text: Иво Андрић (Долац, код Травника, 9. октобар 1892 — Београд, 13. март 1975) био је српски и југословенски књижевник и дипломата Краљевине Југославије. Године 1961. добио је Нобелову награду за књижевност „за епску снагу којом је обликовао теме и приказао судбине људи током историје своје земље”. Као гимназијалац, Андрић је био припадник напредног револуционарног покрета против Аустроугарске власти Млада Босна и страствени борац за ослобођење јужнословенских народа од Аустроугарске монархије. У аустријском Грацу је дипломирао и докторирао, а време између два светска рата провео је у служби у конзулатима и посланствима Краљевине Југославије у Риму, Букурешту, Грацу, Паризу, Мадриду, Бриселу, Женеви и Берлину. Био је члан Српске академије наука и уметности у коју је примљен 1926. године. Његова најпознатија дела су поред романа На Дрини ћуприја и Травничка хроника, Проклета авлија, Госпођица и Јелена, жена које нема. У својим делима се углавном бавио описивањем живота у Босни за време османске власти. У Београду је основана Задужбина Иве Андрића, прва и најважнија одредба пишчеве опоруке била је да се његова заоставштина сачува као целина и да се, као легат односно, задужбина, намени за опште културне и хуманитарне потребе. На основу пишчеве тестаментарне воље, сваке године додељује се Андрићева награда за причу или збирку прича написану на српском језику. Биографија Детињство и школовање Иво Андрић је рођен 9. октобра или 10. октобра 1892. године у Долцу поред Травника у Босни и Херцеговини под аустроугарском окупацијом од оца Антуна Андрића (1863—1896), школског послужитеља, и мајке Катарине Андрић (рођена Пејић). Будући велики писац се родио у Доцу стицајем околности, док му је мајка боравила у гостима код родбине. Андрић је као двогодишњи дечак остао без оца који је умро од последица туберкулозе. Оставши без мужа и суочавајући се са беспарицом, Ивина мајка је заједно са сином прешла да живи код својих родитеља у Вишеград где је млади Андрић провео детињство и завршио основну школу. Андрић је 1903. године уписао сарајевску Велику гимназију, најстарију босанско-херцеговачку средњу школу. За гимназијских дана, Андрић почиње да пише поезију и 1911. године у „Босанској вили” објављује своју прву песму „У сумрак”. Као гимназијалац, Андрић је био ватрени поборник интегралног југословенства, припадник напредног националистичког покрета Млада Босна и страствени борац за ослобођење јужнословенских народа од Аустроугарске монархије. Добивши стипендију хрватског културно-просветног друштва „Напредак”, Андрић октобра месеца 1912. године започиње студије словенске књижевности и повести на Мудрословном факултету Краљевског свеучилишта у Загребу. Наредне године прелази на Бечки универзитет али му бечка клима не прија и он, наследно оптерећен осетљивим плућима, често болује од упала. Обраћа се за помоћ свом гимназијском професору, Тугомиру Алауповићу, и већ следеће године прелази на Филозофски факултет Јагелонског универзитета у Кракову. У Кракову је становао код породице чија је ћерка Јелена Иржиковска могла да буде прототип за „Јелену, жену које нема”. О томе постоји књига „Јелена, жена које има”. Први светски рат Године 1914, на вест о сарајевском атентату и погибији Надвојводе Франца Фердинанда, Андрић пакује своје студентске кофере, напушта Краков и долази у Сплит. Одмах по доласку у Сплит, средином јула, аустријска полиција га хапси и одводи прво у шибенску, а потом у мариборску тамницу у којој ће, као политички затвореник и припадник Младе Босне, остати до марта 1915. године. За време боравка у мариборском затвору, Андрић је интензивно писао песме у прози. По изласку из затвора, Андрићу је био одређен кућни притвор у Овчареву и Зеници у којем је остао све до лета 1917. године, када је, након смрти цара Франца Јозефа, објављена општа амнестија, после чега се вратио у Вишеград. Између два рата Након изласка из кућног притвора због поновљене болести плућа, одлази на лечење у Загреб, у Болницу Милосрдних сестара где довршава књигу стихова у прози која ће под називом „Ex Ponto” бити објављена у Загребу 1918. године. Незадовољан послератном атмосфером у Загребу, Андрић поново моли помоћ Тугомира Алауповића, и већ почетком октобра 1919. године почиње да ради као чиновник у Министарству вера у Београду. Београд га је срдачно прихватио и он интензивно учествује у књижевном животу престонице, дружећи се са Милошем Црњанским, Станиславом Винавером, Симом Пандуровићем, Сибетом Миличићем и другим писцима који се окупљају око кафане „Москва”. Андрић је имао веома успешну дипломатску каријеру: године 1920. био је постављен за чиновника у посланству у Ватикану, а потом је радио као дипломата у конзулатима у Букурешту, Трсту и Грацу. У то време објавио је збирку песама у прози „Немири”, приповетке „Ћоркан и Швабица”, „Мустафа Маџар”, „Љубав у касаби”, „У мусафирхани” и циклус песама „Шта сањам и шта ми се догађа”. У јуну 1924. године је на Универзитету у Грацу одбранио докторску тезу „Развој духовног живота у Босни под утицајем турске владавине” (-{Die Entwicklung des geistigen Lebens in Bosnien unter der Einwirkung der türkischen Herrschaft}-). На предлог Богдана Поповића и Слободана Јовановића, 1926. године, Иво Андрић бива примљен за члана Српске краљевске академије, а исте године у Српском књижевном гласнику објављује приповетку „Мара милосница”. Током 1927. године радио је у конзулатима у Марсељу и Паризу, а наредне године у посланству у Мадриду. Исте године објављена је његова приповетка „Мост на Жепи”. Од 1930. до 1933. године био је секретар сталне делегације Краљевине Југославије при Друштву народа у Женеви. 1934. године постаје уредник Српског књижевног гласника и у њему објављује приповетке „Олујаци”, „Жеђ” и први део триптиха „Јелена, жена које нема”. По доласку Милана Стојадиновића на место председника владе и министра иностраних послова, 8. јула 1935. је постављен за вршиоца дужности начелника Политичког одељења Министарства унутрашњих послова. У влади Милана Стојадиновића више од две године, од 1937. до 1939, обављао је дужност заменика министра иностраних послова. Иво је 16. фебруара 1939. на годишњој скупштини Српске краљевске академије, на предлог професора Богдана Поповића, сликара Уроша Предића и вајара Ђорђа Јовановића, изабран једногласно у звање редовног члана Академије. Дипломатска каријера Иве Андрића током 1939. године доживљава врхунац: првог априла издато је саопштење да је Иво Андрић постављен за опуномоћеног министра и изванредног посланика Краљевине Југославије у Берлину. Андрић стиже у Берлин 12. априла, а 19. априла предаје акредитиве канцелару Рајха – Адолфу Хитлеру. Други светски рат У јесен, пошто су Немци окупирали Пољску и многе научнике и уметнике одвели у логоре, Андрић интервенише код немачких власти да се заробљеништва спасу многи од њих. Због неслагања са политиком владе у рано пролеће 1941. године Андрић надлежнима у Београду подноси оставку на место амбасадора, али његов предлог није прихваћен и 25. марта у Бечу, као званични представник Југославије присуствује потписивању Тројног пакта. Дан после бомбардовања Београда, 7. априла, Андрић са особљем напушта Берлин. Наредна два месеца су провели на Боденском језеру. Одбио је да се склони у Швајцарску, и са особљем и члановима њихових породица, 1. јуна 1941. је специјалним возом допутовао у Београд, чиме се завршила његова дипломатска каријера. Новембра 1941. је пензионисан на сопствени захтев, мада је одбио да прима пензију. Рат проводи у Београду у изолацији. Одбија да потпише Апел српском народу којим се осуђује отпор окупатору. Из моралних разлога је одбио позив културних радника, да се његове приповетке укључе у „Антологију савремене српске приповетке” за време док „народ пати и страда”: У тишини своје изнајмљене собе у Призренској улици, пише прво роман Травничка хроника, а крајем 1944. године окончава и роман На Дрини ћуприја. Оба романа објавиће у Београду неколико месеци по завршетку рата. Крајем 1945. године у Сарајеву излази и роман Госпођица. Након рата Године 1946. постаје председник Савеза књижевника Југославије. Током 1946. године објављује „Писмо из 1920. године”. Између 1947. и 1953. године објављује приповетке „Прича о везировом слону”, неколико текстова о Вуку Караџићу и Његошу, „Прича о кмету Симану”, „Бифе Титаник”, „Знакови”, „На сунчаној страни”, „На обали”, „Под Грабићем”, „Зеко”, „Аска и вук”, „Немирна година” и „Лица”. Године 1954, постао је члан Комунистичке партије Југославије. Потписао је Новосадски договор о српскохрватском књижевном језику. Роман „Проклета авлија” је штампао у Матици српској 1954. године. Оженио се 1958. године костимографом Народног позоришта из Београда, Милицом Бабић, удовицом Андрићевог пријатеља, Ненада Јовановића. Исте 1958. године је почео да живи у стану на садашњем Андрићевом венцу. Нобелов комитет 1961. године додељује Андрићу Нобелову награду за књижевност „за епску снагу којом је обликовао теме и приказао судбине људи током историје своје земље”. Беседом „О причи и причању” се 10. децембра 1961. године захвалио на признању. Андрић је новчану награду од милион долара добијену освајањем Нобелове награде у потпуности поклонио за развој библиотекарства у Босни и Херцеговини. Јосип Броз Тито се није придружио свеопштем слављу у Југославији поводом Андрићевог освајања Нобелове награде, пошто је сматрао да је учињена неправда Мирославу Крлежи. Добрица Ћосић бележи да су на свечаном ручку који је Броз приредио поводом Андрићевог успеха, теме разговора била здрава храна и живот, путовање, као и да је Андрић био уштогљен, дистанциран и да су се домаћини и гости растали уз лажну срдачност. Дана 16. марта 1968. Андрићева супруга Милица умире у породичној кући у Херцег Новом. Следећих неколико година Андрић настоји да своје друштвене активности сведе на најмању могућу меру, много чита и мало пише. Здравље га полако издаје и он често борави у болницама и бањама на лечењу. Био је члан Управног одбора Српске књижевне задруге од 1936. до 1939. и од 1945. до смрти 1975. године. Андрић умире 13. марта 1975. године на старој Војномедицинској академији у Београду. Сахрањен је у Алеји заслужних грађана на Новом гробљу. Књижевни рад Андрић је у књижевност ушао песмама у прози „У сумрак” и „Блага и добра месечина” објављеним у „Босанској вили” 1911. године. Пред Први светски рат, у јуну 1914. године, у зборнику Хрватска млада лирика објављено је шест Андрићевих песама у прози („Лањска пјесма”, „Строфе у ноћи”, „Тама”, „Потонуло”, „Јадни немир” и „Ноћ црвених звијезда”). Прву књигу стихова у прози — „-{Ex Ponto}-” — Андрић је објавио 1918. године у Загребу, а збирку „Немири” штампао је у Београду 1920. године. Андрићево дело можемо поделити у неколико тематско-жанровских целина. У првој фази, коју обележавају лирика и песме у прози (-{Ex Ponto}-, Немири), Андрићев исказ о свету обојен је личним егзистенцијално-спиритуалним трагањем које је делимично било подстакнуто и лектиром коју је у то време читао (Киркегор на пример). Мишљења критике о уметничким досезима тих раних радова подељена су: док српски критичар Никола Мирковић у њима гледа врхунско Андрићево стваралаштво, хрватски књижевни историчар Томислав Ладан сматра да се ради о неважним адолесцентским немирима који одражавају пишчеву незрелост и немају дубље ни универзалније вредности. Друга фаза, која траје до Другог светског рата, обележена је Андрићевим окретањем приповедачкој прози и, на језичком плану, дефинитивним преласком на српску екавицу. По општем признању, у већини приповедака Андрић је нашао себе, па та зрела фаза спада у уметнички најпродуктивније, с већином Андрићевих најцењенијих прича. Писац није био склон књижевним експериментима који су доминирали у то доба, него је у класичној традицији реализма 19. века, пластичним описима обликовао своју визуру Босне као размеђа истока и запада, натопљену ирационализмом, конфесионалним анимозитетом и емоционалним ерупцијама. Личности су припадници све четири етничко-конфесионалне заједнице (Муслимани, Јевреји, Хрвати, Срби – углавном прозвани по конфесионалним, често пејоративним именима (Власи, Турци)), уз појаве странаца или мањина (Јевреји, страни чиновници), а временско раздобље покрива углавном 19. век, али и претходне векове, као и 20. Трећа фаза обележена је обимнијим делима, романима На Дрини ћуприја, Травничка хроника, Госпођица и недовршеним делом Омерпаша Латас, као и романом Проклета авлија. Радња већине ових дела је углавном смештена у Босни, у њену прошлост или у наративни спој прошлости и садашњости где је писац, на засадама фрањевачких летописа и споре, сентенцама проткане нарације, успео да креира упечатљив свет „Оријента у Европи”. Пишчево се приповедање у наведеним делима одликује уверљиво дочараном атмосфером, упечатљивим описима околине и понашања и психолошким понирањем. Осим тих дела, аутор је у овом периоду објавио и низ приповедака, путописне и есејистичке прозе и познато и често цитирано дело, збирку афористичких записа Знакови поред пута (постхумно издато), несумњиво једно од Андрићевих највреднијих дела. Андрић о уметности Своје схватање смисла и суштине уметности Андрић је излагао, било у посебним написима било имплицитно, у појединим пасажима свог уметничког дела. У том погледу посебно се истиче његов есеј Разговор са Гојом, приповетка Аска и вук, беседа поводом добијања Нобелове награде, „О причи и причању” и збирка афористичких записа „Знакови поред пута”. Уметничко стварање је по Андрићу сложен и напоран чин који се врши по диктату човекове нагонске потребе за стварањем. У основи нагонска, човекова потреба за лепотом одбрана је од умирања и заборава; она је дијалектичка супротност законима пролазности. У игри јагњета из алегоријске приповетке Аска и вук симболизован је уметнички нагон човеков као „инстинктиван отпор против смрти и нестајања” који „у својим највишим облицима и дометима поприма облик самог живота”. Уметност и воља за отпором, казује Андрић на крају ове приповетке, побеђује све, па и саму смрт, а свако право уметничко дело човекова је победа над пролазношћу и трошношћу живота. Живот је Андрићевом делу дивно чудо које се непрестано троши и осипа, док уметничка дела имају трајну вредност и не знају за смрт и умирање. „Само