Оглас о јавном надметању ради отуђења грађевинског земљишта By direkcija Оглас Предмет отуђења је земљиште у комплексу пословно-трговачког центра „Аутокоманда“, између Булевара Стефана Првовенчаног, Табановачке и Трише Кацлеровића, у Градској општини Вождовац, на катастарској парцели 3/12 КО Вождовац, површине 2.564 м2, која је уписана у Лист непокретности број 4179 КО Вождовац, као јавна својина града Београда. Оглас је обљављен у дневном листу „ПОЛИТИКА“ 17.11.2016.год. Предмет отуђења је грађевинско земљиште у Улици омладинској, Градска општина Савски венац, на катастарској парцели бр. 21420/1 КО Савски венац, површине 1.310 м2, уписана у Лист непокретности број 3747 КО Савски венац, као јавна својина града Београда. Оглас је објављен у дневном листу „ПОЛИТИКА“ 14.11.2016.год. Предмет отуђења је грађевинско земљиште на грађевинској парцели која одговара катастарској парцели бр. 1473 КО Земун поље, површине 8.021 м2, уписане у Лист непокретности број 1295 КО Земун поље, као јавна својина града Београда. Оглас је објављен у дневном листу „ПОЛИТИКА“ 03.10.2016.год. Предмет отуђења је земљиште уз улицу Дула Караклајића, општина Лазаревац, на две појединачне грађевинске парцеле, и то: ГП1 којој одговара кат. парцела 1783 КО Лазаревац, површине 621 м2 и ГП2 којој одговара кат. парцела 1786 КО Лазаревац, површине 1.455 м2, уписане у лист непокретности број 2186 КО Лазаревац, као јавна својина града Београда. Оглас – Закуп пословног простора Оглас о прикупљању писмених понуда за издавање у закуп пословног простора у Београду. Оглас је објављен у дневном листу „ПОЛИТИКА“ 26.09.2016.год. Предмет отуђења је земљиште у привредној зони Горњи Земун -Зона 1, у близини комплекса „Галеника“, градска општина Земун, на две појединачне грађевинске парцеле, и то: ГП1 којој одговара катастарска парцела 1486 и ГП2 којој одговара катастарска парцела 1485, обе КО Земун поље, уписане у лист непокретности број 2800 КО Земун поље, као јавна својина града Београда. Оглас је објављен у дневном листу „ПОЛИТИКА“ 12.09.2016.год. Оглас о прикупљању затворених писаних понуда за поновну продају расходованих путничких возила Дирекција за грађевинско земљиште и изградњу Београда Ј.П. расписује ОГЛАС О ПРИКУПЉАЊУ ЗАТВОРЕНИХ ПИСАНИХ ПОНУДА ЗА ПОНОВНУ ПРОДАЈУ РАСХОДОВАНИХ ПУТНИЧКИХ ВОЗИЛА ДИРЕКЦИЈЕ ЗА ГРАЂЕВИНСКО ЗЕМЉИШТЕ И ИЗГРАДЊУ БЕОГРАДА Ј.П. Преузмите – Исправка огласа 14.09.2016. Преузмите – документација Оглас о јавном надметању ради отуђења грађевинског земљишта у јавној својини града Београда Предмет отуђења је земљиште уз Баштованску улицу, у општини Вождовац, на грађевинској парцели ГП2, површине 2.296 м2, која одговара катастарској парцели 11893/1 КО Вождовац, уписаној у Лист непокретности број 6973 КО Вождовац, као јавна својина града Београда. Оглас је објављен у дневном листу „ПОЛИТИКА“ 17.08.2016.год. Јавни оглас о прикупљању понуда ради отуђења грађевинског земљишта у јавној својини града Београда Предмет отуђења је грађевинско земљиште на грађевинској парцели која одговара катастарској парцели бр. 5728 КО Батајница, површине 74.428 м2, уписана у Лист непокретности број 8397 КО Батајница као јавна својина града Београда. Предметна локација се налази између ауто-пута Београд-Нови Сад и улице мајора Зорана Радосављевића (стари Батајнички пут), непосредно испред Батајничке петље са новом обилазницом око Београда – пут Е75, у општини Земун. Оглас о прикупљању понуда ради отуђења грађевинског земљишта Предмет отуђења је земљиште на углу улица Нова и Лоле Рибара, у насељу Овча, општина Палилула, на грађевинској парцели која одговара катастарској парцели 1185/1 КО Овча, уписана у листу непокретности број 2571, површине 27.181. м2, као јавна својина града Београда. Оглас је објављен у дневном листу „ПОЛИТИКА“ 15.08.2016.год. « Претходно 1 ... 4 5 6 7 8 9 Следеће »


Грег Келли Био, породица, каријера, девојка, нето вредност, мере - Новинар Датум рођења: 17. дец 1968 Место рођења: Гарден Цити, Њујорк Грег Келли један је од ветерана новинара Сједињених Држава. Био је домаћин јутарње емисије Фок 5 „Добар дан Њујорк“, заједно са водитељицом Росанном Сцотто. Пре тога, радио је у емисијама попут 'Фок анд тхе Фриендс', које сада води Стеве Дооци, Аинслеи Еархардти Бриан Килмеаде. Такође, био је дописник из Беле куће за Фок Невс. Келли је такође официр америчких резерви Марине Цорпс. Између 1991.-2000., Служио је као пилот авио-авиона Харриер АВ-8Б додељен ескадрили морских напада 211. Током своје дужности успешно је сакупио преко 150 слетања авиона која су прелетела Ирак у Јужном сату. Штавише, у 2012. години Окружно тужилаштво Манхаттана извршило је истрагу против Келлија након што је добио оптужбу за силовање. Према НевИорк Пост, Грег се обратио оптужбама за случај силовања које су одустале, а да није поднесена оптужница и вратио се у своју емисију 'Гоод Ди Нев Иорк'. Идемо да се зауставимо на његовим више информација о његовим контроверзама, личном животу и нето вредности. Наслов : Бивши домаћин емисије Фок 5 'Добар дан Њујорк' Извор : Невсдаи Грег Келли: Био, породица, образовање Ветеран новинара рођен је 17. децембра 1968. у Гарден Цитију у Нев Иорку, САД. Рођен је као син родитељима Раимонду В. и Вероници Келли. Његов отац радио је као полицијски комесар у полицијској управи Њујорка. Одрастао је заједно са својим братом Џејмсом. Гледајући своје образовање, након завршетка средње школе придружио се Фордхам Универзитету. На универзитету је дипломирао Б.А. из политолошких наука. Током боравка на универзитету радио је на ВФУВ-у као емитер. Грег Келли: Каријера и животна достигнућа По завршетку студија почео је свој службени рад на ВИВТ-ТВ у Бингхамтону, Нев Иорк, придруженом АБЦ-у. После његовог рада на станици укључује и интервју са бившим председником САД-а, Биллом Цлинтоном. Након тога придружио се америчкој кабловској мрежи НИ1 у Њујорку као политички репортер. За канал је пратио вести о градоначелничкој кампањи 2001. и извештаје уживо са Гроунд Зеро-а. Након тога, придружио се Фок Невсу и постао уграђени новинар с 3. пешадијске дивизије америчке војске у Багдаду. Даље, емитовао је извештаје о операцији Ирачка слобода 2003. Такође је снимио као првог новинара који је преносио живе слике америчке војске које су стигле до Багдада. Због свог рада много је пута путовао у Ирак, укључујући остале земље попут Газе, Пакистана и Кувајта. Поносно приказује поклоне @росаннасцотто хвала ти за кравату! @Бергдорфс Драго ми је као крзнени капут @Блоомингдалес пиц.твиттер.цом/3ахбИЦ9увЈ - Грег Келли (@грегкеллиуса) 21. децембра 2016 Од 2008. до 2012. гостовао је у јутарњој емисији Фок 5 „Добар дан Њујорк“. 2012. године заменио га је Давид Прице, али касније се вратио у емисију. Али у 2017. најавио је да ће 29. септембра 2017. присуствовати свом последњем уторку, а касније је напоменуо рекавши да има друге планове да се укључи, тако да неће наставити са наступом. Међутим, његово тренутно боравиште у садашњости и даље је мистерија. Грег Келли: Лични живот и девојка Кели није много говорио о свом личном животу, нити су пронађене информације о његовим везама. Такође је стегнуо усне да говори и о свом тренутном брачном животу. Стога су једине информације о његовом брачном статусу оне које се 12. новембра 2017. оженио Џудит Греј. Детаљи о његовој супрузи, она креативни директор рекламе. Осим ове, нису пронађене информације о њиховом брачном животу. У 2012. години оптужен је за силовање жене по имену Мариа Ди Торо у Нев Иорку. Према изјави жене, тврдећи да ју је Келли напао у октобру 2012 и затруднела након свог сексуалног сусрета. Затим је морала да прекине трудноћу и касније је поднела случај у окружном тужилаштву Менхетна. Међутим, немајући довољно доказа, Кели је одустала од оптужбе без икакве новчане казне. Наслов : Грег Келли и његова супруга Јудитх Граи Извор : Нев Иорк Тимес Грег Келли: Нето вриједи и профили друштвених медија Будући да је један од најбољих новинара у земљи, прикупио је импресиван приход од каријере. Како је започео своју каријеру од краја 1990. године, чинећи га успешним и богатим. Према другим изворима, његова нето вриједност процјењује се на око 100 милиона долара. Али тачна нето вредност Келија није откривена у медијима. Келли такође има лични и верификовани налог на друштвеним медијским платформама Фацебоок. Иде за кваку @ грегкеллифок5 има преко 47к пратилаца. На Твиттеру има непроверени налог @грегкеллиуса са 23,3к пратилаца. Али, чини се да нема ни један рачун на Инстаграму. Грег Келли: Мерења тела Новинар има добро одржавано тело које стоји на висини од 5 стопа и осам и 1,70 метара. Осим овога, нема података о његовој телесној тежини или мерењима. Има боју очију љешњака и кратку свијетло смеђу боју. је Лаура Цлери из Стевен


Био једном један Дијего... - Глас Подриња Дијего Армандо Марадона је име које говори све чим се изговоре те три речи. Могле би се написати књиге о животу, филм је снимљен, бар један, у песмама је лик и дело преточено у стихове, али све што би рекли већ је свима познато. Данас је последњи пут јединствени шокирао јавност целог света. У 60. години је завршио живот. Играо је у Аргентинос Јуниорсима, Боки, Барселони, Наполију, Севиљи, Њуелсу, са Аргентином освојио две светске титуле, био је тренер у Аргентини, Емиратима, Мексику, водио репрезентацију своје земље. За неке је најбољи свих времена, а за оне који тако не мисле, свакако је међу два или три. То је био човек одан уживању, пороцима, искрени заљубљеник у Кубу, социјализам, Кастра, Че Геваре. Марадона је јединствени Аргентинац коме се диве и у Бразилу, једини човек коме у Аргентини све, баш све могу опростити, једини фудбалер који има своју верску заједницу, односно заједницу која њега сматра божанством. Готово четвртину века није активан фудбалер, а још фудбалски најталентованија деца добијају надимак по њему широм планете, то је име познато и онима којима ништа друго из фудбала познато није.


