна, без већих узвишења. Највиши врх Дзержинска гора висок је свега 346 m (а следи Лисаја са 342 метра), а просечна надморска висина је око 162 метра. Најнижа тачка је у долини Њемена, на граници са Литванијом, надморске висине око 80 m. Глацијација је најзаслужнија за изразито раван и замочварен пејзаж Белорусије. Северни делови су нешто издигнутији, испуњени језерима и благим узвишењима моренског порекла. На југу, око реке Припјат налази се велика мочварна низија Полесје (уједно једно од највећих мочварних подручја у Европи). Белорусија је доста сиромашна рудним богатствима. Постоје једино нешто веће залихе тресета, затим скромне залихе нафте и природног гаса, гранита, доломита (кречњака), лапорца, креде, песка, шљунка и глине. Воде Преко 3.000 водотока (од чега 42 су реке) и на хиљаде мањих језера чини хидролошку карту Белорусије веома богатом и разноврсном. Воде отичу у два слива: балтички и црноморски. Ка Балтичком мору отичу Западна Двина (или Даугава) и Њемен, док Дњепар и Припјат (иначе притока Дњепра у Украјини) отичу ка Црном мору. Иако су језера бројна, површином су углавном мала, просечно око 0,5 km2 и више личе на мочваре. Највеће језеро је Нароч у Минској области са површином од 79,6 km2. Клима Иако континентална земља, због близине Балтика (који је удаљен свега 257 км) Белорусија има умерено континенталну климу, што представља прелаз између океанске и континенталне климе. Лета су доста свежа и влажна док су зиме благе са обиљем снежних падавина. Средња годишња температура ваздуха креће се од 5,7 °C до 8,2 °C. Летњи температурни просек је око 18 °C, а зимски -6 °C. Најтоплији су јужни и југозападни делови земље. Просечна количина падавина се креће између 500 и 800 мм годишње са максимумима падавина током лета и јесени, највише у централним и северозападним рејонима. Флора и фауна Око четвртине државне територије прекривено је шумама, али углавном доминирају мање галеријске шуме. Највећа је Бјаловешка шума, реликтна прашума која се простире између Бреста и Бјалистока (Пољска) и налази се под заштитом Унеска. На северу углавном доминирају четинарске шуме (укључујући и брезу и јову), док у јужним подручјима шуме су вегетацијски много разноврсније. Последице чернобиљске хаварије Белорусија је највише осетила последице нуклеарне хаварије у Чернобиљу из 1986. године. Правац ветра првих дана и недеља након хаварије довео је до тога да је од укупне количине радиоактивног цезијума 137 који је пао на Европу, чак 70% се задржало над Белорусијом. О коликој хаварији је била реч најбоље сведочи податак да је чак у јулу 1991. цела територија Белорусије била проглашена зоном еколошке катастрофе. Радијацији су биле најизложеније јужне области Могиљовска и Гомељска, док је озрачено преко 2 милиона људи. Око 7.000 -{km2}- је било контаминирано радиоактивним цезијумом 137 а ниво радијације износио је 15 -{Ci}- (односно 550 -{GBq}-) по квадратном километру. Године 1996. и даље је било контаминирано 22% територије (што је за само 1% мање него 1986) са нивоом радијације од 1 -{Ci/km2}- (37 -{GBq/km2}-). Последице нуклеарне несреће и данас су видљиве. Број оболелих од разних врста рака је увећан, док је број генетских деформитета код новорођенчади повећан за 40% у односу на период пре несреће. Слична ситуација је и са биљним и животињским светом, док је количина радијације у мочварним подручјима и даље изнад нормале. У 1995. години за санирање катастрофе утрошено је скоро 15% укупних буџетских средстава државе за ту годину. Национални паркови Историја Прaисторија Археолошким истраживањима доказано је да су у раном палеолиту на територији Белорусије живели Homo erectus и неандерталац. Први Индоевропљани на територији Белорусије су се појавили током III миленијума пре нове ере. Од средњег до XX века На просторе данашње Белорусије Словени су се доселили између VI и VIII века. Тадашњи Источни Словени наишли су на Варјаге с којима су основали прву велику државу источне Европе – Кијевску Русију. У саставу те државе налазиле су се и кнежевине чија су средишта била у данашњим белоруским градовима Полацк, Минск, Туров и Пинск. У XIII веку након монголске провале у којој је Кијев био до темеља уништен, Кијевска Русија се распала на неколико мањих кнежевина, а кнежевине које су се налазиле на подручју Белорусије ушле су у састав Велике кнежевине Литваније. Полоцка и Турово-Пинска кнежевина биле су припојене Литванији у XIII веку док је Минску кнежевину освојио литвански кнез Гедимин у току XV века. До краја XV века, та кнежевина ће се нагло проширити на источну Европу и обухватити простор од Балтичког до Црног мора. Велика кнежевина Литванија је ушла у персоналну унију са Краљевином Пољском 1386. године чиме су белоруске земље ушле у састав Пољске. Руски цар Иван III Васиљевич је 1486. године започео освајања на истоку са циљем поновног обнављања Кијевске Русије. Литванско-пољска унија је престала да постоји 1795. поделом Пољске коју су извршиле Руска Империја, Пруска и Аустрија. Белоруске територије су тако потпале под власт Руске Империје (под Катарином Великом) и у њеном саставу су се задржале све до пропасти царства 1917. године. XX век Уз свесрдну помоћ Немачке, Белорусија је 25. марта 1918. прогласила независност и тако је основана Белоруска Народна Република. Немачка је на тај начин покушала да појача процес германизације Словена на том подручју. Међутим, БНР није била дугог века, јер су се већ 1919. године немачке трупе повукле, а на њихово место је дошла совјетска Црвена армија. У Смоленску је 1. јануара 1919. била проглашена Совјетска Социјалистичка Република Белорусија која је ушла у састав Руске СФСР. Већ 31. јануара је изашла из састава тадашње Русије и била је преименована у Белоруску ССР, а 3. фебруара је донесен и њен устав. Након завршетка Пољско-совјетског рата (1919—1921) Белоруска Совјетска Социјалистичка Република је постала део Совјетског Савеза, док је Западна Белорусија, сходно мировном уговору из Риге, била укључена у састав Пољске. Захваљујући совјетском моделу привредног развоја кроз петогодишње планове, Белорусија је током тридесетих година 20. века доживела убрзану индустријализацију. Током марта 1924. и децембра 1926. БССР-у су враћени делови Витебске, Смоленске и Гомељске губерније који су јој били одузети током 1919. године. Нацистичка Немачка и СССР су 1939. извршиле инвазију на Пољску, а делови североисточне Пољске (који су ушли у њен састав сходно одредбама Ришког мира из 1921) били су враћени у састав БССР-а као Западна Белорусија. Немачка је 22. јуна 1941. напала СССР, а Белорусија се прва нашла на удару. Након само месец дана, Вермахт је окупирао целокупну територију Белорусије. Током трогодишње окупације, Белорусија је доживела страховита разарања. До темеља је разрушено 209 градова (од укупно 290), 85% индустрије је уништено, а погинуло је између 2 и 3 милиона људи (што је чинило око трећину тадашњег становништва), уништено је и преко милион грађевина. На подручју Белорусије налазило се 287 концентрационих логора кроз које је прошло више милиона људи. Јеврејска заједница је током Холокауста у Белорусији била збрисана са лица земље и никада се није опоравила. Белорусија се вратила на предратни број становника тек 1971. године. Највећи део Белорусије је ослобођен у операцији Багратион у лето 1944. По завршетку Другог светског рата, почео је велики процес обнове разрушене земље. Белорусија је убрзо била претворена у велико градилиште, а потом и у главни центар индустријске производње целог совјетског запада. То је довело до отварања нових радних места, али и до интензивнијег насељавања руског становништва из унутрашњих делова Совјетског Савеза. Белоруска ССР је (независно од Совјетског Савеза) била потписница повеље о оснивању ОУН-а (26. јун 1945) и имала је властиту столицу у УН-у. У августу 1945. на основу договора о разграничењу између Пољске и Совјетског Савеза (а сходно Курзоновој линији), Белорусија је изгубила област око Бјалистока и три рејона око Бреста који су враћени Пољској. Стаљин је спроводио интензивну политику „совјетизације“, посебно на западу Совјетског Савеза са циљем да се спречи ширење западних утицаја. На руководеће позиције у земљи су обично били постављани кадрови из Москве, а била је ограничена и употреба белоруског језика. Стаљинову политику је наставио његов наследник Никита Хрушчов под паролом: Што пре сви проговоримо руски, брже ћемо изградити комунизам. У нуклеарној централи код Чернобиља у Украјини, на самој граници са Белорусијом, 26. априла 1986. дошло је до хаварије услед које је велики део територије Белорусије био захваћен радијацијом, што је оставило озбиљне последице на становништво и живи свет. Током јуна 1988. у шуми Куропати крај Минска пронађена је масовна гробница у којој су сахрањене жртве совјетске тајне полиције НКВД из периода између 1937. и 1941. Белоруски националисти су та открића користили као „кључни доказ“ о тежњи совјетских и руских власти да униште Белорусе као народ (иако се у тим гробницама налазе сви противници тадашње совјетске власти, без обзира на нацију) што је јачало тежње за независност од Совјетског Савеза. Међутим на изборима за Врховни совјет БССР одржаним у марту 1990. присталице независности Белорусије (Белоруски национални фронт — Партыя БНФ) је освојио свега 10% места у совјету. Врховни Совјет Белоруске ССР је 27. јула 1990. усвојио декларацију о суверенитету Белорусије (229 од 232 депутата је гласало у корист декларације). На референдуму од 17. марта 1991. чак 83% грађана Белорусије се изјаснило за очување и реформисање Совјетског Савеза. Независност је била проглашена 25. августа 1991. године када је декларација о суверенитету из 1990. била укључена у Устав Белорусије, а усвојене су и декларације о политичкој и економској независности Белорусије, као и о укидању Комунистичке партије Белорусије. Држава је била преименована у Републику Белорусију () 19. септембра 1991, а убрзо су били установљени нови грб, застава, устав и пасош. Лидери Белорусије, Украјине и Русије, Станислав Шушкевич, Леонид Кравчук и Борис Јељцин су 8. децембра 1991. у Бјаловешкој шуми прогласили формалан распад Совјетског Савеза и формирање Заједнице независних држава (ЗНД). По Уставу из 1994. Белорусија је председничка република. На првим председничким изборима 1994. године у два круга гласања победио је до тада анонимни Александар Лукашенко (у првом кругу освојивши 45% гласова, а у другом чак 80%). Лукашенко је добио и председничке изборе 2001, 2006, 2010, 2015 и 2020. године. Становништво Према попису из 2019. године Белорусија има 9.413.446 становника. Национални састав становништва је следећи: Према попису из 2009. у Белорусији живи 130 различитих националности. Поред Белоруса, који су највећа етничка заједница у земљи, најбројније националне мањине су Пољаци и Украјинци, док Руси имају статус конститутивног народа у држави. Према Уставу Белорусије, поред белоруског, службени је још и руски језик (и то на територији целе државе). Међутим, чак 72% белоруског становништва матерњим језиком сматра руски, док је белоруски на другом месту са 12%. Главни мањински језици су пољски, украјински и јидиш. Просечна густина насељености износи око 50 становника по km2. Као и већина европских земаља, и Белорусија има негативну стопу раста становништва и негативан природни прираштај (природни прираштај износи -0,06%). Белоруска популација је 2007. године опала за 0,41% јер је Коефицијент фертилитета свега 1,22, што је недовољно за одржање тренутног броја становника. Миграциони биланс је позитиван и износи +0,38 на 1000 становника (што значи да је број досељених или имиграната већи од броја оних који су напустили земљу, емиграната). Старосно највећи број становника има између 14 и 64 године старости (70%), што значи да је Белорусија држава са зрелим становништвом јер је просечна старост 37 година. Млађих од 14 је 15,5%, а старијих од 65 је 14,6%. Међутим, због негативног прираштаја Белорусију у наредним деценијама очекује процес старења нације. На једну жену дође 0,88 мушкараца. Очекивани животни век износи је око 72,15 година (за мушкарце 66,53 а за жене 78,1 година). Стопа писмености је изразито висока и износи 99%. Религија Према члану 16 белоруског Устава, Белорусија је секуларна држава без службене религије и свим грађанима је загарантовано право на слободу вероисповести. По подацима Комесаријата за вере Републике Белорусије, 2011 76% су православци, припадници Руске православне цркве (Белоруски егзархат), 12,5% нерелигиозне особе, 10% су римокатолици, а 1,5% остали верници (јудеизам, протестанти, ислам и друго). До Другог светског рата Белорусија је имала и велику јеврејску заједницу, али данас је тај проценат мањи од 1%. Ислам као религију исповедају татарска и азерска мањина. Образовање Образовни систем у Белорусији се дели на следеће нивое: Предшколско образовање (јаслице и вртићи); Обавезна основна школа (почиње са 6 година, траје 9 година и бесплатна је); Средња школа (бесплатна и обавезна): техничке школе, гимназије и лицеји. Високо образовање (постоји око 40 државних и 20 приватних факултета). Настава се одвија на оба службена језика. Међутим у градским срединама и на универзитетима у највећем броју случајева настава се одвија на руском језику, док је белоруски језик у настави заступљен углавном у руралним срединама. Белоруско школство још увек није укључено у Болоњски процес, а белоруски захтев за укључивање у овај систем био је одбијен 2012. године. Највиша научна институција у земљи је Национална академија наука Белорусије () основана 1928. Највећи градови Број становника у градовима из године у годину се повећава, на штету сеоског становништва. Тако је само у 2008. број становника на селима опао за око 58.000 у односу на годину раније, док се број становника у градовима попео за 45.000. На селима живи око 26% укупног становништва (или 2,5 милиона људи), док је број градског становништва троструко већи. Године 2009. 