неуки, неразумни људи – каже Андрић – могу да сматрају и да је прошлост мртва и непролазним зидом заувек одвојена од садашњице. Истина је, напротив, да је све оно што је човек мислио и осећао и радио нераскидиво уткао у оно што ми данас мислимо, осећамо и радимо. Уносити светлост научне истине у догађаје прошлости, значи служити садашњости”. Сврха уметности је у повезивању прошлости, садашњости и будућности, у повезивању „супротних обала живота, у простору, у времену, у духу”. По Андрићевом схватању уметник је и весник истине, а његово дело порука којом се исказује сложена стварност људске историје. Он је „један од безбројних неимара који раде на сложеном задатку живљења, откривања и изграђивања живота”. Описујући своје стваралачке тренутке, Андрић казује: „Ни трага да се вратим себи. Само да могу, као сурово дрво и студен метал, у служби људске слабости и величине, у звук да се претворим и да људима и њиховој земљи потпуно разумно пренесем безимене мелодије живота ...” Говорећи о опасностима које вребају уметника, Андрић посебно упозорава на формализам речи и дела: „Бескрајно нагомилавање великих речи све нам мање казује што се више понавља и под њим издишу истина и лепота као робиње”. Најдубљи пораз доживљује онај уметник који сматра да „прасак речи и витлање слика могу бити уметничка лепота. Истина, сваком правом уметничком делу потребан је и естетски сјај, али он се остварује само у једноставности. „Савршенство изражавања форме – каже Андрић – служба је садржини”. Пружајући „задовољство без патње и добро без зла”, уметничко дело ће пружити човеку највиши вид живота – честа је порука Андрићевог дела. Андрићева визија хармоничног живота будућег човечанства заснована је управо на уверењу да ће уметничка лепота уништити зло и измирити противречности човековог битисања. Уметнички поступак У начину изграђивања ликова и уметничком поступку при обликовању својих мисли о животу и људима, Андрић се не одваја од најлепших традиција школе реалистичке књижевности, иако такав његов поступак не значи и понављање традиционалних реалистичких манира. Његове слике живота нису само реалистички израз одређене животне и историјске стварности, јер он у њих уткива и знатно шира уопштавања и општија, готово трајна животна значења. Легендарни босански јунак Алија Ђерзелез није само тип османлијског пустолова и авантуристе, већ и вечити човек пред вечитим проблемом жене. Тамница из романа Проклета авлија има знатно шире значење: она је изван времена и места којима их је писац локализовао. Иако се у Андрићевом књижевном делу најчешће јавља Босна, готово сви њени ликови се издижу изван животног круга у коме их писац налази. Андрић, природно, никада не изневерава типичност средине и времена, али он при том тако комплексне личности уме да догради и у њима подвуче оно што је општије и животно шире од особености одређених конкретном средином и временом. Оно по чему се Андрић нарочито истиче у српској књижевности, то су ванредне анализе и психолошка сагледавања оних човекових стања која су у српској књижевности, до њега, била изван значајних литерарних интересовања. Њега највише занима онај тамни и неизрециви нагон у човеку, који је изван домашаја његове свести и воље. Полазећи од неких савремених поставки психолошке науке, Андрић је приказао како ти тајанствени унутрашњи импулси фатално трују и оптерећују човека. Осим тога, он је са посебном сугестивношћу сликао дејство сексуалних нагона и чулних перцепција на душевни живот човека. Због свега тога Андрић се првенствено показује као модерни психоаналитичар у српској књижевности. У судбини сваке личности овог нашег приповедача је и нека општија идеја, извесна мисао о животу, човеку и његовој срећи. Зато се за његову прозу с правом каже да носи у себи обележја филозофског реализма. Андрић је и мајстор и речи и стила. Његова проза је сачувала апсолутну, кристалну јасност израза. Он не тражи стилски ефекат у необичној метафори или у наглашеном изразу. Складна и једноставна реченица, уверљивост и сугестивна естетска и мисаона функционалност приповедачких слика чине да Андрићево дело представља најсуптилнију уметничку вредност коју српска књижевност поседује. Андрићево дело је постало понос српске културе, а са високим међународним признањем, оличеним у Нобеловој награди, оно данас живи и као трајна својина светске литературе. Српски идентитет Иво се директно и недвосмислено изјашњавао као Србин и српски писац, како је он то волио да каже, у „својим зрелим годинама и не од јуче”. У свом писму комесару Српске књижевне задруге (1942) истиче да је српски писац. док у својим личним документима, личној карти (1951), војној књижици (1951), партијској књижици (1954), изводима из матичне књиге рођених и венчаних, у рубрици „народност”, Иво уноси „српска”. С друге стране, два пута се експлицитно дистанцира од хрватства: 1933. одбијањем да његове песме уђу у Антологију хрватске лирике , а затим 1954. одбија да се у његовој биографији у Југословенској енциклопедији помене да је хрватског порекла. Као неку врсту потврде Ивине народности споменимо канадско-америчког историчара МекНила (William H. McNeil) који пише да су родитељи Ивине мајке били Срби те Војновићево писмо свом брату Луји у коме каже: „Шаљем то дјело Ex ponto које је пробудило велику сензацију. Писац млади католички Србин из Босне, идеалан младић, 26 год.”. Једнако треба додати два друга странца, Ивине пријатеље и савременике Л. Ф. Едвардса (Lovett F. Edwards), који у свом предговору преводу књиге (1944) каже да је Иво истовремено и Србин и Босанац, те сталног секретара Шведске краљевске академије Остерлинга (Anders Österling), који у свом говору приликом додељивања Нобелове награде Иви, истиче да се он, као млад српски студент, прикључио националном револуционарном покрету и да је био прогоњен па затворен 1914. на почетку Првог светског рата. Српска књижевна критика види Андрића као српског књижевника српског међуратног модернизма 20. века и књижевника који је израстао из српске књижевне традиције. Одликовања Орден официра обновљене Пољске (1926) Орден Црвеног крста (1936) Орден великог официра обновљене Пољске (1937) Орден великог официра Легије части (1937) Орден Светог Саве I реда (1938) Орден Немачког орла I реда (1939) Орден заслуга за народ I реда (1952) Орден Републике са златним венцем за нарочите заслуге на пољу књижевне и културне делатности (1962) Орден јунака социјалистичког рада (1972) Наслеђе Задужбина Иве Андрића Задужбина Иве Андрића је почела са радом 12. марта 1976. године на темељу тестаментарне воље Иве Андрића. Прва и најважнија одредба пишчеве опоруке била је да се његова заоставштина „сачува као целина и да се, као легат односно, задужбина, намени за опште културне и хуманитарне потребе”. Организујући научне скупове о Андрићевом делу и о различитим аспектима савремене српске књижевности, Задужбина служи најдубљим интересима српске књижевности, уметности и културе. Велики је број дипломаца и постдипломаца који су добили стипендију Андрићеве задужбине за радове из области књижевности, а такође су као гости и стипендисти, у пишчевој Задужбини боравили и радили многобројни слависти из целога света. Андрићева награда На основу пишчеве тестаментарне воље, почев од 1975. године, сваке године се додељује Андрићева награда за причу или збирку прича написану на српском језику. Први добитник награде је био Драгослав Михаиловић за дело Петријин венац. Спомен-музеј Иве Андрића У оквиру Задужбине Иве Андрића спада и Спомен-музеј Иве Андрића се налази у саставу Музеја града Београда и отворен је 1976. године у стану на Андрићевом венцу 8, у коме је писац живео са супругом Милицом Бабић од 1958. године. Сачувани су аутентични распоред и изглед улазног хола, салона и Андрићеве радне собе, а некадашње две спаваће собе преуређене су у изложбени простор где је отворена стална поставка која разноврсним експонатима представља Андрићев животни пут и маркантне тачке његове стваралачке биографије. Поред репрезентативних докумената (индекси, пасоши, плакете, дипломе, Нобелова плакета и медаља, Вукова награда, почасни докторати) и фотографија, у изложбеној поставци могу се видети и оригинални рукописи Андрићевих дела, писма, издања његових књига на разним језицима, као и неки пишчеви лични предмети. Свеске Задужбине Иве Андрића Од 1982. године Задужбина издаје часопис Свеске Задужбине Иве Андрића које излазе једном годишње. Ова публикација објављује непознате и непубликоване Андрићеве рукописе, преписку, научне и критичке студије о Андрићевом слојевитом делу и његовом животу, његовом духовном простору као и о времену и свету у којем је живео. Стазама Иве Андрића Године 2012. у граду Београду је одлучено да се на свим тачкама града где је Андрић проводио време (радна места, паркови, кафане) поставе мале табле са одговарајућом ознаком. У горњем десном углу табле је и QR код преко кога се уз помоћ интернета може доћи до потпунијих података о датој локацији. Поводом 60 година од доделе Нобелове награде, у децембру 2021. године, издата је поштанска марка са његовим ликом. Многе образовне установе, основне, средње школе и насеља у Србији и Републици Српској добиле су назив у част Иве Андрића, следи списак: Андрићград Андрићград или Каменград је град, културни центар и врста етно-села, који се налази на локацији Ушће на самом ушћу река Дрина и Рзав у Вишеграду чији је идејни творац режисер Емир Кустурица. За посетиоце је отворен 5. јула 2012. Град је изграђен од камена и у њему се налази педесетак објеката. У граду ће постојати градско позориште, модерни биоскоп, градска управа, академија лијепих умјетности, зграда Андрићеве гимназије, ријечна марина и пристаниште, хотели, тргови, црква, стари хан, дућани и спомен кућа Иве Андрића. У оквиру академије лепих уметности која ће постојати у Каменграду, радиће Факултет за режију. Очекује се и да Србија, а можда и неке друге земље, отворе своје конзулате и почасне конзулате у Андрићевом граду. Дана 28. јуна 2013. године отворен је Андрићев институт. У Херцег Новом постоји кућа Иве Андрића. Жанета Ђукић Перишић објавила је више књига о Иви Андрићу. У књизи „Ко је био Иво Андрић” сабрала је сећања савременика на Иву Андрића. Дела Аутор је бројних есеја, записа и критичких осврта о српским писцима, као што су Симо Матавуљ, Бора Станковић, Бранко Радичевић, Петар Кочић, који се одликују документарношћу, богатством података и рационалном анализом историјских и актуелних проблема. Основни преглед најзначајнијих дела Ex Ponto, стихови у прози, 1918. Немири, стихови у прози, 1920. Пут Алије Ђерзелеза, 1920. Мост на Жепи, 1925. Аникина времена, 1931. Португал, зелена земља, путописи, 1931. Шпанска стварност и први кораци у њој, путописи, 1934. Његош као трагични јунак косовске мисли, есеј, 1935. Разговор са Гојом, есеј, 1936. На Дрини ћуприја, роман, 1945. Деца, збирка приповедака Госпођица, роман, 1945. Травничка хроника, роман, 1945. На Невском проспекту, 1946. На камену, у Почитељу Прича о везировом слону, 1948. Проклета авлија, роман, 1954. Игра, 1956. О причи и причању, беседа поводом доделе Нобелове награде, 1961. Јелена, жена које нема, приповетка, 1963. Шта сањам и шта ми се догађа, лирске песме, објављене постхумно 1977. Омерпаша Латас, недовршен роман, објављен постхумно 1977. На сунчаној страни, недовршен роман, објављен постхумно Знакови поред пута, књига, објављена постхумно Свеске, књига, објављена постхумно Дела Иве Андрића су превођена на више од 50 језика. Галерија Види још Задужбина Иве Андрића Спомен-музеј Иве Андрића Напомене Референце Литература Војислав Ђурић: Иво Андрић, Институт за теорију књижевности и уметности, 1962. Љубо Јандрић: Са Ивом Андрићем: 1968-1975, Српска књижевна задруга, 1977. Радован Поповић: Балкански Хомер или Живот Иве Андрића, Завод за уџбенике и наставна средства, 1991. Родољуб Чолаковић, Здравко Антонић: Иво Андрић у дневнику Родољуба Чолаковића, Стручна књига, 1992. Иво Андрић, Милорад Р. Блечић: Иво Андрић над непрегледном реком живота: антологија мисли и запажања састављена од фрагмената из Знакова поред пута, Књижевна заједница "Звездара", 1992. Иво Андрић: Писац говори својим делом, Српска књижевна задруга, 1994. Петар Џаџић: Иво Андрић: есеј, Завод за Уџбенике и Наставна Средства, 1996. Иво Андрић: Деца и друге приповетке, Ризница лепих речи, 1997. Спољашње везе Задужбина Иве Андрића Навигација по категоријама Андрићевих дела Биографија на сајту САНУ Андрић или-или Андрић, РТС Културно — уметнички програм — Званични канал Читамо Андрића, РТС Културно — уметнички програм — Званични канал Слике из живота Иве Андрића, први део, РТС Трезор — Званични канал Слике из живота Иве Андрића, други део, РТС Трезор — Званични канал Место где ја Андрић био најсрећнији, РТС Око — Званични канал Информација о његовом гробу „Све жене Иве Андрића”, Неђо Шиповац, Вечерње новости, фељтон, 14 наставака, 17 — 30. септембар 2006. „Андрић и Вишеград”, Радован Поповић, Вечерње новости, фељтон, 13 наставака, 22. децембар — 4. јануар 2005/06. Андрић о појави фашизма Андрићу, остајте овде („Вечерње новости”, 2. мај 2011) Иво Андрић никада није прешао на православље, а због љубавне је афере избачен из масонске ложе („Вечерњи лист”, 9. октобар 2016) Иво Андрић — цитати Трибина „Иво Андрић у дипломатији“ Несуђени глумац („Политика”, 15. октобар 2021) Све тајне Иве Андрића („Вечерње новости”, фељтон, новембар 2021) Ко је био Иво Андрић: Сећања Меше Селимовића, Зуке Џумхура, Милована Ђиласа, Мирослава Радојчића... (РТС, ОКО, септембар 2023) Рођени 1892. Умрли 1975. Травничани Југословенски књижевници Срби католици Српски књижевници Српски књижевници из Босне и Херцеговине Босанскохерцеговачки публицисти Југословенски публицисти Српски публицисти Чланови Удружења књижевника Србије Чланови Младе Босне Српске дипломате Југословенске дипломате Амбасадори Краљевине Југославије Јунаци социјалистичког рада Академици САНУ Академици САЗУ Академици АНУБиХ Српски нобеловци Нобеловци за књижевност 100 најзнаменитијих Срба по САНУ Сахрањени у Алеји заслужних грађана на Новом гробљу у Београду Српски писци фантастике Доктори наука Људи под псеудонимом Ротари клуб Слободно зидарство у Југославији Хрватски књижевници Хрвати у Босни и Херцеговини Носиоци Ордена белог лава