Stara slovenska religija :: Religija ~ Filozofija ~ Sociologija Tema: Stara slovenska religija (Moderator: Magic Master) Trenutno vreme je: 13. Jul 2020, 06:33:06 Tema: Stara slovenska religija (Pročitano 59704 puta) Poruka #310 24. Maj 2010, 22:48:03 Knowledge is a deadly friend,when noone sets rules Evo trailera za dva moja dokumentarna filma, jedan koji nosi ime ,,Stari Sloveni - istorija i tradicija" govori o istoriji Slovena, problemu prapostojbini, stvaranju prvih Slovenskih drzava u 6. veku i tradiciji koju bastinimo u vidu mnogih obicaja, slava, kumstva, bozicnih verovanja, spaljivanja badnjaka, polozainika, kultova itd. Drugi nosi ime ,,Stari Sloveni - verovanja i običaji" govori o slovenskom panteonu, problemu vrhovnog boga, bogovima slovena, poput Peruna, Dazboga, Svaroga, Velesa, Morane, Zive, Vesne i drugih, kao i o narodnoj religiji i mitoloskim bicima poput Vila, zmajeva, ala, vodenjaka, vestica, vampira itd. Sebe vidim kao demona koji je dosao da promeni svoju okolinu,koristeci se sredstvima koje je savremeni covek odbacio. Poruka #311 26. Maj 2010, 00:05:32 Poruka #312 27. Jun 2010, 23:28:39 Sta mislite odakle je vidovdan jedan od najvecih praznika u Srbiji. Vrhovni Bog slovena je bio Vid,zatim Perun i ostali. Slavu jedino mi Srbi slavimo,jer smo je zadrzali od predaka.Sama Biblija kaze nepravi idola niti kakvog lika. Nemoj im se klanjati niti im sluziti. Do pobede,sloboda ili smrt!!! Poruka #313 14. Nov 2010, 21:47:59 pokradeno sa drugih foruma :mrgreen: ВЕЛИКА БОГИЊА СЛОВЕНА /део из књиге/ КАЛИНА – ВИЛА ИЗВОРКИЊА (потрага за Великом богињом - мајком Словена) Доскора се сматрало да је митологија Словена изгубљена и заборављена. Међутим, као свако знање, и митови су оставили неке трагове, у народном стваралаштву, у именима река, планина, градова, села, извора, језера, у појединим речима језика, па, пратећи те дискретне трагове, може се стићи до изворишта мита. Тачније, понекад може, понекад лакше или теже а понекад никако. И што је најгоре, што највише фрустрира истраживача, никада се не може бити сасвим сигуран да су сви трагови прегледани и да ништа није промакло пажњи. Истражујући митологију Словена, мора се много и опширно причати са људима, јер, народ каже да „сви знају све“. Ово је, наравно, само условно тачно, јер, када многим људима поставите једно исто питање и сакупите све што многи људи знају (или мисле да знају) о том питању, сакупићете сигурно нешто знања, али и много заблуда. Колекција заблуда ће свакако бити значајно већа од колекције знања, али то не сме никако да Вас обесхрабри, када сакупљате грађу за митове. Јер, мит је чудна супстанца. У једном временском периоду мит представља драгоцено, свето знање које значајно утиче на живот заједнице људи, формира понашање, начин живота, схватања доброг и лепог. Међутим, када се околности промене, па неки други митови постану актуелни, претходни мит почиње да представља заблуду, чак лаж, светогрђе, постаје крајње непожељан у заједници и мора се потиснути по сваку цену. Тако, митови полако нестају из сећања. Има, међутим, људи који се тешко прилагођавају новинама, који сматрају да стара знања треба чувати по сваку цену, а та цена је понекад и веома висока, све до цене живота. Наравно да су се такви људи досетили да та стара знања морају чувати у различитим скривалицама, маскирана, шифрована, преобучена у ново рухо које је модерно у владајућем времену. Старим знањима се додају нови детаљи како она не би била препозната као стара и проскрибована, мењају се имена ликова и дају савременија. Јунаци старих прича, уместо старих богова, постају нове личности из актуелне епохе, тако настале ситне нелогичности коригују се „у ходу“. Тако, временом, прича се криви под теретом нових наслага, до једног тренутка када више не може да издржи притисак, те се распадне. У том тренутку, старо знање се може реконструисати тек делимично. Али, не треба одустати, јер можда негде постоје боље сачуване приче. Често и заблуда има велику вредност у истраживању митова, може представљати веома логичан путоказ ка истини. Тако, ова књига и нема друге намере осим да прича приче, те да причањем прича покуша да утврди, ко је била та дама из наслова, каква је била, чиме се бавила, ко су чланови њене породице, куда се кретала, ко ју је волео и поштовао, а ко не. Веома је могуће да ће ова потрага попримити међународне размере, да ће у њој учествовати много људи, много књига на различитим језицима и веома много прича. Пратићемо трагове госпође Калине упорно, доследно, трудићемо се да нам ништа не промакне. КАЛИНА И КАЛИНОВИЦА Крећемо од Београда ка југу, путем према Нишу, друм је „широк, прав, царски“ како је рекао Бора Станко-вић, српски писац. Након пређених око две стотине километара, стићи ћемо до Алексинца, ту ћемо напустити цар-ски, широки друм и скренути лево, према истоку, у правцу Соко Бање. Након петнаестак километара, проћи ћемо кроз село Бован. Ту морамо застати да се подсетимо, да су наши преци статуе својих богова правили од дрвета. Са доласком хришћанства, хришћански мисионари су те статуе богова погрдно звали балванима, а места где су се налазиле бал-ваништима, баванишима, што је дало имена многим топонимима у Србији са именима Баваниште, Болваниште, Балаван, Болван, Бован. Име овог лепог села кроз које прола-зимо говори нам да је ту било светилиште неког паганског божанства, највероватније на месту данашње цркве, која се налази на ливади поред бистре воде реке Моравице, на ободу старе шуме. Име реке Моравице, говори нам да је вода била посвећена Морани, богињи смрти. У селу Бован, нема ниједног места чије би име асоцирало на Калину, па због тога, настављамо даље, према Соко Бањи, путујући кроз клисуру реке, до котлине у којој се Бања налази. Треба напоменути да је Соко Бања веома старо насеље, да је постојало у време Римљана, те да је, уз Гамзиградску Бању, најстарија бања у Србији. У време Римљана звала се Балнеа, а до деветнаестог века звала се просто, Бања. На самом уласку у Соко Бању, сазнаћемо да се предграђе кроз које пролазимо назива Требич. Опет, морамо застати, да би се подсетили, да је још стари француски истраживач митологије, Луј Леже, утврдио да ТРЕБ на старим словенским језицима значи жртва, те да топоними који садрже ову реч означавају места старих, паганских жртвеника, а где је жртвеник свакако је било и неко светилиште. Ту пролази речица Градашница, лева притока Моравице. На левој обали Градашнице, према легенди коју је забележио Феликс Каниц у деветнаестом веку, налазе се рушевине Татомировог града, по чему се цео брежуљак зове Татомиров град. Из народних песама знамо да је Татомир био син Дели Радивоја, под чијим се именом сакрио РАДГОСТ, старо словенско божанство. (Радгост се у народном литерарном стваралаштву појављује и као Раде неимар или као Раде кириџија, то је божанство које персонификује божју помоћ, изасланик богова.) Ово нам дозвољава да претпоставимо да је баш његово светилиште било ту, где се сада налази Требич. To нам индиректно потврђује сазнање да Сокобањци, као своју месну славу славе светога Арханђела средином лета, те да је свети aрханђел Михајло један од ретких живих светаца, јер није смртно биће већ анђео. Са друге стране, Радгост је једино старо словенско соларно божанство за које није забележено да је икада умрло, за разлику од свих осталих који на зимску краткодневицу умиру, да би на пролеће поново оживели. Али, како ни у овом крају нема топонима чије би име подсећало на име даме коју тражимо, крећемо даље. Већ знамо да, ако тражимо женска божанства треба да следимо трагове воде. До ове тачке следили смо Мораву, потом Моравицу, наставићемо да следимо Градашницу. Ту пут постаје напорнији, даље се не може аутомобилом, мора се пешке. Идући узводно, уз Градашницу, долазимо до водопада Рипаљке, којим се воде Градашнице сурвавају у амбис дубок око 25 метара, што Рипаљку чини највишим водопадом у Србији. Водопад је окружен пећинама, терен је крашки, кречњачки, а само неке од тих пећина су сасвим истражене. Стрмом стазом пењемо се уз литицу водопада, потом настављамо даље, узбрдо, уз планину Озрен. Иза нас остаје водопад Рипаљка, а са његове десне стране стрма, висока стена коју овдашњи људи називају девојачком, са леве стране, нешто навише иза нас, остаје највећа пећина на Озрену. Ту Градашница прима своју притоку, са два извора, која, формирајући најпре један леп слап, праве језерце, из језера излази поток, који се улива у Градашницу. Ово помињемо, јер је проф. Сретен Петровић, у својој књизи о српској митологији , уочио на више места у Србији сличан распоред топонима који се односе на „девојачко камење“, пећине и изворе, по правилу са „митским“ именима. Име планине Озрен, веома омиљено код Јужних Словена, њиме су назвали неколико планина, означава место са лепим видиком јер стара словенска реч ЗРЕТИ значи видети, те се у језику сачувала у речи прозрети, зрцало, прозор и сл. Ако је ЗРЕТИ исто што и ВИДЕТИ, да ли је сас-вим бесмислено ако име ОЗРЕНА доведемо у везу са именом ВИДА, врховног паганског божанства наших предака? За право нам даје Вук Караџић лично, у свом часопису „Даница“ за 1828. годину, где побраја села „наије Бањске“, и Соко Бању зове „Бања под Видином“, из чега јасно закљу-чујемо да је старо име планине Озрен било ВИДИН. У истом часопису, управо поменуто село Бован, помиње се под именом Болван. Изгледа да се на ове топониме односи народна песма: Играло коло под Видин, Пусти ме мајко да видим. „Ето ти оца, иди с’ њим.“ „Нека ми оца, нећу с’ њим...“ Можда се на овај Видин односе „Видин капије“ на Београдској, (Калемегданској) и Нишкој тврђави, а не на онај град Видин у Бугарској као што се, углавном, мисли. Ако се ова планина звала по врховном богу старих Словена, свакако је треба детаљније истражити. Постоји доказ да је Краљевић Марко посетио тај крај, налази се при крају песме „Марко Краљевић и вила“: Оде вила у Мироч планину, Оде Марко с побратимом својим, Отидоше Поречкој крајини, И Тимок су воду пребродили На Брегову, селу великоме, Па одоше крајини Видинској... Ово би, отприлике значило да су прешли Тимок негде код данашњег Књажевца, и ту ушли у данашњу сокобањску општину. Да је у питању бугарски град Видин, не би прелазили Тимок, већ Дунав. Толико о Видин-планини, Бањи под Видином, колу под Видином и посети Краљевића Марка Крајини видинској. Треба добро истражити и остале планине истога имена. Међутим, ми не тражимо Вида већ Калину, па зато идемо даље, уз бистру воду Градашнице, до њеног извора КАЛИНОВИЦЕ. То је први траг даме коју тражимо. Калиновица је извор речице Градашнице. Налази се у шуми коју чине граб и липа, мада има и неколико борова - граб и липа су аутохтони, борове су посадили људи. Дрвеће прави дубоку хладовину, усред те хладовине налази се извор кристалне воде, испод стене. Место је скривено, заклоњено, већина туриста који посете Соко Бању никада га не открију. Када вас ту неко доведе, некако осетите да је то место посебно, специјално, да се ту осећате лепо, озарено, чак свечано. Једноставно, морате да застанете или да сед-нете на зелену траву, да се освежите водом извора, да ослушнете песме птица које једине ремете савршену тишину, да упијете савршенство места и тренутка. О Калиновици, Сокобањци причају многе занимљиве приче. Кажу да је вода Калиновице понекад лековита, али не увек. Биће лековита онда када неко тврдоглаво тврди да је то немогуће. Помињу старог професора из