23 града су имала више од 50.000 становника, док само један град има популацију већу од милион људи (престоница Минск). Политика Према Уставу, Белорусија је председничка република са председником као шефом државе и Народном скупштином () као носиоцем законодавне власти. Председник се бира на петогодишњи мандат на директним изборима са неограниченим бројем мандата (у складу са изменама Устава из 2004). Од 1994. председничку функцију обавља Александар Лукашенко. Народна скупштина је дводомни парламент кога чини 110 чланова Представничког (доњег) дома и 64 члана Савета Републике (горњи дом). Представнички дом предлаже амандмане на устав и предлаже смернице спољне и унутрашње политике. Све одлуке доњег дома морају проћи потврду у горњем дому који има и овлаштења за опозив председника државе. На челу Владе је премијер и пет потпредседника. Министре у Влади бира председник државе. Највиша судска инстанца је Врховни суд који надгледа рад нижих судова и ревидира њихове одлуке уколико за то има потребе. Уставни предмети и тужбе се шаљу на разматрање Уставном суду Републике Бјелорусије. Судије Врховног суда именује председник државе са одобрењем Савета Републике. Последња два круга председничких избора (из 2006. и 2010) пратиле су бројне контроверзе. У оба случаја актуелни председник Александар Лукашенко је остварио убедљиве победе, али су припадници опозиције изборе прогласили нелегитимним. Посматрачи из Русије и ЗНД-а су изборе сматрали фер и легитимним, док су посматрачи углавном западних организација доводили резултате избора у питање. Политички систем Председник Лукашенко је свој начин владавине описао као ауторитативан демократски систем. Са друге стране западне владе белоруског председника сматрају диктатором, што је у Белорусији протумачено као мешање у унутрашње ствари. Друштвено-политички систем Белорусије сличан је умногоме са друштвено-политичким системом социјализма из времена Совјетског Савеза. Једина разлика између времена Совјетског Савеза и садашњег је та, што формално постоји вишестраначки систем, верске заједнице су добиле све слободе и ставља се акценат на белоруски национализам који тежи ка што јачем политичком и економском савезу са Руском Федерацијом. Већина фабрика и државних компанија није продато, а приватни и страни капитал је ограничен или је у неким сегментима сведен на минимум. Белорусија, је једна од ретких држава која има ниску стопу незапослености у Европи. Савет Европе је 1997. суспендовао Белорусију из свог чланства због неправилности на изборима одржаним годину дана раније и због репресалија које владајућа странка врши над опозицијом, невладиним организацијама, новинарима и мањинским групама. Председник Лукашенко је два пута предлагао прилично контроверзне измене Устава које су у оба случаја биле прихваћене. Прво је 1996. било продужено трајање мандата председника са 5 на 7 година, а 2006. био је усвојен амандман о неограниченом броју мандата председника државе. Међународни односи Најближе билатералне односе Белорусија има са суседном Русијом која је један од најважнијих трговачких и дипломатских савезника Минска (још од распада Совјетског Савеза). Белоруска привреда зависи од увоза сировина из Русије, односно главнина домаћег извоза упућена је на то тржиште. Као резултат блиских односа формиран је Савез Русије и Белорусије 1996. као наднационална конфедерација чији је крајњи циљ успостављање јединственог монетарног система, јединствене одбрамбене и спољене политике, као и увођење јединственог пасоша. Средином децембра 2007. успостављени су основни оквири будуће федерације. Белоруски председник је 27. маја 2008. објавио да је Премијер Русије Владимир Путин именован за премијера руско-белоруске уније. Белорусија је такође једна од оснивача Заједнице Независних Држава. Белорусија има потписане уговоре о слободној трговини са неколико земаља чланица ЕУ, иако је службено ЕУ завела санкције према председнику Лукашенку и његовим сарадницима. Србија са Белорусијом има потписан уговор о слободној трговини и специјалним везама, а билатерални односи између две земље су на највишем нивоу (Србија има амбасаду у Минску, а Белорусија у Београду). Дипломатски односи са САД су затегнути и лоши због подршке службеног Вашингтона белоруској опозицији. Међутим, две земље сарађују у борби против организованог криминала и трговине људима, као и на питањима технолошког криминала и помоћи у ванредним ситуацијама. Односи са Кином су такође на високом нивоу, посебно у економској сфери. Белорусија је чланица и Организације Уговора о заједничкој безбедности, затим Покрета несврстаних од 1998. и Организације за Европску безбедност и сарадњу (ОЕБС). Војска Оружане снаге Републике Белорусије су формиране 1992. године на остацима некадашње Совјетске армије која је била стационирана на територији БССР-а. Трансформација некадашње совјетске армије је завршена до 1997. године, а број војника је смањен за 30.000. Оружане снаге делују у оквиру Министарства одбране и подељене су у три рода: копнена војска, ваздухопловство и специјалне јединице. Главнокомандујући оружаних снага је председник државе. Сви пунолетни младићи имају обавезу редовног служења војног рока и они уједно чине резервни састав Војске Белорусије (војни рок траје 12 месеци за високообразоване регруте, док за остале траје 18 месеци). Статус професионалних војника имало је 2001. године 12.000 припадника Оружаних снага Белорусије. Године 2005. је за потребе одбрамбених снага издвојено 1,4% укупног БДП-а. Иако Белорусија не изражава интересе ка будућем чланству у НАТО-у, ипак учествује у неким НАТО програмима попут Партнерства за мир (од 1995), а такође пружа и подршку мисији ИСАФ у Авганистану. Од 1992. године чланица је Организације колективне безбедности заједно са још 6 бивших држава Совјетског Савеза. Постоји пет врста трупа: копнене силе, ваздухопловне и ваздушне одбране, специјалне оперативне снаге, транспортне трупе и територијалне силе. Снага Оружаних снага од 1. марта 2016. године је 64.932. Од тога 14.502 официра, 6.850 официра, 25.671 војника и водника, 3.502 кадета и 16.407 цивилног особља. Број специјалних терминалних снага је 120 00 војних. Белоруске оружане снаге имају велику оклопну групу. Од марта 2016. године, трупе су имале 602 тенкова, 886 пешадијских борбених возила, 192 оклопних бродова и више од 200 авиона и хеликоптера. Административна подела У административном смислу Република Белорусија је подељена на шест области или региона (, ) које су уједно и највише територијалне јединице а имена су добиле на основу административних центара. Области су даље подељене на округе или рејоне (; ) којих има укупно 118. Постоји 12 самоуправних градова са преко 50 хиљада становника. Град Минск има посебан статус и подељен је на 9 дистрикта. Привреда До распада бившег Совјетског Савеза 1991. Белорусија је била једна од индустријски најразвијенијих чланица. Након стицања независности, готово све бивше совјетске републике су упале у економске потешкоће. Уместо тржишног капитализма Белорусија је увела тржишни социјализам, државно уређење у ком влада контролише кретање цена и степен инфлације и има право да се меша у рад приватних предузећа (тржиште је либерализовано тек 2008. са циљем интензивнијег привлачења иностраних инвестиција). Те мере белоруске владе, али и Унија са Русијом, помогли су Белорусији да економски доста безболно преживи ту почетну фазу транзиције. Захваљујући савезу са Русијом, Белорусија има огромно извозно тржиште за своје производе, а главни енергенти (нафта и гас) доступни су по нижим ценама у односу на цену коју плаћају чланице ЕУ. Све је то довело до економског раста током деведесетих година 20. века. Белорусија је означена од УН-а као брзорастућа привреда: раст БДП-а у 2004. износио је 11% (на другом месту у ЗНД-у), а у 2005. раст је износио 8,5%. На основу тих показатеља Белорусија је забележила већи раст од суседних земаља чланица ЕУ (Пољске, Литваније и Летоније). Раст у 2010. износио је око 6,1%. Велики проблем, инфлација (која је по неким показатељима у 1999. износила 300%) смањена је на 6,6% у 2006. години. Међутим, у 2011. инфлација је поново доживела велики скок, и у првих 6 месеци износила је 36,2% (у односу на 9,9% из 2010). Из бивше заједничке државе Белорусија је наследила изразито развијену и јаку индустријску и пољопривредну основу, као и веома образован стручни кадар. Животни стандард је био међу највишима на подручју бивше СССР. Након стицања независности и даље је задржан стари совјетски систем, а приватизације државног капитала готово да није ни било (око 80% индустрије, укључујући и највеће комбинате, остали су у власништву државе). Предузећа у државном власништву чине око 75% целокупне вредности националног БДП-а. Најважније природно богатство је тресет који се користи као гориво, као ђубриво, и у хемијској индустрији. Економски су исплативе и залихе камене и калијумове соли. Резрве нафте и природног гаса су веома скромне, тако да се већина енергената увози из суседне Русије (нафтна поља у Полесју задовољавају свега 30% домаћих потреба). Постоје и значајније залихе уљних шкриљаца, процењене на око 8,8 милијарди тона. Најважније рафинерије нафте и гаса налазе се у Новополацку и Гомељу (50% готових производа се извози). Развијена је индустрија трактора и других пољопривредних и грађевинских машина, затим хемијска, текстилна и дрвопрерађивачка индустрија. Главни пољопривредни производи су кромпир, лан, конопља, шећерна репа, зоб, раж и пшеница, док у сточарству доминира млечно и месно говедарство, свињогојство и узгој пилића. Главни спољнотрговински партнери Белорусије су Русија, Пољска, Украјина и Немачка. Нуклеарна хаварија у Чернобиљу 1986. године оставила је веома негативне последице и на белоруску привреду. Због појачане радијације, дошло је до загађења земљишта, многа села (посебно на југу земље) у потпуности су напуштена, а становништво пресељено. Процес деконтаминације загађених подручја је јако скуп и дуготрајан. Укупан БДП у 2007. износио је 110,6 милијарди долара, а БДП по глави становника износио је $10.841 (2008). Стопа незапослености у јануару 2010. износила је свега 0,9%. Спољни дуг земље у 2010. износио је 22,06 милијарди америчких долара. Развијене су све врсте саобраћаја. Укупна дужина пруга износи 5.512 км, а национални железнички превозник су Железнице Белорусије, преко којих се одвија 3/4 укупног теретног и око 1/2 путничког саобраћаја у земљи. Укупна дужина асфалтираних путева износи 83.000 km. Национални авио-превозник је Белавија из Минска. Култура и уметност Књижевност Почеци белоруске књижевности се везују за период Кијевске Русије (између XI и XIII века) и углавном се односе на литургијске списе и житија. Из тог периода датирају житија и поуке светог Кирила Туравског кога су савременици називали „руским Јованом Златоустим“ (богословска академија у Минску носи његово име). Прве штампане књиге на белоруском језику појавиле су се почетком XVI века када је данашња Белорусија чинила део Литванске кнежевине у којој је старобелоруски имао статус службеног језика. Прву штампану књигу на белоруском, Псалтир, објавио је 1517. године у Прагу Франциск Скорина. То је уједно била и прва књига штампана на неком од источнословенских језика. Период модерне белоруске књижевности почиње крајем 19. века, и комбинује елементе романтизма, импресионизма, реализма и модернизма. Најважнији књижевници из тог периода су били песници Максим Богданович и Јанка Купала и прозаиста Змитрок Бјадуља. Музика Тек средином 19. века у већим градовима широм земље почињу се отварати оперске и балетске куће, а класична музика је доживела велики напредак током совјетске ере. Национални балетски театар из Минска је 1996. године добио награду за најбољу балетску кућу на свету. Током 1970-их година планетарну славу су стекли чланови групе Пјесњари који су комбиновали фолк музику са савременим роком, и били су први совјетски бенд који је имао турнеју по САД. Тренутно најпопуларнији домаћи бенд је Љапис Трубјецкој () који промовишу алтернативни рок. Од 2004. године Белорусија се такмичи на избору за Песму Евровизије и на тај начин промовише властиту музику и културу на глобалном нивоу. Највећи успех на том такмичењу до сада су остварили 2007. године у Хелсинкију када је певач Дима Колдун са песмом «Дай мне силу» (или на енглеском «-{Work Your Magic}-») заузео 6. место у финалној вечери. У граду Витепску се сваке године традиционално одржава међународни музички фестивал Славјански базар (-{јез-блр|Славянскі Базар у Віцебску}-) који промовише све словенску културу и уметност. На Славјанском базару су чак четири пута гран при фестивала освајали певачи из Србије (попут Жељка Јоксимовића, Маје Николић и Светлане Славковић). Једна од познатијих белоруских музичких група је Молчат дома, пост-панк бенд из Минска, који је доживео успех ван граница Белорусије. Народна ношња Белоруска народна ношња датира из времена Кијевске Русије и израђена је углавном од лана или вуне, а детаљи се разликују од регије до регије. Етнографи су утврдили постојање око тридесетак различитих варијанти белоруске ношње на којој доминирају бела и црвена боја. Неки од традиционалних узорака се налазе чак и на белоруској застави. Кухиња Белоруска традиционална кухиња почива на обиљу поврћа, месу (углавном свињетини) и хлебу (углавном ражани хлеб, јер природни услови много више погодују узгоју ражи у односу на друге житарице). Храна се углавном служи кувана. У знак добродошлице домаћин госта традиционално дочекује са хлебом и сољу (што је традиција у већини словенских народа). Најпопуларнија пића су вотка и квас. Квас је безалкохолно пиће које се прави од пшеничног или раженог брашна. Начин припреме је сличан као код припреме бозе која се прави од кукурузног брашна. Квас се често комбинује са свежим поврћем за справљање освежавајуће хладне супе зване „акрошка“. Телекомуникације и медији Године 2008. на целој територији Републике Белорусије било је регистровано 3.720.000 претплатника фиксне телефоније и 8.640.000 корисника мобилне телефоније. Национална телефонска агенција је Белтелеком и у државном је власништву. Постоји око 113.000 интернет хостова који задовољавају потребе око 3,5 милиона корисника интернета. Највећа медијска кућа у земљи је Национална радио-телевизија Белорусије (НГТРК РБ), која емитује радијски и ТВ програм преко земаљских и сателитских фреквенција. Према Уставу Белорусије загарантована је слобода медија, међутим став 5 Устава забрањује клевете на рачун председника државе и високих државних званичника. Због тога члана у Уставу, многе невладине организације сумњају у стварну слободу медија у Белорусији. Због тога су ОЕБС и Freedom House рангирали Белорусију као земљу у којој је угрожена слобода медија. Спорт Највише спортско тело у држави је Олимпијски комитет Белорусије. Белоруски спортисти су дебитовали на Олимпијским играма у Хелсинкију 1952. као део олимпијског тима Совјетског Савеза, а од Лилехамера 1994. Белорусија наступа као самостална земља. Први белоруски спортиста који је освојио олимпијску медаљу био је бацач кладива Михаил Кривоносов у Мелбурну 1956. године, док је прву медаљу за Белоруски олимпијски комитет освојио такмичар у брзом клизању Игор Железовски на ЗОИ 1994. у Лилехамеру (сребро). Јекатерина Карстен-Ходотович, веслачица у скифу, званично је најбоља белоруска олимпијка са 4 медаље (две златне, и по једна сребрна и бронзана). Учествовала на свих пет ЛОИ на којима је учествовала Белорусија. Хокеј на леду је најпопуларнији екипни спорт у Белорусији. Хокејашки клуб Динамо из Минска такмичи се у најјачој хокејашкој лиги у Европи КХЛ лиги. Арена Минск у којој хокејаши Динама играју своје утакмице на домаћем терену, са капацитетом од преко 15.000 места је највећи затворени спортски објекат у земљи. Хокејашка репрезентација је редован учесник светских првенстава и олимпијских турнира. Највећи успех хокејашка репрезентација је остварила на ЗОИ 2002. у Солт Лејк Ситију (САД) освојивши четврто место. Белорусија је била домаћин хокејашког светског првенства 2014. године. Фудбалери клуба Бате Борисов у три наврата су наступали у групној фази Уефине Лиге шампиона. Познатији белоруски спортисти су и тенисери Викторија Азаренка — двострука победница Отвореног првенства Аустралије (2012 и 2013), Макс Мирни (својевремено 18. тенисер света) те Наташа Зверева (светски број 1 1991. године). Стонотенисер Владимир Самсонов је био шестоструки европски првак, Виталиј Шчербо је проглашен за најбољег гимнастичара свих времена (12 титула светског првака и 6 олимпијских златних медаља). Олга Корбут је освојила 4 олимпијска и 2 светска злата у гимнастици. Биатлонка Дарја Домрачева освојила је 6 олимпијских медаља од тога 4 злата. Национални празници Напомене Референце Литература -{Др Раде Давидовић (2004). Регионална географија Европе/Белорусија, Нови Сад: ПМФ Универзитета у Новом Саду}- -{de Courson, Barbara Frances Mary (1879). The Jesuits: their foundation and history, Volume 1. Benziger Brothers}- . Lizaveta Kasmach, "Forgotten occupation: Germans and Belarusians in the lands of Ober Ost (1915–17)", Canadian Slavonic Papers 58, no 4 (2016) Спољашње везе Влада Белорусије Председик Белорусије Државе у Европи Источна Европа Евроазијска економска унија Континенталне земље


