< 4000 br /> Варг Викернес 25/02/2013 Као што је већ свима познато, ми данас можемо да бирамо окупацију какву желимо; крајњи лимит тога јесте наша способност и финансијске могућности у трошењу времена који желимо да потрошимо на наше образовање. У теорији, то значи једнака могућност за све. Барем нам је тако речено. Данас се образујемо годинама пре него што смо у могућности да изаберемо правац, тј. неки циљ у нашем образовању. Као што сам то већ раније објавио , ништа од тога није учињено да нас нечему научи, већ углавном да нам „исперу мозак“. Учити децу да читају и пишу, да решавају најосновније математичке задатке – ствари које су нам свима потребне у животу – могу веома лако да се савладају за само пар година, и од тада могу да се усредсреде на њихово будуће занимање. Након завршетка нашег образовања – уколико смо те среће (или несреће, зависи како то схватате) – ми после тога пожурујемо у неки сасвим безначајан посао. Веома мало нас је сам себи газда; већина ради за друге, у компанијама које неко други поседује. Не постоји никакав понос у томе што производимо или услугу коју пружамо, нити имамо разлога за тако нешто. Немамо никакве користи од тога што радимо, нити имамо шта да сачувамо након месечне плате. Та плата је касније подељена између нас и државе, која узима 13% (Русија) и 75% (Француска) кроз разне порезе, у зависности где живимо и колико зарађујемо. Новац који је преостао, након што држава узме за себе, а касније је подељен између вас и банке, које траже назад да им се плати оно што им дугујете након свих оних година образовања, које је рецимо фанинсирано од кредита. Јеврејски посао: Уколико желиш место на којем ћеш живети, ти мораш или да плаћаш станарину или да узмеш кредит од неке банке, и бићеш власник те куће или стана тек након неког времена у далекој будућности, када отплатиш пет пута више него што то заиста вреди. Уколико ниси имао потребе да се задужујеш за своје образовање, то ћеш морати када будеш желео дом за себе. А ако купиш кућу, такође ћеш морати држави да плаћаш порез на имовину (чији стварни власник је банка). Ако умреш, држава ће захтевати да наследник плаћа рачуне, тако да твоја деца неће моћи да приуште да имају свој дом – приморавајући их да постану робови све док не буде то заиста њихова кућа. За већину нас не постоји крај дуговања, без обзира био он уз интересну камату / или кирија за стан који плаћамо неком другоме. Ми просто не зарађујемо толико новца како би се ослободили свега тога. Као што можеш да видиш, уколико отвориш очи, већина нас није слободна. Ми смо де факто робови, или ако ти се више свиђа „кметови“, који су приморани да раде за неког другог, са веома мало или без икакве личне користи након m 4000 6;то ти банка, држава и власник стана узму, свако по део који им припада. Ми смо приморани да живимо, док други такође желе да жавимо; и да имамо посао. Тако да ми нисмо ништа бољи од кметова који су живели у прошлости. Незапослени су такође само робови, који чекају свог послодавца (купца); неког ко је вољан да их искористи, да их експлоатише и профитира од њих. Тако да већина нас (99%, тако кажу) је спремна да им мозак буде испран од стране робовласника (1% њих од свих нас), како би постали њихови робови. Чудно, зар не? Ропство је одувек био посао у којем су доминирали јевреји , зашто би то данас било другачије? Само што смо данас ми робови... Јеврејски трговац вина; Али, да ли је било боље у прошлости? Па, кметови/робови су чинили само део сваке популације (можда око 50% [Спарта], али углавном је то било много много мање, око 5% можда) и уобичајено су већину чинили слободни људи и племићи, и који су по потреби учили да читају и пишу и да уче просте математичке задатке код куће. Њихови родитељи су их учили да тргују. Радили су као земљорадници, рибари, продавали су кожу, бавили се земљорадњом, ловили рибу и дивљач, правили обућу, производили разне простираче, бавили се вуном, зидали, правили лонце и шерпе, и тако даље, и све то су чинили са великим задовољством; све то су научили од својих родитеља, а они су то научили своју децу. Били су изванредни у томе – радили су за себе, и били су сами своје газде и само у своју корист! Уколико су више радили, више су и имали. Ако су били лењивци, мање су имали. Имали су своју сопствену имовину. Никоме нису плаћали никакве порезе! Право лице јеврејског зеленаша; Ах, да, када је Хришћанство стигло, они су почели и да наплаћују порезе, и то на многим местима било је да 1/10 од свега што си стекао, морао си да дајеш Цркви и хришћанским племићима, али да племићи одређују висину пореза и да захтевају на томе, била је потпуна непознаница и комплетно туђинска идеја у Паганској Европи. Уместо да су, као пре, захтевали на лојалности и тренирали ратнике у време ратова, и када су јавне церемоније, које је Краљ организовао, бринући се за сваког. Да; бити Пагански Краљ није било исплативо. Напротив, то је било најмање исплатива позиција који је један племић могао имати. У још већој прошлости, док је краљ био само најбољи у племену, и нису имали никакво власништво над земљом (зато што су били ловци-сакупљачи) свако је доприносио тим јавним церемонијама, тако што су донирали оно чиме су располагали, и тако су сви помагали. Да, једна врста С 4000 ;оцијализма, може се тако рећи, али само за племе, Племенски-Социјализам (Национал-Социјализам?). Гледајући у далеку прошлост, можемо да видимо како су наши преци имали више слободе, али ми наравно не можемо да вратимо време уназад, и на нашем технолошком нивоу, нама је потребна држава, вероватно финансирана порезом, али ја чврсто верујем да ми морамо да се отарасимо образовног система, каквог данас имамо, као и банкарског система, као последица јеврејске похлепе, који желе да нам исперу мозак и све да нас поробе. Јевреји; Често говоре како су Јевреји подстицали средњовековну привреду, јер су давали новчане кредите и тиме доприносили да се успостави толико нових предузећа, али то је једноставно лаж, јер свака држава може да даје бескаматне кредите својим грађанима (све муслиманске државе тако раде) и европски племићи су тако исто радили. Јевреји су са друге стране, финансирали углавном деструктивне послове, и захтевали на интересним каматама. Јевреји су користећи се зеленашењем, практиковали да исисају сав животни сок из Европе и да покраду све богаташе у Европи. Данас они – захваљујући њиховом отимачком систему, познатијем као „Банкарски систем“ – контролишу целу европску економију. То им такође омогућује (како њима, тако и оном 1% међу нама) да претворе 99% нас у модерне робове. Банке све поседују, а Јевреји поседују банке. Ако ти је потребан разлог да схватиш све наше данашње финансијске проблеме, не тражи више; управо си пронашао један који је најодговорнији од свих. Модерни Јеврејин; Варг ВикернеÑ?: Модерно ропÑ?тво


source: wikipedia

text: 19. јануар је деветнаести дан у години у Грегоријанском календару. 346 дана (347 у преступним годинама) остаје у години после овог дана. Догађаји 379 — Римска војска окупљена у Сирмијуму (данашња Сремска Митровица) прогласила за цара источног дела царства Теодосија I. 1419 — У Стогодишњем рату Француске и Енглеске град Руан предао се енглеском краљу Хенрију V, који је тиме окончао освајање Нормандије. 1520 — Данска војска је победила је Швеђане у бици код Богесунда. 1795 — У Холандији је проглашена Батавијска република, чиме је званично окончано постојање Низоземске републике. 1806 — Уједињено Краљевство је заузело Рт добре наде. 1839 — Британска источноиндијска компанија је заузела Аден. 1853 — У Риму први пут изведена Вердијева опера Трубадур. 1899 — Велика Британија и Египат успоставили заједничку контролу над Суданом. 1916 — Краљ Никола I након аустроугарске инвазије напустио Црну Гору. 1916 — На грчко острво Крф у Јонском мору почеле да стижу прве јединице српске војске после повлачења преко Албаније у Првом светском рату. До априла на Крф пребачено око 140.000 војника. 1918 — Бољшевици у Петрограду распустили Уставотворну скупштину Русије. 1919 — Краљевство Срба, Хрвата и Словенаца у Србији и Црној Гори заменило Јулијански календар Грегоријанским, који је у другим деловима новостворене државе већ био у употреби. 1938 — Ваздухопловство генерала Франсиска Франка бомбардовало, у Шпанском грађанском рату, Барселону и Валенсију, при чему је погинуло најмање 700 људи. 1945 — Совјетска Црвена армија у продору ка Берлину у Другом светском рату заузела пољски град Краков. 1945 — Црвена армија је ослободила Лођски гето. 1966 — Индира Ганди изабрана за шефа Владе Индије, осам дана после изненадне смрти премијера Лала Бахадура Шастрија. Сиики-екстремисти, припадници њеног личног обезбеђења, убили је 31. новембра 1984. испред резиденције у Њу Делхију. 1978 — У Фолксвагеновој фабрици у Емдену произведена последња “буба”; производња настављена у Јужној Америци све до 2003. године. 1983 — У Боливији ухапшен Клаус Барби, нацистички шеф Лиона у Француској под немачком окупацијом у Другом светском рату. 1983 — Епл је представио Apple Lisa, свој први комерцијални лични рачунар са графичким корисничким интерфејсом и рачунарским мишом. 1986 — Brain, први рачунарски вирус за персоналне рачунаре, се почео да се шири. 1989 — СССР саопштио да ће једнострано повући из Европе део нуклеарних ракета кратког домета. 1993 — Прве америчке јединице напустиле Сомалију после неуспеле интервенције САД у тој афричкој земљи. 1995 — Руске трупе заузеле председничку палату у Грозном, главном граду Чеченије. 2001 — САД укинуле економске санкције против Југославије, чиме су се стекли услови за обнављање економских веза две земље, што је била једна од последњих наредби тадашњег председника САД Била Клинтона. 2006 — У паду словачког војног авиона Антонов Ан-24 у Мађарској на лету са Косова и Метохије погинуло су 42 особе. 2007 — Потписивањем уговора о купопродаји, Телеком Србија и званично постао већински власник Телекома Српска, са 65% акција државног капитала откупљених од Републике Српске за 646 милиона евра. 2011 — Европски парламент усвојио Споразум о стабилизацији и придруживању са Србијом и Резолуцијом о Србији подржао даље евроинтеграције Републике Србије. 2012 — ФБИ је угасио сајт за размену података Megaupload. Рођења 1809 — Едгар Алан По, амерички писац, уредник и књижевни критичар. (прем. 1849) 1839 — Пол Сезан, француски сликар. (прем. 1906) 1847 — Милован Глишић, српски књижевник. (прем. 1908) 1876 — Милан Беговић, хрватски књижевник. (прем. 1948) 1902 — Георгије Острогорски, руско-српски историчар (византолог). (прем. 1976) 1920 — Хавијер Перез де Куељар, перуански политичар, 5. генерални секретар Организације уједињених нација (1982—1991). (прем. 2020) 1921 — Даворјанка Пауновић Зденка, студенткиња, учесница Народноослободилачке борбе и невенчана супруга Јосипа Броза Тита. (прем. 1946) 1928 — Томислав Карађорђевић, југословенски принц, други син краља Александра I Карађорђевића и краљице Марије. (прем. 2000) 1930 — Типи Хедрен, америчка глумица, активисткиња за права животиња и модел. 1943 — Џенис Џоплин, америчка музичарка. (прем. 1970) 1945 — Драган Холцер, југословенски фудбалер. (прем. 2015) 1946 — Џулијан Барнс, енглески писац. 1946 — Доли Партон, америчка музичарка, музичка продуценткиња, глумица и списатељица. 1949 — Роберт Палмер, енглески музичар и музички продуцент. (прем. 2003) 1952 — Ирфан Менсур, српски глумац, редитељ, сценариста, педагог и ТВ водитељ. 1960 — Жарко Лаушевић, српски глумац. 1966 — Стефан Едберг, шведски тенисер. 1969 — Предраг Мијатовић, црногорски фудбалер. 1972 — Дре де Матео, америчка глумица. 1973 — Карен Ланком, француска порнографска глумица. (прем. 2005) 1977 — Нада Шаргин, српска глумица. 1979 — Јадранка Пејановић, српска глумица, новинарка и ТВ водитељка. (прем. 2018) 1980 — Џенсон Батон, енглески аутомобилиста, возач Формуле 1. 1980 — Владо Илијевски, македонски кошаркаш. 1980 — Арвидас Мацијаускас, литвански кошаркаш. 1981 — Крис Ворен, америчко-панамски кошаркаш. 1981 — Флоран Пјетрус, француски кошаркаш. 1983 — Утада Хикару, јапанско-америчка музичарка и музичка продуценткиња. 1985 — Војко В, хрватски хип хоп музичар. 1985 — Орија Текау, румунски тенисер. 1985 — Душко Тошић, српски фудбалер. 1985 — Дејмијен Шазел, француско-амерички редитељ, продуцент и сценариста. 1986 — Клаудио Маркизио, италијански фудбалер. 1988 — Џавејл Макги, амерички кошаркаш. 1992 — Мак Милер, амерички музичар и музички продуцент. (прем. 2018) 1992 — Богдан Планић, српски фудбалер. 1994 — Дејан Георгијевић, српски фудбалер. 1996 — Немања Михајловић, српски фудбалер. 1997 — Един Атић, босанскохерцеговачки кошаркаш. Смрти 639 — Дагоберт I, франачки краљ (рођ. 603) 1629 — Абас I Велики, персијски владар (рођ. 1571) 1785 — Захарије Орфелин, песник, историчар, научник, богослов, издавач, картограф, калиграф преводилац, лексикограф и фармацеут. (рођ. 1726). 1938 — Бранислав Нушић, српски и југословенски комедиограф. (рођ. 1864). 1945 — Петар Бојовић, српски војвода (рођ. 1858) 1970 — Хамза Хумо, босанскохерцеговачки писац, новинар и историчар умјетности. (рођ. 1895) 1981 — Вукић Мићовић, српски хемичар. (рођ. 1896). 1983 — Александар Костић, српски лекар и научник. 2000 — Бетино Кракси, бивши италијански премијер. 2000 — Хеди Ламар, америчка глумица, 2002 — Марти Мијетунен, фински политичар. 2015 — Предраг Симић, професор Факултета политичких наука и бивши амбасадор Србије у Француској. (рођ. 1954) 2022 — Радован Бели Марковиć, српски књижевник. (рођ. 1947) Празници и дани сећања Српска православна црква прославља један од највећих хришћанских празника Богојављење Референце 119