Београда, који је ту дошао у пратњи колега и своје супруге, која је такође била у годинама, и који се слатко насмејао на причу о повременој лековитости извора, да би девет месеци касније постао отац краснога дечака кога никако нису очекивали ни он, а ни његова супруга, сматрајући да је у њиховим годинама тако нешто потпуно немогуће. Друга прича која се може чути је, да је Калиновица на неки начин света вода, те да би био тежак грех ако би је неко, макар и нехотице загадио. Ако би неко пљунуо у њену воду, свакако би имао значајне тешкоће са здрављем, сасвим сигурно би добио „водену болест“, што би подразумевало „воду у плућима“, „воду у плућној марамици“, тешке отоке ногу, или бар „воду у колену“. Трећа прича забрањује да се изворска вода Калиновице пије директно, устима, за шта би било потребно да се нагнете над извор, јер се може десити да вас неко биће, које живи у њему ухвати за браду, или за крагну од кошуље, кравату или косу, да вас повуче и удави у извору. Трагови ове забране очували су се и у народним пес-мама - ову налазимо међу „Вилиним пјесмама“ Вукове збирке: Кад би знала мушка глава Што је ником воде с' напит', Нигда не би ником пила. Сам Вук Караџић даје објашњење да „ником“ значи „ничице“ то јест „лежећи потрбушке“, мада он ову забрану тумачи другачије него Сокобањци, сматрајући да у том положају човек не види добро шта пије, па може са водом попити и какву нечистоћу. Сокобањци пак сматрају да је човек у том положају „ником“ прилично беспомоћан, те изложен на милост и немилост бићу које чува извор. Е, то је већ нешто, то биће би морала да буде КАЛИНА, ЈЕР, ЗАШТО БИ СЕ ИНАЧЕ ИЗВОР ЗВАО ОНАКО КАКО СЕ ЗОВЕ? Сокобањци кажу да Калина воли да јој се на стени поред извора остави венчић цвећа, или да се у извор убаци новчић, а воли понекад и да јој се отпева песма, али само ако сте сигурни да можете лепо да је отпевате. Тада ће се одобровољити и њена вода може постати лековита. Да ли у књигама има неког трага о томе? Да ли је дама коју тражимо оставила писане трагове? Мораћемо да се одшетамо са извора Калиновице и да посетимо библиотеку. ТРАГОВИ КАЛИНЕ У БИБЛИОТЕЦИ Словенска митологија - енциклопедијски речник не помиње Калину. У том, иначе веома обимном делу, о нашој дами нема баш ничег. Помиње се само да на Андријев дан, девојке месе обредну медену погачу КАЛИТУ, коју каче на канап који виси о греди у кући, потом око ње играју игру. Јашући на жарачу, покушавају да одгризу комад слатке погаче, при чему је строго забрањено додирнути погачу руком. Уколико неко прекрши ову забрану, вођа игре ће га намазати чађу која је већ припремљена у те сврхе. Сматра се да ће се девојка која прва успе да одгризе комад погаче, прва удати. Мислим да ова прича, без обзира на сличност назива Калине и калите, нема никакве везе са дамом коју тражимо. У овој књизи се каже само да је калина „несретно дрво“ за које ниједан младожења не би требало да везује коња. Такође се помиње и улога гранчица калине у неком руском свадбеном ритуалу, који није детаљније описан. Већ друга, слична књига, Српски митолошки речник , даје кратак опис Калине - то је „демонско биће које доноси болест, и име једне од ала. Истовремено се верује да има моћ да одстрани болест и помогне у лечењу“. У истој књизи, наведено је да су КАЛИНАРКЕ девојке које у селу Сиринићу, од Игњатијевдана до Божића изводе игру сличну краљичкој или лазаричкој, обилазе куће у селу и певају разне песме. Две од њих су маскиране у старце са брадама, једна је одевена и накићена као невеста са кудељом за појасом, прате је још четири до шест девојака. Да ли Калинарке најављују рођење божанског детета (Божића) и да ли „невеста“ представља будућу Божју невесту, у пратњи „стараца“, својих свештеника, те да ли је могуће да је КАЛИНА ТА ПАГАНСКА БОЖЈА НЕВЕСТА, А КАЛИНАРКЕ ЊЕНЕ СВЕШТЕНИЦЕ? Једно је јасно - ове две приче су у оштрој против-речности. Прва даје могућност да је наша дама демонско биће, демон болести, ала (која, додуше, може и да уклони болест кад јој се тако хоће), друга даје могућност да је Калина високо на лествици хијерархије паганског словенског пантеона, да је она у директној вези са врховним соларним божанством, које се у лику КОЛЕДА рађа на први дан пуног месеца, после краткодневице. Кад се мало боље размисли, види се да та супротност и није тако оштра, ако се те две приче временски раз-двоје. Тако долазимо до следећег закључка: најпре је важила друга прича, а када су се околности промениле доласком хришћанства, личност која је била божанска невеста, губи своје вернике и поштоваоце, те је могла да постане демон болести. Тако је једно „свето знање“ постало заблуда и „светогрђе“. Ако мало дубље загледамо у ове приче, видећемо да Калина, у својој трансформацији од божанске невесте до демона болести, але, задржава своју јурисдикцију над водом, јер се зна да але обитавају у водама, најчешће језерима, али и изворима. Она такође задржава и своју светост јер још увек може да лечи, али, обзиром да је понижена и увређена то не чини, већ чини супротно - доноси болести. У паганству, наравно, не важи оно хришћанско „ко тебе каменом, ти њега хлебом“. Пагански богови, а нарочито богиње, су милостиви али и окрутни и осветољубиви. Да би се ствар још више компликовала, овде мора да се каже да досадашња истраживања словенских митова показују да је име мајке божанског детета, које се рађа на први дан пуног месеца, након зимске краткодневице, код Руса утврђено као ЗЕМУН, словенска Богиња земље, о којој је опширно писао Александар Асов у својим књигама , те да нам име града у близини Београда и име села Земуника, као и постојање неколико топонима сличног имена у Бугарској, говоре да би исто име богиња могла да носи и у јужним словенским земљама. Зашто би божанска невеста, Калина са својим свештеницама, најављивала рођење божанског детета? Изгледа да ћемо морати још много да трагамо да бисмо разрешили ове дилеме. Оно што је издржало пробе векова, мора бити квалитет. Који је то највећи квалитет, највеће и најлепше достигнуће духовности наших предака, које је издржало све пробе векова? Одговор може бити само један: НАРОДНО ЛИТЕРАРНО СТВАРАЛАШТВО. Ту би, свакако, наша неухватљива дама морала да остави неке трагове. И јесте, оставила је много трагова, а Вук Караџић се побринуо да нам ти трагови буду доступни. Што Морава мутна тече, ај вај, Мутна тече свако вече? Да ли паша коња јаше, Ил старице платно беле? Нити паша коња јаше, Нит старице платно беле, Већ с' купају две сестрице, Магдалена и КАЛИНА. Калина се утопила. „Магдалена, мила сестро, Не говори нашој мајци, Да сам јој се утопила, Већ да сам се удомила. До два брега-два девера, Ситан песак-све сватови.“ Тако смо сазнали како је наша драга Калина доспела у везу са водом - она се заправо, венчала са водом. Сличност глагола удавити се са глаголом удати се излази из оквира ове приче, на ту тему постоји много шала и досетки. О овој свадби има још трагова у народном лирском стваралаштву: Извор вода извирала, Калино, Калин', вилин', вито перо, зелено. Кад је текла, где се дела? Калино, Попили је трудни коњи, Калино, Били су ми по девојку, Калино, Калин', вилин', вито перо зелено. А каква је та девојка, Калино, Калин',вилин', вито перо, зелено? Леполика та девојка, Калино, Јес' деверу до рамена, Калино, Ал' са момком равна раста. У овој песми, неко ко није представљен, прича Вили изворкињи, Калини, о свадби која се десила, а уморни сватовски коњи попили сву воду извора, па је извор пресушио. Иста Калина се помиње и у следећој лирској народној песми: Калину мајка удала У тешку кућу џелевску. Калина жути и бледи. Калину мајка питује: „Што си ми жута и бледа?“ „У велик сам ја терета: Кад први петли запоју, Сто брава овце помузем; Кад други петли запоју, Сто брава козе помузем. Кад бела зора зазори, Ја девет краве помузем; Кад јарко сунце изгреје, Дванаест слуге испратим.“ Калини мајка говори: „Ајд' ћеро, да те разудам.“ Калина њојзи казује: „Не могу, мајке, не могу, Мен' ће се друшке насмеју: Не беше кадра Калина, Џелевску кућу да слуша, Џелевско благо да носи, Дванаест врсте дуката, Тринаест бела талира!“ У овој песми стварно „врви“ од митске садржине. Калина се удала у богату, господску кућу. Ту јој следује тежак рад и много одговорности, кад запевају први петли, мора да помузе сто оваца. Овде морамо да се подсетимо да је петао митска животиња, посвећена соларном божанству, петао најављује сунце и приноси се на жртву соларним боговима, јер припада њима. Овца је такође симбол жртве, сто оваца подсећа на хекатомбу, ритуалну жртву сто бикова код Старих Грка. Краве које Калина треба да помузе пре беле зоре појављују се у мистичном, савршеном броју девет, који означава друштво богова и божјих синова, три тројства. Крава је, истовремено, териоморфни лик важних матријарх-алних божанстава, свуда у индоевропском миту, код Старих Словена, света крава Земун, мајка богова, један од ликова Велике тројне богиње матријархата. Она је истовремено богиња Месеца, па свакако влада пре беле зоре, то јест, пре него што се сунце појави. Када се сунце појави, Калина испраћа на рад дванаест слугу, дванаест сати сунчаног дана. Дванаест врста жутих дуката које Калина треба да носи симболишу дванаест месеци соларне године. Тринаест белих (сребрних) талира на њеном накиту симболишу тринаест лунарних месеци, који, када им се дода још један дан, сачињавају годину. Чини се да нам ова песма даје један веома битан сигнал. Народни песник нам кроз њу, можда, поручује да је сунчани календар, када су соларни богови завладали, а који има дванаест месеци, потиснуо лунарни, матријархални, који је имао тринаест лунарних месеци и везивао се за владавину тројне ВЕЛИКЕ БЕЛЕ БОГИЊЕ, матријархата свих Индоевропљана. Да ли нам и ова песма даје скривену поруку да је наша госпођа Калина веома старо, матријархално божанство? Као што видите, наша по-трага постаје све тежа, доноси све више питања а мало одговора. Знамо, наравно, да је током неколико последњих столећа старе ере, патријархат победио, соларна божанства су победила лунарна (која су истовремено и хтонска, земаљска, женска), те да је, убрзо потом, хришћанство сменило старе богове, утврдило патријархални вредносни сис-тем и довело га на крајњу консеквенцу. Победу соларног божанства над матријархалним, хтонским, налазимо дивно описану у народној песми „Марко Краљевић и Вила бродарица“ : „Гором језди Краљевићу Марко, Гором језди а гору проклиње: „Чарна горо, не зеленила се, Кад у теби 'ладне воде нема, Ладне воде ни дебела 'лада. У мешини понестало вина, Пак је мени додијала жеђа, Те ја морам коња да закољем, Да с' напијем крви од коњица!“ Беседи му из горице вила: „Не кољ' коња Краљевићу Марко, Не кољ' коња, не чини зулума, Не пиј крви, не погани тела, Веће пођи мало у напредак, Пак ћеш наћи извор воду хладну И на води Вилу бродарицу. Ма је вила на води заспала, Ти се пази да је пробудиш, Јер је врло скупа бродарина.“ Пође Марко мало у напредак, Пак он нађе извор воду 'ладну, И на води успавану вилу. Па с' он напи и напоји Шарца, Пак он пође низ гору зелену. Ал се трже вила иза санка, Позна вила да се вода пила, Пак отиде у гору зелену, Те ухвати трогоца јелена, Једном га је гујом зауздала, Са другом га гујом пристегнула, А трећом га гујом ошибује. Па достиже Краљевића Марка, Те беседи Бродарица вила: „Стани Марко, плати бродарину!“ „Ил' ћеш вило гроша ил' дуката?“ Беседи му Бродарица вила: „Нећу, Марко, гроша ни дуката, Веће 'оћу очи твоје чарне И од Шарца ноге до кичица!