source: CulturaX

text: Бањалучани и ове године тренирају на отвореном | Радио Телевизија БН Бањалучани и ове године тренирају на отвореном Колико је физичка активност битна за здравље и дужи животни вијек познато је од давнина. То је нешто о чему се често говори и на шта апелују стручњаци и љекари који и код одређених обољења препоручују бављење спортом. Здравље 24.04.2019 | 13:46 Бањалука је одавно позната као град спорта, а и ове године нашла се на мапи надалеко познатих јавних тренинга"Изађи и тренирај" који четврту сезону управо и започињу у највећем граду Српске. Четвртог маја са почетком у 17.30минута у парку "Младен Стојановић" бањалучани ће имати прилику да вјежбају уз Александру Аничић, Симону Јоксимовић, Сашу Кецмана и специјалну гошћу Ану Баврку. Мајице и вода су поклон, учешће је бесплатно, а уз ДЈ-а, занимљиве фризуре, и мноштво награда у једном сату ће бити презентоване најбоље технике вјежбања. До сада су кроз ове тренинге прошле хиљаде вјежбача, а само у Бања Луци сваке године буде преко 400 учесника. Само ви рекламирајте Управо ова Александра Аничић која се сада спомиње у овом тексту је ћерка удбаша Срете Аничића и блиског сарадника Милоша Чубриловића Чубрија.Пошто се Чубри не појављује више у јавности Срето је са својом фирмом Бонд још и напредово. Мислим има сву могућу подршку Додика сада је добио и шопинг центар Делта.Можете видјети Срету како плеше око Додика у изборној ноћи док Додик арлауче након још једних купљених избора Свака част на коментру, свак ти је на мјету. Жив био. Што је најинтересантније 90% тих радника Бонда који раде у Делти или негдје другдје нису пријављени. Вјероватно многи немају ни сертификат. Срето има заштиту полиције


source: wikipedia

text: Ораторијум Стевана Христића, прво такво музичко дело у српској музици. Написан је 1912. године и изведен 3. маја исте године. Написан је на текст Драгутина Илића. Праизведбу је дириговао Станислав Бинички, а учествовали су Хор певачког друштва „Станковић“, Оркестар музике краљевске гарде, сопрана је певала Мирослава Бинички, а мушке гласове Турински, Предић и Војковић. Предвиђен је за симфонијски оркестар, мешовити хор и четири соло гласа (сопран, бас, баритон и тенор). Сачињен је из два посебна дела са насловима Весница са Гроба и Христос међу ученицима. Компонован је на комбинацији италијанске оперске традиције касног 19. века и руске националне опере, са елементима који су карактеристични за Христића и који ће се касније сретати у његовим другим делима. Уводни хор, Зора на Васкршње јутро, је касније дорадио и прерадио у посебну оркестарску нумеру, симфонијску поему „Поема зоре“, која се често изводила, за разлику од ораторијума. Ликови у делу су: Запажено извођење овог дела је било на осамдесету годишњицу праизвођења, 23. априла 1992. године у Коларчевој задужбини. Соло гласови су били: Радмила Смиљанић (сопран), Живан Сарамандић (бас), Никола Митић (баритон) и Карољ Колар (-{Károly Kolár}-) (тенор). Хором и симфонијским оркестром РТБ је дириговао маестро Бојан Суђић. Музички примери Музичка дела


Чеџу — Википедија суптропско и вулканско острво које се налази јужно од Корејског полуострва ^ (језик: енглески) Special Self-Governing Province:„Geography“, приступ 15.5.2013 ^ „Представљамо:Седам светских чуда природе”. Архивирано из оригинала на датум 01. 01. 2014. Приступљено 31. 12. 2013. ^ „Тема броја:Седам светских чуда природе”. Архивирано из оригинала на датум 01. 01. 2014. Приступљено 31. 12. 2013. ^ „Острво Чеџу” (на језику: корејски). Архивирано из оригинала на датум 01. 01. 2014. Преузето из „https://sr.wikipedia.org/w/index.php?title=Чеџу&oldid=23192724”


text: Ваздух - Howling Pixel Кисеоник (лат. oxygenium, из грч. ὀξύς' oxys — оштар, кисео и γεννάω' gen — који ствара, односно онај који ствара киселину) јесте хемијски елемент који се означава симболом O и има атомски број 8. У периодном систему налази се у шестој главној групи, односно припада халкогеним неметалима. Он је најраспрострањенији елемент у Земљиној кори са уделом од 48,9% до 49,4%, односно око 30% по масеном уделу, по чему је после гвожђа други по распрострањености. Такође чини и 20,8% Земљине атмосфере. У елементарном облику кисеоник се претежно јавља као ковалентни хомодимер, тј. као једињење из два атома сумарне формуле O2, што означава молекуларни кисеоник, диоксиген или дикисеоник. Он је безбојан гас без мириса и укуса, а у чистом ваздуху је заступљен са око 20,942%. Неопходан је за сагоревање и корозију. Потребан је за живот готово свих живих бића на Земљи. Стварају га биљке у процесу фотосинтезе, али га и саме троше за дисање, мада у мањој мери односу на количину коју производе фотосинтезом. За дисање биљке узимају кисеоник директно из ваздуха или ресорпцијом из воде (растворени кисеоник). У високим концентрацијама кисеоник је за већину живих бића отрован. Метастабилни, врло реактивни алотропни облик кисеоника са три атома кисеоника O3 назива се озон. Многи ловци имају допунске, ограничене могућности за нападе на земаљске циљеве, а неки су пројектовани за двоструку намену ловца-бомбардера, Често се авиони, који и не испуњавају стандардне дефиниције, називају да су ловци. Ово се користи, у рекламне сврхе, због политичких или национално безбедносних разлога и слично.Главни задаци ловца су да успостави превласт у ваздушном простору, изнад бојишта. Од Другог светског рата, постизање и одржавање стања супериорности у ваздушном простору, сматра се неопходним за победу у конвенционалном ратовању. Успех или неуспех напора једне од зараћених страна да стекну превласт у ваздушном простору зависи од више фактора, укључујући вештине својих пилота, примењених тактичких поступака, примењене доктрине, а и бројности авиона ловаца. Због важности превласти у ваздушном простору, присутна је стална трка и такмичиње у развоју и производњи технолошки супериорнијих ловачких авиона, у што већем броју, а то захтева значајно улагање из буџета, издвојеног за укупне модерне оружане снаге. Слетање авиона на HMS фуриос.|десно|мини|250п Цезура (енг. caesura и фр. césure) је знак који се уписује у нотни текст између два мотива, две фразе или два одсека и указује да на том месту извођач треба да начини кратак предах. За свираче на дувачким инструментимама и певаче, то је место где треба да узму ваздух.Овај знак пише се у облику зареза (٫), две косе црте (′′) или великог латиничног слова в (۷).