source: CulturaX

text: Империјализам Барака Обаме Магацин Империјализам Барака Обаме Магацин Ко се још сећа Обаминих обећања о повлачењу америчких војника кући? Како је империјализам постао званична спољна политика САД-а Обамина администрација, говоривши у духу орвеловског језика, представила је војну доктрину под називом "Превентива масовног злочина" (ПМА), што је ништа више до оперативни план Пентагона за имплементацију "Дужност да заштитимо" доктрине. У суштини, доктрина Пентагона направљенa је тако да војно подржи интервенције регионалних и међународних снага у свету реализованих под окриљем НАТО-а, Уједињених нација, Афричке уније, Организација америчких држава, Арапске лиге, и других организација а све у име "хуманитарне" интервенције како би се спречила ескалација масакра. Први велики тест за ову доктрину је била у Либији, где су НАТО снаге, у знак подршке западних и Саудијско / Заливских моћника подржале побуњеничке снаге у свргањавању режима Моамера Гадафија, који је владао 42 године. Још један приказ хармоничног орвеловског "Новог дискурса" , јесте једна од главних активности Департмана одбране на развоју операције Одговор на масовни злочин а реч је о оснивању Института за чување мира и стабилности на Универзитету Војске САД у Карлислу, Пенсилванија. Ново америчко оправдање за војну интервенцију произилази из председничке Директиве 10/ПДД-10, са меморандумом Беле куће од 4. Августа 2011., чиме су створени Међуресорни одбор за превенцију зверстава и омогућавање међусекторског надзора ове политике у складу са новом председничком политиком која сматра "спречавање масовних злочина и геноцида" "језгром националне безбедности као и моралном одговорношћу Сједињених Држава." Нова америчка спољна политика је оправдана 2008. и то извјештајем Одбора превенцију геноцида којом председавају бивши државни секретар Медлин Олбрајт и бивши секретар за одбрану Вилијам Коен. Радна група је била под јаким утицајем неоконзервативног Америчког института за мир финансираног од стране федералне власти, као и разних тинк-танк организација које финансира Џорџ Сорош као што су Центар за амерички прогрес и про-израелске организације као што су Меморијалног музеј холокауста САД. ПДД-10 је у великој мери чедо Саманте Пауер која је мозак Савета за националну безбедност службеника, удате за Обаминог пропагандног мага Кес Санштејна, и Сузане Рајс, америчке амбасадорке у УН. Тумачење Беле кућа за медије поменуте Обамине доктрине Превенције масовних је посебно истакло Сирију, Либију, Судан, Обала Слоноваче и Киргизију као примере када је америчка дипломатска и друга врста интервенције била потребна. Холокауст у Европи и геноцид у Руанди, препознати су као окидачи за нову америчку политику, али је занимљиво да је исти документ пропустио да спомене америчку подршку Црвеним Кмерима за извршење геноцида у Камбоџи и подршци коју је ЦИА давала својим извештајима геноциду у Индонезији после пуча из 1965., са све умешаношћу Обаминог очуха, покувника у војсци Индонезије.. Водеће структуре Демократске странке у су под утицајем остатака Клинтонове администрације и невладиних организација које финансира Џорџ Сорош. Поред Пауерове и Рајсове, велики играч "хуманитарног" интервенционизма је и Сара Севал, заменица помоћника секретара одбране за мировне операције у Клинтоновој администрацији. Она је сада шеф тима за превенцију масовних злочина и Кар Центра за политику људских права у Савету за спољнополитичке односе. Директор пројеката је Сели Шин, некадашњи директор Америчког института за мир који је такође добио финансијску подршку од Сороша, браће Рокфелер и Саудијског милијардера принца Ал Валид бин Талала. У овом случају циљаним областима придадоте су Судан, Пакистан, на Косово, Кенија, Индонезија, Обала Слоноваче, Бурунди, Либерији, Либан, Зимбабве, и град Јерусалим. Финансирање доктрине Превенције масовних злочина долази од Humanity united-a I Human Rights Watch, и осталих које имају добро изграђену сарадњу са Сорошевим организацијама. Поред тога Humanity united је повезана са америчким обавештајним службама као и са Пентагоном, ЦИА-ом, World Vision-оном и Вилијам Ј. Клинтон фондацијом, на чијем челу је амерички државни секретар Хилари Клинтон, која је такође прихватила доктрину Превенције масовних злочина. Тренутне мете ове доктрине и Сорошеве НВО мреже су Сирија, Сомалија, Филипини, Кенија, Колумбија, Гватемала, Пакистан, Уганда као и Северни и Јужни Јемен. У пошлости смо видели како су се провеле области где је уз велике напоре да не дође до хуманитане дестабилизације САД интервенисале: Хаитији, Косово, Јужни Судан, Тунис, Египат и Либија. Доктрина "Дужност да заштитимо" настала је у децембру 2001. из извештаја Међународне комисије за интервенције и државни суверенитет, која је замисао тадашњег генералног секретара УН Кофија Анана. Комисија је мртва, али њену улогу у афирмисању преузео је Глобални центар "Одговорност да заштитимо" кога је заговарао генерални секретар УН Бан Ки Мун. Центар је основала иста група НВО под поткровитељством Сорошевог Института за отворено друштво. Земље третиране у овом случају су Сирија, Либија, Уганда, Судан и Демократска Република Конго. Доктрина се тренутно користи да оправда НАТО и војне америчке операције које имају за циљ да оборе Владу председника Башар ал Асада у Сирији, као и да оправдају војну интервенцију у Либији, и подршку дату Прелазном Националном савету, који је гурнуо Либију у гора стања људских права него што је либијски народ икада искусио под режимом Гадафија, укључујући и масакр цивила Либије. Резултат је срамно погубљење Гадафија , чланова његове породице, његових присталица, као и притвор деце. Један од принципа доктрине "Превенција масовних злочина" јесте успостављање "заштићених зона" за интерно расељена лица, посебно примењена у Сирији. Други предлаже успостављање "нафтне тачке" за Сирију, тј. систематско обезбеђивање нафтних подручја. И на крају, блокада зоне забрањеног лета је коришћена као оправдање за НАТО интервенцију у Либији и биће предложена за Сирију и Иран. Такође, ту је и подстицање штрајкова, засићење великих подручја војним снагама, стварање тампон или демилитаризоване зона између силних и жртве силе; снабдевање логистиком, опремом... За резултат имамо "хуманитарна" достигнућа као што је масакр цивила у Јужном Вијетнаму, и други амерички масакри цивила као што су у Индонезији, Камбоџи, Лаосу, Никарагва, Ираку и Авганистан). Пентагона и ЦИА свим овим имају намеру да ојачају америчко војно и обавештајно присуство у базама у источној Африци и на Рубу Африке, наводно ради заштите Сомалијаца од Ал Шабаб исламистичке групе герилаца. У ствари, инвазија снага за специјалне операције САД, оперативаца ЦИА и приватних војних формација које су се под покровитељством Афричке команде САД-а слили у ове регионе су ту како би подржали локалне војске да заузму изворе нафте и земног гаса. Америка је присутна у Џибутију, Викторијанским острвима, Сејшелима, Манда заливу, Кенија; Бујумбури, Бурундију, Ентеби, Уганди, Могадишу, Сомалији и Арба Минчу, Етиопији. Изван Африке, Обамина администрација је изградила пет нових војних база у Аустралији, укључујући и морнаричку базу у Дарвину. Америчко војно присуство се такође проширило на Филипинима и Вијетнаму. Добро је познато да се, поред Блиског Истока и Африке, "Доктрина превенције масовног злочина" припрема да би се на крају применила на владама Кине и Русије. Глобално, Обамин орвеловски "Нови дискурс", и Превенција масовног злочина може довести свет у ситуацију у којој милијарде умиру као резултат глобалног термонуклеарног рата, јер неколико олигарха попут Сороша, Обаме и других заступника нео-конзервативног "Новог америчког века" сматра да западни империјализам не може бити задовољан док проблематични режими у Техерану и Пјонгјангу и, на крају, моћна влада у Пекингу и Москви не буду замењене вазалним режимима. Глобалисти, лешинарски капиталисти и банкари, милитаристи, промотери доктрине Превенције масовног злочина су водеће фигуре ратне неизвесности која се за сада само помаља иза брда. Извор: Strategic culture, dverisrpske.com америкаамеричка администрацијаафганистанбарак обамабомбардовањеКосово и МетохијаЛибијаратсиласрбијахилари клинтонџорџ сорош