source: wikipedia

text: 6. март (06.03) је 65. дан у години по грегоријанском календару (66. у преступној години). До краја године има још 300 дана. Догађаји 1480 — У Толеду потписан споразум којим је Шпанија признала португалско освајање Марока, а Португал се одрекао претензија према Канарским острвима. 1629 — Цар Светог римског царства Фердинанд II Хабзбуршки, издао Едикт о реституцији којим је протестантским кнезовима наложено да врате католичкој цркви све поседе заплењене од 1552. Фердинанд III опозвао је тај едикт Вестфалским мировним уговором 1648. 1836 — Мексиканци, под командом генерала Антонија Лопеза де Санта Ане, су заузели тврђаву Аламо у Тексасу. 1882 — Кнез Милан Обреновић прогласио Србију краљевином, а себе краљем. 1912 — Италијанска војска је прва употребила ваздухоплове у борби, пошто су два цепелина бомбардовала турске војнике улогорене у Јанзуру. 1914 — У Новом Саду основан Фудбалски клуб Војводина. 1941 — Дворски савет Краљевине Југославије, у Другом светском рату донео одлуку да Југославија приступи Тројном пакту, под условом да јој Немачка и Италија гарантују неповредивост територије. 1944 — Полетевши из ваздухопловних база у Уједињеном Краљевству, 658 америчких бомбардера започели су у Другом светском рату даноноћно бомбардовање Берлина. 1946 — Француска признала Вијетнам као независну државу у оквиру Индокинеске федерације. 1949 — Радио Београд први пут емитовао хумористичку емисију „Весело вече“, која је одмах постала једна од најпопуларнијих радио емисија. 1953 — Георгиј Маљенков је после смрти Јосифа Стаљина постао совјетски премијер и први секретар Комунистичке партије. 1957 — Бивше британске колоније Златна Обала и Тоголанд уједињене су у државу под називом Гана, која је стекла независност у оквиру Комонвелта, чиме је почео талас деколонизације у Африци. 1980 — Француска књижевница белгијског порекла Маргерит Јурсенар постала прва жена члан Француске академије. 1992 — „Микеланђело“, један од најопаснијих рачунарских вируса, напао је хиљаде рачунара широм света. 1993 — Припадници анголског побуњеничког покрета УНИТА заузели су Хуамбо, други по величини град у Анголи, након двомесечних борби с владиним снагама. 1998 — У сукобима са српским снагама безбедности на Косову је убијен Адем Јашари, један од главних вођа илегалне Ослободилачке војске Косова. 1999 — На северу Камбоџе, уз границу с Тајландом, ухапшен Та Мок, последњи од вођа маоистичког герилског покрета Црвени Кмери, током чијег је режима у другој половини седамдесетих убијено или умрло од глади и болести око милион и по људи. 2001 — Током ходочашћа у Меку, у јурњави верника су погинула 34 муслиманска ходочасника. 2002 — Власти у Индији успоставиле контролу над западном индијском државом Гуџарат, након једнонедељних сукоба Индуса и Муслимана у коме је погинуло 803 особе, укључујући и 58 Индуса који су живи изгорели у возу којег је запалила једна муслиманска банда, што је и био узрок сукоба. 2003 — У удесу алжирског путничког авиона „Ер Алжир“ одмах по полетању са аеродрома Таманрасет (Алжир), погинуле су 102 особе. 2006 — Бивши председник РС Крајине Милан Бабић починио самоубиство у притворској јединици Хашког трибунала. Владика врањски Пахомије ослобођен оптужбе за противприродни блуд над малолетним дечацима. На 78. додели Оскара награду Најбољи филм добио филм Фатална несрећа (-{Crash}-). Рођења 1475 — Микеланђело Буонароти, италијански вајар, сликар, архитекта и писац. (прем. 1564) 1613 — Стјепан Градић, дипломата, филозоф, математичар, физичар, песник, исусовац и преводилац из Дубровачке републике. (прем. 1683) 1619 — Сирано де Бержерак, француски књижевник и драматург. (прем. 1655) 1926 — Анджеј Вајда, пољски редитељ. (прем. 2016) 1926 — Бранко Плеша, српски глумац и редитељ. (прем. 2001) 1927 — Габријел Гарсија Маркес, колумбијски књижевник и новинар. (прем. 2014) 1932 — Душан Булајић, српски глумац. (прем. 1995) 1937 — Валентина Терешкова, совјетска политичарка и инжењерка, прва жена космонаут. 1942 — Лео Мартин, српски певач. 1946 — Дејвид Гилмор, енглески музичар, најпознатији као гитариста и певач групе -{Pink Floyd}-. 1953 — Снежана Савић, српска глумица и певачица. 1954 — Харалд Шумахер, немачки фудбалски голман и фудбалски тренер. 1966 — Алан Дејвис, енглески глумац, комичар и писац. 1967 — Кони Бритон, америчка глумица. 1968 — Мојра Кели, америчка глумица. 1969 — Миленко Топић, српски кошаркаш и кошаркашки тренер. 1972 — Шакил О’Нил, амерички кошаркаш. 1973 — Мајкл Финли, амерички кошаркаш. 1977 — Јоргос Карагунис, грчки фудбалер. 1979 — Тим Хауард, амерички фудбалски голман. 1980 — Шон Еванс, енглески глумац. 1980 — Родриго Тадеи, бразилски фудбалер. 1981 — Златан Муслимовић, босанскохерцеговачки фудбалер. 1985 — Бојана Вунтуришевић, српска музичарка. 1985 — Домен Лорбек, словеначки кошаркаш. 1988 — Марина Ераковић, новозеландска тенисерка. 1988 — Симон Мињоле, белгијски фудбалски голман. 1989 — Агњешка Радванска, пољска тенисерка. 1991 — -{Tyler, the Creator}-, амерички хип хоп музичар, музички продуцент и дизајнер. 1994 — Маркус Смарт, амерички кошаркаш. 1997 — Алиша Бо, норвешко-америчка глумица. 1997 — Бојана Миленковић, српска одбојкашица. Смрти 1531 — Педро Аријас де Авила, шпански конкистадор. (рођ. 1440) 1900 — Готлиб Вилхелм Дајмлер, немачки инжењер (рођ. 1834) 1945 — Милена Павловић-Барили, српска сликарка (рођ. 1909) 1973 — Перл Бак (Перл Сајденстрикен), америчка књижевница, нобеловац. (рођ. 1892) 1994 — Мелина Меркури, грчка глумица. (рођ. 1920) 2013 — Слободан Петровић - Петар Слај, балетски кореограф. (рођ. 1946) Празници и дани сећања Српска православна црква слави: Светог Захарију, патријарха јерусалимског Преподобног Тимотеја Светог Евстатија - архиепископа антиохијског Светог Јована III Схоластика - патријарх цариградски Референце 306


ДА Л’ СЕ ИКАД ДОБРО ЈЕЛО? – Užička nedelja Овога пута ћемо мало о храни, ваља се, пред Ускрс, са обе стране океана. Празник ове године за све хришћане пада истог дана, па ће се Ускрс славити, уз много јаја, традиционалних јела и колача. Истина, Американци углавном фарбана јаја не окушају (само их фарбају, играјући се са децом), али зато смо ту ми, са свим својим традиционалним вештинама, уз луковину и листиће, а сигурна сам да има и оних који их шарају гушчијим пером. У Америци, у којој је око 70 посто гојазног становниства, приче о храни могу бити и деликатесне и деликатне. Зависност од хране овде је озбиљна болест, скоро епидемија, као што су и зависности од шећера и заслађених газираних пића. Као и код хероина, кокаина или никотина и зависност од хране долази због тога што се узима у великим количинама, сталне потребе да се уноси још више и што чешће, узрокована је различитим социјалним активностима, наставља се, без обзира на знање о штетности, уз одсуство воље да се са зависношћу прекине. “I am on a seafood diet. Every time I see food, I eat it!”” – рекли би афористичари, али ђаво је овде изгледа однео шалу. Но, нећемо данас о том сегменту америчке исхране. Снага на уста улази, па да видимо колико та снага овде кошта, и да ли она због тога и царује. Као и за све друго на америчком тржишту, и за храну важи правило да постоје радње за све слојеве становништва. Јефтина и лоша у Wal Martu, она најскупља у Whole Foods. Повратак природи, здравој исхрани и макар мало здравијем животу и овде је тренутно у моди, па ћете на сваком ћошку равних чикашких улица видети мале “community gardens”, а у сваком задњем дворишту овдашњих кућа парченце земље оплемењене за баштицу. За нас са свих меридијана актуелне су етно-радње, а моја најомиљенија Fresh Farms има све са наших простора, али и из целог света (свака земља обележена је националном заставом), па тамо купујемо Књаза, Подравку, Бајадере, травнички сир и ужичку пршуту. Цене јесу нешто више него у Србији, али, укључујући транспорт, срећни смо да можемо да нахранимо макар зрнце носталгије. Има свега, осим правог ужичког кајмака, али то ионако долази у мом коферу, када год путујем или ми неко долази. И овде постоји неписано правило да храна поскупљује пре празника (као и цвеће за Светог Валентина), али и даље су цене хране, нарочито у поређењу са онима у Србији, изузетно ниске, па је према неким статистикама месечно потребно 325 долара по особи, или нешто више од 10 долара дневно. Цене су различите од места до места, од града до града, од државе до државе. Зависе и од пореза, који се додаје на цену, у Чикагу је већи него у предграђима, у неким је државама изражен у нижој пореској стопи, неке државе, као што су Alaska, Delaware, Montana, New Hampshire и Oregon, не опорезују храну, па су тамо и трошкови живота значајно нижи. Због све већег броја старијег становништва у успону је и индустрија достављања свеже или спремљене хране на кућну адресу, а најпопуларније су Peapod, Whole Foods, Insta Cart... Индустрија се прилагођава тржишту, и обрнуто, па сада можете и јести и пити, не само у специјализованим биоскопима (филм и вечера), већ и у позоришту, на концерту, промоцији, изложби. На то се још увек нисам навикла и не верујем да ћу икада. За сада се још увек држим Starbucks кафе, живи сам доказ да о она изазива неку врсту зависности, мада нисам луда да имам, рецимо, овакву наруџбину – Quad long shot grande in a venti cup half calf double cupped no sleeve salted caramel mocha latte with 2 pumps of vanilla substitute 2 pumps of white chocolate mocha for mocha and substitute 2 pumps of hazelnut for toffee nut half whole milk and half breve with no whipped cream extra hot extra foam extra caramel drizzle extra salt add a scoop of vanilla bean powder with light ice well stirred. Не смемо заборавити ни стари амерички обичај да се једе изван куће: жене овде нису приковане за шпорет, нарочито не викендом, када су ресторани специјализовани за недељни ручак најчешће препуни, од најјефтинијих до најскупљих. Време је новац, па се оно најчешће не троши на озбиљно спремање елаборантних недељних ручкова. Тако ће богати Амери на Ускршњу недељу, после цркве, право у неки Contry Club, а боранија сића у неки обичан ресторан на ћошку; а ми ћемо, такође после цркве, славити уз младу јагњетину, сармицу од винове лозе и ситне колаче, у инат неписаном правилу – далеко од очију, далеко од срца! Христос Васкрсе! ЦЕНЕ ОСНОВНИХ НАМИРНИЦА – ТЕЖИНА У ФУНТИ (0.5 кг), ЗАПРЕМИНА У ЛИТРУ brasno 0,50 USD spageti 1,3 USD beli hleb 1,6 USD beli hleb bez aditiva 1,9 USD mlevena junetina 2,8 USD junetina bez koske 4,5 USD juneci odrezak 4,6 USD slanina 4,8 USD svinjetina sa kostima 3,7 USD svinjetina bez kostiju 4 USD cello pile 1,3 USD pileca prsa 3,3 USD bataci 1,5 USD jaja (tuce) 1,6 USD mleko 1 USD za 1 litar buter 3,7 USD sladoled 1 litar 4,8 USD jabuke1,4 USD banane 0,60 USD pomorange 1 – 3 USD grejpfruit 1 USD grozdje 2,5 USD limun 1,6 USD breskve1,6 USD kruske 1,4 USD jabuke 1,6 USD krompir 0,70 USD paradajz 1,4 USD kupus 0,70 USD celer 0,90 USD paprika 2,4 USD pasulj 1,4 USD secer 0,70 USD margarin 1,8 USD (Ужичка недеља 957) ДА Л’ СЕ ИКАД ДОБРО ЈЕЛО? added by Užička Nedelja on 28. априла 2017.