“ Кад то зачу Краљевићу Марко, Он потеже лака шестоперца, Те удари Бродарицу вилу. Како ју је лако ударио, Са земљом је црном саставио. Оде Марко гором, певајући, Оста вила ногом мицајући.“ Према резултатима досадашњих истраживања, Марко Краљевић је персонификација Перуна, бога грома, његов топуз шестопер представља гром. Победивши Вилу изворкињу, то јест, женско божанство које влада изворима, Перун је успоставио своју власт над изворима, што нам јасно показује чињеница да многи извори на Балкану носе његово име. Ово, видели смо по извору Калиновици, никако не важи баш за све изворе, Вила бродарица је понегде сачу-вала свој посед. У Источној Србији постоји место Кална, које свакако може бити Кал'на, то јест, Калина. На обронцима Цера, постоји манастир Каона, ми знамо да у српском језику постоји веома непостојано слово и глас Л, па Каона може да буде и Кална, Кал'на и Калина, тим пре што је овај ма-настир подигнут поред веома лепог извора, у шуми. На Косову и Метохији постоји место Клина, што опет може бити К'лина, то јест Калина. Ако су ове претпоставке тачне, онда су имена ових топонима веома стара. И у Босни постоји место Калиновик, чије име јасно сугерише везу са Калином. У Истри постоји речица Калина, североисточно од Сплита постоји варошица Калина, истоимена варошица постоји и у источмој Босни. Постоји и Калник (Кал'ник). У народу постоји и женско име Калина, веома често код Влахиња у у Источној Србији, а постоје и бројне породице са презименом Калинић или Каленић. Постоји и манастир Каленић , што је вероватно модификација од Калинић. Очигледно, госпођа Калина је била значајна особа, како изгледа и веома значајна, јер је оставила много трагова о свом боравку на Балкану. За сада, можемо да кажемо да је Калина вила изворкиња, владарица извора. Она чува своје изворе веома строго, пази да се не загаде, строго кажњава оне који почине тај грех, шаљући на њих водену болест. Међутим, она има и друго своје лице, ако јој се да поклон, убаци новчић у извор, остави на извору венчић, или јој се отпева песма, она може воду извора учинити лековитом. Прва прича коју можемо да претпоставимо, каже да је она некада била млада девојка, коју је уграбио владар вода - Водени цар, за кога се она удала. Тако, она постаје невеста, а свака се невеста дарује, па је то разлог због кога се ова дама разнежи кад јој се отпева песма или подари дар. Међутим, игра Калинарки уочи Божића, као и распрострањеност њеног имена, а и она песма о удаји Калине у „тешку кућу џелевску“ сугерише да је у најстаријим временима Калина имала још већи значај, те се може довести у везу са Великом белом матријархалном богињом. Сада, неки строг читалац ставиће следећу примедбу: како знамо да поменути топоними, лична имена и презимена, воде порекло баш од Калине, Виле изворкиње, а не од калине, биљке? Јер, стварно, постоји биљка са тим именом, и расте у овом делу Европе, то је жбунаста, зимзелена биљка са перастим, наспрамним листовима и БЕЛИМ цветовима у виду метличасте цвасти. Користи се за живе ограде, ЖИВИЦЕ. Биљка има и плодове, ситне бобице, црвене или црне боје, које нису ни лековите нити јестиве. Први аргумент је - да је мала вероватноћа да калинарке учествују у обреду у част једне биљке, макар и зимзелене. Други аргумент би био да се народне песме не певају биљкама, мада, мора се признати да су женска лична имена често „биљна“ - има много жена које се зову Малина, Ружа, Дуња, Вишња, Дафина... Некако се чини да је вероватније биљка калина добила име према вили Калини, а не обратно, па би једна лепа, зимзелена биљка белих цветова (опет боја Беле богиње) била још један траг даме коју тражимо. Њен лист је оно „Калин', вилин(о) вито перо зелено...“ из народне песме. Указује нам се још један траг: ако је Калина исто што и ЖИВИЦА , не можемо а да се не сетимо веома важног женског божанства словенског пантеона, богиње ЖИВЕ, господарице живе воде небеске (кише) и живе ватре небеске (муње). Жива је трећа, идеална супруга Дабога, једног од четири ипостаса врховног бога Вида, са којим је родила Рујана, змајевитог Бога огња, чувара небеских двери и кућног огњишта, по коме се цео златиборски крај раније звао Рујно. Живица је деминутив од Жива, што оставља могућност да се ради о млађој сестри Живиној, или о кћери Живиној; постоји и трећа могућност, да су Жива и Живица иста особа, што би значило да су Жива и Калина иста особа. Оно што им је свакако заједничко, то је свакако јурисдикција над водом, Калинина над земаљском, хтонском а Живина над оном која пада са неба. Обе воде су у јасној функцији плодности, што опет намеће везу са Великом белом богињом. Та дама, Велика бела богиња, се некако стално „гура“ у овај текст, некако, исувише често се веза са њом намеће у нашем истраживању. Међутим, присуство Велике матријархалне богиње код Словена на Балкану није логично. Ако би било тачно да су Словени населили Балкан тек у шестом веку, када је њихово друштво већ увелико би-ло устројено на начелима патријархата, они су тада већ чврсто веровали у Вида и његова четири лика, Велеса, Дабога, Коледа и Перуна; такође су поштовали Јулу-Црно-бога, Радгоста, Рујана и Јарилу, као моћна, мушка, соларна божанства. Прастара, матријархална божанства су већ уве-лико била покорена и поудавана за богове, или једноставно побеђена и развлашћена. Другим речима, у шестом веку је Краљевић Марко (Перун) већ био давно победио Вилу брод-арицу, ударивши је својим топузом, те преузео власт над изворима и, наравно, звао се својим правим именом. У то време, свето знање о богињама матријархата је већ постало светогрђе, чије је чување било опасно. Зашто је онда, неко ризиковао и „донео“ старо, проскрибовано знање из старе постојбине у нову земљу - на Балкан? Да ли је могуће друго решење, да је Калина ту већ била, да ју је ту поставио неки старији народ, сродан Словенима а аутохтон на Балкану, народ који је ту, на балканском тлу проживео свој матријархат, оставио трагове својих матријархалних божанстава, које су онда Словени само препознали као своје? Знамо да су Словени на Балкану затекли Илире и Трачане, те да су се стопили са тим народима. Знамо, такође, да се то стапање одиграло веома брзо, за пар векова, јер већ у раном средњем веку, историја више не помиње ни Илире ни Трачане. Знамо, такође, да се асимилација балканских Словена није догодила за пуних пет векова турске владавине, па се са правом питамо како су Илири и Трачани асимило-вани за непуна три века. Наравно, могуће је да су Словени донели неке болес-ти на које је локално становништво било неотпорно, те их је покосила епидемија, као што се догодило са домородач-ким индијанским становништвом кишних шума Јужне Амер-ике око реке Амазон, које је масовно помрло од овчијих богиња. То је свакако могуће, али до сада археологија није пронашла неке масовне гробнице из тог периода. Могуће је да су их десетковали Хуни и Авари, па су Словени затекли готово пусту земљу у коју су дошли, али то би опет наме-тало постојање масовних гробница из тог периода, којих, једноставно, нема. Постоји народна бајка - „Чудновата длака“ у којој се говоро о оцу који је толико сиромашан да не може да прехрани своју бројну децу, и који чак размишља да их лиши живота, да не би гледао како умиру од глади. Једне ноћи дође му у сан неко дете, и рече му да ће сутра ујутро под својим јастуком наћи везену мараму, црвени комад одеће и огледало. Те ствари треба да узме и да их однесе на извор речице, где ће наћи прелепу младу девојку, без одеће, дуге смеђе косе. Никако не сме пред њом да проговори јер ће га зачарати - треба некако да побиште њену косу и нађе црвену длаку, која је драгоцена. Човек све уради како треба, нађе црвену длаку и откине је, када га девојка појури, он јој баца један по један предмет који је нашао под јастуком, што њој одвлачи пажњу, те не успе да га стигне. Испоставља се да је длака чаробна, те да је у њој некакав запис о старом, заборављеном знању; знање је драгоцено, дакле скупо, и ето срећном човеку прилике да обезбеди своју породицу продавши га цару. Оно што у овој бајци одмах примећујемо то је да девојка живи на извору, и да очигледно има божанске моћи. У њеном присуству потребно је ћутање, а ћутање је код Словена, заједно са голотом, увек било везано за ри-туално поштовање њихових божанстава. Девојка је очигледно божанско биће, она има и свој божански посед, извор бистре воде КАЛИНОВИЦУ(?) и чаробну длаку косе, у којој се налазе драгоцена знања. Длака је црвена, чиме јасно асоцира на Аријаднину нит из грчког мита, а асоцира и на веома танке (црвене) нити којима покушавамо да изаткамо прадавну причу. Јурисдикција над извором нас упућује да би то могла да буде Калина, и то Калина пре не-го што је побеђена и деградирана. Можемо ли сада да замислимо нашег претка, Старог Словена, који лагано са својом породицом напредује од Саве и Дунава, према југу, Моравском долином (Морава се тада звала Марго), да би, код данашњег Алексинца, скренуо на исток, долином Моравице (за коју не знамо како се тада звала). Када је стигао до сокобањске котлине, сигурно је срео некога од домородачког становништва, јер је Соко Бања, која се тада звала Балнеа, насељено место још од доба Римљана, а можда и од раније, јер се њени лековити термални извори користе од давних времена. Одлучивши да се ту насели, повео је своју стоку на испашу у планину, на Озрен, (тада је решио да је убудуће зове Видин) уз реку Градашницу и дошао до њеног извора. Тај извор је и тада морао бити леп као и сада, јер се сигурно није много променио у међувремену. Зашто би га наш предак назвао Калиновицом, а не Перуновицом или Деваниним извором (по њој је назвао суседну планину, Девицу), или пак, именом неког важнијег божанства своје актуелне паганске вере? Ово већ постаје монотоно, наше истраживање и даље доноси много више питања него одговора. Хајде да потражимо Калину на истоку Балкана, код Бугара, где је био центар Тракије, а потом да је потражимо на западу Балкана, код Словенаца и Хрвата, где је било више Илира. Али, пре свега, да је потражимо код Келта, јер су и они били ту, на Балкану, оставили своје бројне трагове, да би, под налетом Дачана од којих су изгубили рат, отишли на запад, до Француске и Британије. Тамо, на западу Европе, они сада интензивно проучавају своју митологију и о томе пишу лепе књиге... Poruka #314 25. Jan 2011, 09:13:27 Јуриј Петрович Мирољубов - "РГ-Веда и митологија Словена" rg-veda_i_mitologi... (1989.05 KB) Poruka #315 25. Jan 2011, 14:59:33 Slovenska mitologija mi je oduvijek bila zanimljiva. :ballbounce: Poruka #316 30. Jan 2011, 17:27:55 Ima li neko malo više podataka o ulozi breze kao svetog drveta u slovenskoj religiji? Poruka #317 01. Feb 2011, 18:29:53 Agent provocateur iz Silikonske Doline Citat: dreadknight 24. Maj 2010, 22:48:03 Fino slozeno, ovo mi se jako svidjelo. Hoce li biti jos? Prije nego odgovoriš na moj post molim lijepo pročitaj moj potpis Ja se ovdje uglavnom dobrano zajevavam! Ignorancija je zdrava za živce. Dakle, ako nisam odovorio na negdje nešto a ti očekuješ moj odgovor, shvati - ignorirao sam to! Oznake: vuk slovenski ljubljenje pokrstavanje spasava strasni srbe perun elementi priroda kodovi pravljene obrnuta prirodne groteska prvobitno uskrsnja prepricano narodno pakao Copyright © 2002- "Burek.com", all rights reserved. Performance: 0.169 sec za 16 q. Powered by: SMF. © 2005, Simple Machines LLC.