text: Кавасакијева болест — Википедија, слободна енциклопедија Дете са карактеристичним променама усана, и црвеним језиком услед Кавасакијеве болести Кавасакијева болест, Кавасакијев синдром, синдром лимфних чворова, синдром са мукокутаним променама и лимфним чворовима је релативно ретка аутоимуна болест која се манифестује васкулитисом (лат. vasculitis) или системским некротизирајућим запаљењем зидова средње великих и малих крвних судова, удружених са променама на слузницама и повећањем лимфних чворова. Болест се углавном јавља код деце испод пет година старости.[1][2] Кавасакијеву болест први је описао 1967 јапански педијатар Томисаку Кавасаки (Томисаку Каwасаки, 1925), који је у свом истраживању издвојио групу деце са температуром, оспом по кожи, запаљењем вежњаче, енантемом, отоком руку и стопала и увећаним лимфним чворовима на врату.[3] Неколико година касније, наставком истраживања, код истих болесника доказане су компликације на срцу, као што су анеуризме на срчаним артреријама.[4][5] Први опис Кавасакијеве болести објављен је на енглеском језику 1974. године. Мелисх је 1976. године, описао болест код чеснаесторо деце на Хавајима. После ових открића Мелисх и Кавасаки, самостално, развили су истоветне дијагностичке критеријуме, који се и данас користе за постављање дијагнозе класичне клиничке слике Кавасакијеве болести.[6][7] Болест се чашће јавља код особа афро-азијског порекла. Деца јапанског порекла имају посебно високу учесталост Кавасакијеве болести, али се она јавља и у свим деловима света. У САД болест се јавља код 3.000 до 5.000 случајева годишње. Процењује се да је превалентција болести у САД: 10 на 100.000 деце испод 5 година и 44 деце на 100.000 азијског порекла. Без лечења коронарне анеуризме артерија развијају се у 25% оболеле деце. Стопа смртности је око 1%. Мушко : женски однос је око 1,5 : 1. Осамдесет посто пацијената су млађи од 5 година (највише од 18 до 24 месеца старости). Случајеви код адолесцената, одраслих и старије деце су ретки. Иако је узрок болести непозната, инфекција патогенима и имунодефицијенција упућују на епидемиолошку и клиничку слику болести која се карактерише ненормалним имунолошким одговором на инфекцију код генетички предиспониране деце. Болест се јавља током целе године, али најчешће у пролеће и зиму. Не постоје јасни докази (иако се сумња на инфективну етиологију болести) да се она у заједницама шири са особе на особу. Око 2% болесника може имати рецидиве, који се обично јављају од једног месеца до неколико година од момента првих симптома болести. Узрок болести није познат, али се претпоставља да важну улогу у патогенези имају одређене инфекције. Хиперсензитивност или поремећај имунолошког одговора, највероватноије покреће инфекција (бактеријама или вирусима), која код одређене групе болесника са наследном склоношћу ка развоју имунолошких поремећаја доводи до активирања запаљенског процеса, што резултује оштећењем зида крвних судова. Болест није заразна, нити постоји могућност спречавања њене појаве. Постоји могућност, мада врло ретко, да се болест поново јави код истог болесника. Кавасакијева болест није наследна, али постоји наследна склоност за њену појаву. Ретко се од ње разболи више од једног члана породице или рођака. Микроскопски се у коронарним и осталим артеријама средње величине види запаљење које захвата све слојеве крвних судова, а може довести и до њиховог анеуризматског проширења (тзв. микроанеуризме). Сличне промене могу се видети и у венама. Кавасакијева болест обично се јавља код деце током првих неколико година живота са израженим артеријским променама које могу довести до нагле смрти због акутног срчаног удара. Кавасакијева болест има три фазе развоја:[8] Акутна фаза се развија току прве две недеље болести. Ову фазу карактерише необјашњива појава високе температуре која траје 5 дана, а дете је обично врло узнемирено. Јавља се црвенило и ерозија вежњаче и слузнице уста, едем руку и ногу, црвенилом дланова и табана, кожни десквамирајући осип са увећањем лимфних чворова. Више од половине болесника има увећање лимфних жлезди на врату или бар једну увећану жлезду величине до 1,5 цм. Оспа на кожи оболелог детета може бити веома различита. Може да личи на оспу код богиња или шарлаха, на копривњачу, оспа са папулама и др. Ове промене се јављају обично по трупу и удовима, као и у пределу који покривају дечје пелене. Понекад се могу јавити и други симптоми као што су: болови у зглобовима или отицање, болови у стомаку, пролив, раздражљивост, главобоља... Субакутна фаза болести траје од друге до четврте недеље. У овој фази расте број тромбоцита и може да се појави главни поремећај анеуризме срчаних артерија. Сви делови срца могу бити захваћени запаљенским процесом, што значи да се може јавити перикардитис, миокардитис (запаљење срчаног мишића) или запаљење срчаних залистака. Захваћеност срца је најозбиљнија манифестација ове болести обзиром на могућност настанка дуготрајних компликација. Систолни шум, поремећај срчаног ритма и поремећаји који се дијагностикују ултразвучним прегледом доказ су обољења срца. Фаза опоравка, Фаза опоравка траје од краја првог до краја трећег месеца болести. Опоравак се карактерише нормализацијом свих лабораторијских тестова и повлачењем или потпуним губитком промене на крвним судовима срца. Тежина клиничке слике Кавасакијеве болести варира од детета до детета (немају сви болесници све клиничке манифестације болести). Код највећег броја болесника неће се развити компликације на срцу. Анеуризме се виђају само код двоје од 100 деце оболеле од Кавасакијеве болести. Нека врло мала деца (млађа од годину дана) обољевају од непотпуног облика болести што значајно отежава постављање дијагнозе. Ипак, код неке од њих могу се развити и анеуризме. Ово је типична болест дечјег узраста. Сличне врсте васкулитиса могу се јавити и код одраслих, али са различитим клиничким манифестацијама. Различите клинилчке манифесте Кавасакијеве болести Скала дијагностичких критеријума Дијагноза болести може се поставити на основу температуре нејасног порекла која траје 5 или више дана и уколико су присутна 4 од 7 могућих симтома наведених у овој табели: Дијагностички критеријуми за Кавасакијеву болест[8] Ако траје једну до две недеље и не реагује на антибиотике 2. Обострано црвенило вежњача Хиперемија коњунктива 3. Промене на уснама и усној дупљи Еритем и фисуре на уснама, крајници који личе на јагоде, дифузна хиперемија слузокоже уста и ждрела 4. Промене на удовима У почетном стадијуму еритем на кожи дланова и/или стопала који се јавља од трећег до петог дана, мембранозна десквамација јагодица прстију која се јавља од 2. до 3. недеље 5. Полиморфни егзантем (осип) на кожи трупа Искључују се везикуле и красте. 6. Лимфаденопатија на врату Акутна, непурулентна лимфаденопатија где лимфни чвор мора бити >1,5 цм 7. Друге манифестације које нису дијагностички критеријуми артралгија/артритис промене у крви (леукоцитоза, анемија, убрзана седиментација, повећан ЦПР, повећан алфа 2 глобулин, негативан АСОТ, благо повећана трансаминаза) протеинурија и леукоцитурија У табели су дати критеријуми Кавасакија и сарадника из 1976. За дијагнозу је неопходан критеријум 1 и још најмање 4 критеријума (од 2 до 6).[8] Када на основу ових критеријума није могуће поставити дефинитивну дијагнозу, може се сматрати да се ради о непотпуној форми болести. Лабораторијски резултати нису специфични за ову болест, али могу да укажу на тежину и степен запаљења. На запаљенски процес указују: повишена седиментација (обично веће вредности него у другим болестима), анемија (смањен број црвених крвних ћелија), број тромбоцита (ћелија важних за процес згрушавања крви) је обично нормалан у првој недељи болести, али почиње да расте у другој недељи болести достижући високе вредности. C реактивни протеин (ЦРП) може бити повишен. Ангиограм срчаних артерија са анеуризмом промера = 6,5 мм Функционални тестови јетре могу указати на запаљењски процес у јетри и ниске вредности серумских албумина. Анализа мокраће може показати присуство леукоцита и беланчевине (пиурија и протеинурија ) без доказа за раст бактерија, а лумбална пункција на појаву стерилног менингитиса. Остали дијагностички тестови У случају да су код болесника присутне аномалије срчаних артерија, неопходно је урадити и допунска испитивања у која спадају: Електрокардиограм (ЕКГ) треба да се уради чим се постави сумња на ову болест. Електрокардиограмом се могу утврдити дисфункција комора срца и појава аритмије због миокардитиса. Ехокардиограм може да открије присуство анеуризми уколико су присутне промене у изгледу срчаних артерија. Ултразвук срца може показати суптилне промене на срчаним артеријама или нешто касније појаву праве анеуризме. Ултразвук може показати хидропс (повећање) у жучној кеси. Ангиографија срца (као златни стандард у дијагностици) може се применти за откривање артеријских анеуризми на срчаним крвним судовима. Након масовне примене ехокардиографије ређе се користи. Биопсија темпоралне артерије. Радиографија грудног коша показује анеуризматска проширења срчаних артерија, као компликацију Кавасакијеве болести Са благовремено започетом терапијом, код већине болесника прогноза Кавасакијеве болести је добра. Већина болесника може да води нормалан живот, а деца да нормално расту и да се развијају. Прогноза код болесника са трајним променама на срчаним артеријама углавном зависи од степена развоја, створених секундарних сужења и престанка протока крви изазваних тромбозом. Са раним третманом, може се очекивати брзи опоравак од акутних симптома, а ризик од анеуризме коронарних артерија је значајно смањен. Нелечени, акутни симптоми Кавасакијеее болести су самоограничени (пацијент ће се на крају опоравити), али је ризик од уплитања коронарних артерија много већи. Свеукупно, око 2% пацијената умире од компликација коронарног васкулитиса. Лабораторијски докази о повећаној инфламацији у комбинацији са демографским карактеристикама (мушки спол, старост мање од шест месеци или више од осам година) и непотпун одговор на ИВИГ терапију стварају профил високоризичног пацијента са Кавасакијевом болешћу.[9][10] Вероватноћа да ће се анеуризма решити чини се да је у великој мјери одређена њеном почетном величином, у којој мање анеуризме имају већу вероватноћу регресије.[11] Други фактори су позитивно повезани са регресијом анеуризме, укључујући и особе млађе од годину дана на почетку Кавасакијеве болести, морфологију фусиформа, а не сакуларну анеуризму, и локацију анеуризме у дисталном коронарном сегменту. Највећа стопа прогресије до стенозе јавља се код оних који развијају велике анеуризме.[12] Најгора прогноза се јавља код деце са гигантском анеуризмом. Овај озбиљан исход може захтевати даљи третман као што је перкутана транслуминална ангиопластика,[13] стентирање коронарних артерија,[14] бајпас пресађивање,[15] па чак и срчана трансплантација.[16] Поврат симптома се може појавити убрзо након почетног лечења ИВИГ-ом. Ово обично захтева рехоспитализацију и поновно лечење. Третман са ИВИГ-ом може изазвати алергијске и неалергијске акутне реакције, асептични менингитис, преоптерећење течностима и, ретко, друге озбиљне реакције. Све у свему, компликације које су опасне по живот и које су резултат терапије Кавасакијеве болести су изузетно ретке, нарочито у поређењу са ризиком од неблаговременог лечеwа. Такође, докази указују на то да Кавасакијева болест производи измењени метаболизам липида који траје и након клиничке резолуције болести. Ретко, рецидив Кавасаки болести са може јави код пацијената са или без третмана.[17][18] ^ Рапини, Роналд П.; Бологниа, Јеан L.; Јориззо, Јосепх L. (2007). Дерматологy: 2-Волуме Сет. Ст. Лоуис: Мосбy. стр. 1232—4. ИСБН 978-1-4160-2999-1. |аццесс-дате= захтева |урл= (помоћ) ^ "Мерцк Мануал, Онлине едитион: Каwасаки Дисеасе". Приступљено 9. 5. 2010. ^ Каwасаки Т (Марцх 1967). Ацуте фебриле муцоцутанеоус сyндроме wитх лyмпхоид инволвемент wитх специфиц десqуаматион оф тхе фингерс анд тоес ин цхилдрен. Аллергy (ин Јапанесе) 16 (3): 178–222. ПМИД 6062087. ^ "Кавасакијева болест". Архивирано из оригинала на датум 24. 04. 2011. Приступљено 23. 05. 2011. ^ Каwасаки Т, Косаки Ф, Окаwа С, Схигематсу I, Yанагаwа Х (Септембер 1974). "А неw инфантиле ацуте фебриле муцоцутанеоус лyмпх ноде сyндроме (МЛНС) преваилинг ин Јапан". Педиатрицс 54 (3): 271–6. ПМИД 4153258 ^ Мелисх МЕ, Хицкс РМ, Ларсон ЕЈ (Јуне 1976). "Муцоцутанеоус лyмпх ноде сyндроме ин тхе Унитед Статес". Америцан Јоурнал оф Дисеасес оф Цхилдрен (1960) 130 (6): 599–607. ПМИД 7134. ^ Тауберт К А, Роwлеy А Х, Схулман С Т. А 10 yеар (1984–1993) Унитед Статес хоспитал сурвеy оф Каwасаки дисеасе. Ин: Като Х, едитор. Каwасаки дисеасе. Амстердам, Тхе Нетхерландс: Елсевиер Сциенце Б. V.; 1995. пп. 34–38. ↑ 8,0 8,1 8,2 Поповић M, и сар. Реуматичне и сродне болести (дијагноза и терапија), Војноиздавачки завод, Београд 2000 пп. 860-661 ^ Корен Г, Лави С, Росе V, Роwе Р (Марцх 1986). "Каwасаки дисеасе: ревиеw оф риск фацторс фор цоронарy анеурyсмс". Тхе Јоурнал оф Педиатрицс. 108 (3): 388–92. ^ Беисер АС, Такахасхи M, Бакер АЛ, Сундел РП, Неwбургер ЈW (Маy 1998). "А предицтиве инструмент фор цоронарy артерy анеурyсмс ин Каwасаки дисеасе. УС Мултицентер Каwасаки Дисеасе Студy Гроуп". Тхе Америцан Јоурнал оф Цардиологy. 81 (9): 1116–20. дои:10.1016/С0002-9149(98)00116-7. ПМИД 9605052. ^ Фујиwара Т, Фујиwара Х, Хамасхима Y (1987). "Сизе оф цоронарy анеурyсм ас а детерминант фацтор оф тхе прогносис ин Каwасаки дисеасе: цлиницопатхологиц студy оф цоронарy анеурyсмс". Прогресс ин Цлиницал анд Биологицал Ресеарцх. 250: 519–20. ПМИД 3423060. ^ ДС (Децембер 2006). "Каwасаки дисеасе". Yонсеи Медицал Јоурнал. 47 (6): 759–72. дои:10.3349/yмј.2006.47.6.759. ПМЦ 2687814. ПМИД 17191303. ^ Исхии M, Уено Т, Акаги Т, ет ал. (Оцтобер 2001). "Гуиделинес фор цатхетер интервентион ин цоронарy артерy лесион ин Каwасаки дисеасе". Педиатрицс Интернатионал. 43 (5): 558–62. дои:10.1046/ј.1442-200X.2001.01464.x. ПМИД 11737728. ^ Акаги Т, Огаwа С, Ино Т, ет ал. (Аугуст 2000). "Цатхетер интервентионал треатмент ин Каwасаки дисеасе: А репорт фром тхе Јапанесе Педиатриц Интервентионал Цардиологy Инвестигатион гроуп". Тхе Јоурнал оф Педиатрицс. 137 (2): 181–6. дои:10.1067/мпд.2000.107164. ПМИД 10931409. ^ Китамура С (Децембер 2002). "Тхе роле оф цоронарy бyпасс оператион он цхилдрен wитх Каwасаки дисеасе". Цоронарy Артерy Дисеасе. 13 (8): 437–47. дои:10.1097/00019501-200212000-00009. ПМИД 12544719. ^ Цхеццхиа ПА, Пахл Е, Схаддy РЕ, Схулман СТ (Оцтобер 1997). "Цардиац трансплантатион фор Каwасаки дисеасе". Педиатрицс. 100 (4): 695–9. дои:10.1542/педс.100.4.695. ПМИД 9310527. ^ Саха, Арпан; Саркар, Сумантра (Децембер 2017). "Рецуррент Каwасаки Дисеасе". Тхе Индиан Јоурнал оф Педиатрицс. Индиа. ПМИД 29238944. ^ Брасингтон, Рицхард D. (2014). Цардиовасцулар Рхеуматиц Дисеасес, Ан Иссуе оф Рхеуматиц Дисеасе Цлиницс, Е-Боок. Елсевиер Хеалтх Сциенцес. п. 66. ИСБН 9780323296991.