text: 1899 је била проста година. Догађаји Јануар 19. јануар — Велика Британија и Египат успоставили заједничку контролу над Суданом. Фебруар 4. фебруар — Почео је Филипинско-амерички рат када је амерички војник, који је имао наређење да држи побуњенике подаље од логора своје јединице, пуцао на филипонског војника у Манили. Април Мај 3. мај — Основан ФК Ференцварош () Јул Август Септембар Октобар 11. октобар — Почео је Други бурски рат између јужноафричких бурских држава Трансвал и Орање и Велике Британије. Новембар Децембар Рођења Јануар 17. јануар — Ал Капоне, амерички криминалац. (†1947). Март 27. март — Глорија Свансон, америчка глумица 29. март — Лаврентиј Берија, совјетски политичар. (†1953) Април 22. април — Владимир Набоков, руски књижевник (†1977) Мај 10. мај — Фред Астер, амерички глумац Јул 17. јул — Џејмс Кегни, амерички глумац 21. јул — Ернест Хемингвеј, амерички књижевник Август 24. август — Хорхе Луис Борхес, аргентински књижевник Новембар 4. новембар — Николас Франц, луксембуршки бициклиста. (†1985). 13. новембар — Искандер Мирза, пакистански политичар 24. новембар — Сораја Тарзи, авганистанска краљица 29. новембар — Ема Морано, италијанска суперстогодишњакиња Децембар 25. децембар — Хамфри Богарт, амерички глумац Смрти Април 16. април — Манојло Грбић, српски писац, историчар и свештеник. (*1844) Август 13. новембар — Анастас Јовановић, први српски фотограф Децембар 1890-е 91899


Јавни преглед: Анализа теме Објављено: фебруар 2017. Примењује се на: Dynamics 365 (online), Dynamics CRM Online Ви сте менаџер услуга одговоран за управљање предметима услуге. Желите да знате које теме/проблеми су пријављени у предметима услуге да бисте могли предузети радњу како бисте смањили будући број инцидената за такве предмете. На пример, можете креирати нови чланак у бази знања или да вратите повратне информације тиму за производ како би исправили одређени проблем. Тема анализира функцију коју користи Microsoft когнитивне услуге да би аутоматски идентификовала теме које се јављају у предметима. Обухвата подршку за готове и прилагођене односе. Важно Од 24. августа, API за детекцију теме текстуалне аналитике когнитивних услуга који је потребан за ову функцију ће бити уклоњен, што значи ова функција ће више неће радити после тог датума, а да ће покретана анализа теме враћати грешку.Још информација: Детекција теме Напомена - Ова функција је тренутно доступна само за инстанце у области Сједињених Држава (САД). - Прелиминарна функција је функција која није комплетна, већ омогућена пре званичног објављивања како би клијенти могли што пре да јој приступе и пруже повратне информације. Прелиминарне функције нису намењене за коришћење у производњи и могу да имају ограничене или сужене функционалности. - Промене ове функције се очекују, па не треба да је користите у производњи. Користите је само у окружењима за тестирање и развој. - Microsoft не пружа подршку за ову прелиминарну функцију. Техничка подршка за Microsoft Dynamics 365 неће моћи да вам помогне у решавању проблема ни одговарању на питања. Прелиминарне функције нису предвиђене за потребе производње и подлежу посебним додатним условима коришћења. Пошаљите повратне информације Волели бисмо да добијемо ваше повратне информације о функцији анализе тема! Да бисте нам послали повратне информације, региструјте налог на локација Microsoft Connect, а затим проследите повратне информације. У овој теми Омогућите текстуалну аналитику Повежите Dynamics 365 (на мрежи) са услугом Cognitive Services текстуалне аналитике Креирање модела теме Приказ недавних тема предмета Омогућите текстуалну аналитику Да бисте омогућили текстуалну аналитику, урадите следеће: Идите на ставку Подешавања > Администрација. Кликните Поставке система, а затим отворите картицу Прегледи. У оквиру анализе прегледа текстуалне аналитике за тему предмета, предложите сличне предмете и предложите чланке знања, поставите Омогућите преглед текстуалне аналитике за Dynamics 365 на Да. Кликните У реду да бисте одобрили. Кликните на У реду да бисте затворили дијалог Поставке система. Повежите Dynamics 365 (на мрежи) са услугом Cognitive Services текстуалне аналитике Ако то већ нисте одрадили, креирајте везу услуге Когнитивне услуге текстуалне аналитике.Подешавање везе текстуалне аналитике Креирање модела теме Када се повежете са Когнитивне услуге услугом текстуалне аналитике можете креирати моделе да аутоматски идентификујете теме које се понављају у предметима. Кликните на дугме Поставке > Управљање Услугама > Поставке за Аутоматску Анализу Тема Предмета На листи „Модели тема“ кликните на Ново. Унесите следеће информације, а затим кликните на Сачувај. У области „Конфигурације модела тема“ кликните на запис Додавање конфигурације модела теме (), а потом на страници „Нова конфигурација модела теме“ унесите следеће информације. Померите се надоле да бисте прегледали Поља за Одређивање Тема. Ако не постоје никаква мапирања, кликните на Сачувај да бисте креирали запис. Мапирања ентитета контролишу ентитете и поља која ће се користити за подударање кључних речи, што одређује које теме ће се приказати. Додају се примери мапирања обавештења. Можете да креирате нова мапирања и да избришите постојећа мапирања. Да бисте креирали ново мапирање, кликните на Ново (), а на страници „Ново мапирање ентитета текстуалне аналитике“ наведите следеће вредности, а затим кликните на Сачувај и затвори. Затворите страницу за Конфигурацију Модела Теме. - Тестирање, заказивање и активирање модела теме. Сваки пут када се модел направи прављењем кликом на ТЕСТИРАЊЕ или планираном израдом, теме за записе се генеришу помоћу Когнитивне услуге текстуалне аналитике. Прво, тестирајте модел теме да бисте се уверили да правилно функционише. На страници модела теме кликните на ТЕСТИРАЊЕ, а затим кликните на У реду да бисте извршили непосредно покретање анализе теме, које обавља тестирање од краја до краја. У области „Историја извршавања израде“, прегледајте следеће информације које сте покушали да бисте довршили пробно покретање. Након успешног тестирања, на страници модела тема, изаберите модел теле, а затим кликните на ЗАКАЗАНИ ИЗРАДА на траци менија да бисте одредили када и колико често се обавља прављење анализе тема. Кликните на дугме У реду да бисте сачували вредности. Имајте на уму то да се планирана израда неће покретати ако није активиран модел теме. Кликните на Активирај да бисте активирали модел теме. - Приказ недавних тема предмета Са подешеном и покренутом анализом теме предмета услуге, можете одмах брзо приказивати тренутне и честе проблеме корисничке службе. Идите на ставку Услуга > Предмети. На десној страни екрана кликните на стрелицу да бисте развили графиконе. Изаберите табелу Теме предмета. Прегледајте табелу „Теме предмета“. Већи текст значи више предмета са том темом. Кликните на било коју тему да бисте видели предмете повезане услуге. Прегледајте графикон „Тренд предмета по темама“ да бисте видели тренд за најчешће теме. Савет Можете да додате графикон „Тема предмета“ и „Тренд предмета по темама“ контролној табли ради лакшег прегледања. Погледајте Помоћ и обуку: Рад са контролним таблама, њихово креирање или прилагођавање. Такође погледајте Јавни приказ: Интеграција Microsoft когнитивних услуга © 2017 Microsoft. Сва права задржана. Ауто 00001FA6 ска права


У питању је груби фалсификат који злоупотребљава пословно име банке, поручују из Комерцијалне банке, због чега је читав случај пријављен Министарству унутрашњих послова Републике Србије, а о свему је одмах обавештен и Фејсбук.


Насловна/Србија/Политика/Вучић: Најважније је убрзање ЕУ интеграција 23. јануара 2013.\tПолитика Оставите коментар БЕОГРАД – Први потпредседседник Владе Александар Вучић изјавио је у уторак да је за Србију најважније да убрза европске интеграције и добије датум за почетак преговора о приступању у јуну, истичући да последња препрека – односи са Косовом – мора да се реши мирним путем. „Преговори са ЕУ су важни не само са политичке тачке гледишта, већ и због развоја српске економије, бољих животних услова, веће одговорности, другачијег система вредности“, истакао је Вучић у интервјуу за Ројтерс. Лидер Српске напредне странке (СНС) нагласио је да је за Србију „можда од пресудног значаја да убрза европске интеграције и, изнад свега, да у јуну добије датум за почетак преговора о приступању“. „Датум за почетак преговора са ЕУ је оно на шта сви ми морамо да се усредсредимо, да завршимо тај важан посао, а онда ћемо видети светло на крају тунела“, казао је Вучић, оцењујући да би за Србију, уколико датум не добије у јуну, то био „велики пораз“. Када је реч о преговорима са Приштином, Вучић је рекао да Београд треба да се понаша „рационално, одмерено, озбиљно, одговорно и у складу са оним што је могуће“. ОзнакеАлександар Вучић безалтернативни шизофреници ЕУ еу нема алтернативу СНС Претходно Камерон: Референдум о изласку из ЕУ После Минимум информација о буџету


source: fineweb

text: Овaj чланак је написан хагиографским стилом, а такође је највероватније и историјски неутемељен. Ако желите да га средите, приведите стил енциклопедијском критеријуму, и додајте му проверљиве и поуздане референце или литературу. Преподобна мученица Параскева је рођена у Риму, од родитеља хришћана. Када су јој родитељи умрли, све своје имање разделила је сиромасима и замонашила се. Као монахиња, ревносно и са великим жаром проповедала је Христа Бога Живога, не кријући се, иако је живеле у времену крвавог прогона хришћана. По оптужби римских Јевреја, изведена је пред цара Антонина, који је ласкањима покушао да је поколеба у вери у Христа. Потом су јој на главу ставили усијани шлем, али Бог је чудесно спасио, те је она напустила Рим. У још два града су је изводили пред судије и мучили, али силом Божијом она се брзо опорављала, чинећи притом велика чудеса. Најзад ју је неки Тарасије убио мачем. Света Параскева је пострадала за Христа у II веку.