source: wikipedia

text: 1960. је била преступна година. Догађаји Јануар 1. јануар — Камерун стекао независност. 23. јануар — Батискаф Трст је заронио на рекордну дубину од 10.916 m у области Чаленџер дип Маријанског рова. 24. јануар — Велика побуна у Алжиру против француске колонијалне власти. Фебруар 13. фебруар — Француска тестирала своју прву атомску бомбу. Март 21. март — У јужноафричком граду Шарпвил убијено најмање 79 људи, рањено преко 180, када је полиција отворила ватру на мирне демонстрације црнаца против расистичког режима. Април 1. април — Сједињене Државе лансирале први сателит за вријеме, ТИРОС-1 2. април — Француска потписала споразум с Мадагаскаром и тиме Мадагаскар постаје независна држава, након 64 године француске колонијалне владавине. 4. април — Прве три женске свештенице заређене у Шведској. 4. април — Француска и Федерација Мали (Сенегал и Судан) потписали споразум којим је Федерација Мали стекла независност. 19. април — Први председник Јужне Кореје Сингман Ри повукао се са власти под притиском студентских протеста широм земље због изборних превара. 21. април — У Бразилу, главни град државе (Федерални Дистрикт) пребачен је из Рио де Жанеира у Бразилију. Мај 1. мај — На територији Совјетског Савеза оборен амерички шпијунски авион "U-2". 9. мај — САД постале прва земља у којој су легализоване пилуле за спречавање зачећа. 10. мај — Нуклеарна подморница Наутилус завршила прво подводно опловљавање Земље. 15. мај — Спутњик 4 је лансиран у Земљину орбиту. 16. мај — Теодор Мајман демонстрирао први ласер. 22. мај — У Чилеу се догодио најснажнији икад забележени земљотрес, магнитуде 9,5 степени Рихтерове скале. 23. мај — Агенти израелске тајне службе Мосад ухватили Адолфа Ајхмана који се скривао у Аргентини. 27. мај — У Турској је војним ударом оборена влада Аднана Мендереса, а власт је преузео Комитет националног јединства са генералом Кемалом Гирселом на челу. Јун 20. јун — Кракотрајна Федерација Мали, коју су чинили Суданска Република (данас Мали) и Сенегал, добила је независност од Француске. 26. јун — Британска Територија Сомалија добила независност од Британије. 30. јун — Белгијски Конго стекао независност од Белгије. Јул 1. јул — Гана је постала република, с првим председником Квамеом Нкрумаом. Август 3. август — Нигер прогласио независност од Француске. 6. август — Куба је национализовала имовину Сједињених држава и осталу имовину у страном власништву на њеном подручју. 7. август — Обала Слоноваче стекла независност. 7. август — Као одговор на ембарго Сједињених држава, Кубански премијер Фидел Кастро објавио је одлуку о национализацији свих америчких компанија на Куби. 11. август — Чад стекао независност. 16. август — Кипар је стекао независност, а архиепископ Макариос III постао је први председник Републике. 16. август — Џозеф Китинџер је скочио падобраном из балона са висине од 31,8 km, поставивши рекорде који су оборени тек 2012. 19. август — СССР је лансирао Спутњик 5 са псима Белком и Стрелком, 40 мишева и два пацова. Септембар 5. септембар — Председник Конга (Заира) Жозеф Каса-Вубу сменио је вођу национално-ослободилачког покрета и првог конгоанског премијера Патриса Лумумбу. Октобар 24. октобар — Прототип совјетске интерконтинелтане балистичке ракете Р-16 је експлодирао на лансирној платформи на космодрому Бајконур, усмртивши најмање 90 особа. Новембар 8. новембар — На председничким изборима у САД, кандидат Демократске странке, Џон Кенеди, победио је кандидата Републиканске странке и актуелног потпредседника Ричарда Никсона. Децембар 16. децембар — Два путничка авиона су се сударила у ваздуху због густих облака изнад Статен Ајланда, при чему су погинуле 134 особе. Рођења Јануар 4. јануар — Бранимир Брстина, српски глумац 4. јануар — Мајкл Стајп, амерички музичар, најпознатији као фронтмен и певач групе -{R.E.M.}- 6. јануар — Најџела Лосон, енглеска кулинарка, новинарка и ТВ водитељка 8. јануар — Дејв Векл, амерички музичар (џез фјужон бубњар) 10. јануар — Маја Сабљић, српска глумица 12. јануар — Доминик Вилкинс, амерички кошаркаш 18. јануар — Марк Рајланс, енглески глумац, драматург и позоришни редитељ 19. јануар — Жарко Лаушевић, српски глумац 21. јануар — Бајро Жупић, српски фудбалер 29. јануар — Џија Каранџи, амерички модел (прем. 1986) 31. јануар — Жељко Штурановић, црногорски политичар (прем. 2014) Фебруар 2. фебруар — Оливера Јежина, српска глумица 3. фебруар — Јоаким Лев, немачки фудбалер и фудбалски тренер 4. фебруар — Џенет Голдстин, америчка глумица 7. фебруар — Душко Кулиш, босанскохерцеговачки певач 7. фебруар — Џејмс Спејдер, амерички глумац 19. фебруар — Момчило Бајагић Бајага, српски музичар 21. фебруар — Зоран Марић, српски фудбалер и фудбалски тренер 27. фебруар — Андрес Гомез, еквадорски тенисер 29. фебруар — Зинаида Дедакин, српска глумица 29. фебруар — Халед, алжирски музичар Март 7. март — Иван Лендл, чешко-амерички тенисер 9. март — Желимир Обрадовић, српски кошаркаш и кошаркашки тренер 12. март — Џејсон Беге, амерички глумац 21. март — Аиртон Сена, бразилски аутомобилиста, возач Формуле 1 (прем. 1994) 22. март — Бојан Печар, српски музичар, најпознатији као басиста групе Екатарина Велика (прем. 1998) 24. март — Нена, немачка музичарка и глумица 26. март — Џенифер Греј, америчка глумица 29. март — Ју Несбе, норвешки писац и музичар 30. март — Бил Џонсон, амерички скијаш Април 4. април — Хјуго Вивинг, енглески глумац 11. април — Марко Елснер, словеначки фудбалер (прем. 2020) 13. април — Руди Фелер, немачки фудбалер и фудбалски тренер 16. април — Рафаел Бенитез, шпански фудбалер и фудбалски тренер 16. април — Педро Делгадо, шпански бициклиста 16. април — Пјер Литбарски, немачки фудбалер и фудбалски тренер 18. април — Звјездан Цветковић, хрватско-српски фудбалер и фудбалски тренер (прем. 2017) 19. април — Николета Браски, италијанска глумица и продуценткиња 20. април — Јелица Комненовић, српска кошаркашица 23. април — Крејг Шефер, амерички глумац 28. април — Валтер Зенга, италијански фудбалски голман и фудбалски тренер Мај 3. мај — Ејми Стил, америчка глумица 7. мај — Сабахудин Билаловић, босанскохерцеговачки кошаркаш (прем. 2003) 8. мај — Франко Барези, италијански фудбалер и фудбалски тренер 10. мај — Боно Вокс, ирски музичар, најпознатији као фронтмен и певач групе -{U2}- 15. мај — Римас Куртинајтис, литвански кошаркаш и кошаркашки тренер 18. мај — Јаник Ноа, француски тенисер 20. мај — Тони Голдвин, амерички глумац, певач, продуцент и редитељ 24. мај — Кристин Скот Томас, енглеска глумица 27. мај — Емир Мутапчић, босанскохерцеговачки кошаркаш и кошаркашки тренер Јун 1. јун — Светлана Китова, совјетска атлетичарка 3. јун — Јасенко Хоура, хрватски музичар, најпознатији као оснивач, певач и гитариста групе Прљаво казалиште 4. јун — Милош Ђелмаш, српски фудбалер 6. јун — Стив Вај, амерички музичар (најпознатији као гитариста) и музички продуцент 7. јун — Светлана Китић, српска рукометашица 7. јун — Марина Немет, хрватска глумица (прем. 2010) 7. јун — Динко Туцаковић, босанскохерцеговачко-српски редитељ, сценариста, критичар и историчар филма (прем. 2013) 17. јун — Марина Рајевић Савић, српска новинарка и ТВ водитељка 17. јун — Томас Хејден Черч, амерички глумац, редитељ, продуцент и сценариста 25. јун — Зорица Конџа, хрватска певачица 27. јун — Аксел Руди Пел, немачки музичар (хеви метал гитариста) 27. јун — Крејг Хоџиз, амерички кошаркаш и кошаркашки тренер Јул 3. јул — Винс Кларк, енглески музичар 14. јул — Џејн Линч, америчка глумица, списатељица, певачица и комичарка 19. јул — Миленко Савовић, српски кошаркаш (прем. 2021) 21. јул — Љубомир Радановић, југословенски фудбалер 23. јул — Фадиљ Вокри, југословенски фудбалер (прем. 2018) 28. јул — Љубивоје Тадић, српски глумац, редитељ и драматург 30. јул — Ричард Линклејтер, амерички редитељ, сценариста и продуцент Август 1. август — Слободан Клипа, српски кошаркаш и кошаркашки тренер 7. август — Дејвид Дуковни, амерички глумац, сценариста, продуцент, редитељ, писац и музичар 10. август — Антонио Бандерас, шпански глумац, продуцент, редитељ и певач 11. август — Томислав Ивковић, хрватски фудбалер и фудбалски тренер 12. август — Лоран Фињон, француски бициклиста (прем. 2010) 17. август — Шон Пен, амерички глумац, редитељ, сценариста и продуцент 28. август — Ема Самс, енглеска глумица и ТВ водитељка Септембар 4. септембар — Дејмон Вејанс, амерички стендап комичар, глумац, сценариста и продуцент 9. септембар — Хју Грант, енглески глумац и продуцент 10. септембар — Колин Ферт, енглески глумац 12. септембар — Петар Лесов, бугарски боксер 14. септембар — Мелиса Лио, америчка глумица 19. септембар — Карлос Мозер, бразилски фудбалер 17. септембар — Дејмон Хил, британски аутомобилиста, возач Формуле 1 25. септембар — Петар Лазић, српски књижевник, новинар, публициста и универзитетси професор (прем. 2017) Октобар 2. октобар — Теренс Винтер, амерички сценариста и продуцент 5. октобар — Карека, бразилски фудбалер 15. октобар — Славко Штимац, српски глумац 17. октобар — Младен Војичић Тифа, босанскохерцеговачки музичар, најпознатији као певач групе Бијело дугме 18. октобар — Жан Клод ван Дам, белгијски глумац 19. октобар — Џенифер Холидеј, америчка музичарка и глумица 20. октобар — Лепа Брена, српска певачица и естрадна менаџерка 29. октобар — Агим Чеку, албански ратни вођа и политичар 30. октобар — Дијего Армандо Марадона, аргентински фудбалер и фудбалски тренер (прем. 2020) Новембар 4. новембар — Кети Грифин, америчка глумица и комичарка 5. новембар — Снежана Богдановић, српска глумица 5. новембар — Тилда Свинтон, енглеска глумица 8. новембар — Драган Канатларовски, македонски фудбалер и фудбалски тренер 9. новембар — Андреас Бреме, немачки фудбалер и фудбалски тренер 11. новембар — Стенли Тучи, амерички глумац, сценариста, редитељ и продуцент 16. новембар — Стеван Караџић, српски кошаркаш и кошаркашки тренер 17. новембар — Рупол, амерички глумац, дрег квин и музичар 17. новембар — Тихомир Станић, српски глумац 18. новембар — Ким Вајлд, енглеска музичарка 19. новембар — Милан Делчић Делча, српски музичар, драматург и ТВ водитељ (прем. 2011) 27. новембар — Јулија Тимошенко, украјинска политичарка, премијерка Украјине (2005, 2007—2010) 30. новембар — Гари Линекер, енглески фудбалер Децембар 3. децембар — Џулијен Мур, америчка глумица 3. децембар — Дарил Хана, америчка глумица 10. децембар — Кенет Брана, ирски глумац, редитељ, продуцент и сценариста 12. децембар — Недељко Милосављевић, српски фудбалер 14. децембар — Крис Водл, енглески фудбалер и фудбалски тренер 20. децембар — Ким Ки Дук, јужнокорејски редитељ, продуцент и сценариста (прем. 2020) 22. децембар — Зоран Живковић, српски политичар, 7. премијер Србије (2003—2004) 26. децембар — Темуера Морисон, новозеландски глумац 31. децембар — Стив Брус, енглески фудбалер и фудбалски тренер Смрти Јануар 2. јануар — Фаусто Копи, италијански бициклиста. (*1919) 4. јануар — Албер Ками, француски књижевник. (* 1913) Фебруар 10. фебруар — Алојзије Степинац, хрватски надбискуп. (* 1898). Април 24. април — Макс фон Лауе, немачки физичар Мај 30. мај — Борис Пастернак, руски књижевник Јун 25. јун — Ото Ендер, аустријски политичар. (* 1875). Јул 16. јул — Алберт Кеселринг, немачки фелдмаршал Август 6. новембар — Ерих Редер, немачки велики адмирал Нобелове награде Физика — Доналд Артур Глејзер Хемија — Вилард Френк Либи Медицина — Сер Френк Макфарлан Бернет и Питер Брајан Медавар Књижевност — Сен Џон Перс Мир — Алберт Лутули (ЈАР) Економија — Награда у овој области почела је да се додељује 1969. године 1960-е 51960