Иако се овде доста писало о погубном утицају суботара (тј. адвентиста), чији број се све више пов 4000 77;ћава, овај текст је добар и открива о чему се заправо ради и на који начин покушавају да врбују "залуталу јагњад божију". Вероватно сви они који живе у мањим срединама су већ упознати са овим људима, где је ретко који у тешком материјалном положају, као већина Срба. У питању је стварање пацифиста, народа без историје, националности и традиције, а жалосно је то што се све већи број посрнулих Срба придружује због тешког материјалног стања.. Њихов новац са Запада је снажно оружје у данашње време, као и њихова добра организација. Али ничија није горела до зоре, па неће ни њихова! Deset godina sa adventistima


source: fineweb

text: Хистри |Овај чланак или његов део не цитира никакве референце или изворе. Молимо помозите да овај чланак буде поправљен додавањем навода из поузданих извора. Садржај непоткрепљен изворима може бити доведен у питање, а потом и уклоњен.| Хистри су венетско илирско племе које је живјело на подручју данашње Истре. На истоку су граничили са суседним илирским племеном Либурнима. Повремено су се сукобљавали са Јаподима. Били су веома опасни гусари на Јадранском мору. Покорили су их Римљани у рату 178-177. п. н. е. када им је разорено главно средиште Незактијум (данас Визаче).


text: ИНДИЈСКА ПИСМА – Страна 45 – Светосавље ПИСМО 44 Пападопулос тутор цркве Коломбу на Цејлону пише своме пријатељу Кумануди у Атину. До сада сам ти писао ведра писма из ове ведре земље. По једној легенди Цејлон је био Рај у коме су живели Адам и Ева. По својој красоти ово би острво и сада било Рај кад би људи били слуге Божје а не демонске. Последњих неколико месеци овај земаљски Рај постао је за мене Ад због некога доктора Какусанде. Овај доктор јаросни је противник свега европскога па чак и европске науке. Он лечи болеснике травама и амајлијама. Траве сам бере и сабира по целој Индији и по Тибету а амајлије прави у будистичким храмовима од свега и свачега. И за чудо има успеха. Урођеници га због тога сматрају неким божанством. Фанатичан је будист, и често подстрекава будисте да нападају и пљачкају хришћане. До сада се то још могло и подносити. Али одкако се он вратио са свога последњег пута из велике Индије на Цејлон, стање је просто неиздржљиво. Шта је то могло Какусанду толико огорчити у Индији, ја не знам; главно је да је он дошао на Цејлон као раздражен тигар, и то сада не само против нас хришћана него и против браманиста и муслимана и Јевреја и парсиста и сваке друге вере осим будистичке. Сваки дан он држи ватрене говоре у којима тврди, да је велика Индија у једном великом хаосу. Сва је расклиматана. Сва је духовно поколебана. Сва је црвоточна. Сва је затрована европским атеизмом. Нико се не држи истине осим будиста. Будизам ће спасти свет преко њега, доктора Какусанде, који себе проглашава инкарнацијом Будином, и то последњом. Себе назива Метријом, то јест Месијом света. Ти знаш, да су и будисти имали много својих месија као и Јевреји. Само што Какусанда вели, да је он последњи Месија, и да се други неће јавити. Нека му и то буде кад воли. Али он као нови Буда или последњи Месија, проповеда рат свима небудистима и на Цејлону и у великој Индији и у целом свету. Он мења науку Гаутаме Буде у погледу метода. Хоће као Мухамед огњем и мачем да истреби све "невернике". Ударце тог новог Месије осетио сам и ја на својим леђима. Због тога лежим у постељи. Верујеш ли сад, да се Цејлон, овај Адамов Рај превратио у Каинов Ад? И да ли ћеш и надаље у писмима понављати како ми завидиш што живим на Цејлону?


Оркестар са 29 чланова извео је обраде народних пјесама.


text: Заштићено саслушање: прикупљање сведочења детета које је жртва злостављања - Психологија Главни Жудња Когнитивна - Бихевиорална Психотерапија Антидепресиви Пристрасност - Хеуристика Заштићено саслушање малолетнице у поступцима због наводног сексуалног злостављања или злостављања у породици Када дете које је жртва злостављања или злостављања сведочи, успоставља се активност прикупљања информација која се назива заштићено саслушање Кривични поступци за које виде да су у порасту сведок малолетника , жртва злочина попут сексуалног злостављања или злостављања у породици; како би заштитили ову слабу групу, названа је активност прикупљања информација заштићено саслушање . Реклама Кривични поступци за које виде да су у порасту сведок малолетница, жртва злочина као што су сексуално злостављање или малтретирање у породици, поступци који су све деликатнији и тежи за решавање за сваког глумца који постане део њега. Да би заштитили овај слаби опсег, названа је активност прикупљања информација заштићено саслушање , који могу да наложе и јавни тужилац (П. М.) и судија (обично Г. И. П.) током фазе доказног догађаја (Закон бр. 66/96 у члану 14 и став 4 498. к.п.п.) Заштићени слух: како чути сведочење жртве Премијер и / или истражни судија морају именовати помоћника који ће му помагати испитивање сведока жртве , који се обично бира из ових професионалних категорија: развојни психолог или дечји неуропсихијатар; пошто није лако натерати малолетника да говори, бити у стању да ствара саосећање , ослободите га и пренесите интимне и непријатне ситуације странцу. Неопходно је да стручњак зна случај за који се наставља, да не поставља сугестивна или индуктивна питања. Ето прикупљање сведочења мора се одвијати на месту погодном за малолетника и развојни опсег у коме се налази, или у соби која мора бити опремљена посебним алатима као што су системи за аудио-фоно-снимање, са слушалицама, које стручњак мора да користи када судија за прекршаје поставља питања малолетном и микрофону са клипом (стари микрофон се не препоручује јер би могао да спречи претпостављени жртва сексуалног злостављања у причи); или једносмерно огледало где људи могу да гледају, а да их дете не види. агресивно дете у школи Снимање видео записа такође има за циљ смањење саслушања малолетника. У овој соби је неопходно да постоје игре (слагалице, меморија), листови са бојама (боље оловком) и марамице у случају било какве емоционалне лабилности жртве. Пита се ко шта ради, у смислу да је нејасно ко треба да води слух , да ли судија или вештак. Заштићени слух детета: смернице Реклама Има их много водилице онима који покушавају да регулишу основне тачке ове активности: Смернице Ц. С. М. - Уницеф "Слушање малолетника у правосуђу" (члан 4.2, стр. 72), Смернице Национално о саслушању малолетног сведока, Царта ди Ното (ажурирано 2011. године, укључујући одредбе предвиђене чланом 8, став 6 Протокола Њујоршке конвенције ратификоване 11. марта 2002, и чланом 30, став 4 Конвенције Ланзароте, ратификоване у Италији Законом 172/2012) са тачком 7:изјаве малолетника морају се увек давати помоћу протокола разговора или метода инспирисаних индикацијама научне литературе, свестан да свака интервенција на малолетника, чак и у складу са свим очекиваним стандардима слушања, изазива модификације, промене и чак губитак оригиналног трага мнестиц, Смернице за саслушање малолетног сведока седишта полицијске управе у Риму (2011).


А шта рећи? Једна издавачка кућа хтела је да изда књигу која се бави Холокаустом. Аутор у књизи нешто тврди и за то има некакве доказе. На онима је који то читају и који се том темом заправо баве да кажу шта мисле о тим аргументима. Међутим, ту сада улеће суд, и Томо "Чувар" Зорић који је Боже мој велики ауторитет у тој области и зна ко је Граф, колико света је настрадало у рату и шта се дешавало по логорима... Па свака част! Је*оте, шта ће коме памет и слободна воља. А у к*рац, имамо ми Тому "Чувара" да нас чува од злих књига! Читаш што ти Тома и суд кажу и нема глава да те боли. Је*о све оно смеће које се продаје по књижарама. Анархисти су у реду, је*о маму, нема шансе да они шире мржњу и позивају на насиље. Зукорлић? Па тај у часопису може да напише шта хоће и увек ће бити кулишка са Томом! Па да, је*атига, нема шансе да муфтија турски син било кога мрзи, тај је бар пун љубави! Мржњу према Србима може да шири свака крава у црном, сваки педер и сваки недоправљени исп*дак! Сребреница, Вуковар, Рачак, Маркале... о свему томе је у реду да се прича. Све је то тешка љубав каква само може бити... Нема ту мржње, а кад дође до оног што је било пре педесет година и кад неки научник каже, ало јарани, можда није 4000 1089;ве то тако било ба, е ту је Томо да нас чува. Је*оте како не забрани нешто друго што трује народ? Треће око, Зона сумрака, ку*ац, палац... све то може, могу и педери и параде и од тога нема Томе да нас штити. О је*ем ти државу! И онда неко с*ре о демократији, слободи говора, људским правима... Само ме занима да ли је Томо читао уопште Мит о Холокаусту? Јесте ку*ац мој, али зна он да то није за нас малу децу. Ма се*ем им се и у суд и у пресуду. Је*ем ти ја и такву науку и такве истине које морају да чувају тужиоци и судије. А је*ем ти и то што је Томо чито... Ма заправо је*о Тому! (а сад ће и парада...) Cenzura - Šraf : Izvini brate ali mnogo je je*iga


► новембар (6)


ach - Перевод немецкий на испанский | PONS немецко » испанский A ach Переводы „ach“ в словаре немецко » испанский (Перейти к испанско » немецкий) ach [ax] МЕЖД Ach <-s, -(s)> СУЩ nt Примеры со словом ach


Дачић: „Учешће на Генералној скупштини Уједињених нација било је веома успешно за Србију“ – Konzulat Republike Srbije Vancouver, British Columbia Дачић: „Учешће на Генералној скупштини Уједињених нација било је веома успешно за Србију“ Први потпредседник Владе Србије и министар спољних послова Ивица Дачић изјавио је да је учешће на Генералној скупштини Уједињених нација било веома успешно за Србију. Министар је истакао, да су председник Вучић и он, имали на десетине успешних билатералних разговора са светским државницима. Током боравка у Њујорку и учешћу на Генералној скупштини УН-а, шеф српске дипломатије имао је сусрете са представницима 54 државе, као и са генералним секретаром УН-а Антониом Гутерешом, председником Генералне скупштине УН-а Мирославом Лајчаком, новим генсеком ОЕБС-а и шефом УНДП-а. „Могу рећи да ме је, у свим разговорима које смо имали, највише занимала је позиција тих земаља у вези са КиM и могу да истакнем да је наша позиција стабилна. Све земље су истакле подршку територијалном интегритету Србије и нагласиле да ту позицију неће мењати. Данас сам срео и Пацолија по ходницима, они су овде инкогнито, јер нису чланови УН-а. Упитао је зашто сам рекао да лаже. Ја само изнео истину да косовски представници, због својих унутрашњеполитичких разлога, износе нетачне податке. Као што је податак да ће Маурицијус признати Косово. Одмах сам позвао председника Владе Маурицијуса са којим иначе имамо добре контакте. Србија је подржала Маурицијус у случају њиховог територијалног интегритета и придружила се њиховим декларацијама и резолуцијама у УН-у. У разговору он је рекао да нема промене њиховог става. Могу да резимирам да смо на прави начин искористили наше присуство на Генералној скупштини. Имали смо разговоре са представницима најзначајнијих држава. Нарочито ме радује што смо разговарали са представницима земаља које нису признале независност Косова и то што се њихова позиција неће мењати у наредном периоду. Треба континуирано да радимо на томе и ми спремно дочекујемо сва евентуална гласања у међународним организацијама. Када је Унеско у питању, могу са великом сигурношћу да кажем, иако не знамо да ли ће се Косово пријавити за чланство, да Косово не може да победи Србију на Генералној конференцији Унеска у новембру. Имамо низ билатералних договора са разним земљама, које председник Вучић и ја морамо да испунимо у наредном периоду. Почев од посета, контаката, међусобних подршки и оно што је најважније да заједнички градимо даље међусобно поверење. Реч је о земљама које су традиционално пријатељске, а нико код њих није био и по неколико деценија. Земље које траже контаке са Србијом, које Србији нуде послове које наше фирме тамо могу да раде. Чека нас озбиљан дипломатски напор у наредном периоду” изјавио је завршавајући своју посету Њујорку министар Дачић. Article source: http://www.mfa.gov.rs/sr/index.php/pres-servis/saopstenja/18643-2017-09-22-21-56-17?lang=cyr Previous PostA upraise summary following a absolute trembler that rocked Mexico Next PostМинистар Дачић на трилатералном састанку са Чавушоглуом и Црнадаком и састанку Централно-европске иницијативе