НАТО отровао Србију Глас Српске http://www.glassrpske.com/vijest/8/s...ao-Srbiju.html Datum: 02.11.2011 19:00 Autor: Глас Српске БЕОГРAД - NATO напади на Србију 1999. године довели су до загађења најотровнијим супстанцама, међу којима се истичу полихлоробифенили (PCB), који су висококанцерогени и одговорни за имунолошке болести - наводи се у сакривеном и цензурисаном извјештају Сенегалца Бакарија Кантеа, шефа Мисије програма УН из 1999. године, који се бави стравичним посљедицама бомбардовања. У овом извјештају, који никада није објављен у УН, наглашава се да је један литар полихлоробифенила довољан да се загади милијарда литара воде!? PCB се налази у електричним трансформаторским станицама и у бројним нафтним рафинеријама које су биле мета NATO-а, стоји у извјештају уз напомену да је бомбардовање бројних фабрика у којима су употребљавани тешки метали изазвало, између осталог, и ширење кадмијума и метилизоване живе (најотровнији облик живе). Ријеч је о металима који остају отровни чак ако се и разнесу на простору од више хиљада километара. Резултат је - затрованост Дунава. - Према расположивим подацима, снаге NATO-а употријебиле су муницију са осиромашеним уранијумом гађајући војне и цивилне циљеве. Употријебљена је муниција калибра 30 милиметара. Ова врста муниције је нуклеарни отпад и његова употреба је веома опасна по здравље. Употреба ове муниције има ужасне посљедице по становништво, јер, осим тјелесних повреда, узрокује радиолошку контаминацију. Та контаминација има токсичне и радијацијске посљедице које узрокују канцер - пише у Кантеовом извјештају који је током маја 1999. године упућен генералном директору UNEP-а Клаусу Топферу. Канте наводи да "приликом употребе (експлозије) оружја са осиромашеним уранијумом настаје уранијумски оксид (U308 и UO2) као и, између осталог, веома реактивни гасови радијум и радон". О овом шокантном извјештају писао је амерички независни новинар Роберт Парсонс, извјештач из међународних институција у Женеви. Парсонс је успио да добије Кантеов извјештај од свог извора у Програму УН за очување околине (UNEP) и 17. јуна 1999. објавио његове дијелове у женевском дневнику "Куријеу". Сада је 3946 тај извјештај опет актуелизован, а Парсонс за "Вијести" свједочи о томе како су се у канцеларијама УН, у атмосфери унутрашњег раздора, цензурисали и "фризирали" извјештаји о здравственим посљедицама употребе оружја са осиромашеним уранијумом на Балкану. Извјештај је категоричан у оцјени да ће идуће генерације које живе на бомбардованом тлу патити од канцерогених обољења, леукемије, као и да ће бити повећан број спонтаних побачаја код трудница и деформитета новорођенчади. - Клаус Топфер, генерални директор UNEP-а, наредио је да се од јавности склоне сазнања о еколошкој катастрофи у Србији без преседана у европској историји. Док је NATO на све стране трубио о својој "хуманитарној интервенцији", Кантеов извјештај је говорио о еколошкој катастрофи без преседана у европској историји - каже Парсонс и наводи да је Кантеов извјештај, чим је предат, класификован у УН и склоњен од јавности и да је вјероватно завршио у сједишту UNEP-а у Најробију. Нуклеарни отпад У фебруару 2000. године подаци холандске владе у главним цртама подударали су се са подацима америчке невладине организације MTP (Милитари токсик пројект). MTP је наиме у јануару 2000. године тражила од владе СAД да скине ознаку тајности са досијеа о употреби отровних супстанци на Косову. MTP је добила досије 30. јануара 2000. године и на основу њега израчунала да је на Косово бачено 9,45 тона нуклеарног отпада!


text: Свети архијерејски Сабор 2019. - Page 15 - Актуелна дешавања у СПЦ - Живе Речи Утехе Од александар живаљев, Мај 6, 2019 in Актуелна дешавања у СПЦ Поуке.орг инфо, Благовесник, Драгана Милошевић and 1 члан је реаговао/ла на ово ВУЧИЋ: ОД ВЛАДИКА НА САБОРУ НИСАМ ТРАЖИО НИ МИЛОСТ НИ ПОДРШКУ (Танјуг) Разговору је, како је рекао, присуствовало 42 владика, да је била и група која је позната у јавности да има "другачије политичке ставове", али да је видео да неки од њих нису прочитали Резолуцију 1244, нити знају шта пише у Бриселском споразуму. "Онда схватите да се све то заснива на 'чапрас диванима' и на лажима са друштвених мрежа. Вадио сам документа и показивао, вадио све што смо урадили за КиМ и није било никаквих проблема. Не морате увек да имате са свима једнаке ставове. Сви знају све што сам рекао да је тачно", рекао је председник Србије за РТС. Прича о деци, званичној и оној другој, подједнако је изнервирала Вучића и Додика, колико и Дејана Накића, патријарховог секретара, који се врло непријатним коментарима обраћао Амфилохију и Григорију Имао сам част да упознам гдина Накића. Изузетна хришћанска личност. Његова је личност, такорећи, жижа која настаје када многи зраци нашега црквено-народног пребивања прођу кроз лупу. Жељка Јевтић у данашњем Блицу, још се није појавио електронски текст, пише да је и јуче била расправа о канадској епархији и незадовољству епископа Митрофана што умировљени владика Георгије присуствује Сабору, али и како без благослова служи у канадској епархији. Поново пише о случају епископа Максима, о коме говори у суперлативима. О питању вакцинације каже да је дошло на дневни ред Сабора, зато што су бројне епархије добијале од верника захтев да се Црква изјасни о том питању. Митрополит Амфилохије је добио задатак да ту тему проучи за Сабор и предложи решење. На крају, Јевтићева се труди да покаже како став епископа бачког одудара од погледа других архијереја на косовско питање.


text: Кад скок постане лет Уторак, 05.03.2019. у 17:17 Мирко Стојаковић НА МАРГИНАМА ЈОШ ЈЕДНОГ ВЕЛИКОГ УСПЕХА НАШЕ НАЈБОЉЕ АТЛЕТИЧАРКЕ ИВАНЕ ШПАНОВИЋ После "хет-трика", трећег узастопног злата на европским првенствима у дворани, а 11. одличја у шест година на великим такмичењима, пред Иваном су још само два циља – светско и олимпијско злато Радост, као да је било први пут... А у Глазгову, наша најбоља атлетичарка Ивана Шпановић освојила је 11. медаљу на великим такмичењима, трећу заредом на континенталним шампионатима у дворани. Ето, колико јој је баш било стало, после низа пехова, од такмичарског броја који се откачио и оставио траг у песку, губитак светског злата у Лондону које јој недостаје, до повреде Ахилове тетиве лане у Берлину пред финале и још једне титуле европске првакиње. Дани неверице, туге, мукотрпног повратка, неизвесности како ће све после да изгледа, колико ће бити потребно времена да буде она стара, шампионка... Дошла је у фазу када више не скаче, већ лети. Како би звучало да се дисциплина преименује – лет удаљ! Да, то би био омаж нашој Ивани, која толико суверено влада европским атлетским песком и увек пронађе закопано злато у јами. Десет дана пред полазак у Глазгов није била сигурна колике су јој моћи, да ли ће успети да понови успех легендарне Хајке Дрекслер. Али, Немици је било лакше да дође до "хет-трика", јер су у њеној ери европска првенства била сваке године (победила 1986, 1987. и 1988). Ивана је то радила сваке друге. Трајати у спорту, као и у свему у животу, најтеже је... А онда је на митингу "Србија опен" у Београду, збацила бригу с леђа. Даљином 6,92 метра завршила је пола посла у Шкотској. Дилеме више није било, иде на још једно злато... Доха је у септембру, а догодине Токио и последња златна станица на којој жели и може да се заустави. Сва остала злата су око њеног врата, а ако то уради, биће једина у историји светске атлетике. А, за конкуренцију не брине. У Европи је годинама тата-мата, а њене највеће светске ривалке, Американке Бритни Рис и Тијана Бартолета прошле су зенит. Стижу нове снаге, али када Ивана лети...


hodočašća sa blagoslovom Архиве — Ходочашћа са благословом Ознака: hodočašća sa blagoslovom 15/08/2018 30/03/2021 Ходочашћа23 коментара на Једнодневна ходочашћа Mанастир Свете Тројице – Бјеле Воде, манастир Соко и манастир Каона 11.04.2021. Полазак у раним јутарњим часовима из Нове Пазове, Батајнице, Земуна и Београда. Одлазак на Свету литургију у манастир Свете Тројице, и разговор са игуманом, оцем Серафимом, те [...] 14/08/2018 30/03/2021 ХодочашћаКоментар on Острог у априлу ОСТРОГ Цетињски манастир, Подгорица – Саборни храм, Ждребаоник, Куманица 16.04./18.04.2021. дан – Полазак у вечерњим сатима из Београда. Ноћна вожња. дан – Долазак рано ујутру у Цетињски манастир и поклоњење моштима Светог Петра Цетињског, руци Светог Јована Крститеља и [...] Постављено у Светиње у региону, ХодочашћаОзнаке hodočašća sa blagoslovom, hodočašće, hodocasce ostrog, mošti svetog vasilija, ostrog, ostrog hodočašće, poklonjenje moštima svetog vasilija, sveti vasilije, truristička agencija lovćen Требиње – Тврдош – Чајниче – фебруар 13/08/2018 30/01/2021 ХодочашћаКоментар on Требиње – Тврдош – Чајниче – фебруар Требиње Грачаница, Тврдош, Чајниче, Вишеград, Добрун, Рача 12.02./14.02.2020. 1.дан – Полазак у вечерњим часовима из Београда. Ноћна вожња према Тари и даље према Фочи и Требињу. 2. дан – Долазак у Требиње у раним јутарњим часовима. Обилазак херцеговачке [...] Постављено у Светиње у региону, ХодочашћаОзнаке cajnice, dobrun, gracanica, hodočašća sa blagoslovom, hodočašće, Raca, trebinje, tvrdos, visegrad, чајничка красница


ОДРЖАНА ПРВА СЕДНИЦА ПРИВРЕДНОГ САВЕТА У 2019. ГОДИНИ – Град Сомбор У ТОКУ ЈЕ ПРИПРЕМА НАЦРТА ОДЛУКЕ О НАКНАДИ ЗА ЗАШТИТУ И УНАПРЕЂИВАЊЕ ЖИВОТНЕ СРЕДИНЕ НА ТЕРИТОРИЈИ ГРАДА СОМБОРА 16. седници Привредног савета присуствовали су чланови: градоначелница Сомбора Душанка Голубовић, градски већник за област финансија и привреде Сава Дојић, градски већник за област комуналне делатности и инвестиције Мирослав Ковачић, начелник Одељења за привреду, туризам и ЛЕР Иван Камерер, шеф Одсека за економски развој и подршку улагањима Михаел Плац, директор „Синагога“ д.о.о. Слободан Ловрић, директор „Орис“ д.о.о. Зоран Огризовић, директор региона за послове са становништвом ОТП банке Никола Паскаш, директор АМК „Магнет“ Панто Петровић, директор „Meteor-commerce“ д.о.о. Славиша Дробиловић и „Agricom company group“ Александар Лалић На првој седници Привредног савета града Сомбора у овој години чланови савета су расправљали о осам тачака дневног реда. Шеснаестом седницом Привредног савета председавао је Иван Камерер, начелник Одељења за привреду и туризам, због оставке досадашњег председника Дмитра Павлевског, директора „Сомболед“ д.о.о. За новог председника чланови су једногласно предложили Слободана Ловрића, директора предузећа „Синагога“ д.о.о. Сомбор, за његовог заменика предложен је Сава Дојић, градски већник за област финансија и привреде. Ови предлози достављају се Градском већу града Сомбора на разматрање и усвајање.