text: 26. август (26.08.) је 238. дан у години по грегоријанском календару (239. у преступној години). До краја године има још 127 дана. Догађаји 55. п. н. е. — Јулије Цезар напада Британију. 1071 — У бици код Манцикерта Турци Селџуци су поразили Византију. Сматра се пресудним догађајем одговорним за каснију пропаст Византије. 1278 — Ладислав IV Куманац и Рудолф I Хабзбуршки поразили су Отокара II у бици на Моравском пољу. 1346 — У бици код Кресија у Стогодишњем рату енглеска војска под Едвардом III поразила је знатно надмоћније француске тешке оклопнике краља Филипа VI. 1541 — Турски султан Сулејман II освојио је Будим и анектирао Мађарску која је потом до 1686. била турска провинција Будимски пашалук. 1789 — Национална уставотворна скупштина је усвојила Декларацију о правима човека и грађанина. 1883 — Почела је ерупција вулкана Кракатау на истоименом индонежанском острву између Јаве и Суматре, у којој је током два дана две трећине острва одлетело у ваздух, а у огромним таласима на западној Јави погинуло 36.000 људи. 1896 — Јерменски револуционари напали су Османску банку у Цариграду, што је довело до тродневних сукоба са властима у којима је погинуло 6.000 Јермена. У сузбијању јерменских тежњи за ослобођење током 1895-96. турске власти убиле су око 100.000 Јермена. 1914 — Почела је битка код Таненберга у Првом светском рату, у којој су Немци током четири дана готово уништили Другу руску армију. Погинуло је више од 30.000 руских војника. 1920 — Ратификован је 19. амандман Устава САД којим су жене добиле право гласа. 1939 — Југословенски премијер Драгиша Цветковић и вођа Хрватске сељачке странке Влатко Мачек потписали су споразум којим је установљена Бановина Хрватска, а лидер ХСС постао је потпредседник југословенске владе. 1944 — Бугарска, која је у Другом светском рату била на страни Сила осовине, саопштила је да иступа из рата и затражила примирје од Савезника. 1945 — У Београду је одржано треће заседање Антифашистичког већа националног ослобођења (АВНОЈ) на којем је Већу промењен назив у Привремена народна скупштина. Донета је и резолуција о територијалним правима Југославије на крајеве који су после Првог светског рата прикључени Италији. 1972 — Отворене су 20. олимпијске игре у Минхену, упамћене по нападу припадника терористичке палестинске организације „Црни септембар“ на Олимпијско село и убиству 11 израелских спортиста. 1986 — Отровни гас убија 1700 људи у Камеруну. 1990 — У експлозији у јами „Добрња-југ“ рудника Крека у Тузли, која је изазвала дотада највећу катастрофу у југословенском рударству, погинуло је 180 рудара. 1991 — Почеле су борбе у Вуковару између хрватских снага и Југословенске народне армије. Након тромесечних борби, јединице ЈНА ушле су 18. новембра у потпуно разрушени град. 1993 — Председник Русије Борис Јељцин осудио је инвазију армија Варшавског пакта на Чехословачку 1968. и потписао је споразум о пријатељству са Чешком. 1996 — Јужнокорејски суд осудио је бившег председника Јужне Кореје Чон Духвана на смрт под оптужбом да је 1979. извео војни удар којим је приграбио власт, а његовог наследника Но Тевуа на 22,5 године затвора због подршке пучистима. 1997 — Фредерик Вилем де Клерк, последњи белац председник Јужне Африке, дао је оставку на функцију шефа опозиционе Националне партије и повукао се из политичког живота. 1999 — Русија је бомбардовања чеченских положаја, као одговор на инвазију Дагестана деветнаест дана раније, започела Други чеченски рат. 1999 — Више од 60.000 Бразилаца, окупљених на антивладином митингу испред зграде Конгреса, затражило је оставку председника Фернанда Хенрика Кардоза и крај његовог суровог режима. 2000 — Нови парламент Сомалије у егзилу је, након деветогодишње анархије у тој земљи, изабрао политичког ветерана Абдикасима Салада Хасана за председника. 2001 — Првог дана акције прикупљања наоружања од албанских побуњеника у Македонији, која је по одобрењу НАТО трајала око месец дана под називом „Суштинска жетва“, етнички Албанци су предали доста машинки, ручних минобацача и друго тешко наоружање. 2021 — Тероризам: У Авганистану у самоубилачком терористичком нападу код аеродрома у Кабулу, страдало је најмање 170 људи, а више од 200 је повређено. Рођења 1676 — Роберт Волпол, енглески државник. (прем. 1745) 1740 — Жозеф Мишел Монголфје, француски проналазач. (прем. 1810) 1743 — Антоан Лавоазје, француски хемичар. (прем. 1794) 1880 — Јулија Хуњади, кнегиња Србије, супруга Михаила Обреновића. (прем. 1919) 1880 — Гијом Аполинер француско-италијански писац и драматург, пољског порекла. (прем. 1918) 1882 — Џејмс Франк, немачки физичар. (прем. 1964) 1899 — Раде Драинац (Радојко Јовановић), српски песник. (прем. 1943) 1906 — Вјекослав Афрић, југословенски глумац, редитељ, сценариста, драмски писац, учесник Народноослободилачке борбе и друштвено-политички радник СФР Југославије. (прем. 1980) 1906 — Алберт Сејбин, амерички вирусолог, пореклом пољски Јевреј. (прем. 1993) 1914 — Хулио Кортасар, аргентински писац, преводилац и интелектуалац. (прем. 1984) 1920 — Заим Имамовић, босанскохерцеговачки извођач севдалинки. (прем. 1994) 1933 — Јован Христић, српски песник, драматург, есејиста, преводилац и књижевни и позоришни критичар. (прем. 2002) 1953 — Брацо Циган, хрватски Ром и ТВ лице. 1958 — Златко Вујовић, хрватски фудбалер и фудбалски тренер. 1961 — Фахрудин Омеровић, југословенски и босанскохерцеговачки фудбалски голман и фудбалски тренер. 1966 — Ширли Менсон, шкотска музичарка, најпознатија као певачица групе -{Garbage}-. 1967 — Александар Ђорђевић, српски кошаркаш и кошаркашки тренер. 1970 — Мелиса Макарти, америчка глумица, комичарка, сценаристкиња и продуценткиња. 1971 — Талија, мексичка музичарка и глумица. 1976 — Мајк Колтер, амерички глумац. 1980 — Маколи Калкин, амерички глумац. 1981 — Андреас Глинијадакис, грчки кошаркаш. 1987 — Ана Антонијевић, српска одбојкашица. 1987 — Лука Дрча, српски кошаркаш. 1987 — Рајли Стил, америчка порнографска глумица. 1988 — Тори Блек, америчка порнографска глумица. 1989 — Џејмс Харден, амерички кошаркаш. 1990 — Лоренцо Браун, амерички кошаркаш. 1993 — Кики Палмер, америчка глумица, музичарка и плесачица. Смрти 1346 — Јован Слепи гроф од Луксембурга од 1309, краљ Чешке од 1310. и претендент на пољски престо. (рођ. 1296) 1910 — Вилијам Џејмс, амерички филозоф и психолог. (рођ. 1842) 1974 — Чарлс Линдберг, амерички пилот, први прелетео Атлантски океан. (рођ. 1902) 1998 — Фредерик Рајнес, амерички физичар, добитник Нобелове награде за физику. (рођ. 1918) 2004 — Лора Браниган, америчка поп певачица. (рођ. 1952) Празници и дани сећања 1839 — Основана је Прва београдска гимназија. Српска православна црква данас прославља: Свети мученик Иполит Римски (Оданије Преображења)