Последња измена 23:54


text: 28. фебруар (28.02) је 59. дан у години по грегоријанском календару. До краја године има још 306 дана (307 у преступној години). Догађаји 1525 — Шпански освајач Ернан Кортес погубио последњег астечког цара Куаутемока. 1825 — Русија и Велика Британија потписале уговор којим је одређена граница између Аљаске и Канаде. 1832 — У Београду основана Народна библиотека Србије као део Државне штампарије. Библиотека потом била под Министарством просвете, а од 1871. самостална установа. Одлуку о оснивању донео кнез Милош Обреновић. 1844 — Током приказивања нове фрегате "Принстон", које је на реци Потомак приредила Морнарица САД, на броду експлодирао један од топова, усмртивши државног секретара, министра морнарице и још неколико функционера Владе. 1845 — Конгрес САД је одбио анексију Тексаса. 1862 — У Србији донет први закон о адвокатури. 1916 — Завршено пребацивање главнине српске војске, од око 140.000 војника, из окупиране Србије, у Првом светском рату, на острво Крф. Опорављена наредних месеци, реорганизована и наоружана, српска војска се у лето исте године вратила у борбу на Солунском фронту. Током повлачења преко Албаније од децембра 1915. више од 200.000 војника и цивила умрло од глади, исцрпљености и зиме. 1921 — У Кронштату је избила Кронштатска побуна морнара руске флоте против бољшевика. 1922 — Велика Британија формално прогласила независност Египта, али задржала контролу над Суецким каналом и пословима одбране земље. 1931 — Члан Доњег дома британског парламента Освалд Мозли основао Нову партију, која је годину дана касније постала Британска унија фашиста. 1933 — Адолф Хитлер, дан по паљењу Рајхстага, убедио председника Немачке Паула фон Хинденбурга да потпише Декрет о пожару у Рајхстагу, којим су укинуте личне слободе, слобода говора и штампе и право на окупљање. У неколико наредних дана ухапшено више од 4.000 комуниста. 1939 — Изашао први број часописа "Политикин забавник". 1948 — Последње британске војне јединице напустиле Индију. Лабуристичка влада 1947. укинула британску владавину над Индијом. 1953 — Југославија, Грчка и Турска у Анкари потписале споразум о политичкој, привредној и војној сарадњи, познат као Балкански савез. 1974 — САД и Египат после седам година прекида обновили дипломатске односе. 1975 — У најтежој подземној железничкој несрећи у Великој Британији 42 путника погинула кад је воз у пуној брзини ударио у ограду у станици "Мургејт" у лондонском метроу. 1986 — У центру Стокхолма убијен премијер Шведске и лидер Социјалдемократске странке Улоф Палме. Један од најпопуларнијих европских политичара у то време убијен на улици док се са супругом враћао кући из биоскопа. Атентатор није откривен. 1991 — Заједничком одлуком Извршног вијећа САО Крајине и Српског националног вијећа усвојена "Резолуција о раздруживању Републике Хрватске и САО Крајине". Завршен Заливски рат, који су 42 дана САД и савезници водили против Ирака. Ирачке снаге присиљене да напусте Кувајт који су окупирале 1. августа 1990. 1993 — Амерички војни транспортери изнад источне Босне избацили прве товаре хуманитарне помоћи у храни и лековима, чиме је почела "Операција падобран" у ратом захваћеној Босни и Херцеговини. 1994 — У зони забрањеног лета изнад БиХ западно од Бањалуке два америчка авиона F-16 срушила су четири српска "јастреба". 1997 — У Ирану земљотрес разорио више од 20 села, погинуло око 1.000 људи. 1998 — После убиства четири српска полицајца код Глоговца и Србице, на подручју Дренице на Косову почели сукоби српских снага безбедности и косовских Албанаца, припадника Ослободилачке војске Косова. 2002 — У потрази за Радованом Караџићем, припадници Сфора спровели опсежну акцију на подручју Челебића, али нису успели да ухапсе бившег председника Републике Српске оптуженог пред Међународним судом у Хагу за ратне злочине. 2003 — На заједничкој седници оба већа Скупштине Југославије проглашена Повеља о људским и мањинским правима и грађанским слободама. 2006 — У Црној Гори постигнут је споразум да се референдум о одвајању од Србије одржи 21. маја 2006. 2013 — Бенедикт XVI је постао први папа у последњих 600 година који се повукао са тог положаја. Рођења 1743 — Рене Жист Аиј, француски минералог. (прем. 1822) 1842 — Милан Кујунџић Абердар, српски песник, филозоф и политичар. (прем. 1893) 1901 — Лајнус Полинг, амерички хемичар, биохемичар и мировни активиста. (прем. 1994) 1903 — Винсент Минели, амерички редитељ. (прем. 1986) 1930 — Леон Купер, амерички физичар, добитник Нобелове награде за физику (1972). 1939 — Данијел Ч. Цуи, амерички физичар кинеског порекла, добитник Нобелове награде за физику (1998). 1940 — Марио Андрети, италијански аутомобилиста, возач Формуле 1. 1942 — Дино Зоф, италијански фудбалски голман и фудбалски тренер. 1942 — Брајан Џоунс, енглески музичар, најпознатији као оснивач и првобитни фронтмен групе -{The Rolling Stones}-. (прем. 1969) 1944 — Сеп Мајер, немачки фудбалер и фудбалски тренер. 1947 — Мирољуб Лабус, српски економиста и политичар. 1948 — Бернадет Питерс, америчка глумица, певачица и списатељица. 1954 — Енвер Петровци, југословенски и албански глумац, драматург и редитељ. 1955 — Гилберт Готфрид, амерички глумац и стендап комичар. (прем. 2022) 1957 — Марко Баћовић, српски глумац. 1957 — Јан Кулеманс, белгијски фудбалер и фудбалски тренер. 1957 — Џон Туртуро, амерички глумац, сценариста и редитељ. 1963 — Клаудио Кјапучи, италијански бициклиста. 1964 — Џамолидин Абдужапаров, узбекистански бициклиста. 1966 — Паоло Футре, португалски фудбалер. 1967 — Татјана Петровић, српска новинарка и уредница, секретарка за културу града Београда. (прем. 2013) 1969 — Роберт Шон Ленард, амерички глумац. 1975 — Саво Ђикановић, црногорски кошаркаш. 1976 — Али Лартер, америчка глумица и модел. 1979 — Себастјен Бурде, француски аутомобилиста, возач Формуле 1. 1979 — Иво Карловић, хрватски тенисер. 1980 — Тејшон Принс, амерички кошаркаш. 1984 — Каролина Куркова, чешки модел и глумица. 1985 — Јелена Јанковић, српска тенисерка. 1987 — Антонио Кандрева, италијански фудбалер. 1987 — Игор Вук Торбица, српски позоришни редитељ. (прем. 2020) 1989 — Чарлс Џенкинс, америчко-српски кошаркаш. 1993 — Емели де Форест, данска музичарка. 1994 — Аркадјуш Милик, пољски фудбалер. 1999 — Лука Дончић, словеначки кошаркаш. Смрти 1069 — Абад II, маварски краљ. 1869 — Алфонс де Ламартин, француски писац и дипломата (рођ. 1790) 1887 — Александар Порфирјевич Бородин, руски композитор и хемичар. (рођ. 1833) 1896 — Анте Старчевић, хрватски политичар. (рођ. 1823) 1941 — Алфонсо XIII, шпански краљ. (рођ. 1886) 1964 — Милан Богдановић, српски писац, критичар и преводилац. (рођ. 1892) 1986 — Улоф Палме, шведски политичар и државник, премијер Шведске. (рођ. 1927) 1994 — Жарко Цвејић, оперски певач. (рођ. 1907) 2004 — Милош Комадина, књижевник. (рођ. 1955) 2006 — Овен Чејмберлен, амерички физичар. (рођ. 1920) 2011 — Ани Жирардо, француска позоришна и филмска глумица. (рођ. 1931) 2013 — Доналд А. Глејзер, амерички физичар. (рођ. 1926) Празници и дани сећања Српска православна црква слави: Светог апостола Онисима Преподобног Евсевија Референце 228


text: престаните са старењем са Hydro face? Да ли је то стварно тако лако? Успјеси у пракси 7.2/10 0:20 Jannis Mendez Чињенице јасно изгледају овако: Hydro face заиста ради. Овај закључак ипак привлачи неутралног посматрача, можете видјети многа позитивна искуства с производом о којем извјештавају забрањени корисници. Hydro face би највјероватније могло бити рјешење за ваш проблем. Небројена искуства корисника јасно показују да производ испуњава добру репутацију. У следећем извештају на терену, тражили смо вас да видите да ли је цела ствар била исправна и како бисте је требали користити за оптималне резултате. Шта бисте требали имати на уму о Hydro face? Циљ производње Hydro face је био да се заустави старење, а купци користе производ кратко и дугорочно - у зависности од жељених резултата и различитих индивидуалних снага. Ако погледате рејтинг других купаца, овај метод је посебно ефикасан. Али шта још треба да знате о производу? Hydro face има добру репутацију и продаје своје производе онлине већ дуже вријеме - као резултат тога, компанија је изградила богатство искуства. Са својим природним стањем може се претпоставити да ће употреба Hydro face безопасна. Код Hydro face, компанија продаје производ који се примарно користи за задовољавање изазова помлађивања. Овај лијек је произведен искључиво за овај задатак - то се тешко може видјети, поготово зато што тренутно развијени производи имају тенденцију да покривају све више и више проблематичних подручја, тако да их се може похвалити као патентно рјешење. Из овога се може закључити да такав додатак исхрани има сувише ниску планирану концентрацију активних састојака. Није велико изненађење, стога, што се ријетко наилази на ефекте са овим веома разноврсним производима. Hydro face добијате код производне компаније у званичној Интернет продавници, која шаље брзо, анонимно и без проблема. Интензиван поглед на етикету обавештава да је примењена композиција Hydro face око састојака. Такође, као и старење, успоравају доказане лекове који су укључени у многе додатке. Исто тако, вриједи покушати и Clenbuterol. Не мање одушевљен вишом дозом различитих састојака. Тачка у којој многи производи не успеју. Без обзира на то како сам првобитно био запањен чињеницом да је кориштен као активни састојак, након кратке претраге ја сам још више мишљења да овај састојак може играти огромну улогу у успоравању старења. Без изузетно аусзухолен, то је одмах јасно да диеКонстеллатион од Hydro face које би могле манипулисати животну енергију и младост ефикасне. Сходно томе, те одрживе користи Hydro face очигледне: Hydro face није класичан лек, дакле веома пробављив и истовремено низак споредни ефекат Средства која се користе у подмлађивању су углавном само са рецептом за куповину - Hydro face можете без напора и прилично јефтино наручити онлине Говорите ли о помлађивању са задовољством? Колико је ријетко могуће? Нема разлога за то, јер ви сами имате прилику да купите овај производ, и нико неће знати за њега Који напредак се може очекивати када се користи Hydro face? Начин дјеловања Hydro face схваћа се прије свега узимајући довољно времена и пазећи на карактеристике препарата. Већ смо разјаснили да за вас: Након тога ћемо погледати и оцјене других мушкараца, али прије свега, овдје можете видјети праве информације о ефекту Hydro face : Подаци о ефективности Hydro face долазе од произвођача или из других извора, а могу се наћи иу прегледима и рецензијама. Које заинтересоване стране треба да избегавају производ? Ви сумњате да сте довољно упорни да користите припрему савјесно? Ако се то односи на вас, уштедите себи невоље. Ако не будете одрасли, овај производ вам се не препоручује. Све у свему, апсолутно нисте склони да користите новчана средства за своје здравље, и да ли зауставите старење, јесте ли на целокупном перуту? У овом случају, припрема за вас није прикладан начин. Верујем да се нећете наћи у овим тачкама поменутим овде. Спремни сте да елиминишете свој проблем и да урадите много за овај циљ. Прикладно је ријешити ваш проблем! У сваком случају, једна ствар је јасна: Hydro face би могло бити велика подршка за вас! Укратко, морамо разумети овде је да је у овом случају на Hydro face на делотворан производ је да природни процеси у људском организму користи. Производ тако ступа у интеракцију с тијелом, а не против њега или поред њега, што у великој мјери искључује пратеће околности. Може ли се замислити да се производ на почетку третмана нађе помало чудно? Да вам је потребно одређено време да добијете жељене ефекте? Де фацто да. Наравно, потребан вам је период за насељавање, а нелагодност може бити прва страна. Ваша је најбоља шанса да овдје купите Hydroface све док је доступан. На овај начин можете ефикасно користити Hydro face Морате се држати савјета без аргумента: у случају којих су упутства компаније увијек пресудна. Забринутост око метода лечења у овој фази доводи до непромишљених закључака. Имате јасноћу да нећете имати препрека у коришћењу чланка у покрету, на послу или код куће. Управо то доказује мишљење корисника о неким корисницима. У повезаним упутствима за употребу и даље на повезаној почетној страници добићете све информације које су важне за лек које је вредно и ефикасно користити. Опћенито, Hydro face се осјећа након прве употребе и за неколико мјесеци, према произвођачу, могу се постићи мањи резултати. За разлику од Drivelan Ultra, ерго може бити примјетно економичнији. Истраживања су Hydro face често каже да имају директан утицај на кориснике, који у почетку само траје веома кратко. Са поновном употребом, ови резултати се стабилизују, тако да су и након престанка употребе, посљедице трајне. У међувремену, потрошачи се чине тако увјерени у Hydro face да га и након неког времена користе опет и опет неколико тједана. Стога се чини препоручљивим, упркос изолованим извештајима који говоре о брзим резултатима, да се производ узме за неко време и да устраје у упорности. У супротном обратите пажњу на наше савете о куповини. Hydro face наставља Да бисте били сигурни да је ефекат Hydro face такође позитиван у пракси, требало би да погледате резултате и погледе задовољних мушкараца на мрежи, а истраживања се ретко могу користити, јер се обично дају само преко рецепта. направио. Посебно, клинички прегледи, прегледи и мишљења корисника користе се у процјени Hydro face. Управо та узбудљива искуства ћемо погледати: Са Hydro face за успешно лечење Ако погледате тестове, испада да производ задовољава његове захтеве. Ово је запањујуће, јер такав доследно ентузијастичан сажетак готово да и не постоји. Ја до сада нисам могао наћи ефикаснију алтернативу. Све у свему, ефекат који је произвођач описао огледа се у искуствима мушкараца: Клијентима се препоручује да тестирају Hydro face себе, сасвим јасно. Често се ова група ефективних производа, укључујући и Hydro face, налази на тржишту кратко вријеме, јер чињеница да су природни производи толико ефикасни, врши притисак на конкуренцију. Дакле, ускоро треба да наручите, да не пропустите прилику. Да сумирамо: Купите Hydro face од нашег препорученог извора и уверите се колико је ефикасан, све док се производ још увек може наручити јефтино и легално. Под условом да сумњате у ваш потенцијал да проведете метод током дужег временског периода, нека остане исти. На крају, ово је кључни аспект: издржљивост. Ипак, верујемо да вас ваше околности могу анимирати, а то вам помаже да постигнете трајне ефекте уз помоћ производа. Пажња: Прочитајте пре него што купите агента Желио бих још једном нагласити да приликом куповине производа морамо бити опрезни, с обзиром на сумњиве неауторизиране продавце који опонашају обећавајуће иновације. Сва роба коју сам купио долази из наведених извора. Као резултат моје особне процјене, стога, могу само препоручити да наручите чланке о наведеним линковима, јер се директно враћате првом произвођачу. Prostalgene тест. Наш савет није да наручујете такву робу из продавница као што су Ебаи или Амазон, јер аутентичност робе и дискреција не могу бити гарантовани у сваком случају овде. Међутим, ако желите да је испробате у локалној апотеци, не можете очекивати превише. На почетној страници препорученог Hydro face дилера, безбрижне, дискретне и поуздане процедуре наручивања су редослијед дана. Захваљујући линковима које сам проверио, ништа не би требало кренути наопако. Дефинитивно се исплати купити што је могуће већу количину, јер на тај начин штедња остаје највише и штедите себи непотребно преуређивање. Овај принцип је доказан у бројним лијековима овог типа, будући да је одрживо кориштење најперспективније.