Други правац ширења текао је у југоисточном правцу према тада новосаграђеној жељезничкој станици Усора. Овде су саграђене радионице преко потребне за жељезничку раскрсницу, а како није било домаћих стручних радника, досељени су странци. За њих је саграђена стамбена "колонија" са преко 30 кућа и та насеобина названа је Усора. Овђе су никле и друге радионице, углавном оних заната којих раније у нашим крајевима уопште није било. Коначно је 1892. године на овом подручју подигнута и омања фабрика шећера. Како је вријеме текло, тако су у усорским радионицама и фабрици шећера ангажовани и домаћи људи, који су на посао долазили из околних сеоских насеља, али и из старе добојске вароши. За ове последње је "пробијена", прво као пјешачка стаза, а касније проширена и засута туцаником, попречна комуникација, стара добојска варош - Усора. Названа је Радничка улица, (данас улица Синђелића), што најбоље показује и њено поријекло и намјену. Убрзо је ограђена и кућама чиме је иако непотпуно, спојено ново насеље са Добојем.


* 4.мај – ckok-y-paj.com May 4, 2010\t Дневн. за в "Узмите мој јарам на себе..." Матеј 11,19 "Кога Господ воли, тога и кара..." (Јеврејима 12,6). Како су безначајне наше притужбе! Наш Господ нас доводи до места где можемо имати заједништво с њим, а ми уздишемо и кажемо: "О, Господе, дозволи ми да будем као остали људи!" Исус нас моли да прихватимо један крај јарма – "Мој јарам је лак. Стани упоредо са мном и повуцимо заједно" (Матеј 11,30). Да ли си се тако поистоветио са Господом Исусом? Ако јеси, захвалићеш се Богу за стисак његове руке. "Немоћноме умножава снагу" (Исаија 40,29). Бог долази и вади нас из наше сентименталности, испод наших бремена претварајући их у подручје слављења. Спознаја Божије силе долази само када узмемо Исусов јарам на себе и учимо од њега. "Радост Господња је ваша сила" (Немија 8,10). Одакле верници добијају своју радост? Да не познајемо неке вернике, рекли бисмо: "О, он/она нема никаквог терета." Подигни вео. Чињеница да у њима постоји мир и светлост и Божја радост је доказ да је тамо и терет. Бреме које Бог ставља цеди зрневље грожђа па потекне вино. Многи од нас виде само вино. Никаква сила на земљи ни у паклу не могу да победе Божјег Духа у људскоме духу. То је унутрашња непобедивост. Ако у себи налазиш крик притужбе, ишчупај га заједно са кореном. Позитивни је злочин бити слаб у Божијој сили. Previous Post* 3.мај


source: fineweb

text: Слава манастира Ваведењe Јуче је свечано прослављена слава београдског манастира Ваведења Пресвете Богородице где је Његово Преосвештенство викарни Епископ хвостански Г. Атанасије служио Свету Архијерејску Литургију уз саслужење свештенства Архиепископије београдско-карловачке. На литургијском сабрању Владика је причестио велики број деце и верника. У пригодној беседи Владика Атанасије је подсетио на значај поста и причешћа као и редовног доласка на недељна и празнична богослужења. Заједно са игуманијом манастира мати Анастасијом и домаћином славе Дивном Љубојевић, Епископ Атанасије је преомио славски колач, после чега уручио захвалнице дугогодишњим доброчинитељима овог манастира: Дивни Љубојевић и хору Мелоди који двадесет година појањем улепшавају богослужења у овој светињи, проф. Драгану Недељковићу, Милану Булатовићу, Вукашину Тодоровићу, Топлици и Светлани Лепић, Радмили Бјелић, Ивану Кијачићу, Сави Некићу, Велибору Хајдуковићу, Ненаду Ротокомановићу, Слободану и Бранки Рацковић, Слађани Томићи и Јованки Анђелић.


text: Чепурин: Руси заинтересовани за бањски туризам у Србији | Патриот Насловна Вести Чепурин: Руси заинтересовани за бањски туризам у Србији Туристи из Русије су све више заинтересовани за бањски туризам и посету манастирима у Србији, каже амбасадор Русије у Србији Александар Чепурин. – У последњих годину дана повећан је број туриста из Русије у Србији, али из Србије у Русији – рекао је Чепурин на Међународном сајму туризма на Београдском сајму, где је први пут представљена туристичка понуда Русије. Он је навео да је прошле године Русију посетило 50.000 до 60.000 туриста из Србије, колико је било и туриста из Србије у Русији, што је знатно више него пре две године. Чепурин је рекао да руске туристе Србија привлачи због православља и традиције, а разлог за раст туристичке посете из једне у други земљу је и економски раст у обе земље. – Треба рамишљати и о размени културних програма – рекао је Чепурин. Туристи који долазе у Русију су, како је навео, заинтересовани да посете Москву, Петроград, Сочи, Волгу, али и Kрим.


Прота је ступио у везу са фра Микићем – Швабићем, гвардијаном у Толиси, који се прихватио вођства међу римокатоличким живљем. Најважнији састанак о припремању буне одржан је у касно прољеће 1858. године у кући попа Стојана Стојчевића у Горњем Жабару, коме је присуствовало неколико свештеника из Посавине и Требаве.


text: УКЦ Република Српска – Српски члан Предсједништва Босне и Херцеговине Милорад Додик у посјети Ковид Одјељењу Универзитетског клиничког центра Републике Српске Српски члан Предсједништва Босне и Херцеговине Милорад Додик у посјети Ковид Одјељењу Универзитетског клиничког центра Републике Српске Дана 13. новембра Универзитетски клинички центар Републике Српске посјетио је српски члан Предсједништва Босне и Херцеговине Милорад Додик. Овом приликом српски члан Предсједништва БиХ Милорад Додик и генерални директор УКЦ РС проф. др Владо Ђајић са сарадницима у заштитним одјелима обишли су најугроженије пацијенте обољеле од Covid 19 и медицинске раднике који су већ више од осам мјесеци на првој линији одбране против невидљивог непријатеља – новог корона вируса. На тај начин српски члан Предсједништва БиХ Милорад Додик је пружио подршку пацијентима и здравственим радницима који подносе највећи терет у пандемији новог корона вируса. Српски члан Предсједништва БиХ током посјете УКЦ РС је рекао да је веома потресно видјети људе у тешком стању, те додао да је посао медицинског радника веома тежак и пожртвован, те да ће се заложити за неки дио надокнаде за оне који су изложени свакодневно вирусу. Додао је да је свим пацијентима које је обишао пожелио да дођу кући својим породицима, да буду здрави, а онима који схватају олако пандемију поручио да само погледају снимке људи који су јуче били здрави, а сада су на лијечењу у УКЦ РС. Поручио је грађанима да се чувају поштујући епидемиолошке мјере јер је то једини начин да се сачува здравље, те додао да избјегавају велике скупове, да држе дистанцу и одржавају личну хигјену. Још једном је захвалио медицинским радницима УКЦ РС на челу са проф. др Владом Ђајићем на напорима које улажу да би помогли обољелима и додао да то није само умни неги и физички рад јер су у питању животно угрожени пацијенти. Поновио је да медицински радници имају његову подршку, те да ће размишљати о пацијентима и медицинским радницима са својим сарадницима како би учинили све да их подрже. Рекао је да Република Српска мора остати захвална свим медицинским радницима изложеним Ковиду, а да поједини смишљају причу о некаквим новим болницама јер не могу да гледају сређеност УКЦ РС. Проф. др Владо Ђајић, генерални директор УКЦ РС, захвалио се српском члану Предсједништва у БИХ Милораду Додику за све што је урадио за УКЦ РС. Рекао је да су његови сарадници и он лично одушевљени храброшћу господина Милорада Додика који је међу ријетким званичницима који су ушли међу заражене и дао им подршку. Додао је да је са српским чланом Предсједништва БиХ разговарао о даљем развоју Универзитетског клиничког центра Републике Српске.


Преглед кафе: Етхиопиа Органиц Дарк од Меллело Цоффее Роастерс - Преглед | Јули 2020 Етиопија Органиц Дарк Меллело кафе за печење кафе сајам кафе Локација печења: Медфорд, Орегон Поријекло кафе: Јужна Етиопија Агтрон: 32/38 Еаст. Цена: 14,00 УСД / 12 унци Датум прегледа: Август 2017 Киселост / структура: 8 Слепа процена: Богато оштар, резонантно печен. Мошус, корица наранџе, пекарна чоколада, огољени мескуит, цвјетне врхунске ноте у ароми носе се у шољицу, гдје се чоколада креће напријед. У структури слатко и живописно печеног, уравнотеженог, резонантног облика. Лаган, сатен осећај уста. У кратком финишу доминирају чоколада и цвеће; дуги завоји су помало прхки и суви, иако укус остаје. Напомене: Ова изврсна кафа препозната је као једно од три најузбудљивија тамнија печења 2017. Цертифицирано органско узгојено. Ова кафа изједначена је са трећом највишом оценом на дегустацији готово 130 тамно печених кафа за Преглед кафеИзвештај о дегустацији у августу 2017. године Меллело Цоффее Роастерс је три места за печење и кафе оријентисане на три локације, основана 1992. године од стране Салваторе Меллело у Медфорду, Орегон. Посетите ввв.меллело.цом или позовите 541-779-9884 за више информација. Доња граница: Тамна печена без извињења која задржава резонантну сложеност и живу равнотежу по цијелом профилу. Етиопија Реко Ганесха Еспрессо Панама Лос Лајонес Бамбу Геисха Предлози за посетиоце који први пут долазе Бразил Фазенда Боа Виста Одлична авантура Дон Пепеа Кенија Ниери Нудуруту Фацтори АБ Тхе Геисха Обраје


text: Пуна подршка закупцима локала у Нишу - Демократска странка Пуна подршка закупцима локала у Нишу 12.11.2020. / Вести Поводом изјаве градоначелнице Ниша Драгане Соторовски да ће се ипак наплатити месечна кирија за закуп локала у власништву града и то за месеце током којих је трајало ванредно стање, ДС жели да пружи пуну подршку свим закупцима. Овакву одлуку сматрамо веома неозбиљном и неодговорном. Наиме, град је прво отписао та дуговања и то за април, мај и јун ове године. Да би сада, ретроактивно, ипак фактурисао те намете. Објашњење да се тада није знало колико ће ово да траје па је зато отписано плаћање кирије, а сада када се виде последице овог вируса ипак морају да буду наплаћена, савршено се слаже уз тезу да су на пролеће и током целог ванредног стања напредњаци заправо водили безочну функционерску кампању. И сада када сте "победила" на лажним изборима, на којима сте сами и бирали и били бирани, показујете своје право лице и колико заправо бринете о својим градјанкама и градјанима. Ретроактивно наплацлћивање овог дуга вам не може проћи, ма колики да сте дефицит направили у буџету. Сами сте, у ставри са својим претходником доносили одлуке, сами сада и сносите последице. Не терајте закупце којима је ова година и онако покварила све планове да од својих малих примања, плаћају ваше цехове. Демократска Странка ће увек пружати подршку својим суградјанима и заједно са њима се борити да се ова одлука поништи.