text: Руђер Бошковић (Дубровник, 18. мај 1711 — Милано, 13. фебруар 1787) био је дубровачки полихистор. Он је био универзалан стваралац: филозоф, математичар, астроном, физичар, инжењер, педагог, геолог, архитекта, археолог, конструктор, оптичар, дипломата, путописац, професор, најбољи песник на латинском језику осамнаестог века и преводилац-полиглота. Његово етничко порекло и научно наслеђе, имајући у виду историјско раздобље у коме је живео и данас је предмет бројних полемика. Поред српског различити извори наводе и могуће хрватско порекло, извори такође нису јединствени ни по питању изворне верске припадности његове породице. Један је од најзначајнијих научника свога времена. Уврштен је међу 100 најзнаменитијих Срба. Био је оснивач Миланске опсерваторије и директор Оптичког института Француске морнарице, унапредио је прва четири фундамента метафизике и отворио пети. Биографија Рођен је 18. маја 1711. године као седмо дете трговца Николе Бошковића, Србина из Орахова код Требиња у Херцеговини и мајке Паоле, италијанског порекла, из породице Бара Бетере, познатог дубровачког песника. Његов брат је био Бартоломеј Баро Бошковић. Цео радни век провео је у туђини, где је стекао и светску славу, а само једном свратио у свој завичајни Дубровник, 1747. године. Гимназију је завршио у Дубровнику у Језуитском заводу. Са 15 године 1725. ступа у Језуитски ред и одлази у Рим. Стекао је врло високо образовање, мукотрпно се пењући језуитском хијерархијом. Студирао је две године реторику и поезију, затим три године филозофију и математику, да би образовање окончао након пет година теологије. Писао је научна дела у стиховима и писао је поезију од када је учио гимназију. Себе је описивао као астронома и песника. Своје отаџбинско порекло никада није крио – остао је Словинац, како су се тада називали Јужни Словени. Умро је у вили Босии у Милану, притиснут умором и душевном слабошћу али и последицама "дуготрајне грознице" (коју је стекао на обали Мале Азије када је својевремено кренуо у Цариград). На миланском гробљу је и сахрањен 13. фебруара 1787. године, а срце му је пренето у завичај. Милутин Миланковић наводи податак да је сахрањен у Милану у цркви Санта Мариа Подоне. Каријера Свештеник је постао 1744. године и одмах ступио на катедру за математику Колегијума у Риму. Треба знати да је он још као студент теолошке науке започео праксу, радећи као учитељ на нижим разредима исте установе. У Риму остаје као предавач до 1759. године, када напушта Рим. Он је годину дана раније схватио да је језуитски ред у кризи и да мора негде да се склони. Борави 1760. године у Паризу, а затим у Лондон. После кратког боравка и истраживања у Цариграду 1761. године враћа се у Италију 1763. године. Након једногодишњег бављења у Риму, постаје 1764. године професор математике на Универзитету у Павији. Између 1765-1772. године живи у Милану где оснива Миланску опсерваторију, и постаје њен први директор. Када је укинут језуитски ред остаје обични свештеник и сели се 1773. године у Париз. Као шеф маринске оптике на париској Сорбони и француски поданик проводи осам година. Одатле креће 1782. године последњи пут у Италију. Научни рад Бошковић је као угледни математичар, професор и научник позиван је да решава неке проблеме свог времена. Тако је 1742. године уврштен у трочлану комисију која је утврђивала узроке пукотине на великој куполи ватиканске цркве Св. Петра. Тражено је другом приликом његово стручно мишљење у вези каналисања реке Тибар. Папа га опет ангажује 1750. године, сада да измери дужину меридијанског степена у папиној држави. Године 1756. га је ангажовао аустријски цар Франц I да пресуди у спору око река и пловидбе између града Луке и Тоскане. У Бечу је у то време за царицу Марију Терезију, помагао око поправки на згради Дворске библиотеке. Од 1736. године, редовно објављује годишње по неколико стручних расправа. Спада у ред тада најплоднијих научника, када је реч о писању. Објавио је 70 радова, од којих највише су то они из математике (19), астрономије (15) и физике (28), а остало су дела поетска, астрономска или путописна. У зрелом добу он је надалеко познат и признат; јавља се као члан више Академија – лондонске, париске, римске. Написао је дело Путопис од Цариграда до Пољске, која се односи на једно његово научно путовање. Он се 1762. године као члан енглеског научног Краљевског друштва упутио том трасом, да би на терену посматрао "пролаз Венере испред сунчевог диска". Кренуо је за Петроград, али због слабог здравља није стигао даље од Пољске. Путопис је први пут објављен на италијанском језику 1784. године. Руђер Бошковић је, између осталог, творац и јединственог закона силе, претпостављајући да постоји не само привлачење (Њутнов закон) него и одбијање у наизменичном мењању на малим растојањима међу телима. Сматрао је да је елементарна честица без димензија извор силе, а време и простор је, насупрот Њутну сматрао релативним, па се с правом може назвати претечом Алберта Ајнштајна. Пронашао је два геометријска метода за одређивање елемената Сунчеве ротације на основу посматрања положаја три тијела, затим је израчунао димензије и спљоштеност Земље. Открио је геометријски модел израчунавања путања комета. У геологији је значајан јер је писао о компензацији маса унутар гора и тако поставио темеље каснијем развоју теорије изостазије. Регионалне поремећаје силе теже тумачио је разликом у густини горњих и доњих делова Земљине коре. У домену класичне физике, формулисао је јединствени закон свих сила. Претпоставио је постојање, не само привлачних, него и одбојних сила. Својим идејама о релативности простора и времена је био претеча Ајнштајнове теорије релативности. Објавио је велики број радова из сферне тригонометрије и статистичких метода у физици: -{Theoria philosophiae naturalis redakta ad unicam legem virium in natura existentium, Opera partinentia ad opticam et astronomia, Elementorum universae matheseos}-, О морској плими, Теорија конусних пресека, Елементи математике итд. Наслеђе Српски студенти у Паризу основали су 1917. године Књижевно друштво "Руђер Бошковић". Бошковић је утицао на Ничеа, који је писао о њему у С оне стране добра и зла. Михајло Пупин је наручио његов портрет од сликар Влахе Буковца и записао - Не може српски народ остати без лика једног од својих највећих синова. Одабрана дјела Бошковић је објавио осам научних радова прије него што је постао свештено лице 1744, као и 14 након тога. Наредна листа представља дјелимичан дио његових радова. De maculis solaribus (1736) (On Sunspots) De maculis solaribus exercitatio astronomica (1736) (An astronomical exercise on sunspots) De Mercurii novissimo infra Solem transitu (1737) (On the most recent transit of Mercury across the Sun) Trigonometriae sphaericae constructio (1737) (The construction of trigonometric spheres) De aurora boreali (1738) (On the Aurora Borealis) De novo telescopii usu ad objecta coelestia determinanda (1739) (On the new use of the telescope for determining celestial objects) De veterum argumentis pro telluris sphaericitate (1739) (On the arguments of the ancients for the sphericity of the earth) Dissertatio de telluris figura (1739) (A dissertation on the shape of the earth) De Circulis osculatoribus, Dissertatio (1740) (A dissertation on intersections of circles) De motu corporum projectorum in spatio non-resistente (1741) (On the motion of unresisting projected bodies in space) De inaequalitate gravitatis in diversis terrae locis (1741) (On the inequality of gravity in diverse places on earth) De natura et usu infinitorum et infinite parvorum (1741) (On the nature and use of infinites and infinitessimals) De annusi fixarum aberrationibus (1742) (On the annual aberration fixed stars) De observationibus astronomicis et quo pertingat earundem certitudo (1742) (On astronomical observations and the certitude which pertains to them) Disquisitio in universam astronomiam (1742) (A disquisition on universal astronomy) Parere di tre Matematici sopra i danni che si sono trovati nella Cupola di S. Pietro (1742) (On the opinion of three mathematicians concerning the damage to the dome of St Peter's) De motu corporis attracti in centrum immobile viribus decrescentibus in ratione distantiarum reciproca duplicata in spatiis non-resistentibus (1743) (On the motion of attracted body at an immobile centre by forces decreasing by the duplicate reciprocal proportion in non-resisting spaces) Riflessioni de' Padri Tommaso Le Seur, Francesco Jacquier de el' Ordine de' Minimi, e Ruggiero Giuseppe Boscovich della Compagnia di Gesù Sopra alcune difficoltà spettanti i danni, e Risarcimenti della Cupola Di S. Pietro (1743) (Reflections of Fathers Tommaso Le Seur, Francis Jacquier of the Order of Minimi, and Ruggiero Giuseppe Boscovich of the Society of Jesus on problems due to damage, and repair of, the dome of St. Peter's) Link to full text Nova methodus adhibendi phasium observationes in eclipsibus lunaribus ad exercendam geometriam et promovendam astronomiam (1744) (A new method for using observations of phases in lunar eclipses for cultivating geometry and advancing astronomy) De cyloide et logistica (1745) (On the cycloid and the logicstic curve) Trigonometria sphaerica (1745) (Spherical trigonometry) De cometis (1746) (On comets) Dissertatio de maris aestu (1747) (A dissertation on the tides of the ocean) Dissertatio de lumine, 1–2 (1748/1749) (A dissertation on light) De determinanda orbita planetae ope catoptricae ex datis vi celeritate & directione motus in dato puncto (1749) (On determining the orbits of a planet by the aid of catoptrics/reflections from given force speed and direction of motion in a given point) Sopra il Turbine che la notte tra gli XI e XII giugno del MDCCXLIX danneggio una gran parte di Roma (1749; Latin translation 1766) (Upon the whirlwind that on the night between 11 and 12 June 1749 damaged a large part of Rome) De centrogravitatis (1751) (On the centre of gravity) Elementorum matheseos ad usum studiosae juventutis (1752) (The elements of mathematics for the use of young students) De lunae atmosphaera (1753) (On the atmosphere of the moon) De continuitatis lege et eius consectariis pertinentibus ad prima materiae elementa eorumque vires dissertatio (1754) (A dissertation on the law of continuity and its consequences pertaining to the first elements of matter and of its powers) Elementorium universae matheseos, 1–3 (1757) (Elements of general mathematics) De lege virium in natura existentium (1755) (On the law of powers in the nature of existing things) De lentibus et telescopiis dioptricis disertatio (1755) (Of dioptric lenses and telescopes) De inaequalitatibus quas Saturnus et Jupiter sibi mutuo videntur inducere praesertim circa tempus conjunctionis (1756) (On the inequalities which Saturn and Jupiter seem to induce between themselves particularly around times of conjunction) Theoria philosophiae naturalis (1758) (A Theory of Natural Philosophy) link to full text De Solis ac Lunae defectibus (1760) (On the sun, moon and eclipses) Scrittura sulli danni osservati nell' edificio della Biblioteca Cesarea di Vienna, e loro riparazione (1763) (Writing on the damage observed in the building of the Library of Caesarea Vienna, and their repair) Memorie sopra il Porti di Rimini (1765) (A memoir on the Ports of Rimini) Sentimento sulla solidità della nuova Guglia del Duomo di Milano (1765) (Sentiments concerning the soundness of the new Spire of the Duomo of Milan) dissertationes quinque ad dioptricam pertinentes (1767) (Five dissertations pertaining to dioptrics) Voyage astronomique et geographique (1770) (An astronomic and geographic voyage) Memorie sulli cannocchiali diottrici (1771) (A memoir on dioptric telescopes) (Journal of a voyage from Constantinople to Poland) Sullo sbocco dell'Adige in Mare (1779) (On the mouth of the River Adige) Riflessioni sulla relazione del Sig. Abate Ximenes appartenente al Progetto di un nuovo Ozzeri nello Stato Lucchese (1782) (comments on the report of Signor Abbot Ximenes concerning the project for the Nuovo Ozzeri drainage channel in Lucca) (Journal of a voyage from Constantinople to Poland of Abbot Ruggiero Giuseppe Boscovich, together with his report of the ruins of Troy) Opera pertinentia ad opticam et astronomiam, 1–5 (1785) (Works pertaining to optics and astronomy) Sui danni del Porto di Savona, loro cagioni e rimedi (1771) (On the damage to the port of Savona, it causes and possible repairs) Lettere a Giovan Stefano Conti (1780) (Letter to Giovan Stefano Conti) Види још Бошковићи Астрономско друштво Руђер Бошковић Гимназија Руђер Бошковић Референце Литература Theoria Philosophiae Naturalis Спољашње везе Зоран Пејашиновић: Порекло Руђера Бошковића Научник Руђер Бошковић Руђер, човек света („Глас јавности“, 27. октобар 2000) Руђер Бошковић отац квантне теорије („Политика“, 7. август 2010) Руђер Бошковић: Поезија по матрици природе (Б92, 28. септембар 2016) Порекло Руђера Бошковића (Порекло, 8. јул 2013) "Политика", 16. феб. 1937 Рођени 1711. Умрли 1787. Дубровчани Срби у Далмацији Срби у Хрватској Срби у Италији Српски математичари Српски астрономи Српски физичари Српски геолози Срби католици Српски полихистори Језуити 100 најзнаменитијих Срба по САНУ Српски археолози Српски проналазачи


text: Авион Сухој Су-26 је пројектован и направљен у фабрици Сухој и намена му је обука и тренажа у акробатском летењу као и за државна и међународна такмичења у акробатском летењу. Пројект је почео да се ради 1983, а завршен је 30. јуна1984. кад је обављен први пробни лет. Главни пројектант је био В. П. Кондратијев. Авион је први пут приказан светској јавности на Светском првенству у акробатском летењу одржаном у Мађарској августа месеца 1984. године. На основу овог модела авиона развијени су касније модели Су-29 и Су-31. Сухој Су-26 је лаки авион за акробатско летење пилота. То је авион мешовите конструкције нискокрилни једнокрилац са једним клипним ваздухом хлађеним радијалним мотором са 9 цилиндара, фиксним стајним трапом конвенционалног типа. Опремљен је мотором од 270 kW произвођача Веденејев М-14П, и трокраком елисом од композитног материјала (Hoffman) променљивог корака са редуктором. Авион је робусне конструкције направљен од лаких композитних материјала, пластике и стаклених влакана, углљеничних влакана, нерђајучег челика високе еластичности, титанијума и алуминијумских легура. Учешће композитних материјала у укупној маси авиона износи преко 50%. Његова робусна конструкција толерише G оптерећења у границама од +12 до -10 а то је граница коју могу да поднесу само ретки акробатски пилоти. Крила авиона су трапезастог облика са равном нападном ивицом и равним завршетком. Пилот је смештен у затвореном кокпиту који је смештен иза крила. Унутрашњост кабине авиона је ергономски прилагођена пилоту, са удобним седиштем, нагнутим под углом од 35° и појасом за везивање. Дизајн кабине омогућава пилоту да прецизно контролише положај авиона у простору. Авион је опремљен седиштем за катапултирање у случају ванредне опасности.[2][3] Посаду авиона Сухој Су-26 сачињава 1 члан тј. пилот. Већ 1986. године овај авион осваја награде на светским шампионатима у акробатском летењу, а модификација овог авиона Су-26М3 са мотором М-9Ф снаге 320 kW. Доминира светским шампионатима 2003. и 2005. године као и европским шампионатом 2004. године. Од укупно 153 примерака ових авиона који су произведени до 2003. године 128 је испоручено страним купцима. Од првог појављивања у свету 1986. па до 1996. године, овај авион је освојио преко 150 медаља о којих 90 златних.[4] Авион Сухој Су-26 се користи већ 25 година одупирући се свим конкурентима, учествујући на готово свим светским акробатским такмичењима, што несумњиво потврђује квалитет овог авиона[5]


source: CulturaX

text: Макаби прејак, други пораз Звезде - ИН4С Насловна Мозаик Макаби прејак, други пораз Звезде Макаби прејак, други пораз Звезде Кошаркаши Црвене звезде поражени су од Макабија у Тел Авиву са 78:67, у другом колу Топ16 фазе у Евролиги. Звезда је тако изгубила и други меч друге фазе у Е групи, док је шампион Европе стигао до прве победе. Макаби је од старта наметнуо доминацију под кошем, судије су дозвољавале Скорцанитису да игра са много контакта у дуелу са Марјановићем и захваљујући томе израелски тим је водио на полувремену. Звезда је сјајно отворила друго полувреме, повела је са 42:40 и управо у том периоду пропустила шансу да направи већу разлику и можда и оствари тријумф у Тел Авиву. Макаби је казнио грешке црвено-белих, Парго и Смит су у другом полувремену погодили неколико тешких и важних тројки и домаћи тим је остварио први тријумф у Топ16 фази. Никола Калинић био је одличан са 18 поена (7-11), 2 скока и 2 асистенције, Маркус Вилијамс имао је 13 поена (5-16) и 9 асистецнија, док је Бобан Марјановић уз 10 поена ухватио 8 скокова. На другој страни, Брајан Рендл имао је 16 поена и 9 скокова, 15 поена и 5 скокова додао је Скорцанитис, Парго је убацио 12, а Охајон и Лендсберг по 10 поена. Макаби је имао много бољи шут за два поена и ту је и направио кључну разлику. Израелски тим убацио је 24 од 43 шута за два, а Звезда само 15 од 43. Домаћин је имао два скока више (42-40) и четири асистенције више (21-17).