Седам разлога због којих жене воле руске мушкарце - Russia Beyond Србија Седам разлога због којих жене воле руске мушкарце Можда се на први поглед чини да је помало груб, али ради се о осећајном мушкарцу. Једино што жена треба да зна како да из њега извуче ту осећајност! 1. Романтичан (чак и ако не изгледа тако) Зима је у Русији често веома хладна и траје по пет месеци у години, али то је и добра прилика за романтику: многи Руси воле да причају нашироко о њиховој спремности да подносе све природне и временске услове. Али руски мушкарци имају и мекшу страну: уживају у рецитовању песама, понављају крилатице из филмова или књига које ће дирнути срце сваке жене која се нађе у близини. Можда његов израз лица говори о томе да је управо појео сирово месо медведа, али он је изнутра топао и нежан. 2. Плаћање рачуна је питање части Ова тачка се не тиче равноправности. Чак и ако девојка изведе мушкарца на састанак и има више новца од њега, он ће увек платити рачун. Типични руски мушкарац ће се увредити ако му девојка понуди да поделе рачун. Молиће, украсти или позајмити новац (ако баш нема ни пребијене паре). У супротном он није мушкарац („не мужик“). Исто важи и за оперу или карте за биоскоп. 3. Цениће њене кулинарске способности без обзира на све Да ли сте чули за руске бабушке? Сваки руски момак има или је имао своју, а оне увек желе да буду сигурне да њихови унуци нису гладни, чак и ако њихова кухиња није боља од пице која стоји већ три дана. Дакле, ако је она просечна куварица, он јој никада неће рећи да му се јело не свиђа. Али ту је и друга страна медаље: он ће очекивати да му се кува свакога дана. 4. Не запомаже „Момци не плачу“, посебно у Русији. Од мушкарца се очекује да увек показује снагу и контролише своје емоције. Дакле, ако је он узнемирен или тужан због нечега, веројатно ће то држати у себи. Постоји, међутим, и један велики изузетак: кад се прехлади од такозваног „мушког грипа“, понашаће се као да је на самрти. Све руске маме одлично знају о чему се ради. 5. Не диже панику кад ствари крену по злу Покварио се аутомобил? Проблеми са хипотеком? Тражи га полиција? Деца се жале на школу или школа на децу? Одузели су му возачку дозволу? Ако се нешто тако догоди, руски мушкарац ће вероватно наставити даље са подигнутом главом. Као што можда знате, Руси су навикли да им пар летњих недеља искључе топлу воду, да данима једу само резанца, пешаче на посао на минус 20, на несигурну економску ситуацију... Треба да се догоди нешто заиста озбиљно да би се Рус забринуо. 6. Мајстор за (скоро) све У доба СССР Руси су навикли да се сналазе. Одређене ствари су једноставно биле недоступне. Ако је био потребан неки нови кухињски уређај, део за аутомобил или зимски капут, они су једноставно преправљали ствари које су већ поседовали и правили од старог ново. Тако да ће већина Руса лако залепити пробушену гуму, поправити утичницу или склопити намештај. Важно је само да му у процесу жена не поставља никаква питања. 7. Он стварно зна да постиже компромис са женама Сваки руски мушкарац има бар једну снажну и одлучну жену у фамилији: вредну и брижну мајку, мудру и жилаву баку, и тако даље. У руском друштву жене су одувек поштовали као чуваре породичних вредности. Последњих година све већи број породица наилази на потешкоће: самохраних мајки је око 30 посто. Као и у многим земљама, чак и када родитељи остану заједно, мајка и даље проводи више времена са децом. Дакле, типичан руски момак је навикао на то да има баку или мајку које контролирашу добар део његова живота, па зато добро зна како се постиже компромис са супротним сполом.


text: Саудијска Арабија (), званично Краљевина Саудијска Арабија (, ), највећа је држава Арабијског полуострва у југозападној Азији. Граничи се са Јорданом на северу, Ираком на северу и североистоку, са Кувајтом, Катаром, Бахреином и Уједињеним Арапским Емиратима на истоку, Оманом на југоистоку и Јеменом на југу, и Персијским заливом на североистоку и Црвеним морем на западу. Заузима површину од око 2.150.000 km2, и има преко 30 милиона становника, од чега су две трећине Саудијци и једна трећина су страни држављани. Пре оснивања Краљевства Саудијске Арабија, територија данашње Саудијске Арабије је обухватала четири посебна региона: Хиџаз, Наџд и делове источне Арабије (Ел Хаса) и јужне Арабија (Асир). Краљевство Саудијску Арабију је 1932. основао Ибн Сауд, који је ујединио ова четири региона у једну државу кроз низ освајања почевши од 1902. и освајања Ријада, постојбине своје породице, династије Сауд. Од тада држава је апсолутна монархија којом се влада по исламским принципа, нарочито под утицајем вахабизма. Вахаби Ислам је називан „предоминантним својством Саудијске културе”. Саудијска Арабија се понекад назива „земљом две свете џамије” у смислу Месџид ел Харам (у Меки) и Месџид ен Набави (у Медини) — два најсветија места ислама. Тренутно државно уређење је на снази од 1932. године када је Абдул-Азиз ибн Сауд прогласио независност Краљевства, док се његови коријени могу наћи још дубље у историји, са успоставом прве саудијске државе 1744. године. Саудијска Арабија је водећи светски извозник нафте, која је уједно и главни економски покретач развоја државе. Извоз нафте чини око 90% укупног извоза и доноси око 75% прихода државног буџета, што доприноси релативном економском благостању њених становника. Лоша страна велике зависности економије од нафте је нестабилна цена наведеног енергента на светском тржишту. Такође понекад ову земљу и Русију називају енергетским суперсилама. Групе за заштиту људских права учестало оптужују владу Саудијске Арабије за њихова кршења, међутим саудијске власти те оптужбе одбацују. Географија Краљевина заузима око 80% територије полуострва и лежи између 16° и 33° северне географске ширине и између 34° и 56° источне географске дужине. Године 2000. Саудијска Арабија и Јемен су склопили договор о разграничењу Велики део границе са јужним комшијама, Уједињеним Арапским Емиратима и Оманом, још увек није прецизно одређен нити маркиран, тако да тачна величина земље још увек није позната. Саудијске власти наводе површину од 2.217.949 km2. Други извори дају податке који се крећу између 1.960.582 km2 и 2.240.000 km2. Земља се обично рангира као 13/14. по величини у свету. Географијом Саудијске Арабије доминира Арабијска пустиња и суседне полупустиње и жбунотвите степе. Више од девет десетина територије заузима пустиња, укључујући највећу непрекидну површину под песком на Земљи, Руб ел Хали. У држави нема река или језера, али зато су вадији бројни. Мало обрадивих површина се налази у алувијалним наносима у вадијима, басенима и оазама. Главна топографска одлика је централна висораван, са планинама које се уздижу високо из уског низијског појаса уз Црвено море. Главни планински ланци су Хиџаз и Асир са највишим врхом Саудом (3.133 m). Овај део је познат као најзеленији и део с најсвежијом климом у Арабији. Са источне стране планина терен се полако спушта до западног приобаља уз Персијски залив и граница са УАЕ и Оманом. У центру је зараван Нејд. На југу лежи негостољубива пустиња „Руб ел Кали” (Празни ћошак) у којој готово уопће нема живота. Саудијска Арабија нема сталних река или језера. Њена обала је дуга око 2.640 km. Флора и фауна Локалне животиње укључују: ибексе (планинске дивокозе), дивље мачке, бабуне, вукове и хијене у брдским и планинским крајевима. Мале птице живе у оазама. Обалски дио Црвеног мора је богат коралима и бројним морским врстама. Клима Екстремна врућина и безводност су карактеристике већег дела Саудијске Арабије. То је једно од неколико подручја у свету где температуре достижу од преко 50 °C; док је највећа забележена температура 51,7 °C. Зими се повремено појављују мраз или снег у унутрашњости или на већим надморским висинама, међутим то се дешава свега једном или два пута у деценији. Најнижа забележена температура је −12 °C у Тураифу. Просечне зимске (јануар) температуре се крећу у распону 8—20 °C у градовима у унутрашњости, попут Ријада, док су у Џеди и на обали Црвеног мора износи 19—29 °C. С друге стране, просечне летње температуре (јул) износе 27—43 °C у Ријаду, односно 27—38 °C у Џеди. Ноћу се температуре у пустињама у унутрашњости спуштају на изузетно ниске вредности, а дању пустињски песак повећава Сунчеву топлоту. Годишња количина кише у просеку креће од 20 до 40 cm. Јужни делови кишу добијају повремено, захваљујући деловању југозападних монсуна. У планинама зими понекад пада снег. У унутрашњости земље температуре су углавном више, а дуж обале влажност ваздуха је преко 90%. Годишња количина падавина износи око 100 mm у Ријаду (углавном у периоду од јануара до маја), док је у Џеди око 54 mm (углавном у периоду од новембра до јануара). Изненадни пљускови могу довести до јаких бујица у вадијима (сувим коритима). Историја Осим малог броја градских трговачких насеља, као што су Мека и Медина, која се налази у Хеџазу на западу Арабијског полуострва, већи део данашње Саудијске Арабије су биле негостољубиве пустиње која су насељавала номадска племенска друштва. Оснивач ислама Мухамед је рођен у Меки око 570. Почетком 7. века, Мухамед је ујединио бројна племена широм полуострва и створио јединствену исламску верску заједницу. Након његове смрти 632, његови следбеници су брзо проширили територију под муслиманском владавином изван Арабије, освајајући огромна пространства (од Иберијског полуострва на западу до данашњег Пакистана на истоку) у року од неколико деценија. На тај начин Арабија је ускоро постала политички периферни регион у муслиманском свету како се фокус померао на развијеније заузете земље. Од 10. века до почетка 20. века, Меку и Медина били под контролом локалних арапских владара, који су носили титуле шариф Меке, али је већи део овог периода шариф дуговао верност владару једног од највећих исламских царстава са престоницама у Багдаду, Каиру или Истанбулу. Већи део остатка данашње Саудијске Арабије се вратио на традиционалну племенску управу. У стара времена домаћи и страни владари борили су се за превласт над овом облашћу. Године 1517. Османско царство успоставило је власт над већим делом полуострва. Исламски верски реформатор Мухамед ибн Абд ел Вахаб удружио је око 1750. снаге с владаром места Дираџа у средишњој Арабији, Мухамадом ибн Саудом, чији су наследници до почетка 19. века с потпором широких слојева поборника новог верског вође освојили већину Арапског полуострва. Веза династије Сауд с вахабском интерпретацијом ислама остаће једно од кључних обележја саудијске државе и у будућности. Нова арапска сила побудила је реакцију својих моћних сусједа, Османског царства и његовог савезника Египта који су 1818. уништили прву саудијску државу. Убрзо је уследила обнова, али друга држава подлегла је унутрашњим сукобима и ратовима са суседима 1891. Модерну Саудијску Арабију основао је Абдулазиз ибн Абдул-Рахман, а на Западу познат као Ибн Сауд, који је 1902. започео да окупља традиционалне породичне земље комбинацијом оружаних сукоба и веште дипломације. Саудијска Арабија била је под Британским протекторатом од 1915. до 1927. Уједињено Краљевство, тада најзначајнија сила на Блиском истоку, признало је независност Саудове краљевине 1927, а 1932. Хиџаз и Неџд (средишњи део Арапског полуострва) и формално су уједињени у Краљевину Саудијску Арабију. Након уједињења Политички успеси нису били праћени економским све док нису откривена нафтна налазишта у марту 1938. године. Развојни програми искориштавања налазишта су прекинути Другим светским ратом 1939. године, да би били поново покренути 1946. године, а производња је достигла пуне капацитете 1949. године. Нафта је обезбедила економски просперитет земље и ојачала њену позицију у свету. На међународном плану Саудијска Арабија балансира између добрих односа с државама Запада и оданости заједничким арапским циљевима. Саудијско друштво је још је увек у великој мери конзервативно и значајан утицај имају исламске верске вође (улема). После Абдул Азизове смрти 1953. године трон је преузео његов син Сауд, који је владао до 1964. године, да би га наслиједио Фајсал. Унутарпородична ривалства су довела до убиства Фајсала од стране његовог нећака принца Фајсал ибн Мусаида 1975. године. Након убиства престо је преузео краљ Кхалид који је владао седам година и био наслеђен од краља Фахда 1982. године. Фахд је умро 2005. године а наследио га је његов полубрат Абдула, тренутни владар Саудијске Арабије. Од Другог светског рата па наовамо, владари ове династије подржавају Палестинце и одржавају блиске везе са САД. Године 2000. Саудијска Арабија и Јемен решили су дуготрајан спор око границе. Саобраћај Мрежа железничких пруга дуга је 1.392 km, а мрежа путева 152.044 km, од чега је 45.461 km асфалтирано. Мрежом саобраћајница Ријад је повезан са обалом, Јеменом, Кувајтом и Јорданом. Привреда Привреда Саудијске Арабије је базирана на нафти. Она је највећи произвођач нафте међу земљама чланицама ОПЕК-а и трећи произвођач нафте у свету. Резерве Саудијске Арабије чине једну четвртину укупних светских залиха нафте. Отприлике 75% буџета се пуни приходима од извоза нафте. Нафтна индустрија учествује са 45% у друштвеном производу Саудијске Арабије. Ова држава има службено залихе нафте у износу 260 милијарди барела, што је 24% свјетских резерви. Осим нафте, производи се земни гас, гипс, урма, пшеница и десалинизована вода. Пораст цена нафте у годинама 2008—2009 је започео други нафтни „бум”, остварујући вишак у буџету од 28 милијарди америчких долара. Акције компанија су знатно добиле на вредности. Привреда Саудијске Арабије је 13. у свету по компетитивности. Улажу се веома велика средства да привреда постане више разнолика. У току је рекордан пораст кориштења персоналних компјутера, захваљујући дерегулацији. Државни систем осигурава ученицима и студентима бесплатно образовање, књиге и здравствену заштиту, и отворена је свим Саудијцима. Преко 25% годишњег државног буџета се издваја за образовање, укључујући и издвајања за професионалну оријентацију. Саудијска Арабија је једна од неколико најбрже растућих економија у свету, са приходом по становнику од 20.700 амерички долара (2007). Административна подела Саудијска Арабија је подељена на 13 провинција: Ел Баха Северна граница Ел Џауф Ел Медина Ел Касим Ријад Источна провинција Асир Хаил Џизан Мека Наџран Табук Политичко уређење Централна институција власти земље је Саудијска монархија. У закону усвојеном 1992. године наведено је да је Саудијска Арабија монархија под влашћу синова и унука првог краља Абдулазиза ибн Сауда. Куран представља устав земље, а врховни закон чини шеријат (исламски закон базиран на Курану). Неке западне организације процењују да је режим ове државе девети по реду најтоталитарнији режим у свету. Не постоје признате политичке странке нити избори, изузев локалних избора одржаних 2005. године на којима су право гласа имали само мушкарци. Краљева власт је теоретски ограничена шеријатом и неким локалним традицијама. Он такође мора имати подршку остатка Саудијске фамилије, улеме (верских лидера) и других важних група саудијског друштва. Саудијска влада подржава ислам финансирајући џамије и школе Курана широм света. Водећи људи краљевске породице бирају краља из редова једног од својих припадника, уз одобрење улеме. Становништво Велики дио копна се састоји од слабо насељених пустиња и полупустињских регија; на тим подручјима се углавном налазе Бедуини. У наведеном делу земље вегетација је ограничена на коров и грмље. Мање од 2% земље чини обрадива површина. Насељена места су углавном концентрисана уз источне и западне обале, те на пар густо насељених оаза у унутрашњости као што су Хофуф и Бурахда. Неке области, попут пустиње Руб ел Кали и Арабијске пустиње, уопште нису насељене, иако се због потреба индустрије нафте планира изградња насеља и у тим деловима земље. Становништво је концентрисано у градовима на западној обали и њеном залеђу (Џеда, Мека, Медина), главном граду Ријаду у средишту земље, као и на источном приобаљу гдје је лоцирана већина нафтних извора (Дамам, Хуфуф, Дахран). Ислам је религија скоро целокупног домаћег становништва и једини има службено признање. Саудијска Арабија је колевка ове вере и у земљи се налазе два најважнија исламска светишта, Мека и Медина. Арапски односно његов локални дијалект је језик већине становништва. Велик број становника (око 6 мил.) су страни држављани на раду у индустрији нафте и у другим секторима привреде. Највећи градови Култура Култура Саудијске Арабије је утемељена на исламским и племенским вредностима. Мека и Медина су главни културни центри у држави. Викенд обухвата петак и суботу. „Ел Ардха” је државни национални фолклорни плес, а то је игра са мачевима, базирана на бедуинској традицији. „Ел сихба” је фолклорна музика, пореклом из Андалузије. У градовима Мека, Медина и Џеда, веома је популаран инструмент „мизмар”, налик на обоу. „Самри” је популарна форма традиционалне музике, која укључује и модерни арапски инструмент „оуд”. Облачење прати стриктно принципе „хиџаба”, што је исламски одраз једноставности, посебно у облачењу. Облачење је прилагођено климатским условима. Одећа се састоји од традиционалних одевних предмета. Модерни Саудијски писци су: Абдул Рахман Муниф, Јосеф ел Мохајмид, Абду Кал, Али ел Домаини, Ахмед Абодехман, Абдула ел Квасеми Спорт Мушкарци се често баве спортом. Жене ретко учествују у спортским активностима, најчешће у дворанама. Фудбал је најпопуларнији спорт. Саудијска Арабија учествује на Летним Олимпијадама. Фудбалска репрезентација Саудијске Арабије учествује у такмичењима која су под окриљем ФИФА-е. Поједини популарни фудбалери су: Маџед Абдула, Мохамед ел Деајеа, Сами ел Џабер, Саид ел Увајран и Фахад ел Биши. Војска Саудијско Министарство одбране и авијације је задужено за управљање војним снагама Саудијске Арабије. Оно је такође задужено за изградњу цивилних аеродрома и војних база, као и за метеорологију. Оружане снаге су састављене од: Армије, морнарице, ваздухопловства, противваздушне одбране, Националне гарде, Краљевске заштитне регименте, и специјалних снага. Саудија има своју војну индустрију. Војни буџет је у износу од 38 милијарди америчких долара. У оквиру Министарства унутрашњих послова се налазе: полиција, граничари, обалска стража и „Ел Муџахедин”. Напомене Референце Литература Helmuth Blume: Saudi Arabien. Horst Erdmann Verlag. Tübingen Basel. 1976. Hans Karl Barth, Konrad Schliephake: Saudi Arabien in der Reihe „Perthes Länderprofile”, Klett-Perthes, Gotha und Stuttgart. 1998. Robert Baer: Sleeping With The Devil: How Washington Sold Our Soul for Saudi Crude, Crown. ; Second edition: Cambridge University Press. (hardback) und. (paperback) Madawi Al-Rasheed: Kingdom without Borders . Saudi Arabia’s Political, Redligious and Media Frontiers. Who's who in the Saudi Arabia 2006. Asia Pacific Infoserv, Sydney 2006. Спољашње везе Инфо центар Саудијска Арабија Сајт Владе Саудијска Арабија на сајту Би-Би-Си Key Development Forecasts for Saudi Arabia на сајту International Futures'' Државе у Азији