Орашасти плодови који задовољавају глад - заситити тијело храњивим тварима - Дијета и прехрана - 2020 Орашасти плодови који задовољавају глад - заситити тијело храњивим тварима Орашасти плодови - храна, коју сви воле, - и одрасли и деца. Нутриционисти и лекари препоручују да их укључите у исхрану и користите као ужину и главни оброк. Енергетски потенцијал ораха довољан је да напуни тело енергијом најмање 3 сата. Ако нутриционисти и даље расправљају о калоричном садржају јутарњег оброка, онда више нема потребе за њим. Доручак је обавезан, јер како другачије можемо напунити енергију и дати тијелу снагу за ментални и физички рад током дана? Ако пропустите овај важан оброк и напуните тело хранљивим састојцима само за време ручка, онда се пуњење ведрине може осетити само увече, а то је директан пут до преједања ноћу и проблема са пробавом и кардиоваскуларним системом. Ако немате времена пржити јаја и кухати нешто друго, можете јести орахе за доручак. Прво, веома је згодно. Можете бацити пет ораха у торбицу и доручковати на путу до канцеларије. Друго, не треба их кухати - довољно је само да се једе и поједе, а данас се на тржишту могу наћи готове језгре. И мада је садржај калорија и ораха и било које друге врсте ораха прилично висок - 500-700 кцал на 100 г, они могу и треба да се једу чак и од оних који пазе на њихову фигуру. Пре свега, ораси за доручак обезбеђују телу толико незасићених масних киселина. Они дају задужење за ведрину, побољшавају рад мозга, срца и крвних судова, боре се против запаљења и раног старења. Орашасти плодови су прилично способни да замене месо, јер се биљни протеин који се налази у њима добро апсорбује, а лецитин обезбеђује квалитетан рад мозга и нервног система. Шта је још добро? Имати ужину на овој храни могу цијенити они који су на било којој врсти исхране, јер се морају борити против глади, а језгра су способна за дуго времена да смири апетит и смањи укупни унос калорија у свакодневној исхрани. Главна ствар није да се превише одузмете и дозволите себи да једете 15-20 грама одједном. Орашасти плодови као храна између главних оброка ће организму обезбедити све витамине и минерале који су јој потребни, убрзати метаболизам, очистити организам од токсина и токсина и побољшати стање косе и ноктију. Последње својство је посебно важно за оне који се боре са вишком килограма и често пате од крхких ноктију. Свака сорта има своје карактеристике. Кикирики су одлична превенција рака, може допринијети борби против раног старења и кардиоваскуларних проблема. Ораси могу елиминисати недостатак витамина и анемију. Кашу садржи много калцијума, цинка и селена, који одређује његову способност да побољша стање зуба и коже. Лешник или лешник је користан за анемију и хронични умор. Пињоли - само складиште хранљивих материја. Они јачају имуни систем и побољшавају опште стање организма. Због тога стручњаци препоручују да се обрати пажња не на једну сорту, већ на куповину готових мешавина најразличитијих сорти. Орашасти плодови за ручак - како понекад замијените храну Вегетаријанци, конзументи сира и они који поштују пост лако могу себи приуштити замјену обичног ручка орасима. Да, и храњење било којим системом за мршављење није штетити њиховом здрављу, ако повремено одустане од срдачног оброка у корист ораха. Међутим, они могу да замене само један оброк током дана, не више. Па ипак: боље је користити орахе за ручак заједно са ферментисаним млечним производима - свјежи сир, кефир или јогурт. Поховани са соли или слатким са чоколадом, неће донети такве предности као у комбинацији са киселим млеком. Добри су са сјеменкама и сушеним воћем, па се често могу наћи такве готове мјешавине, чији је састав пажљиво одабран и избалансиран. Међутим, људи са гастроинтестиналним болестима морају јести језгре с опрезом. Гастритис ораси су контраиндиковани, јер имају висок ниво масноће и грубих влакана. Ораси могу погоршати болести као што су панкреатитис, желучани и 12 дуоденалних улкуса и сам гастритис. Али током ремисије, орашасти плодови могу бити мало укључени у вашу исхрану. Нутс за вечеру Идеално рјешење је орашасто воће само на посљедњем оброку - вечерњем. Пошто нутриционисти у овом тренутку саветују одустајање од тешке, превише калоријске хране, орашасти плодови могу бити само панацеја - и глад за задовољењем, а не за ударање по облицима и кривинама властитог тијела. Препоручује се комбиновање са поврћем и воћем. Није забрањено додавати их у зобену кашу или мусли. Овај производ добро стимулише варење и решава проблем опстипације, због чега се ораси препоручују трудницама које из прве руке знају за ову болест. 3-4 комада ораха за ноћ ће елиминисати затвор једном за свагда. Главна ствар је да се не једе 2-3 сата пре спавања, а ако осећај глади постане неподношљив, можете попити чашу кефира, шољицу чаја од камилице са медом или јести неко воће или поврће. Орашасти плодови се не препоручују за чир на желуцу, јер гастроинтестиналне болести захтевају штедљиву храну, како у термичком, тако иу механичком и хемијском смислу. Превише киселе, слане, грубе и непотребно вруће хране се потпуно уклањају. Неопходно је кухати храну за пар или кухати и брисати кроз сито. Треба избегавати све производе који могу изазвати желучану секрецију. Орашасти плодови су и даље крупна храна, за варење од које тело треба снагу, од којих већина узима болест. Стога је у том периоду потребно заштитити своје здравље и напустити их у корист нечег што је корисније. Copyright 2020 \_ Женска Срећа И Благостање Магазин \_ Орашасти плодови који задовољавају глад - заситити тијело храњивим тварима


Некада је варошка берберница имала, поред професионалне и културну димензију као мјесто сусрета и размјене интересантних информација....данас су то по селима продавнице....ево јутрошњег дијалога два сочаничка пензоса; један бивши високи политичар; други бивши машиновођа. Тема српска: Политика некад и сад.


357 Iza sunca Lyrics Ако имам ову душу, да ли да је дајем теби, ако немаш где да чуваш, бар је боље употреби. Око моје што се кријеш иза кише, иза снега, иза сунца,сунце моје,што се кријеш после свегa? А да ми дан буде робија као и ноћ то ниси знала, о не... И да од маме ти бежим као нека будала...веруј спреман сам на све, и тону лекова могу да гутам к'о сом и могу спавати са њом, и ко је крив што се сада нама дешава то...Ниси ти...ниси ти...ниси ти. See also: JustSomeLyrics 118 118.62 Play Ven bailalo Lyrics Miho Nakayama Sekaijuu No Dare Yori Kitto Lyrics


text: Додај Амазинг Тектурес то Иоур Воод Пројецтс 🏠 | August, 2020 Додај Амазинг Тектурес то Иоур Воод Пројецтс Не могу да замислим превише Направити: читаоце који гледају у те дивне дрвене текстуре и не размишљају о томе како их у великој мјери инкорпорирају у будући пројекат. Никада не бих помислио да користим главу за нокте да направим текстуру, или да узмем вијак за комад дрвета, или округлу датотеку до ивице плоче. Али сада могу. Ево неколико мојих омиљених техника преузетих из комада Цанадиан Воодворкинг. Оригинални чланак садржи 12 различитих техника, укључујући употребу рутера, кутне брусилице, сета за нокте и још много тога. Ротари Тоол Најбоља употреба: За стварање суптилне, равномерне текстуре на равним или округлим површинама. Текстурирање великих површина ће бити дуготрајно. Иако резултати зависе од селекције бита, ова техника добро функционише код већине врста. Шта урадити: Систематски померајте бит над радним предметом, стварајући мале резове директно један поред другог. Ефекат: Избор бита ће одредити врсту текстуре која је преостала, али ће вероватно бити резултат чврста, једноставна текстура. Вијак или Лаг Болт Најбоља употреба: Најбоље ради на мекшим шумама, али се може користити и на средње густим врстама. Сјајно ради близу руба изратка да би се добила граница јер глава вијка или вијка не дозвољава да се користи било где осим ивице. Уклањање главе је такође опција. Шта учинити: Држите вијак или вијак за затезање у једној руци и чекић у другој. Будите сигурни да држите прсте изван пута чекића, јер ћете вероватно држати вијак или вијак прилично близу мјеста гдје се догађају ударци. Са једним прстом који се помера са ивице изратка, полако померајте вијак или завртањ, користећи брзе ударце чекићем како бисте навукли конац у дрво. Вероватно ћете приметити мале станове на нитима, где чекић удара у нити. Држите те станове горе или ће текстуриране ознаке мало варирати. Ефекат: Мале ознаке додају лагану текстуру на површину. Можете променити ефекат тако што ћете вијак или вијак држати под углом у односу на ивицу, као и ударити вијак или вијак у близини средишта или једног краја. Цолд Цхисел Најбоља употреба: Одлично ради у већини шума да би се створила текстура граница, или се може користити за текстуру већих површина. Шта радити: Користи се слично као код сета за нокте и шила, осим што жлебови најбоље раде када су оријентисани паралелно са зрном дрвета. Жљебови попречног зрна имају тенденцију да раздвајају зрно и узрокују распадање. Оштрење алата може побољшати рад зрцала. Лагано ударајте за скоро невидљиве резултате, или јако за дубље, наглашеније бразде. Ефекат: Уски, али дуги троугласти утори остављени су на површини шуме. Царвинг Гоуге Најбоља употреба: Докле год је оштрица правилно изоштрена, она ће добро радити у већини шума. Тешка шума или јако тврда шума могу представљати изазов, поготово ако гудура није изузетно оштра. Врло мекана шума такође ће се сломити са оштрим оштрицама. Ради довољно брзо да покрије велике површине у разумном времену, посебно код већих удубљења. Шта треба да урадите: Иако пролази углавном на најбољи начин, рад са паралелним зрном је могућ са пажњом. Ако је потребан изузетно дубок жлеб, може бити потребно више пролаза. Са чврстим ослонцем, употребите обе руке да контролишете жлијеб. Пракса ће пружити добар осећај како да направите величину и дубину гроова коју тражите. Ефекат: Плитки канали могу да се осећају прилично деликатно, док су дубоки канали веома драматични додатак пројекту. Роунд Филе Најбоља употреба: На угловима већине шума. Непорозне шуме углавном се мање прскају, али ако се води рачуна о порозној шуми. Није добро за рубове са високом употребом, јер дрво које остаје на ивици може бити осјетљиво на оштећења. Шта урадити: Са фајлом у обе руке, усмерите га у угао дрвета под углом од 45o. Немојте превише гурати или ћете вероватно чиповати област. Сматрам да је најбоље да ублажимо ивицу пре него што јој додам текстуру, јер ће бити мање вероватно да ће се она разбити. Покушајте да размакнете урезе што је могуће равномерније. Ефекат: На ивици изратка се прави низ зареза. Остатак текстура можете погледати са детаљима и фотографијама у оригиналном чланку о канадској обради дрвета.


text: 14 СНИМКИ НА ЛИВ ТИЛЕР ВИТХОУТ МАКЕУП - БЕАУТИ & ФАСХИОН - 2020 Лив Тајлер је примећена како излази из свог стана, са прегршт врећа, што јасно указује на то да је за викенд имала озбиљне путне планове. Лив је једна од најљепших глумица, чија љепота долази природно и не мора ни покушавати изгледати лијепо. Ово је једна од најбољих ЛИв Тилер слика за шминку. Погледајте видео: Michael Jackson - Thriller Official Music Video (Јун 2020). Медаљони су популарни још од давнина. Носити привјесак, привјесак или амулет је био најбољи начин да се успомене одрже још неколико година. Без обзира на материјал од којег су направљени, они су дали нови жанр за накит назван као накит за кремирање. Најбољи и стилски дизајнирани украси за украсе: Ево неких реновираних дизајна крижног медаљона за украшавање деколтеа функи изгледом. Опширније


Главни капацитети су дрво-прерађивачка индустрија, лака хемијска индустрија и производња грађевинског материјала. Најзаступљенија је дрвопрерађивачка дјелатност (десет фирми), од примарне до финалне обраде дрвета. Друга најзаступљенија дјелатност је прерада пластике (четири предузећа).