Техничка школа у Пријепољу током лета планира сређивање и асфалтирање дворишта - PRIJEPOLJE ONLINE Најобимнији радови током лета очекују највећу средњу стручну школу у Пријепољу, Техничку школу, која је у претходних неколико година у знатној мери унапредила своју инфраструктуру. Осим редовног одржавања школе, кречења и сређивања подова током лета у плану су и радови ван школе. У овом периоду треба да одрадимо асфалтирање школског дворишта, да га доведемо у један ред који ми желимо. Средства су одобрена буџетом општине Пријепоље, тако да у овом периоду радимо пројекат и расписујемо тендер за извођење радова по питању школског дворишта и окружења некадашњег Титовог парка или гаја, како га ко зове. Желимо да га мало реконструишемо, реновирамо и доведемо у један леп амбијент који смо замислили у нашим главама. Надамо се да ће и наши пројектанти послушати нас и одрадити то како ваља да оплеменимо овај простор који имамо – каже директор Техничке школе у Пријепољу Небојша Јевтовић. И Економско – трговинска школа и Пријепољска гимназија ће спремно дочекати нову школску годину. Планирамо освежавање просторија и кречење. Радиће се неке ствари које у претходном периоду нисмо стигли да урадимо – рекла нам је педагошкиња Економско – трговинске школе Јасмина Мушовић, док директор Пријепољске гимназије Војислав Чабаркапа најављује опремање још једног информатичког кабинета и додаје да опрема постоји, само треба одредити коју учионицу искористити за ову намену. Сви најављени радови требало би да буду завршени до 2. септембра, када и званично почиње нова школска година. The post Техничка школа у Пријепољу током лета планира сређивање и асфалтирање дворишта appeared first on ForumInfo.rs. Tags: asfaltiranjeletaprijepoljuskolaTehničkaдвориштаипланирасређивањетокому


Универзитет у Београду - Архитектонски факултет > Најновије > Вести > Акција добровољног давања крви: 16.12.2014.


Цркве и манастири у овом периоду су врло страдали, јер су пљачкани, паљени и рушени. Цркве су биле рјеђе него прије, а мало их је поправљано. Осим дервентске у то вријеме велике зидане цркве подигнуте су још само у Сарајеву, Мостару, Ливну и Чипујићу код Бугојна. Спаљени су и разрушени многи манастири, али се народ на развалинама и згариштима цркава молио Богу, а литургија је вршена под скинијама и ведрим небом.


text: У сукобе Срба и Турака у Београду 1862. године убрајају се инцидент на Чукур чесми када је убијен један српски дечак и тиме изазван сукоб већих размера. Посебно се издаваја турско бомбардовање београдске вароши. Последица догађаја је напуштање Београда и Србије од стране Турака. Историјски контекст Као први и основни задатак, кнез Михаило је сматрао припрему свог народа за рат са Турцима. Због тога су се, одмах по његовом доласку на власт (1860), односи између Србије и Турске почели заоштравати. Већ у јануару 1861. године цариградска штампа оштро напада српског кнеза, оптужујући га за нереде на границама Босне. Службене „Српске новине“ су одговориле истом мером, истичући да Турци у Србији праве нереде, пљачке и убијају недужно становништво. После Преображенске скупштине, на којој је усвојен Закон о устројству народне војске и Закон о Државном савету, српско-турски односи ушли су у акутну фазу. Дошло је до првих инцидената код Сокола и у Ужицу. Затегнутост је све више нарастала. Преуређењем жандармерије Београд је од 1860. имао две полиције, српску и турску. Српска полиција је била надлежна за српски део вароши, линија раздвајања је ишла од Дунава, од Видин капије, шанцем на Стамбол капију, па се продужавала на Варош капију и силазила Сави на Сава капију. Било је српских кућа у турском делу вароши, па је и седиште полиције било у том делу, поред седишта турске полиције, само их је раздавајала једна уска улица. Сукоби између становника српских и турских, као и надлежности полиција српске и турске били су чести. Турска полиција је појачавана низамским (војним) одредима из градске посаде. Закон из 1860. српска жандармерија је установљена као чета од 120 људи са војничким уређењем, командом и дисциплином. Инцидент на Чукур чесми Дана 3/15. јуна 1862. године дошло је до инцидента на Чукур чесми између српских дечака и турских низама (војника) око тога ко ће први да захвати воду, сукоб се завршио тако што је један српски дечак убијен. Српски жандарми који су убрзо дошли ухапсили су убице, међутим њима је дошла помоћ других турских војника и то је прерасло у жесток окршај који је трајао целу ноћ. Главни окршај одиграо се на Великој пијаци и однео је неколико живота. Срби су затим извукли старе пушке, јатагане и ханџаре и на јуриш заузели Варош капију, а Сава капију и Стамбол капију порушили. На интервенцију страних конзула пре свега британског конзула Лонгворта, тада је закључено примирје које су потписали Ашир-паша и министар Гарашанин као и представници страних сила. Сутрадан су сахрањени погинули полицијски чиновници и жандарми. Српским полицијским снагама у граду тада је управљао Михаило Барловац, а војним Ранко Алимпић. Бомбардовање Београда После потписаног примирја изгледало је да је ствар завршена. Одједном Турци су 5/17. јуна у 9 сати ујутро почели да бомбардују српску варош из тврђаве на Калемегдану, на опште изненађење грађана. Бомбардовање је трајало пуних пет часова из 56 тврђавских топова. Том приликом погинуло је 50, а рањено 20 лица. Порушено је и оштећено око 380 кућа. Кнез Михаило је прогласио ратно стање у Београду, где се идућих дана окупило око 15000 војника, међу којима је била и једна бугарска чета формирана ради стварања командног кадра будућег бугарског устанка. Велика узрујаност захватила је целу земљу, ишчекивало се неко решење и излаз из те ситуације. Из Земуна су истог дана дошли пароброди да прихвате избеглице, азил је омогућен свима без обзира на националну и верску припадност. Тада се Земун напунио великим бројем избеглица. Епилог Оружани сукоб већих размера је спречен интервенцијом великих сила, које су, у јулу 1862, сазвале међународну конференцију у Канлиџи код Цариграда ради решавања српско-турског спора. После дугих преговора конференција је донела ову одлуку: да се Турци иселе из Србије, сем из Београда, Шапца, Смедерева и Кладова; да се поруше утврђени градови Соко и Ужице и да српска влада плати Турцима одштету за напуштена имања у Србији. На основу ове одлуке Турци су се до краја 1863. иселили из целе Србије осим из Малог Зворника и Сакара на Дрини и поменутих утврђених градова. Неколико година касније, 1867. године, Турци су напустили и последња четири утврђена града у Србији: Београд, Смедерево, Кладово и Шабац, док су Ужице и Соко срушени раније. Султанов хатишериф је прочитан 6. априла 1867. и тада је Риза-паша предао кључеве београдске тврђаве кнезу Михаилу и последње турске трупе су напустиле Београд. Литература Феликс Каниц: „Србија земља и становништво“ књ. 1, изд. Српска књижевна задруга, РАД, Београд 1986. Саво Скоко, Петар Опачић: „Војвода Степа Степановић у ратовима Србије 1876-1918“, БИГЗ, Београд 1981. Јован Ристић: „Бомбардовање Београда 1862. године“, фототипско издање књиге из 1872, Библиотека града Београда, Београд 2004. Историја Београда Кнежевина Србија 1862. Србија у 1862.