Број: 06 - 2223/2018-1 Дана: 08.11.2018. године Свa заинтересованa физичка и правна лица позивамо да дана 09.11.2018. године, са почетком у 12:30 часова, у сали Скупштине општине Мали Зворник, улица Kраља Петра I број 38 Мали Зворник, присуствују Јавној расправи на којој ће се разматрати: 1. Предлог Одлуке о четвртим изменама и допунама Одлуке о буџету општине Мали Зворник за 2018. годину.


„Петријин венац” премијерно приказан у Чачку


source: fineweb

text: Грешка / Error message Страна коју сте тражили не може бити приказана. Могуће је да је обрисана, преименована или привремено недоступна. Молимо Вас да покушате следеће • Уколико сте уписали адресу стране у Address bar вашег интернет читача, проверите да ли сте је исправно уписали. • Потражите у навигацији на овој страни информације које вас занимају. • Кликните на Back дугме у вашем интернет читачу. • Унети кључне речи у форму за претраживање на овој страни да бисте добили све стране које садрже жељену информацију. The page you requested cannot be found. It might have been removed, had its name changed, or is temporarily unavailable. Please try the following: • If you typed the page address in the Address bar, make sure that it is spelled correctly. • Use the navigation bar on the left to find the link you are looking for. • Click the Back button to try another link. • Enter a term in the search form below to look for information on this site.www.srbija.gov.rs


Quote: Jel ovo slučajno da su različite boje materijala, pa od tamnoputog napraviš(prvom maskom) manje tamnoputog , a onda završna maska skoro bledoliki? Ili ako pođeš iz drugog pravca..još su mi grđe asocijacije.. Quote: Ова трећа је разјашњена? (Човеколики) Сивац (сиви ванземљанин) и поворка неких рептила (гмизаваца) у спиралној путањи око Сунца?И спирала је двострука, није укрштена као ДНК, него су паралелне као што су паралелне историјске путање две основне расе на Земљи:белих и не-белих.Кад се то укрстило, можда више и није важно да знамо тачан датум.. И једни и други су близу Сунца..односно у Сунчевом систему? Ало онда ово мора бити цртеж Сиваца јер они прате своју генезу..а друга путања је празна.. Што се 4000 тиче ванземаљских посетилаца Земље тада и потом...све религије то кажу- а посебно Библија..То што разни народи зову разним именом Богова.. увек долази са неба, живи на небу и одлази на небо (понекад поведе значајне људе са собом као туристу, понекад заувек).."отворише се небеса.. и проломи се глас" (нпр.мотора летелице која атерира) од чије буке људи ничице..8А ту имаи многопрашине, ваздушних ковитлаца)..А небо наравно није само слој оних атмо, страто и осталих сфера што окружују драгу нам (и једину) земљину лоптицу..него и све оно што је иза, испред,условно десно ,и условно лево ..и тако у бескрај.. Кратко речено, безбројне су варијације одакле и где ... Ancient Astronaut Cave Art ~ Kiev, 4000 BC Например кад су становници Кијевске области пре 6000 година извајали ово- мора да су то и видели..Али како да то објасне..дошао са неба, није наш, јачи је од нас, има моћно оружје, може да лети и томе сл.. Сетите се оног старог доброг филма (Богови су пали на теме)кад пилот америчког (наравно) авиона пије КокаКолу из стаклене боце и празну је избаци кроз прозор авиона..Бушман(ин) је нађе у песку и пошто је технологија (стакло!!!), а и облик нешто што ни он ни његово племе (значи цео његов свет) нису видели никада..почињу да обожавају флашу, да јој се диве, да је се плаше..да јој приписују све и свашта.."Обоже је" одмах и аутоматски... Нама смешно али њима гадно..кад почне јаша киша, они мисле да се нису довољно дубоко и дуго клањали флаши па им стиже казна...итд...и шта ако стигне још таквих (флаша) са неба..То си оне песмице "отворише се небеса и...." Све религије страха, који флертују са терминима награда/казна; или рај/пакао (међу њима и јудеохришћанство) су засноване на непознатом и неоткривеном простој народној маси..а онда се то још и мистификује додатно са циљем.. Ведизам (па и будизам)и наша родна... су другачије- засноване на самосвести човека у природи који је свестан да је ништаван као зрно песка у океану.. и кад се роди а и кад мре. Будизам (по будном Буди) пропагира да је живот казна јер ниси као у пренаталном или као у постморталном периоду у заједници са енергијама космоса (да кажем једно с Богом?)- што је много благо у односу на примере на огњене ватре кључара Св.Михаила или капијара Св.Петра или Дмитра-душевадца, да не помињем католичке фантазмагорије ( ко не плати довољно иде у пакао обавезно).. а ведизам нема ни то ..постојиш јер постојиш као што Сунце постоји, као што галаксија постоји..., умиреш кад ти прође време постојања (биолошки и физички зацртано..материја губи облик и растаче се)...Где иде она енергија згуснута у материју измерене на цца 21 грам. немам појма..Напи преци веровали су да се враћа у Сваргу..у Иријске вртове...свом праоцу..(тамо добија ново руво-каже Влесова књига)..Можда би неко налик Тесли тумачио да се та енергија (згуснута у масу од 21 гр) трансформише и преображава у други вид енергије, јер то је ос 2e35 85;овна карактеристика енергије.. Можда, Белбоже, кад занемариш људске глупости и миленијумске манипулације, тај галактички центар ипак има и неко јако магнетно поље (које прикупља сличну себи енергију, па тако и ову).Но, то није сад ургентна тема..Што рече алманах зван Библија (у Вуковом преводу): "Сјутра ће се бринут за се..Доста је дану сваком зла свога".. Или српска изрека звана мудрица која јасно разликује две врсте властодршца: Цару царево, Богу божје.. На земаљском и ванземаљском нивоу..Плати тамо , плати овамо, увек плаћаш и чуваш себи и својима живот. У етнолошким обичајима записано (из старе вере)..мало треба (треб=жртва) за Бога Сунца нпр. у неДЕљу, а кад додје безимени дан (после названа суБота) треб се носи Богу Подземља..Једном ставиш под храст, другом пустиш низ реку (или убациш али пред пећину)..Наравно , ја не мислим да то има реалног основа (не излази нико из храста да смаже обланде ..) већ да је то одјек мнноооого старијих догађања (цирка 40 000 година уназад) кад је било шансе да неки наши преци својим очима посматрају (и учествују) у биткама једних "Богова" против других "Богова"...Једни лете виманама, други оним што има " серафиме".. Битан је опстанак, мислим да је то била главна мотивација наших предака бар 7515 година откад броје, а вероватно и много пре- откад се десило то што се десило.. И нема српске генерације која то није осетила, а имам утисак да је ово наше живуће време баш финале, односно дуго очекивани расплет после много миленијума строго дириговане драматургије која нам није ни пријала нити нас је штедела..Но, преломни драматуршки тренутак мора бити ИСТИНА о нама..и о Њима.. Ко је човек а ко није.. КОјице, што се тиче звездица, прилично сам набила себи комплекс баш на овој теми, што нисам дешифровала да ли је и како да Винчи сместио цео стеларни систем у једну слику (као) хришћанске тематике...И не бих да га продубљујем...(нестале ми моћи ) КОловрат Србија Quote: И то је 3ff9 превара, друже мој, каменчић у великој слагалици велике преваре..