Дана, 15. јула 1897. кренуо је први воз из Брода према Дервенти и Жепчи. Прва српска православна црква саграђена је у Броду 1894. године. Стара римокатоличка црква Свети Илија била је саграђена 1860. године, а након подизања нове цркве 1907. године била је преграђена као стамбени објект. Џамија је била саграђена 1909. године. О старој џамији нема података, али се свакако зна да је била саграђена у 18. вијеку.


text: Према грегоријанском календару, 5. јануар (5. 1. или 5. I) јест пети дан у години. До краја године има још 360 дана (361 у преступним годинама). Догађаји 1477 — Битка код Нансија: Карло Смели је поражен и убијен у сукобу с Ренеом II, војводом од Лорене; Бордо је касније постао део Француске. 1675 — Битка код Колмара: Француска војска је поразила војске Аустрије и Бранденбурга. 1757 — Робер Франсоа Дамјен је извршио атентат на француског краља Луја XV, који је задобио благу повреду и успео преживети. Због својих поступака, Дамјен је рашчеречен и спаљен у Паризу 28. марта 1757. према наредби парламента иако краљ није био склон таквој казни. Последња је особа у Француској погубљена коњском запрегом и черечењем, традиционалном и окрутном казном примењиваном за регицид. 1781 — Амерички рат за независност: Британске морнаричке снаге предвођене Бенедиктом Арнолдом спалиле су Ричмонд у држави Вирџинија. 1834 — У Крагујевцу су изашле Новине сербске, први српски информативан лист штампан у земљи и службено гласило Кнежевине Србије. Први уредник је био Димитрије Давидовић, оснивач листа у Бечу. 1869 — Аргентинске, бразилске и уругвајске снаге заузеле су Асунсион, главни град Парагваја, у Парагвајском рату. 1895 — Немачки физичар Вилхелм Конрад Рендген објавио је да је пронашао X-зраке. Касније су по њему названи рендгенски зраци. Афера Драјфус: Француски војни официр Алфред Драјфус лишен је чина и осуђен на доживотни затвор на Ђавољем острву без доказа о кривици, али је после великог негодовања јавности и ангажованог иступа писца Емила Золе откривен прави кривац, а Драјфус рехабилитован. 1909 — Колумбија је признала независност Панаме. 1913: Први балкански рат: У Бици код Лемноса, грчки адмирал Павлос Коунтоуриотис присилио је османску флоту на повлачење у њену базу у Дарданелима, одакле више није изашла до краја рата. Краљ Никола је, упркос става великих сила да Скадар припадне новоствореној албанској држави, инструишући своје делегате на конференцији у Лондону, поручио Лазару Мијушковићу: „Ми смо спремни да све преврнемо, ако нам се Скадар оспори. Ми, богами, не блефирамо, но смо решени да за њега до последњега изгинемо. Ово поновите посланицима Русије, Француске и Енглеске”. Сутрадан је затражио помоћ и од свог зета, италијанског краља Виторија Емануела, као и од француског амбасадора на Цетињу. 1916: Први светски рат: Пред Медовским заливом у Албанији потонуо је италијански брод „Бриндизи” с јужнословенским исељеницима, добровољцима из Канаде и САД, који су кренули да помогну Србији и Црној Гори у Првом светском рату. Добровољци су махом били Срби, Црногорци, Херцеговци, Личани и известан број Словенаца. Од експлозије је погинуло или се утопило 390 добровољаца, а 102 су спасена. Први светски рат: Аустроугарски генералштаб је наредио офанзиву на Црну Гору. Упркос одлучном отпору 60.000 слабо опремљених бораца, аустроугарске трупе су после једне седмице заузеле Цетиње и до 1918. држале Црну Гору под окупацијом. 1919: Основана је Немачка радничка партија, касније названа Националсоцијалистичка. У Берлину је подигнут устанак предвођен комунистичком организацијом Спартакистичка лига, с Розом Луксембург и Карлом Либкнехтом на челу. 1925 — Нели Тејлор Рос је изабрана за гувернера америчке савезне државе Вајоминг, чиме је постала прва жена гувернер у историји САД. 1933 — Почела је изградња моста Голден гејт у Сан Франциску. 1935 — Основане су хумористичко-сатиричне недељне новине Ошишани јеж. 1942 — Други светски рат: На основу споразума с нацистичком Немачком, први корпус бугарске фашистичке војске започео је окупацију југоистока Србије. Око 25.000 бугарских војника заменило је Немце у том делу Србије, а из Нишке Бање је терором над српским цивилима руководио штаб Корпуса. 1949 — Владе СССР, Бугарске, Чехословачке, Мађарске, Пољске и Румуније донеле су одлуку о стварању Савета за узајамну економску помоћ на састанку у Москви ради организације и усклађивања дугорочног развоја земаља чланица. Те године је савету приступила Албанија, а 1950. Источна Немачка. Савет је расформиран 1991. године. 1961 — Војна влада Перуа је ухапсила стотине људи под оптужбом да су комунисти. 1964 — Папа Павле VI се састао у Јерусалиму с патријархом Атинагором I. То је био први сусрет поглавара две цркве од 15. века и прва посета римокатоличког поглавара Светој земљи. 1969 — Совјетски Савез је лансирао свемирску сонду Венеру 5 у правцу Венере, а после пет дана и Венеру 6, који су до те планете стигли поименично 16. и 17. маја. 1976 — У Камбоџи је у време режима Црвених Кмера проглашен нови устав, којим је назив земље промењен у Демократска Кампућија. 1980 — Сједињене Државе су увеле санкције против Совјетског Савеза због инвазије на Авганистан. 1991 — Рат у Јужној Осетији: Грузијске трупе су напале Цхинвали, што је означило почетак рата. 1993 — Танкер Браер је испустио 85.000 тона сирове нафте поред обала Велике Британије. 1996 — У Гази је убијен палестински терориста Јахја Ајаш Инжењер, осумњичен за организацију низа самоубилачких терористичких напада у Израелу у којима је погинуло на десетине јеврејских цивила. Погинуо је пошто је у његовим рукама експлодирао мобилни телефон. 1997 — Први чеченски рат: Русија је повукла последње јединице Министарства одбране из Чеченије, привремено окончавши војну кампању против чеченских сепаратиста у тој републици. 1999: Сједињене Државе су продужиле економске санкције против СР Југославије, уведене у јуну 1998. због ескалације Рата на Косову. Београдски Фонд за хуманитарно право објавио је податке према којима је 2.000 људи насилно изгубило живот током 1998. на Косову. 2001: Неурохирург из Њујорка оптужен да је у два случаја извршио операције мозга с погрешне стране ослобођен је оптужби и враћена му је дозвола за рад. Рат на Косову: Уједињене нације су саопштиле да су „пронађени докази о радиоактивности на осам од једанаест тестираних подручја на Косову”. Радиоактивност се појавила за време и после НАТО-овог бомбардовања Југославије, када је један већи део цивила оболео од карцинома, а оболели су и италијански војници из КФОР-а. То је довело до истраге Уједињених нација о употреби уранијума на територији Косова. 2003: У Тел Авиву су у истовременим самоубилачким нападима два Палестинца погинуле 22 особе, а више од 100 повређено. Тим који је предводио Мајкл И. Браун открио је Ериду, највећу познату патуљасту планету у Сунчевом систему користећи се фотографијама снимљеним 2003. у опсерваторији Паломар. 2004 — У САД је ступио на снагу закон да сви странци који желе ући у земљу морају дати отиске прстију и бити фотографисани. 2006: Побуњеници у Ираку убили су 130 лица. У акцији ЕУФОР-а код Рогатице убијена је Рада Абазовић (47), а тешко рањени њен син Драгољуб (11) и супруг Драгомир Абазовић (48). 2011 — Десетине мртвих чавки су нађене у једној улици у шведском граду Фалкопингу. Тај случај је одмах повезан са смрћу 5.000 косова у америчкој држави Арканзас у новогодишњој ноћи, као и са 450 мртвих птица у Луизијани. Амерички научници су оценили да су птице угинуле од шока изазваног новогодишњим ватрометом, а током таквог инцидента у Шведској није било ни ватромета ни олује. 2012 — Убијен је 31 затвореник, а 13 њих је повређено у тучи која је избила у затвору у Алтамири, на североистоку Мексика. 2014 — Ирачке војне снаге бомбардовале су град Фалуџу, западно од Багдада, да би се обрачунале с екстремистима повезаним с Ал Каидом у том граду. Пошто је ирачка влада признала да је изгубила контролу над Фалуџом, хиљаде становника су напустиле своје домове. 2017 — У експлозији аутомобила бомбе близу зграде суда у турском граду Измиру погинуле су две особе, а пет је рањено. Полиција је успела да убије двојицу нападача. 2020 — Кинеске власти су саопштиле да је 59 особа оболело од упале плућа непознатог порекла, што је обележило почетак пандемије ковида 19, која ће се брзо проширити широм света. Рођења 1592 — Шах Џахан, могулски цар. (прем. 1666) 1876 — Конрад Аденауер, немачки политичар, 1. канцелар Немачке (1949—1963). (прем. 1967) 1917 — Џејн Вајман, америчка глумица, певачица и плесачица. (прем. 2007) 1931 — Роберт Дувал, амерички глумац, редитељ, сценариста и продуцент. 1932 — Умберто Еко, италијански писац, филозоф, семиолог, теоретичар књижевности, есејист и историчар средњег века. (прем. 2016) 1933 — Радмила Бакочевић, српска оперска певачица. 1938 — Хуан Карлос I од Шпаније, шпански краљ (1975—2014). 1940 — Војислав Мелић, српски фудбалер и фудбалски тренер. (прем. 2006) 1942 — Звонко Богдан, српски певач. 1942 — Озрен Боначић, хрватски ватерполиста и ватерполо тренер. 1946 — Дајана Китон, америчка глумица, редитељка, продуценткиња, списатељица и фотографкиња. 1952 — Ули Хенес, немачки фудбалер. 1953 — Памела Сју Мартин, америчка глумица. 1954 — Алекс Инглиш, амерички кошаркаш. 1955 — Вељко Миланковић, командант Ударног Батаљона 1 Крајишког Корпуса Војске Републике Српске, Вукови са Вучијака (прем. 1993) 1956 — Тадија Качар, босанскохерцеговачко-српски боксер. 1957 — Никица Клинчарски, македонски фудбалер и фудбалски тренер. 1959 — Кленси Браун, амерички глумац. 1965 — Вини Џоунс, енглеско-велшки глумац и фудбалер. 1969 — Ристо Видаковић, српски фудбалер и фудбалски тренер. 1969 — Мерилин Менсон, амерички музичар, музички продуцент, глумац, визуелни уметник, писац и музички новинар. 1972 — Сакис Рувас, грчки певач, глумац, ТВ водитељ и скакач мотком. 1974 — Ђорђе Светличић, српски фудбалер. 1975 — Бредли Купер, амерички глумац и продуцент. 1976 — Иван Томић, српски фудбалер и фудбалски тренер. 1978 — Џанјуари Џоунс, америчка глумица и модел. 1981 — Дедмаус, канадски музичар, ди-џеј и продуцент електронске музике. 1981 — Никола Трајковић, српски фудбалер. 1982 — Јаница Костелић, хрватска алпска скијашица. 1985 — Саша Стаменковић, српски фудбалски голман. 1988 — Никола Калинић, хрватски фудбалер. 1988 — Мирослав Радуљица, српски кошаркаш. 1993 — Мајкл Оџо, нигеријско-амерички кошаркаш. (прем. 2020) 1995 — Ерик Мика, амерички кошаркаш. 1996 — Илија Ђоковић, српски кошаркаш. 1998 — Ајзак Хамфриз, аустралијски кошаркаш. Смрти 1066 — Едвард Исповедник, англосаксонски краљ (рођ. 1004) 1589 — Катарина Медичи, француска краљица (рођ. 1519) 1818 — Марчело Бачарели, италијански барокни сликар. (рођ. 1731) 1970 — Макс Борн, немачки физичар. (рођ. 1882) 1973 — Александар Арну, француски писац (рођ. 1884) 1981 — Харолд Клејтон Јури, амерички хемичар, Нобелова награда за хемију 1934, (рођ. 1893) 1985 — Фрањо Пунчец, југословенски и хрватски тенисер. (рођ. 1913) 1988 — Пит Маравић, амерички кошаркаш српског порекла. (прем. 1947) 1991 — Васко Попа, српски писац (рођ. 1922) 1991 — Југ Гризељ, новинар и сценариста, председник Удружења новинара Србије (рођ. 1926) 2003 — Масимо Ђироти, италијански филмски уметник (рођ. 1918) 2004 — Рефик Мемишевић, рвач, светски и олимпијски шампион (рођ. 1956) 2009 — Иван Губијан, југословенски атлетичар (рођ. 1923) 2014 — Еузебио, бивши португалски фудбалер. (рођ. 1942) 2019 — Драгослав Шекуларац, бивши српски фудбалер. (рођ. 1937) Празници и дани сећања Српска православна црква слави: Светих десет мученика на Криту Светог Нифонта Чудотворца Светог Павла Неокесаријског Светог мученика Схинона Светог мученика Давида Двинског Светог мученика Хрисогона Светог Теоктиста Новгородског Преподобног Наума Охридског Туциндан Референце 105