text: 14. јануар је четрнаести дан у години у Грегоријанском календару. 351 дан (352 у преступним годинама) остаје у години после овог дана. Догађаји 1301 — Смрћу Андрије III окончана је владавина Арпадоваца над Угарском. 1504 — Папа Лав X је издао папску булу против ропства. Шпанија је анектирала Кубу. 1761 — У Индији се водила Трећа битка код Панипата између Авганистанаца под Ахмадом Шахом Дурраном и Марата. 1784 — САД ратификовале мировни уговор са Великом Британијом, чиме је и формално окончан Амерички рат за независност. 1809 — Велика Британија и Шпанија склопиле савез против француског цара Наполеона I. 1814 — Дански краљ Фредерик VI је према Килском споразуму препустио Норвешку Шведској у замену за повраћај Помераније. 1826 — У Пешти основана Матица српска на иницијативу Јована Хаџића (Милош Светић) и богатих српских пештанских и будимских трговаца Гаврила Божитовца, Јована Деметровића, Јосифа Миловука, Петра Рајића, Андрије Розмировића и Ђорђа Станковића. То књижевно и културно друштво, које је одиграло огромну улогу у процвату науке и културе Срба у Војводини, убрзо је почело да издаје „Летопис Матице српске“, најстарији српски књижевни часопис. Матица је 1864. пресељена у Нови Сад, где је и сада. 1840 — У кнежевини Србији за школску славу је проглашен Савиндан, празник у спомен на великог српског просветитеља и заштитника школства Светог Саву, оца српске државотворности, првог српског архиепископа, утемељивача српске дипломатије, књижевности, законодавства, здравства. Прва прослава Светог Саве као школског патрона одржана је 1812. у Земуну, одакле се брзо проширила у све делове српства, а химна Светом Сави први пут је изведена 1839. у Сегедину. 1842 — У Иригу српски писац и игуман манастира Крушедол Димитрије Крестић отворио прву српску читаоницу с библиотеком, коју је и основао. Читаоница је читав век примала сву важнију српску и југословенску штампу и стране часописе, али су ту драгоцену збирку 1944. у Другом светском рату уништиле усташе минирањем зграде библиотеке. 1858 – Napoleon III izbegao је pokušaj atentata. 1867 — У оквиру балканских национално-ослободилачких савеза против Отоманског царства, Влада Србије у Букурешту с бугарским револуционарним комитетом склопила споразум о стварању заједничке државе која би се звала Бугаро-Србија или Србо-Бугарска, а за владара био предвиђен српски кнез Михаило Обреновић. 1907 — Земљотрес разорио град Кингстон на Јамајци и усмртио око 1.000 људи. 1943 — Други светски рат: У Казабланки почела конференција лидера савезничких снага у Другом светском рату Рузвелта, Черчила и Де Гола. На конференцији која је завршена 26. јануара закључено да силе Осовине морају безусловно капитулирати и прецизиран датум искрцавања савезника у Италији. 1953 — Народна скупштина Југославије изгласала уставни закон којим је уведено друштвено власништво и самоуправљање произвођача. Уместо владе и министарстава уведена извршна већа и државни секретаријати. Маршал Јосип Броз изабран за првог председника Савезног извршног већа, а уједно и председника Југославије. 1969 — Велики пожар и низ експлозија који су избили на америчком носачу авиона УСС Ентерпрајз су усмртили 28 морнара, повредили 314 и уништили 15 авиона. Вештачки сателити: Лансиран совјетски васионски брод „Сојуз 4“ с космонаутом Владимиром Шаталовим, дан касније „Сојуз 5“ у ком су били Борис Вољанов, Алексеј Јелисејев и Јевгениј Крунов. Два брода се потом спојила, космонаути Јелисејев и Крунов прешли у „Сојуз 4“. То је било прво спајање васионских бродова с људском посадом у Земљиној орбити. 1990 — У нападима Азера убијено најмање 20 јерменских цивила у главном граду Азербејџана Бакуу. 1991 — Тероризам: У Тунису убијена три блиска сарадника Јасера Арафата, међу којима Абу Ијад, један од оснивача Палестинске ослободилачке организације, што је нанело огромну штету ПЛО, јер је било очито да је атентатор близак врху те организације. 1992 — У оквиру Венсовог плана за Крајину у Југославију стигла прва група припадника УН. Касније је на основу резолуције Савета безбедности УН распоређено око 19.000 „плавих шлемова“ у Книнској крајини, Лици, Кордуну, Банији, западној Славонији и у Сремско-барањској области, али то није омело напад Хрватске на западну Славонију 1. маја 1995. и на Книнску крајину, Лику, Кордун и Банију 4. августа 1995. 1995 — Рат у БиХ: Пети корпус АРБиХ и припадници ХВО у раним јутарњим сатима нападају положаје ВРС јужно од Бихаћа и ослобађају извор Клокот, Ведро Поље и подпљешивичка насеља. 1996 — Председник Гватемале Алваро Арсу позвао, преузимајући дужност шефа државе, левичарске герилце да почну преговоре о окончању 35-годишњег грађанског рата. 2000 — Пет босанских Хрвата Зоран, Влатко и Марјан Купрешкић, Владимир Шантић и Драго Јосиповић проглашени кривим пред Међународним судом за ратне злочине у Хагу за масакр 116 Муслимана у Ахмићима у Босни 1993. Осуђени на затворске казне од пет до 25 година. Купрешкићи 23. октобра 2001. проглашени невиним и ослобођени, а осталој двојици казна смањена. 2003 — Десетине хиљада људи демонстрирало је у Никозији, приредивши највећи протест у историји Кипра под турском окупацијом, захтевајући окончање деценија изолације. 2004 — Италијанска и египатска полиција ухапсила Риту Алгранати, припадницу левичарске терористичке групе Црвене бригаде, која је учествовала у отмици и убиству бившег италијанског премијера Алда Мора 1978. године. 2005 — Вештачки сателити: После седам година путовања, европска сонда "Хајгенс" успела је да се спусти на Сатурнов месец Титан и пошаље прве фотографије контроли лета у Дармштату. 2010 — Јемен је објавио рат против Ал Каиде. 2011 — Бивши председник Туниса Зин ел Абидин бен Али је побегао у Саудијску Арабију, након низа демонстрација против његовог режима, што се сматра годишњицом Туниске револуције и почетком Арапског пролећа. 2016 — Тероризам: Nekoliko eksplozija i pucnjava s početkom 10:50 sati po lokalnom vremenu (UTC+7) ubilo je 7, a ranilo 24 ljudi u terorističkom napadu u Џakarti. 2021 — Импичмент: Представнички дом америчког Конгреса изгласао је опозив одлазећег америчког председника Доналда Трампа после заузимања зграде Капитола чиме је он постао први председник у историји САД који је опозван два пута. Рођења 1836 — Анри Фантен-Латур, француски сликар и графичар. (прем. 1904) 1841 — Берта Моризо, француска сликарка. (прем. 1895) 1875 — Алберт Швајцер, алзашко-немачки лекар, теолог, филозоф, писац и музичар, добитник Нобелове награде за мир (1952). (прем. 1965) 1886 — Хју Лофтинг, енглески писац, познат по делима за децу и младе. (прем. 1947) 1890 — Петар Добровић, српски сликар и политичар. (прем. 1942) 1892 — Милош Н. Ђурић, српски класични филолог, хелениста, филозоф, преводилац, педагог и члан САНУ. (прем. 1967) 1897 — Васо Чубриловић, српски историчар, политичар и члан САНУ. (прем. 1990) 1901 — Алфред Тарски, пољски математичар и логичар. (прем. 1983) 1923 — Михајло Бата Паскаљевић, српски глумац. (прем. 2004) 1929 — Александар Петровић, српски редитељ, сценариста и филмски теоретичар. (прем. 1994) 1929 — Лазар Трифуновић, српски историчар уметности, ликовни критичар и педагог. (прем. 1983) 1941 — Феј Данавеј, америчка глумица. 1941 — Милан Кучан, словеначки политичар, 1. председник Словеније (1991—2002). 1948 — Карл Ведерс, амерички глумац и играч америчког фудбала. 1953 — Радмила Живковић, српска глумица. 1963 — Стивен Содерберг, амерички редитељ, сценариста, продуцент и глумац. 1966 — Марко Хијетала, фински музичар, најпознатији као басиста и певач групе -{Nightwish}-. 1967 — Зек Вајлд, амерички музичар, најпознатији као оснивач, гитариста и певач групе -{Black Label Society}-. 1967 — Емили Вотсон, енглеска глумица. 1969 — Џејсон Бејтман, амерички глумац, редитељ и продуцент. 1969 — Дејв Грол, амерички музичар, најпознатији као члан група -{Foo Fighters}- и -{Nirvana}-. 1970 — Един Мујчин, босанскохерцеговачки фудбалер. 1971 — Антониос Никополидис, грчки фудбалски голман и фудбалски тренер. 1972 — Жикица Милосављевић, српски рукометаш. 1973 — Ђанкарло Физикела, италијански аутомобилиста, возач Формуле 1. 1977 — Хуан Пабло Раба, колумбијски глумац. 1980 — Андрија Жижић, хрватски кошаркаш. 1981 — Јадранка Ђокић, хрватска глумица. 1982 — Виктор Валдез, шпански фудбалски голман. 1983 — Александар Гајић, српски кошаркаш. 1986 — Јоан Кабај, француски фудбалер. 1990 — Грант Гастин, амерички глумац и певач. 1996 — Андреј Магдевски, македонски кошаркаш. 1998 — Филип Станић, немачки кошаркаш. 1999 — Андрија Марјановић, српски кошаркаш. Смрти 1236 — Свети Сава, први српски архиепископ (рођ. 1174) 1742 — Едмунд Халеј, енглески астроном и геофизичар. (рођ. 1656) 1753 — Џорџ Беркли, ирски филозоф (рођ. 1685) 1898 — Луис Керол, енглески писац и математичар. (рођ. 1832) 1922 — Павле Јуришић Штурм, генерал српске војске. (рођ. 1848) 1957 — Хемфри Богарт, амерички глумац. (рођ. 1899) 1971 — Александар Соловјев, руски историчар и српски научник. (рођ. 1890) 1978 — Курт Гедел, аустријско-амерички математичар и логичар. (рођ. 1906) 1991 — Михаило Стевановић, српски филолог. (рођ. 1903) 2000 — Мирослав Радојчић, новинар и шаховски мајстор. (рођ. 1920) 2006 — Шели Винтерс (Ширли Шрифт), америчка филмска глумица, добитница "Оскара". (рођ. 1923) 2009 — Душан Џамоња, хрватски вајар. (рођ. 1928) 2014 — Милутин Достанић, српски математичар. (рођ. 1958) 2016 — Алан Рикман, британски глумац и редитељ. (рођ. 1946) 2019 — Миодраг Радовановић, српски глумац (рођ. 1929) Празници и дани сећања 1840 — У кнежевини Србији за школску славу проглашен Савиндан, празник у спомен на српског просветитеља и заштитника школства, Светог Саву. Прва прослава Светог Саве одржана 1812. у Земуну, а химна Светом Сави први пут изведена 1839. у Сегедину. Српска православна црква слави: Обрезање Исуса Христа Светог Василија Великог, архиепископа Кесаријског Светог мученика Теодота Светог мученика Василија Анкирсог Светог Григорија, оца Григорија Богослова Светог Теодосија Триглијског, игумана Триглијског Светог Петра Пелопонеског Референце 114