Четворици дилера 33 и по године затвора


Општина Нови Кнежевац » ДОДЕЉЕНИ ПАКЕТИ ПЕНЗИОНЕРИМА (ВИДЕО) ДРУШТВО,НОВИ КНЕЖЕВАЦ,ОПШТИНА НОВИ КНЕЖЕВАЦ,ПЕНЗИОНЕРИ ДОДЕЉЕНИ ПАКЕТИ ПЕНЗИОНЕРИМА (ВИДЕО) Фотогалерија садржи 3 фотографије (Фото Златан Фехимовић) Видео прилог и изјаве можете погледати кликом ОВДЕ. Општинско удружење пензионера доделило је 28. новембра пакете социјално – хуманитарне помоћи најугроженијим пензионерима на територији наше Општине. Подељено је укупно 100 пакета, од тога 50 у Новом Кнежевцу, 20 у Банатском Аранђелову, 15 у Српском Крстуру, 10 у Ђали и пет у Мајдану и Рабеу. -Крајем 2018. и почетком 2019. године акценат смо ставили на подршку и пружање помоћи најугроженијој категорији пензинера, каже председник Општинског удружења пензионера Радивој Драгић, наводећи податак да око 50 одсто пензионера прима пензију нижу од просека. – У току прошле године смо, уз подршку и помоћ локалне самоуправе и председника Општине др Радована Уверића, као и уз помоћ ПИО Фонда Војводине обезбедили 60 пакета, а данас ће најугроженијима бити уручено 100 пакета, који првенствено садрже прехрамбене артикле, а остатак су средства за хигијену. Удружење се, као и месне организације, пре севга бави разним активностима за побољшање социјалног, економског и здравственог положаја пензионера. И ове године су средства за набавку пакета социјално – хуманитарне помоћи обезбедили Општина Нови Кнежевац (80 одсто средстава) и ПИО Фонд Војводине. Председник Месне организације пензионера Новог Кнежевца Тибор Тот истиче да су потребе знатно веће, али су пакети обезбеђени у складу са могућностима. Тот позива пензинере да се учлане у Општинско удружење, као и да се кроз рад секција прикључе Клубу пензионера. -Сарадња са Општинским удружењем пензионера постоји неколико година, а интензивирана је последњих годину – две дана, посебно у току 2019, каже председник Општине др Радован Уверић. – Учествујемо у свим акцијама, финансирамо још неке трошкове, разна дружења, а финансираћемо их и у будуће. У општини Нови Кнежевац живи знатан број пензионера, они су значајан део наше заједнице и имаће подршку локалне самоуправе и у будућности – већу од досадашње. Ми 2020. године излазимо из дугова које смо наследили 2016, тако ће сва та средства која су била усмерена на враћање дугова бити преусмерена на удружења, организације, спортске клубове, који ће добити знатно више новца. Радивој Драгић наглашава да је Општинско удружење пензионера поднело захтев за лиценцирање помоћи у кући код надлежног Министарства и очекује да ће лиценца бити одобрена у децембру, а пружање помоћи у кући ће стартовати почетком наредне године. Процедура је трајала неколико месеци, а у међувремену је 14 геронтодомаћица добило сертификате да могу квалификовано да раде тај посао. Општинском удружењу пензионера су у том погледу материјалну подршку пружили Општина Нови Кнежевац и Савез пензионера Војводине. Председник Уверић најављује да ће следеће године значајно бити повећана буџетска средства намењена Општинском удружењу пензионера. Општина Нови Кнежевац ће пружити сву неопходну помоћ Удружењу за услугу помоћи у кући, која је многима неопходна.


У последњем рату који се одвијао на већем дијелу подручја општине било је много жртава, а разорена су и уништена огромна материјална добра. У директним борбеним дејствима оштећен је или уништен већи дио стамбених зграда, индустријска опрема, посебно прерађивачки капацитети Текстилне индустрије "Укрина", као и материјална добра пољопривреде. Према непотпуним подацима материјална ратна штета процењује се на преко пет стотина милиона долара. По престанку ратних дејстава са скромним властитим материјалним могућностима приступило се санацији објеката који су били неопходни за успостављање најважнијих животних функција. Уз помоћ донатора саниран је дио водовода, електро и ПТТ система, школских објеката, обданиште и дом здравља, као и већи дио локалних путева и саобраћајница магистралног значаја. Покренут је и дио привредних капацитета. Предратни привредни капацитети Дервенте и производња чијих је шездесет процената било намјењено страном тржишту, те значајна по-љопривредна производња, уз добре саобраћајне везе и кадровски потенцијал представљају основу привредне обнове и даљег развоја ове општине.


text: «Хероји» Мајдана смирују Црну Гору Датум публикације: 05 11 2015, 15:45 Како је објавио «Јужни фронт», украјински радикали и учесници сукоба у Кијеву и Одеси ће бити пребачени у Црну Гору као вид физичког притиска на опозицију и у циљу јачања садашњег режима. Према наводу новинара, власти Украјине и Црне Горе су донеле ову одлуку под покровитељством Беле куће. Како јавља «Јужни фронт», прошлог месеца су се власти Црне Горе и Украјине сложиле да се украјински радикали и учесници сукоба у Одеси и Кијеву пошаљу за Црну Гору. Разговори су одржани под покровитељством САД. У складу са овим споразумом, украјински радикали и учесници у сукобима морају да се физички обрачунају са опозицијом и да изазову провокације како би помогли останак владајуће странке на власти у земљи. Како је истакао «Јужни фронт», тиме би руководство Црне Горе постало саучесник у криминалним активностима које су у сагласности са сличним акцијама власти у Кијеву. Уз то, они фактички учествују у кривичним деловањима против сопствене земље. «Власти су прешле границу, након чега су спремне да убијају људе зарад интереса криминалних група у влади САД» – јављају новине. «Јужни фронт» додаје да је, према доступним информацијама, већину ових акција подржала америчка влада. Зато се може рећи да се оно што се дешава у Црној Гори догађа под покровитељством америчког Стејт департмента. Како што је раније сазнао NewsFront, достигнут je споразум «о сарадњи» између украјинског и црногорског режима. За сузбијање антинатовских натупа у Црну Гору ће стићи украјински радикали и бивши учесници уличних сукоба у Кијеву и Одеси, који имају искуства у жестоким обрачунима са политичком опозицијом. Преговори о томе су вођени под патронатом САД. Тагови: Протести Др. Даница Грујичић: НАТО је злочиначка организација а Клинтон и Блер су убице Кијев: Претучен посматрач ОЕБС-а Непозната особа напала је синоћ у центру Кијева Францускињу, која је дошла у име мисије Конгрес САД објавио борбу против "руског утицаја" у Венецуели На сајту америчког Конгреса објављен је нацрт закона којим се предвиђа увођење санкција против Руса 18 Март 2019, 16:30 Додик: Протести у Београду нису добри за Србију Председавајући Председништва БиХ Милорад Додик изјавио је данас да последњи догађаји у Београду нису добри 18 Март 2019, 23:00 Ухапшен је нападач који је данас усмртио троје људи, када је пуцао на трамвај у 18 Март 2019, 22:30 Русија: Размештање бомбардера на Криму — одговор на ракете у Румунији Распоређивање руских бомбардера далеког домета Ту-22М3 на авио-бази на Криму представља одговор на размештање америчког


Прихватити коришћење „колачића“


„Данашњи муслимани, који су са простора бивше СФРЈ, у већини словенског су порекла. То је у науци неспорно, мада има и оних који би „хтели“, реч је о босанском и делу рашких муслимана, да су богумилског порекла. Не знају или неће да знају да су богумили само једна хришћанска јерес, може се слободно рећи у православљу, а никако неки посебан богумилски народ. Ако је велики део босанских богумила дошао из Рашке, па они су могли да буду само Срби. Богумилством жели да се докаже нека стара посебност, ‚индивидуалитет‘ из којег се временом наводно конституисала бошњачка нација. Покушава да се докаже да постоји неки историјски ‚континуитет‘. Ако су српска племена била доминантна у Рашкој, Зети, Босни, Травунији, Захумљу, Неретви, Усори, Соли и створила српске средњовековне државе, што је у историјској науци неспорно, па којег би то онда могли бити порекла домаћи муслимани по доласку Турака Османлија, од којих ће примати ислам?“ Проф. Салих Селимовић: Пропадамо јер смо се одрекли предака


Нацртајте било шта тачно помоћу ових шест основних савета - Уметност-медији 2020 Нацртајте било шта тачно помоћу ових шест основних савета 1. Започните цртањем облика, не препознатљивих предмета 2. Да бисте добро нацртали, размислите о негативним облицима колико и о позитивним 3. Визуализујте и нацртајте линије које не видите да бисте тачно цртали видљиве линије 4. Нацртајте повезане облике, а не неповезане облике 5. Нацртајте смернице за светлост између облика како бисте боље проценили растојања између њих 6. Започните цртањем најсветијих вредности и направите до најмрачније How language shapes the way we think | Lera Boroditsky (Новембар 2020) Цртање је основна вештина уметника, акценат на „вештини“. То значи да постоје основна правила и приступи цртања, који раде, укључујући ових шест савета о томе како да цртате било шта тачно. Овај савјет ћете чути изнова и изнова на часовима и радионицама уметности. Да бисте схватили шта то заиста значи, размислите о начину на који деца цртају лица. Они знају да лице има два ока, два уха, центрирани нос и две усне. Без обзира на то како им се особа окренула, деца ће инсистирати на укључивању свих карактеристика, чак и ако могу да виде само једно око, једно ухо и испупчен нос. Цртају оно што знају, а не оно што виде. У одређеној мери одрасли раде потпуно исту ствар. Да нацртате било шта тачно, заиста погледајте оно што је пред вама, а не оно што „знате“. Истински узмите у обзир све детаље које видите - направите листу ако је то лакше - тако да одвојите оно што мислите да би требало бити тамо од онога што стварно проматрате. Делмоницо зграда Цхарлеса Схеелера, 1926, цртеж литографије. Прилагођено из чланка М. Степхен Дохерти-а. Ученицима је често тешко одредити како нацртати руку која се протеже од тела модела или на удаљеност између два предмета који седе на столу. Начин за то је замислити да је „негативни простор“, односно отворени простор између тела модела и њене руке, чврст предмет висине, ширине и дужине. Иста техника се може користити када се покушава утврдити колико је једна зграда удаљена од друге или колико је глава изнад рамена модела. Када цртате било шта углавном, помаже вам да се носите са негативним простором на исти начин као и са позитивним облицима. Понекад је најбољи начин да нацртате било што што је делимично прикривено из вашег погледа настављање линија као да бисте то заиста могли видети. На пример, ако желите да одредите закривљеност посуде напуњене воћем, нацртајте цео кружни врх као да је посуда празна, а затим обришите одсеке који су ометани. Ако желите знати колико се једна нога протеже изван линије струка, испустите замишљену линију струка од струка до пода, а затим процијените облик троугла обликованог ногом, подом и шљокицама. Веома је тешко израчунати колико је нечија глава од дна његових ногу, удаљеност једног уха до другог или удаљеност од далеког дрвета до једног у првом плану, осим ако између њих не нацртате све облике. То јест, након што погодите на укупној висини стојеће фигуре и поставите вагу за цртеж тако да стане на лист папира, крените низ главу од рамена, одатле до струка, према доље колена итд. тако да можете просудити сваки облик у односу на остале. Нацртајте било шта са повезивањем и шансама да брже ћете схватити грешке и брже доћи до кохезивне целине. Боксер Цхарлес Демутх, цртање. Уметник Роберт Либераце препоручује да започнете прављењем веома лаких, равних линија између свих саставних делова фигуре или мртвих објеката како бисте водили вашу руку док почнете да усавршавате цртеж. Затим постепено додајте више линија користећи Цонте бојице, графит, дрвени угаљ или обојене оловке како бисте потамнили рубове облика и шаре између њих. Већина уметника сматра да има смисла постепено градити од најлакших подручја својих цртежа до најмрачнијих, па имају прилику да током пута изврше подешавања, без оштећења површине папира или стварања ружних мрља на којима су избрисали нетачне црте.