text: Игуман Рафаило: О окултној агресији У организацији Црквене општине Никшић, у четвртак 15. новембра 2013. године, у Црквено-народном дому Светог Василија Острошког у Никшићу предавање на тему “Окултна агресија“ одржао је јеромонаха Рафаило (Бољевић), игуман манастира Подмаине У духовном разговору са вјерним народом, сабраним у дому Светог Василија Острошког у Никшићу, отац Рафаило је упозорио да нам је демонска сила, односно сатана, ђаво, кнез таме, што је тема назначеног предавања, пришао превише близу, ушао и чак дјелује кроз нас. Пројава његовог дејства, према ријечима о.Рафаила, најбоље се сагледава кроз наш однос према Цркви и Светом Јеванђељу. “Немамо ли однос, литургијски однос према Цркви и не читамо ли Свето Јеванђеље, знајте да је у нама, то знајте и тако провјеравајте себе. Нека Јеванђеље буде мало чешће испред ваших очију, као што узимамо топломјер да бисмо измјерили своју тјелесну температуру; питајте се кад сте задњи пут читали Јеванђеље, колико га често читате и са каквом пажњом. То ће показати температуру вашег духовног живота, то је ваш однос према Христу и запамтите да се демон боји ријечи Божје, тамо гдје она постоји труди се да је што је брже истисне из свијести. Погледајте, браћо и сестре, да ли у вашим душама постоји овај непријатељ који нас одваја од јединог Пријатеља, јединог човјекољупца Господа нашег Исуса Христа, Коме у Цркви сви ангели и светитељи поју вјечну пјесму, коју дај Боже да и ми научимо, заволимо и појемо у свештеној и светој области у Царству Небеском“, казао је јеромонах Рафаило. Предавање “Окултна агресија“ наишло је на велику пажњу присутних, који су, по завршетку вечери, узимали благослов од оца Игумана и у непосредном разговору са њим тражили одговор на недоумице и проблеме које живот ставља пред нас. У наставку доносимо изводе из овог веома занимљивог и надасве душекорисног излагања. “Дозвавши својих 12 ученика даде им Господ власт над духовима нечистим да их изгоне, власт својој Цркви кроз Дванаест апостола, а прва пројава те власти односи се управо на нечисте духове. Пажљивом читаоцу Јеванђеља, а таквих је врло мало, не може да промакне ова чињеница и директно указање на постојање нечистих духова, не може да му промакне велика утјеха да људи, примивши власт од Бога, могу да их изгоне демоне, не да се препиру, полемишу, нити рвају са њима, него да их изгоне, браћо и сестре. Власт коју Бог даје није било каква власт, то је врховна власт. Изнад те власти нема друге, све остале су испод ње од серафимске, херувимске, па свих оних власти, сила и моћи светих бестјелесних сила, које нису мале“. “Ако послушамо Господа и Његову ријеч, јер оних Дванаест апостола су, са великом пажњом, ишли за Христом оставивши, при том, све, како тумаче Свети Оци. Оставили су и сопствено расуђивање, потпуно су се испразнили, што је савршени облик послушања, које се труде да одрже монашки редови Православне Цркве, савршено послушање гдје се воља Божја усељава у човјека и освећује му ум, воље, срце и кости и такви послушници имају власт над демонима. Један од таквих је и онај који нас окупља и чува у овом граду, уколико смо пажљиви, Свети Василије Острошки Чудотворац, послушан гласу Господњем и вољи Божјој, те примивши власт, изгони нечисте духове и исцјељује сваку болест и немоћ у народу. Ту силу Господ је оставио Апостолској Саборној и подвуцимо данас, важно је, Православној Цркви. Пред демонима, пред мрачним силама, кнезовима таме не може да опстане нико до Православна Црква Апостолска Црква, која је, једина, примила власт над духовима нечистим. Ниједна друга заједница, зовимо је како год хоћемо, нема ту власт. Ако нама то није јасно мрачним и тамним силама јесте“. “Међутим, тамне силе нијесу наивне. Та борба није једноставна. Силу да их изгонимо дао нам је Бог. Власт, дакле, имамо и ми, браћо и сестре. За пажљивог читаоца јасно је да сила противничка није мала, јер власт којој се покорава мора бити Божја власт, а не људска, не мудрост овог свијета, да не говоримо о наоружању или интелигенцији, о моћима разума или уопште пале људске природе, са свим овим новим техничким достигнућима од којих се не може дисати више, те силе која је све баналнија, све нижа. Пред том силом демон не дрхти, он је уопште не сагледава као силу, него искључиво од силе Божје. А чиме нас то Господ, браћо и сестре, штити? Штити нас благодатном силом Својом. Шта је то благодат? То је енергија Божја, сила Божја, пројава Бога у свијету кроз Цркву Апостолску, кроз оних Дванаест апостола које је Господ сабрао и на које ће касније сићи страшна сила Божја, Дух Свети Бог Свети Један од Тројице и Који ће кроз њих да мијења ствари. И пројавити је на транспарентан начин“. “Демони су се плашили имена Светих апостола, јер су апостоли на самом почетку проповједи ушли у директан сукоб са силама таме. У житију Светог Јована Богослова имају страшне сцене, велики маг који је пројавио велику демонску силу, нешто што данас гледамо на филмовима и у разним анимацијама, то је исто оно што су магови и тамна сила радили у оно вријеме. Велика чудеса. У сукобу са силом апостола све је то нестајало, све је то бјежало, све се то покоравало. Коме? Обичним људима, рибарима. У нашој Цркви постоји један, назовимо га грубо, „канал“, мистични канал или света тајна свештенства – велика сила коју имају попови и владике. Преко тог канала мистичног, јер преко свете хиротоније рукополагања прелази од Светих апостола, оних Дванаест којима је дата власт над нечистим духовима, да их изгоне и да исцјељују сваку болест и немоћ у народу. Она се протеже и тече кроз свету Цркву, кроз свете тајне, конкретно кроз свету тајну свештенства и да се до дан данас налази у Цркви и нуди народу Божјем као моћна заштита, непоколебљив бедем и моћно разорно оружје у борби против, не крви и меса, него против духова из поднебесја, како каже апостол Павле, против кнезова и власти таме“. “Област кроз коју се крећу више нијесу Небеса одакле су свргнути, али их има у поднебесју неко вријеме, а онда и у људској природи. Сатана је преварио прародитеље, прамајку и праоца (проблем пада, првог гријеха), пробивши опну слободне воље, заправо, није је он пробио него смо ми отворили вољу, а он је добро одиграо, вјешто и ушао у нашу природу. Загризли смо, браћо и сестре и сила демонска је повриједила човјека, ушла у њега, при том, дубоко га ранила и оштетила, смртно ранила, убила и то је почело да траје, рана да се шири, смрт да напредује агресивно до тога да смо почели да се клањамо животињама, да се клањамо творевини. Страшно идолопоклонство! Ђаво нас је свему научио, разним техникама, окултним наукама, а све је то кулминирало у култу и у жртвоприношењу. “Свети цар Константин равноапостолни, сјетимо се и тога, имао је онај чувени бој са Максенцијем, који је био наоружан, не само са војном силом него и окултистима свих врста. Константин је био свјестан тога и знао је да не иде само на човека и на војну силу, него да ће демонска сила да помаже, а није била мала. И баш у том тренутку и у тим мислима да не може сам, јавља му се знамење Часног Крста, знамење побједе над тамним силама које су на Крсту побјеђене. На Крсту Господ наш Исус Христос, примајући смрт добровољно ради нас, Својом раном нашу затварајући, Својом смрћу нама живот дарујући, Својим силаском у гроб и ад, сатрије смрт и растури адске тамнице и од тог тренутка демони се Крста ужасавају, страшно га се боје, Крста, који држи вјера православна, Црква Божја, Архијереји Цркве Христове Апостолске. Крст у рукама архијереја и наши крстови, који ће бити прикопчани за тај крст Господњиј кроз послушност Цркви и литургијски живот у њој, не било какво живљење, животарење, него живи живот, литургијски живот од кога се тамне силе боје“. “Имамо велику агресију, окултну агресију, а оно што нас, нарочито, забрињава, помало и љути, јесте баш та агресија. Зашто таква агресија, зашто такво улијетање у тор Господњи. Говоримо о агресији окултизма на наш хришћански православни светосавски народ. Узрок такве дрскости, такве агресије, такве охолости која се пројављује, видите, ових дана, на Светог Петра Цетињског “ноћ вјештица“ у средњим школама са благословом директора, наставника разредног старјешине, да кажемо, на регуларном државном нивоу. У вртићима – богиња јесени, да не набрајамо сад широку понуду исцјелитеља, астролога, врачаре, биоенергетичаре, видимо, дошло је, а све ће више тога бити, психо-фит ординације. Сви они нуде излечење и помоћ, а ко су, заправо, они? Демони, браћо и сестре, они ћете, заиста умирити, демон то може, али неће ти дати мир који превазилази сваки ум, који ти Христос и Црква дају, него привремени да би немир био вјечан, праћен шкргутом зуба“. “Све више се демонска, тамна сила пројављује и кроз науку, кроз философију, ако је више икоме и стало до мудрољубља, па макар то било и погрешно, сад то хероин глача, телевизија асфалтира. Сад смо мање-више сви постали навијачи, навијамо за тенисере, кошаркаше, понекад са службе отрчимо кући да не пропустимо одлучујуће минуте. Све је више тетовираних, а тетоважа је у стара времена била иницијација у демонским култовима. Све више је тог демонског духа и у умјетности, да не говорим о музици, о филмовима, о позоришту, поготово авангардни, алтернативни театри. То су браћо и сестре обреди, ритуали. И над нашим народом се врши обред, то треба да знамо. Оно што видимо то је само један дио од оних великих енергија, које су усмјерене да нам главу спрште и свијест покоре. Једна од пројава демонског присуства, и то од великих пројава, јесте и масовно чедоморство. Абортус, по ријечима архимандрита Рафаила Карелина, по нашем мишљењу једног од најозбиљнијих аутора Православне Цркве 20.в.и 21.в., није само гријех, него има много дубљу позадину и представља жртвоприношење.“ “Некоме се жури и паника га је ухватила од присуства Цркве, као да му само она смета, ништа му друго не смета, сметају му свештеници, монаштво му смета зато што има планове, јер се плаши благослова Цркве и главе Цркве. Он то зна, а не жели да ми знамо и служи се разним триковима, објашњењима, тумачењима, ми упадамо у замку. Многе ствари, многе појаве које агресивно наступају и мијењају једна другу, ми не називамо правим именима. Напад на Цркву је велики и небјашњив, видите, нема је нигдје, не дозвољава се, а са ове стране, напад за нападом и све већи степен агресије који кулминира у овим новим шетњама (парада поноса). Наша немоћ је проузрокована слабим односом према Христу, према Његовом имену, према Његовој ријечи, према Његовој вољи, према Његовим апостолима, према учењу, према предању и аскетском и догматском и литургијском. Треба имати апостолске позиције, треба имати тврду вјеру и ствари називати својим именом“. “Крајње је вријеме, јер долазе дани и биће јако компликовано, биће све већа пројава отвореног демонизма. У свијету је то већ пројављено, ми смо овдје још увијек заштићени, крвљу и благословом предака, не бих рекао нашим животом и нашим ставовима. Нама је дато вријеме и мисилим да је одлучујући тренутак да одреагујемо саборно, како Господ воли, црквено, литургијски. Ако је Господ са нама ко ће против нас, ако је Господ са нама све силе небеске су са нама, сви светитељи су са нама, Мајка Божја је са нама. Ту нема борбе, ту је рат завршен, ту се пева велико славословље, ту се служи света Литургија, ту је литургијска трпеза постављена на видику непријатеља наших. Тако Господ ратује, не ратује, него торжествује са својом дјецом, напунивши путир, извадивши агнец и почевши моћно са „Благословено Царство Оца и Сина и Светог Духа и сабра, и данас и увијек док год буде вјекова и ту нема више нико да се мијеша. Али да ли има нас?“ “Морамо вјеру своју да утемељимо на Јеванђељу, четири Јеванђеља, ријеч Божја, Господ Исус Христос, наша Црква. То је врло проста комуникација, само ако хоћемо да је слушамо, али нико никог неће да слуша. Јеванђеље, браћо и сестре, не може без њега! Ако ја као свештеник не стојим на јеванђељу, ја празнословим и моја прича може само да умори и да обмане и ту нема никакве вјере. Таква прича не изазива вјеру. Вјеру изазива проповјед, јер нема вјере без проповједи, а проповјед у цркви не може да буде сем од ријечи Божје, тако каже велики учитељ Цркве Божје, апостол Павле. Вјера бива од проповједи, народ да би повјеровао мора да чује проповјед, а проповјед треба да извире и да се снажно и сво вријеме темељи на ријечима Божјим, а њих имамо у четири јеванђеља и не само јеванђеља, имамо дивна дјела апостолска. То је свештена књига, имате посланице Светих Апостола. Са овим у срцу ти више не можеш да умреш, “Небо и земља ће проћи“, каже Господ, “а ријеч моја неће проћи“. Ријеч Божју у Цркви примљену, у срцу похрањену носимо у живот и то вјечни. Са Јеванђељем у срцу ми јако добро осјећамо гдје је област окултног и ту је јасна граница, и оно не може да приђе, а камоли да буде агресивно, зато што се ријечи Божје плаши, а она је у срцу нашем“. Извор: Епархија будимљанско-никшићка