Увод у педагошка истраживања 5 2 + 2 5


text: Токијски процес |Овај чланак не цитира никакве референце или изворе. Молимо помозите да овај чланак буде поправљен додавањем навода из поузданих извора. Садржај непоткрепљен изворима може бити доведен у питање, а потом и уклоњен.| Токијски процес је суђење јапанским војним и политичким руководиоцима који су починили ратне злочине на Азијском континенту пре и током Другог светског рата. Суђење је трајало од 29. априла 1946. до 12. новембра 1948. Оптужено је 28 људи, а судиле су судије из једанаест земаља. Док је процес у Нирнбергу праћен у целом свету са великим интересовањем и док је после тога остао предмет расправа због новина које су тада уведене у правосуђу, процес у Токију остао је углавном незапажен у јавности. Злочини за које су били осуђени јапански државници и војни руководиоци били су мање спектакуларни од злочина које је починило руководство Нацистичке Немачке. Садржај Судије и оптужени[уреди] Као судије наступили су представници једанаест земаља које су биле у рату са Јапаном: - председник сер Вилијем Веб из Аустралије - Едвард Стјуарт Макдугал из Канаде - Ју Ао Меи из Кине - Лорд Патрик из Уједињеног Краљевства - Анри Бернар из Француске - Радхабинод Пал из Индије - Берт Релинг из Холандије - Харви Норткрофт са Новог зеланда - Делфин Јаранила са Филипина - И. М Зарајанов из Совјетског Савеза - Мајрон Крејмер из Сједињених Америчких Држава Било је двадесет и осам оптужених: - премијери: Хиранума Киичиро, Хирота Коки и генерал Тоџо Хидеки - министар: Араки Садао, маршал Хата Шунроку, Хошино Наоки, генерал Итагаки Сеиширо, Каја Окинори, Кидо Коичи (касније чувар државног печата), генерал Коисо Куинаки, Мацуока Јосуке, генерал Минами Ђиро, адмирал Шимада Шигетаро, Сузуки Теиичи, Того Шигенори - амбасадори: Ошима Хироши и Ширатори Тошио - генерали: Доихара Кенџи, Хашимото Кингоро, Кимура Хеитаро, Мацуи Ивано, Муто Акира, Сато Кенрио, Умезу Јошиџиро - адмирал: Ока Такасуми - писац: Окава Шумеи Одбрана[уреди] Сви оптужени су имали јапанске адвокате. Када се указала потреба за адвокатима који боље познају ову врсту процеса суд је наредио да оптужени морају да имају и адвокате који нису били Јапанци. Свима је додељен и по један амерички адвокат са изузетком Хошина који то није прихватио. Две врсте адвоката искомпликовала су процес јер су се њихова становишта и циљеви разликовали. Јапанским адвокатима као и окривљенима било је најважније да остане нетакнута част Јапана и цара. Амерички браниоци су били много агресивнији и имали су на уму само интересе својих клијената. Аргументи одбране[уреди] Вероватно је, посебно у азијском свету, постојало више сумњи у оправданост или неоправданост јапанских поступака, као и о праву да се такви поступци осуде. Јапан је свој став бранио страхом од пораста снаге Комунистичке партије Кине и заузео је становиште да је само јапанска интервенција спречила да Кина у потпуности не постане комунистичка. Тврдили су онда да би и Јапан постао комунистички а то су агресијом на Кину хтели да спрече. Други аргумент јапанске одбране био је парола Азија Азијатима. Тако су рат хтели да представе као борбу против колонијалног система у Азији. Први разлог се у првим годинама након рата није узимао нарочито озбиљно. Међународни војни суд за Далеки исток је одлуком већине одбацио страх од совјетског или кинеског комунизма као општи елемент за одбрану сматрајући га ирелевантним. Касније у раздобљу Хладног рата о томе се наравно другачије мислило. Други разлог мора да се свиђао многим Азијатима. То се на пример огледало и у формирању једне индијске армије која се свесно и добровољно борила на страни Јапана. У сваком случају рат на југоистоку Азије уздрмао је колонијални систем који ће се убрзо после рата распасти. Процес[уреди] Процес је трајао од 29. априла 1946. до 12. новембра 1948. године. Материјал са заседања процеса износи 49 858 докумената. Суд је прихватио 4336 докумената као доказни материјал и саслушао 419 сведока. Суд није дошао до једногласне одлуке. На почетку процеса су се деветорица судија који су тада били присутни договорили да ће се пресуда одлучити већином а да супротна мишљења неће бити објављена. Када је судијско веће проширено судијама из Индије и са Филипина испоставило се да Индијац Пал инсистира на томе да може да се изнесе неслагање што је касније и чинио. Зато је и за остале судије постало неизбежно да износе неслагања. Осуде и неслагања износе 2858 страна. Процес и осуде засноване су на повељи коју је 19. јануара 1946. издао генерал даглас Макартур. Он је и установио Међународни војни суд за Далеки исток да би се спровела декларација из Потсдама и Акт о капитулацији у којима је инсистирано на строгом кажњавању ратних злочинаца. Неке одредбе из повеље разликовали су се од оне из Нирнберга. Тако је нешто пред почетак процеса Повеља још једном измењена: из описа злочина против човечности избрисано је да морају да буду уперени на цивилно становништво. Циљ је наиме био да се казне масовна убиства војника током рата. Оптужена је спољна политика Јапана 1928. године до капитулације као и понашање Јапана током рата. Оптужница је садржала 55 оптужби сврстаних у три групе (злочин против мира, ратни злочини, злочини против човечности). У прву групу је спадало стварање завере, припрема, започињање и вођење рата. У другу: убиства, нарочито убијања у неправедном рату и у супротности са нормама ратног права (и други конвенционални ратни злочини). У трећу су спадали злочини против човечности (злостављање, убијање цивила итд). У једном анексу Повеље су у 10 одељака наведени детаљи, у другом анексу су набројани параграфи уговора који су били прекршени као и обећања која Јапан није одржао. Ближи детаљи дати су о трећој групи злочина и ту је набројано у каквим је злочиначким акцијама сваки од оптужених учествовао. Баш зато што је почетак био завера која се претворила у рат на Пацифику гранични инциденти као што су битка на Халкин Голу (1939) и на Казанском језеру (1938) оквалификовани су као ратови против Совјетског Савеза. Правилно се каже да оцена о тако комплексној целини догађаја једва може да се да у једном процесу па макар овај трајао и неколико година. Такође је питање да ли је могуће да се избегне једностраност ако једна страна поседује сва оптужујућа документа и њих самостално одабира. Пресуде[уреди] Мацуока Јосуке и Нагано Осами су умрли у току процеса. Окава Шумеи је проглашен умоболним а недељу дана после извршења смртних казни отпуштен је као излечен. Доихара Кенџи, Хирота Коки, Итагаки Сеиширо, Кимура Хеитаро, Мацуи Иване, Муто Акира и Тојо Хидеки су погубљени. Того Шигенори је осуђен на двадесет а Шигемицу Маморо на седам година робије док су остали осуђени на доживотну робију. Критике процеса[уреди] Повећању сумњи у оправданост Токијског процеса допринеле су и атомске бомбе бачене на Хиришиму и Нагасаки. По важећем ратном праву цивилно становништво није смело да буде ратни циљ. Многи Јапанци, али и многи други питали су се да ли неко има право да Јапану пребаци ратне злочине после атомског бомбардовања и систематских ваздушних напада на демографске центре при којима је често у само једној ноћи гинуло и 100.000 људи. Неки су због тога делили мишљење једног америчког официра на високом положају у Мекартуровом штабу: „Овај процес је највеће лицемерство у историји човечанства!“ Можда је нешто од овога допринело да процес у Токију привуче мало пажње. По повељи процес је морао да буде правичан. Остаје питање да ли је то могуће после рата у коме је спровођена неограничена пропаганда у којој су осећања мржње и потцењивања била систематски потпиривана. Сигурно је неправилно ако се каже да је ова врста процеса служила да би се победнику пружила могућност да обистини своју ратну пропаганду. Али на одлуку је тада сигурно утицало и тренутно расположење. Ту и тако се и те како вршио притисак. Што више земаља представља међународни суд ове опасности се смањују. Могућност улепшавања историјских чињеница се смањује јер једни другима то не дозвољавају. Совјетска суђења за ратне злочине у Хабаровскуу од 25-30. новембра 1949. су типичан пример процеса где није било таквих корекција. Сматрало се да је дат доказ да је цар издао директне наредбе за употребу бактериолошког оружја против Кине. Из стеченог искуства се види да је пожељно да учествују и судије из неутралних земаља па чак и судија из побеђене земље јер би он имао коригујући утицај. У Повељи је записано и неколико правила која би требало да обезбеде правичност поступка. Било је у Јапану сумњи да ли ће се оптуженима дати могућност на правичну одбрану. Таква сумња могла је да никне када се испоставило да су наредбе Врховног команданта савезничких снага редовно биле мотивисане чињеницом да је Јапан водио агресивни рат (чињеницу коју је међународни суд тек требало да утврди). Познати амерички часопис допринео је збрци тврдећи: „Даћемо им правичан процес, а затим ћемо их обесити!“ Значај[уреди] Освртање на грешке у процесу и указивање на његове слабе стране не значи да се процесу се не одузима његова историјска и правна вредност. Та вредност је у томе што је индивидуална одговорност за отпочињање рата и за злочине у току рата заувек прихваћена као начело. Нирнберг и Токио су неизбрисиви узори. У чему је посебан допринос процеса у Токију? Можемо да то посматрамо са две тачке гледишта: кад се ради о злочину против мира и када је у питању ратни злочин. Давањем могућности да се изричу казне за агресиван рат појављује се значајно питање: докле допире одговорност? У Нирнбергу се судило диктаторском режиму у којем је врло мала група људи одређивала и водила политику. У Токију такође није постојао демократски режим. Влада се одликовала многим карактеристикама војне диктатуре. Али се ипак није радило о затвореном систему. Ресори су заступали различита схватања. Зато су постојале јасне разлике између војних и цивилних министара. Зато је и могло да се догоди да један цивил пре рата ступи у кабинет као министар спољних послова са циљем да спречи избијање рата (Того) док је његов колега за време рата хтео да што пре дође крај борбама (Шигемицу). Отуда произилази питање: постоји ли неко ко је био члан ратног кабинета и тиме био крив за рат? Где лежи граница за кривично-правну одговорност? Исто питање може да се односи и на високе цивилне ауторитете као за чувара царског печата Кидоа, директног царевог саветника, и за високе војне старешине као што је маршал сувоземних снага Хата који је био врховни командант али се није упуштао у спољну политику. Да ли је врховни командант који је своју функцију вршио у неправедном рату може бити оптужен за злочин против мира. Потврдан одговор на ово питање повлачи за собом захтев да се војници мешају у спољну политику и то у већој мери него само као саветодавци у стратешким питањима. Може се поставити питање да ли би такво становиште било погодно за мир. Са друге тачке гледишта процес је још важнији. У Нирнбергу се радило о једној до краја злочиначкој влади која је са највишег места издавала наредбе за чињење ратних злочина. Зато се у Нирнбергу судило или директним извршиоцима злочина или директним налогодавцима. Није постављано питање личне одговорности због неуспеха у спречавању систематских злочина. Ради се о кривичном делу из нехата када се испостави да су систематски вршени злочини иако је човек на одговарајућем положају могао да их спречи. Колико далеко се пружа ова одговорност? То питање било је важно у Токију где готово да није могло бити говора о централно издатим, неоспорно злочиначким наредбама. То питање је већ било значајно у процесу у Манили где је било суђено генералу Јамашити који је осуђен на смрт због нехата. Жалбу против ове осуде амерички Врховни суд је одбио наводећи да би се тиме створио опасан преседан који би могао да има далекосежне последице и за неког будућег америчког председника, његове војне руководиоце и саветнике. Пресуда из Токија детаљно образлаже одговорност за нехат при могућности да се спрече злочини. Линија одговорности за министре иностраних послова, Генералштаб и главнокомандујуће јасно је повучена што процесу у Токију даје ванредан значај. Види још[уреди] Спољашње везе[уреди]


text: Вучић у Чачку посетио фабрике чипса и текстила | ČA Glas Вучић у Чачку посетио фабрике чипса и текстила 11. марта 2017 Z. Ј. Komentara (0) Помоћ државе за предузећа "Chips way" и "Weltex" данас је у Чачку потвдио председник Владе и кандидат Српске напредне странке за председника Србије Александар Вучић. Министар привреде Горан Кнежевић и власник "Чипсаре" Томислав Бајевић потписали су уговор о додели средстава за отварање две производне линије. Чачанско предузеће за производњу чипса и осталих сланих грицкалица добиће 590 хиљада евра. Наредне две године биће запослено 100 нових радника, а власник ће у развој фабрике уложити 4.100.000 евра. – До 1. априла ћемо примити 45 људи. Надам се да ће месец дана касније премијер доћи у Чачак да званично отворимо нову линију за производњу кокица и паковање готових производа – рекао је власник предузећа "Chips way". Држава ће за "Чипсару" издвојити 5.900 евра по запосленом. – То је знатно већа сума од нашег просека. Посао ће сада добити 45, а касније 55 радника. Држава има новац и желимо да подстичемо добре послове. Важно је да имамо пројекте и вредне људе. Разговарао сам и са овим дивним женама које раде у "Чипсари", срећне су и насмејане, не жале се што раде суботом. Држава је и 2013. помогла отварање овог предузећа, сада можемо више. Овде се производи легендарни чачански чипс и извози у земље региона. Предузеће добро сарађује и са кооперантима који зараде три хиљаде евра по хектару – изјавио је Вучић. Према Вучићевим речима, наредне седмице на седници Владе биће одлучено о додели средстава за текстилно предузеће "Welteks". – Добиће око 540 хиљада евра и то је ништа! Иван и Снежана Савић су направили чудо. Њихово предузеће изгледа много боље од иностраних које смо овде отварали, а исто се баве производњом текстила. Поносан сам на њих. Иван је успео да доведе Снежану из иностранства. Задовољан сам и због осмеха ових вредних жена које раде у овом предузећу – навео је Вучић. Како су најавили Снежана и Иван Савић, новац добијен од државе искористиће за набавку нове опреме. За сада "Weltex" запошљава 190 радника у Чачку, Горњем Милановцу, Београду и Сонти, поред Апатина. Народну ношњу са савременим мотивима извозе у Немачку и Аустрију. Власници планирају да за две године достигну бројку од 450 запослених. После посете чачанским приватним предузећима, Александра Вучић је одржао предизборни митинг у хали Кошаркашког клуба Борац. До пред сам крај митинга, новинарима из десетак информативних кућа био је онемогућен улаз. ВЕЧЕРАС БАЛЕТСКИ КОНЦЕРТ 4. јуна 2018 I. М. Вечерас, у великој сали дома културе у 20 часова, биће одржан традиционални годишњи концерт Балетске школе "Лујо Давичо" – издвојено одељење у Чачку и Балетског студија Дома културе "FORCE" Кореограф – Ивана Дуњић ШТА ЈЕ ЕРАСМУС ЗА МЛАДЕ ПРЕДУЗЕТНИКЕ Ерасмус за младе предузетнике је програм размене за предузетнике који финансира Европска унија. Особа којој сте домаћин добија стипендију и Ваша компанија нема никакве трошкове. Програм Вам даје могућност размене искуства са новим предузетницима који ће сарађивати са вама у вашој компанији. Размена траје од једног до шест месеци. [...]


ССП део хуманитарно-еколошке акције Чепом до осмеха Насловна /Акције/ССП део акције ЧЕПОМ ДО ОСМЕХА Синдикат српске полиције добио је лепо признање од организације Чепом до осмеха. Као одговорна друштвена организација, а зашто не истаћи и једина у оквиру полиције, ССП је активно подржао организацију Чепом до осмеха. Ова хуманитарно-еколошка акција сакупљања пластичних чепова спроводи се ради прикупљања помоћи деци са инвалидитетом. Прикупљена средства се користе за куповину разних помагала са циљем да им се омогући лакше функционисање у образовању. ССП је, на позив активиста тог удружења, узео активно учешће у овој акцији и позвао своје активисте да широм Србије покрећу сакупљање чепова. Велико нам је задовољство да ћемо бити делић екипе која својим радом враћа осмехе на дечија лица и олакшава им њихову велику животну борбу. Испред ССП захвалницу је примио наш председник Регионалног центра Бор, Мирослав Стојимировић. Захвалницу је уручила госпођа Вања Ђурђевић координатор организације „Чепом до осмеха“ у Неготину. Служба за инфмормисање ССП СВС: Приправности има – пара нема!? Новембарски месечни састанак у Кабинету Удружена хуманитарна акција синдикалаца ССП... ПЕТИЦИЈА – ЗА ДОСТОЈАНСТВЕН И... СОЛИДАРНА ПОМОЋ: ИСТЕРАЋЕМО МУП НА... Неспојиви послови са полицијском професијом... Саобраћајцу увиђајцу глава је у...


Он је навео да је веома важно инфраструктурно повезивање, брза пруга, али и даљи развој економских односа.


text: Бугарски туристички савез слави свој 125. рођендан - Туризaм Бугарски туристички савез слави свој 125. рођендан објављено 30.8.20. 13.50 Фотографија: btsbg.org Једна од најстаријих друштвених организација у Бугарској – Бугарски туристички савез, данас слави 125 година постојања. Њени оснивачи су патријарх бугарске књижевности Иван Вазов и истакнути писац и друштвени посленик Алеко Константинов, познат под надимком Срећник. 27. августа 1895. године група ентузијаста се органозовано попела на Черни врх, на планини Витоша и основала први клуб бугарских туриста. Прослава се традиционално организује последњег викенда августа. Пету годину заредом у традиционалним свечаностима поводом обележавања годишњице оснивања Бугарског туристичког савеза учествује и Библиотека града Софије иницијативом "Библиотека у планини." Поводом прославе јубиларног 125. рођендана је данас, испред планинарског дома "Алеко," приређена изложба под насловом "Созерцање Срећника," док је мобилна библиотека "Библиобус" окупљенима обезбедила преко хиљаду наслова домаћих и страних аутора.