text: 27. децембар (27.12.) је 361. дан године по грегоријанском календару (362. у преступној години). До краја године има још 4 дана. Догађаји 1831 — Енглески природњак Чарлс Дарвин испловио бродом „Бигл“ из Плимута. 1882 — Указом краља Милана Обреновића о одобрењу Трговинског споразума и Конзуларне конвенције са САД, успостављени дипломатски односи Србије и САД. 1927 — Један од вођа Октобарске револуције и први шеф совјетске дипломатије Лав Троцки искључен из Комунистичке партије пошто је у политичким сукобима победила фракција Јосифа Стаљина. Троцки потом протеран из Совјетског Савеза и убијен у Мексику 1940. по Стаљиновом налогу. 1945 — У Вашингтону основан Међународни монетарни фонд. 1945 — Кореја подељена на две државе - Северну и Јужну Кореју. 1948 — Власти Мађарске ухапсиле римокатоличког кардинала Јожефа Миндсентија због антикомунистичког деловања. 1949 — Холандска краљица Јулијана потписала документ којим је Индонезија добила независност после више од три века холандске колонијалне управе. 1956 — Флота УН почела чишћење Суецког канала који су Египћани онеспособили током Суецког рата, потопивши у њему већи број бродова. 1969 — Либија, Судан и Уједињена Арапска Република су постигли договор о стварању војног, политичког и економског савеза. 1972 — Аустралија обуставила војну помоћ Јужном Вијетнаму и тиме окончала учешће у Вијетнамском рату. 1979 — Совјетски војници су заузели Таџбегову палату изван Кабула и убили авганистанског председника Хафизулу Амина и елиминисали његову елитну гарду. 1985 — У истовременим нападима палестинских терориста на путнике испред шалтера израелске авиокомпаније „Ел Ал“ на аеродромима у Риму и Бечу убијено 16 људи, међу њима и један нападач, а повређено више од 100. 1989 — Египат и Сирија после 12 година прекида обновили пуне дипломатске односе. 1995 — Француска извршила пету у серији нуклеарних проба у Јужном Пацифику, што је изазвало осуде широм света. 1996 — У Руанди почело прво суђење за геноцид учесницима масакра над 800.000 припадника племена Тутси 1994. 1996 — Бивши премијер Шпаније Фелипе Гонзалес саопштио да је Комисија ОЕБСа утврдила да је коалиција „Заједно“ победила на локалним изборима у 13 градова у Србији и у девет београдских општина. Протести грађана у Србији, који су тражили признавање изборних резултата, настављени упркос интервенцији полиције. 1998 — На северу Косова, после краткотрајног примирја, обновљени сукоби српских снага безбедности и косовских Албанаца. 1998 — Ирак саопштио да не признаје зоне забрањеног лета које је после Заливског рата 1991. Запад успоставио зону изнад севера и југа те земље и почео серију сукоба с америчким снагама. 2000 — Већина Руса за личност века изабрала вођу Октобарске револуције Владимира Иљича Лењина. 2000 — Кина и Куба у Хавани потписале протокол о јачању војне сарадње. 2001 — На општим изборима у Замбији, трећим општим изборима у тој земљи од стицања независности, гласачи сатима чекали да гласају. 2007 — Бивша пакистанска премијерка Беназир Буто убијена је у терористичком нападу у Равалпиндију, Пакистан. Рођења 1571 — Јохан Кеплер, немачки астроном, математичар и физичар. (прем. 1630) 1822 — Луј Пастер, француски биолог, микробиолог и хемичар. (прем. 1895) 1896 — Маурис де Вале, белгијски бициклиста. (прем. 1952) 1901 — Марлен Дитрих, немачка глумица и певачица. (прем. 1992) 1915 — Ђула Женгелер, мађарски фудбалер и фудбалски тренер. (прем. 1999) 1934 — Лариса Латињина, совјетска гимнастичарка. 1948 — Жерар Депардје, француско-руски глумац. 1958 — Барбара Крамптон, америчка глумица. 1968 — Дубравка Мијатовић, српска глумица. 1972 — Мирослав Чермељ, српски фудбалер. 1980 — Дантеј Џоунс, амерички кошаркаш. 1981 — Емили де Равин, аустралијско-америчка глумица. 1984 — Енвер Аливодић, српски фудбалер. 1984 — Жил Симон, француски тенисер. 1986 — Шели-Ен Фрејзер-Прајс, јамајчанска атлетичарка. 1988 — Хејли Вилијамс, америчка музичарка. 1988 — Хорхе Гутијерез, мексички кошаркаш. 1989 — Бенџамин Смит, енглески глумац. 1990 — Милош Раонић, канадски тенисер. 1992 — Рајан Боутрајт, амерички кошаркаш. 1993 — Оливија Кук, енглеска глумица. 1995 — Тимоти Шаламе, амерички глумац. 1997 — Ана Коњух, хрватска тенисерка. Смрти 1844 — Јован Мићић, рујански сердар. (рођ. 1785) 1848 — Стеван Шупљикац, аустријски генерал и српски војвода. (рођ. 1786) 1923 — Гистав Ајфел, француски инжењер и архитекта (рођ. 1832) 1972 — Лестер Боулс Пирсон, канадски државник, Нобелова награда за мир 1957. (рођ. 1897) 1978 — Хуари Бумедијен, алжирски државник (рођ. 1932) 1979 — Хафизула Амин, авганистански председник. (рођ. 1929) 2000 — Радивоје Миловановић, атлетичар, најстарији српски олимпијац. (рођ. 1903) 2012 — Младен Млађа Веселиновић, позоришни глумац и преводилац. (рођ. 1915) 2016 — Кари Фишер, америчка глумица најпознатија по улози принцезе Леје у филмском серијалу Звездани ратови.. (рођ. 1956) Празници и дани сећања Свети мученици Тирс, Левкије, Филимон, Аполоније Иван, Јанош апостол Зул Хиџе (Zu-l Hidždže) Тевет


text: Живот Саре Џесике Паркер Како Блиц жена преноси, она је један од симбола са краја деведесетих година, а о њеној популарности сведочи и чињеница да иако је прошло двадесет и три године од прве епизоде једне од најпопуларнијих серија икада, фанови још увек луде на сам помен Кери Бредшо и свега што она подразумева. Сада се коначно враћа на мале екране и чини се као да је помама за овом хит серијом. Тих година вратила је табу тему интимних односа у Њујорк и постала модна икона целе једне генерације, оне која је обожавала ципеле Манола Бланика и испијање коктела Космополитан. Сада се враћа на мале екране у својеврсном наставку хит серије, а ако сте мислили да је рођена под сретном звездом, преварили сте се, јер Сара Џесика Паркер је одрастала са седморо браће и сестара, носећи хаљине из продавница у којима су се продавале за само 99 центи. https://www.instagram.com/p/CWB6VjOrQV0/?utm_source=ig_web_copy_link Ипак, да кренемо од почетка и да се вратимо у 1965. годину, у којој је 25. марта у болници у Нелсонвилеу, у америчкој савезној држави Охајо, рођена Сара, ћерка учитељице Барбаре Паркер и новинара и водитеља Стивена Паркера. Она је рођена као њихово четврто дете, а још четворо браће и сестара добила је из каснијих бракова својих родитеља. Када је имала тек три и по године, њени родитељи су се развели и Сара је наставила да живи са мајком, која се у међувремену удала за Паула Форстеа, возача камиона којег данас сматра оцем, па му се тако и обраћа. Током њеног детињства живели су у сиромаштву, а родитељи су се свим силама трудили да прехране велику породицу. Колико је било тешко, говори и податак да су им неколико пута искључили струју, а Божић и рођендани ретко су се славили баш зато што нису имали новца. - И да могу, никада не бих ништа променила ни за шта... Већину детињства имали смо све што нам је било потребно. Није било свега у изобиљу нити је било свега, а већину тога смо имали - рекла је годинама касније. Иако су живели у сиромаштву, њена мајка се трудила да пружи деци најбоље могуће школовање, али и уметничко образовање, водећи их често на балетне и позоришне представе. - Нисмо имали много новца, али моја мајка је била јако ангажована и пронашла би оно што је било доступно. Управо зато смо рано кренули у позориште, јер је било бесплатно за децу или је било приступачно - рекла је Сара. Сара је од најранијег детињства похађала певање и балет, а већ са осам година за свој таленат је била плаћена након телевизијског дебија у "The Little Match Girl". Потом је са братом Тобијем добила улогу у бродвејској продукцији "The Innocents", након чега се цела породица, која је до тада живела у Синсинатију, преселила у Њујорк да би она могла да се посвети каријери. Породица се 1977. преселила у тек отворену заједницу на острву Русевелт, између Менхетна и Квинса, а потом и у Њу Џерзи, у којем је Сара ишла средњу школу "Dwight Morrow". Паралелно је уписала школу балета у Њујорку, али и "Professional Children's School" на Менхетну. С четворо браће и сестара одрадила је и турнеју, глумећи у представи "Моје песме, моји снови", а потом је 1979. године добила главну улогу у мјузиклу "Annie" на Бродвеју, глумећи с Бобом Хопеом. Пуних годину дана играла је ту представу, а потом је добила улогу у ЦБС-овом ситкому, али и филмовима "Footloose", "Девојке желе само забаву" и "Прича из Лос Анђелеса". А иако је одиграла све те прилично важне улоге, које су је изградиле као особу и због којих је много тога научила, тек јој је она у "Секс и граду" нагомилала богатство, али и донела неслућену славу. Управо је богатство било оно о чему је сањала како би чланове своје породице напокон могла да извуче из сиромаштва и да им пружи живот какав су одувек желели. И годинама касније присећала се свог живота током школовања и одеће коју је носила, а коју је куповала у секундхенд радњама, када јој је највише сметало прозивање уочи школске ужине, при чему је учитељица прво звала управо најсиромашније, оне који су се бесплатно хранили. Како је рекла, није била једина, али све то оставило јој је горак укус јер је већ тада била свесна разлика међу ученицима. https://www.instagram.com/p/B4QE-zMlRPe/?utm_source=ig_web_copy_link Помаже угроженим породицама Због свега што је проживела постала је гласна заговорница социјалне помоћи породицама којима је то заиста потребно. "Неки људи имају предрасуде о људима који добивају помоћ државе. Уверена сам да људи мисле да су то већином људи тамне боје коже, али то није тако. Има ту разних људи, па чак и оних образованих, који су се једноставно нашли у таквој ситуацији да не знају како даље и не могу даље. То не значи да су лењи, да не желе да раде или да су нешколовани, а у таквој се ситуацији нашла и моја породица и најбољи је пример тога." А некако у том периоду, у којем јој је каријера кренула узлазном путањом па је 1985. године снимила "Девојке желе само забаву", у њен живот ушетао се Роберт Дауни Јуниор. https://www.instagram.com/p/CSQJpuDr79F/?utm_source=ig_web_copy_link Њихова веза потрајала је до 1991. године, након чега су остали добри пријатељи. Јавности је била позната и њена веза са покојним Џоном Ф. Кенедијем Јр., али 1997. године донела је одлуку живота која се показала исправном. https://www.instagram.com/p/B2kbb_gFBsh/?utm_source=ig_web_copy_link Тада се удала за колегу Матјуа Бродерика, са којим је 2002. године добила сина Џејмса Вилкеа, названог по Бродериковом покојном оцу, а 2009. године придружиле су им се близнакиње Марион Елвел и Табита Хоџ, које је родила сурогат-мајка. "Секс и град" као врхунац каријере Исте те године у којој се удала за Бродерика у руке јој је стигао сценарио написан према књизи Кандас Бушнел о пријатељству и сексуалном животу четири неудате и запослене жене у Њујорку, а продуцент Дарен Стар свим силама је хтео управо Сару да види као Кери Брадшо, али она се премишљала. Како је рекла, није се осећала пријатно да се скида пред камерама, а мрзела је и псовке. У њеном уговору додата је тада ставка у којој је писало да се због серије неће скидати, па је због тога и пристала. https://www.instagram.com/p/CP_xx-qNnsS/?utm_source=ig_web_copy_link Та улога ју је дословно лансирала међу звезде. Њени стајлинзи, за које је била најзаслужнија Патрисија Фиелд, копирали су се широм света, а многи тврде и да је управо она најзаслужнија за то да Маноло Бланик, креатор ципела, постане толико познат у Америци. Снимање је почело 1998. године, а завршило 2004. године, а снимљена су и два филма, а сада на ХБО Маx стиже наставак под називом "And Just Like That". Упркос силном успеху, милионима на рачуну, за шта су заслужни и "послови са стране", од уносних рекламних уговора, преко пословних сарадњи, до властите колекције парфема, ципела и сличног, Сара Џесика Паркер је и даље она девојка из Охаја која чврсто стоји с обе ноге на земљи. Ипак, како је и сама признала, иако је сањала о свему томе, никада није могла ни да замисли да ће она девојчица да оствари свој холивудски сан и да живи живот о каквом је маштала, па је тако и рекла: "Нисам ни знала да постоји овакав живот".


ФИНАНСИЈСКИ МАНЕВАР ГОДИНЕ: Русија спасава своје доларе у Америци | ИСКРА 20.07.2018. - 20:42 Фото: Sputnik /CC0 / Pixabay


Mirjana Radić5 марта, 20201min519 Улица Мачванска бр. 20 Вода на улици, неопходно је раскопавање у Мачванској улици, код бр. 20. Због поправке квара на водоводној мрежи биће у прекиду водоснабдевање до 15 сати у Мачванској улици, Јеронимовој, Милентијевој, Нишавском кеју и делу улице Седми јули. Улица Булевар Николе Тесле Обављају се радови на новим прикључцима у улици Александра Медведева. Због технолошког поступка повезивања водоводне мреже биће у прекиду снабдевање водом до 15 сати у делу улице Булевар Николе Тесле (од салона“Нишауто“ до бензинске пумпе“НИС Петрол“). Габровачки пут, улица Владимира Талића бр. 48 Изводе се радови на поправци квара у улици Владимира Талића бр. 48, на Габровачком путу код ресторана“Бољи живот“. Због интервенције на водоводној мрежи биће у прекиду снабдевање водом до 15 сати у улици Владимира Талића, делу улице Габровачки пут и околним улицама. Вода се јавља у кружном делу зеленила између зграда, потребно је раскопавање у ул. Византијски булевар, код бр. 136. Због радова на водоводној мрежи биће у прекиду снабдевање водом до 15 сати у делу Византијског булевара (стамбени објекти од бр. 132 до бр. 142). Село Горњи Матејевац, ул. Радничка бр.1 Вода на улици, потребан је ископ сокак-земља у Радничкој улици, код бр.1, у Горњем Матејевцу. Због радова на водоводној мрежи биће у прекиду водоснабдевање до 15 сати у делу Горњег Матејевца (Радничка и околне улице). Ново Село, ул. Пасјачких партизана бр.12 Вода на улици, потребан је ископ након лоцирања квара у ул. Пасјачких партизана, у Новом Селу. Због радова на поправци прикључне везе могућ је прекид у снабдевање водом до 15 сати у делу Новог Села (улица Пасјачких партизана и део улице Зорана Циге Стојановића). previousЕлектронско пријављивање у нишким вртићима nextКВАР НА МРЕЖИ И ПРЕКИД ВОДОСНАБДЕВАЊА У ДЕЛУ БУЛЕВАРА НЕМАЊИЋА