Зашто војска не може да добије право на превенцију самоубиства | SR.Superenlightme.com Зашто војска не може да добије право на превенцију самоубиства Прошлог петка, генерални инспектор Министарства одбране објавио извештај под називом Тхе Суициде догађаја подаци из извештаја Процена квалитета. Нисам имао појма шта процена је око, али сам посвећен превенцији самоубиства и заинтригирала подацима па сам дао извештај о 100 страница за читање. Када је активан члан услуга изврши самоубиство или покушаја самоубиства, самоубица догађаја Извештај је састављен. У извештају је истрага о самоубиству и околности које су довеле до тога. То је нека врста психолошке аутопсије која је требало да обезбеди војне лидере са поузданим информацијама о факторима ризика самоубиства који ће помоћи у креирању ефикасне напоре у превенцији самоубиства. ИГ је одлучио да истражи како су самоубиства догађаја Извештаји састављени након проналажења велики број "не знам / података недоступни" одговоре на питања у годишњем извештају 2016 - најновија доступна година. Овде су питања која су добила највећи број "не знам / података недоступна" Репонсес: Помислили бисте да су међу најважнијим питањима у одређивању зашто је неко починио самоубиство. Дакле, зашто не би могао да људи додељен да заврше ови извештаји одговори на ова питања? Испоставило се да, док ИГ је покушавао да одговорим на то питање је откривен још један "посебно озбиљан превенцију самоубиства проблем да представљен значајан и конкретан опасност по јавно здравље и безбедност." Шта је тај проблем? Чини се да је Министарство одбране није дељење медицинску документацију и информације здравствени надзор са ветерана управе у циљу превенције самоубиства. Ово је велика ствар, јер Ветерани / Војна криза линије ва је био примарни криза линија не само за ветеринара, али и за активне, пензионисаних и резервних припадника службе. Прошле године је одговорио више од 3.300 позива. Наравно, тхе Ва има медицинску документацију ветеринара да брине за. Међутим, када је активна дужност, пензионисани или резервиста назива кризе линију, криза линија особље немају приступ медицинској или менталног здравља историји позиваоца. Они не знају шта - ако их има - пресцриптион другс саговорник је или је био на. "Знајући факторе ризика медицинска самоубиства је од кључног значаја за особље Криза Лине да спроведе процену ризика и да доносе одлуке које се односе на одговарајуће интервенције," ИГ написао у извештају. Шта то такође значи да је особље Криза линија није у стању да обезбеди исти ниво координираног бриге за чланове услуга као што су доставити ветеринара у здравственој Администрација ветерана. атт_2 ИГ препоручује ДОД информације удео у здравству са ВА идентификацијом извора података и развој процеса да поделе ту информацију. Први замјеник за подсекретара одбране за кадровске и спремности понудио задивљујући Дилбертиан одговор, рекавши да је "препорука је преурањено и да до побољшања захтева пажљиво разматрање ширих питања да развију холистички приступ за побољшање перформанси када је то потребно." Другим речима, "онако, ми ћемо мислити о томе." ИГ, звучи као УКЛАЊАЊЕ као ИГ је дозвољено да се у извештају, приметио да је подсекретар понудио "никакав план или временски оквир за дељење релевантне податке са војне кризе Лине", и подсетио читаоца су заједнички своју забринутост са виши руководство у Агенцији за одбрану здравља 27. Јануара 2017. И упознао високог вођства у Канцеларији подсекретара одбране за кадровске и спремности 18. Априла 2017. Године. "Ово идентификовали смо као посебно озбиљан проблем за превенцију самоубиства, која је захтевала акције," ИГ написао, додајући да су "додатни коментари тражи да опише конкретне акције Агенција за Одбрана здравља ће предузети да оствари ову препоруку." Оно што ме запањује о овој ситуацији је да имамо посла са војском - који има неке од најнапреднијих комуникационих система на планети. Мислим, човека у седишту ЦИА у Ланглеи, Вирџинија може рећи сонду пола света далеко када да испали ракету. Дакле, кажеш ми да не могу да деле неке медицинске податке? То није као да је незаконито. У 2008. Закон Национални одобрења одбрана заправо потребно је ДОД и ВА да "убрзају размену информација здравствене заштите." Цалл ме наивна, али сам претпоставио да је Агенција за одбрану здравља и ВА разговарали једни са другима и деле ову врсту информација. Зашто би чак створи систем који не дозвољава и охрабри ово? Посебно када се може спасити животе оних који штите наше 'с.


Шиптари не престају са оружним нападима на Србе: Бачена бомба у дворишту српског лекара Непозната лица бацила су синоћ око поноћи, експлозивну направу у двориште породичне куће директора Здравственог центра у Косовској Митровици, доктора Милана Јаковљевића у Звечану. У тренутку експлозије чланови породице Јаковљевић били су у кући али на срећу нико није повређен. Причињена је мања матерујална штета на возилу које се налазило у дворишту а од силине детонације попуцала су стакла на оближњој кућу. Полиција је изашла на лице места и током ноћи обезбеђивала место експлозије, а увиђај ће бити обављен данас. Доктор Милан Јаковљевић је од раније добија претњи од Шиптара, па се сумња да је напад етниччки мотивисан. Р. НЕДЕЉКОВИЋ: ХИТНО ПРОНАЋИ И КАЗНИТИ ПОЧИНИОЦЕ БОМБАШКИХ НАПАДА Начелник Косовскомитровачког Округа Раденко Недељковић оштро је данас осудио бомбашке нападе на породичну кућу директора Здравственог центра Милан Јаковљевића и припадника КПС-а из Лепосавића Радована Јовановића и од „безбедниосних и 2277 устититуција у Покрајини затражио да пронађу и казне починиоце“. „Бацање експлозивних направа у Звечану и Лепосавићу, при чему је причињена знатна материјална штета , представља вандалски и кукавички чин који на овај начин потврђују наводне тврдње Приштине и дела међународне заједнице да на северу Косова и Метохије владају безвлашће и криминал“, наводи се у саопштењу достављеном нашој редакцији. „Ово је последњи час да безбедносне институције , Кфор , Еулекс и КПС престану са реализовањем једностраних одлука Приштине и да почну да обављају послове из своје надлежности, истиче Недељковић и захтева“ од надлеих органа да обаве свеобухватну истрагу и у најкраћем року извршиоце изведу пред лице правде“. Он је изразио наду „да ова два догађаја неће отићи у заборав као и претходни догађаји у којима су оштећени Срби и остали неалбанци“. БОРБА14


Био сам плаћени економски убица (видео) 25.2.2012. СИРОМАШНЕ ЗЕМЉЕ ОТЕРАО У ДУЖНИЧКО РОПСТВО Ако би и ми оманули,онда иде америчка војска као што је случај с Ираком, каже Џон Перкинс, који је годинама био светски економиста, а затим ’’економски убица’’ који је на креирању глобалног империјализма радио директно са лидерима Светске банке, ММФ-а и осталих светских финансијских институција. Његов посао састојао се у уверавању шефова држава и влада земаља трећег света да позајме довољно новца од глобалних финансијских институција како би се њихове земље нашле у дужничком ропству. Након тога корумпирана елита у тој држави знатно би се обогатила, а ресурси тих земаља у потпуности препустили корпорацијама и геополитичким интересима САД-а. Перкинс је написао неколико књига о својим искуствима међу којима су најпознатије “Confessions of an Economic Hit Man”, “The Secret History of the American Empire” (Тајна историја америчког империјализма) и “The Secret History of the American Empire – Economic Hit Men, Jackals, and the Truth” (Тајна историја америчког империјализма – економске убице, шакали и истина). Перкинс у својој књизи “Исповест економског убице” примећује следеће: “У земљама као што су Еквадор, Нигерија или Индонезија облачимо се као учитељи или власници радњи. У Washingtonu и Паризу изгледамо као владини службеници или банкари . Делујемо скромно и просечно. Посећујемо пројекте и обилазимо осиромашена села. Проповедамо алтруизам и говоримо за локалне новине о добробити коју ће донети наши хуманитарни пројекти. Конференцијске столове и владине одборе прекривамо табелама и високим прорачунима, а на Харвардовој школи за економију држимо предавања о чудесима макроекономије. Ми смо стално присутни и радимо отворено. Или, у најмању руку, тако се представљамо и такви смо прихваћени. Тако функционише овај свет.” Тај ње 126c гов свет укључује и Међународни монетарни фонд и Светску банку, који су итекако одиграли значају улогу у “новом економском поробљавању света” и зато Перкинс верује да само јединствен одговор угрожених земаља у развоју може разбити обруч тог новог светског империјализма без милости. Некадашњи економист, без страха од реваншизма “шакала који су у служби привредне мафије” и са задовољством пробуђене савести, покушава нам показати да ствари нису увек онакве каквима се чине и да се вреди борити за бољи свет, за свет без глобалне преваре, корупције, уцене и бруталности. Ево како он објашњава ко су економске плаћене убице и што је њихов задатак? - Најважнији задатак за економског плаћеног убицу је да открије све оне земље Трећег света које имају ресурсе за које су заинтересоване 3ffa америчке корпорације (узмимо пример нафте), затим тим земљама Светска банка или њој сличне институције дозвољавају огромне позајмице. Али, новац не иде директно у ту земљу. Он иде америчким компанијама које граде моћне фабрике, индустријске комплексе или подузимају друге грандиозне инфраструктурне пројекте у тој земљи. Од тога имају користи локалне богаташке фамилије једнако колико и америчке корпорације, али то не помаже и већини популације, која је сувише сиромашна да користи струју, није обучена довољно да ради у новој индустрији и која фактички остаје да живи изван тог економског система. Земља, наравно, завршава тако што упада у огроман дуг који не може измирити. Тада ми, економске плаћене убице, идемо у ту земљу и кажемо: “С обзиром на то да не можете платити своје дугове, дајте нам оно од чега живите – продајте вашу нафту по ниским ценама, нашим нафтним компанијама. Или нас подржите својим гласовима у УН – у или пошаљите своје трупе да подрже наше у Ираку.” У неким ситуацијама у којима ми нисмо имали успјеха, агенти–шакали, били су послани да сруше ту владу или елиминишу оне лидере које економске убице нису успеле подмитити. То се мени догодило у Панами и Омар Торијос је био убијен као резултат тога. Ако би шакали и подбацили, онда иде америчка војска – као што је био случај с Ираком. Перкинс је говорио и о начину на који Међународни монетарни фонд и Светска банка учествују у изградњи те ‘корпоракрације’ у земљама у развоју. - Једном када се земље задуже, Међународни монетарни фонд им нуди додатну финансијску помоћ. У извјесном смислу, то је смањење дуговања, али тек онда када се држава или државе сложе да продају своја добра и друге ресурсе страним компанијама и да приватизују јавни сектор. Последица тога је да те државе потпадају под тај светски империјлизам. Књиге Перкинса су потресле свет , један од његових биографа описује га као човека који је живио четири живота, као економски плаћеног убицу, директора врло успешне компаније за производњу алтернативне енергије, експерта за урођеничке културе и учитеља и писца који се залаже за екологију. - То је опис који врло добро сумира мој живот. Мислим да је фер рећи како сам живео привилегованим животом, иако је поштено речи да сам као економски плаћени убица сасвим сигурно радио ствари којима се не поносим. Након тог периода посветио сам живот стварању бољег света. То је циљ којем сам након 1981. године посветио живот – рекао је Перкинс у једном од бројних интервјуа. Перкинс у бројним интервјуима открива како је дошао до тога да постане економски убица, о путовањима у Африку, Азију, Европу, Латинску Америку и на Средњи Исток, о председницима Панаме и Еквадора, који су одбили мито и завршили мртви па до тога како је дошао на идеју да објави своја искуства економс 4000 1082;ог убице. - Када сам завршио Пословну школу на Бостонском универзитету, био сам регрутован од стране „National Security Agency“, агенције за националну сигурност, највеће националне агенције тог типа и, рекао бих, најтајновитије шпијунске организације. Премда људи мисле да је ЦИА већа, НСА је много, много већа или је барем била у време када сам ја радио за ову агенцију. И то је тајна организација, о којој нема података, они су скривени од јавности у смислу да знамо изузетно много чињеница о организацији каква је ЦИА, али, са друге стране, сазнања о НСА почивају на гласинама. Тврди се да НСА ради само на криптографији: кодирању и декодирању порука, али, у ствари, сви знамо да су у овој агенцији људи који слушају наше телефонске разговоре”, прича Перкинс. Извор: БОÐ*БÐ? ЗÐ? ВЕÐ*У - Био Ñ?ам плаћени економÑ?ки убица (видео) За обиман интервју са Џон Перкинсом на српском кликните на следећи линк: D