text: На основу члана 45. став 1. Закона о Влади ("Службени гласник РС", бр. 55/05, 71/05 – исправка, 101/07, 65/08, 16/11, 68/12 – УС, 72/12, 7/14 – УС, 44/14 и 30/18 – др. закон), развоја слободних зона у Републици Србији за период од 2018. до 2022. године "Службени гласник РС", број 48 од 22. јуна 2018. Стратегија развоја слободних зона у Републици Србији за период од 2018. до 2022. године (у даљем тексту: Стратегија) представља стратешки развојни документ из области развоја слободних зона који на конзистентан и целовит начин дефинише основне развојне правце слободних зона и начине њиховог остваривања у наредним годинама. Стратегија полази од потребе убрзавања економског раста и заокруживања процеса транзиције ка тржишној привреди. Стратегија помаже остварењу одрживог привредног развоја који ће обезбедити конкурентност и боље економске резултате привреде, директне (стране и домаће) инвестиције, подизање животног стандарда становништва, као и стварање погодне инфраструктуре и других услова који подстичу привредни развој Републике Србије. Такође, привредни раст и развој захтева стварање много атрактивнијег привредног амбијента, напуштање потрошачког и окретање ка проинвестиционом и извозно оријентисаном привредном расту.1 Раст извоза биће могућ само ако се, поред јачања сектора малих и средњих предузећа, привуку "звучне" транснационалне компаније да greenfield инвестирају, или да технолошки обнове још увек неприватизоване велике производне капацитете. Стратешко планирање дефинише будућност слободних зона у Републици Србији, а тиме и обавезу свих чинилаца привредног, јавног и политичког живота за њену реализацију. Стратегија је у својим елементима који се односе на циљеве, мере и пројекте фокусирана на период од нареднe три године, након чега је потребно извршити поновна истраживања и усклађивање са новим параметрима. Стратегија прихвата основне принципе изласка из постојећег стања кроз изградњу ефикаснијих слободних зона као инструмента усмереног ка повећању конкурентности привреде и расту знања путем привлачења и примене модерних технологија. Коришћење оваквог економског модела, предвиђено је на начин који је употребљаван у земљама са видљивим резултатима у овој области. Како је опредељење Републике Србије улазак у Европску унију (у даљем тексту: ЕУ), Стратегија дефинише правце привредног развоја који гарантују усклађеност са захтевима и стандардима ЕУ, као и трендове глобалних кретања на светском тржишту. Слободне зоне се дефинишу као институционални механизам за остварење стратегије преласка у модерно друштво засновано на привредној конкурентности, кроз привлачење директних страних инвестиција, технолошки развој, побољшање пословне климе, реструктурирање великих привредних система, развој малих и средњих предузећа, равномерни регионални развој и побољшање ефикасности предузећа и државе. Слободне зоне су први отворени "прозор" привреде у транзицији који погодује страним улагањима. Оне омогућавају најбрже привлачење инвестиција у нову опрему и осавремењавање продукционих процеса који су кључна претпоставка за побољшање конкурентности и постизање већег извоза. Повећање извозних прихода је од великог значаја за смањење спољнотрговинског дефицита, сервисирање спољног дуга и обезбеђивање средстава за финансирање увоза опреме и технологије, а то значи и услов економског развоја у наредним годинама. Стварање повољне климе за иностране инвестиције предуслов је за њихово привлачење. Повољна инвестициона клима се ствара у средини без бирократских ограничења и административних одуговлачења при регистрацији предузећа, запошљавању, извозу, репатријацији профита и слично. Обезбеђење специјалних повластица и олакшица на локалном и државном нивоу, као што је пословање предузећа без увозних дажбина, може значајно утицати на одлуку инвеститора да капитал инвестира у државу која му то омогућује. Слободна зона се најчешће дефинише као инструмент економске политике у правцу раста привредног развоја кроз повећани прилив инвестиција, раст извоза и последично побољшање платног биланса земље и пораст запослености. Као покретачи и моделатори привредног развоја читавих региона, слободне зоне су значајни ствараоци нових радних места, носиоци технолошког развоја и страних инвестиција. Постоје на свим континентима, у развијеним и неразвијеним земљама, у земљама различитог државног уређења и примерено развојној политици и задатим очекивањима, уз примену законима утврђених услова пословања и примену одређеног система повластица, остварују своју улогу. 1 Студија Посткризни модел привредног раста и развоја Србије 2011–2020. "Mакроекономски трендови и анализе" Економски институт у Београду и "Kвартални монитор економских трендова и политика" Фонд за развој економске науке Економског факултета Универзитета у Београду, 2010 година


source: fineweb

text: Лута ливре Међутим, лута ливре обухвата и ударање (руке, ноге, колена, лакати) и произашо је из бразилског вале тудо (вале = иде, тудо = све, то јест борење без правила). У лута ливре разликује се између лута ливре еспортива и лута ливре вале тудо. Лута ливре еспортива је спортско такмичење у коме нису дозвољени ударци, лута ливре вале тудо обухвата технике за слободне борбе, freefights, овде су дозвољени ударци. Заједно са бразилским џијуџицу и капоера броји су најзнаменитије борилачке вештине/спортове из Бразила, са бразилским џијуџицу повезује га скоро цео један век старо ривалство и учествовање у такмичења слободних борења (Vale Tudo, Ultimate fight, Free fight).


source: CulturaX

text: Седам разлога због којих жене воле руске мушкарце - Russia Beyond Србија Можда се на први поглед чини да је помало груб, али ради се о осећајном мушкарцу. Једино што жена треба да зна како да из њега извуче ту осећајност! 1. Романтичан (чак и ако не изгледа тако) Зима је у Русији често веома хладна и траје по пет месеци у години, али то је и добра прилика за романтику: многи Руси воле да причају нашироко о њиховој спремности да подносе све природне и временске услове. Али руски мушкарци имају и мекшу страну: уживају у рецитовању песама, понављају крилатице из филмова или књига које ће дирнути срце сваке жене која се нађе у близини. Можда његов израз лица говори о томе да је управо појео сирово месо медведа, али он је изнутра топао и нежан. 2. Плаћање рачуна је питање части Ова тачка се не тиче равноправности. Чак и ако девојка изведе мушкарца на састанак и има више новца од њега, он ће увек платити рачун. Типични руски мушкарац ће се увредити ако му девојка понуди да поделе рачун. Молиће, украсти или позајмити новац (ако баш нема ни пребијене паре). У супротном он није мушкарац ("не мужик"). Исто важи и за оперу или карте за биоскоп. 3. Цениће њене кулинарске способности без обзира на све Да ли сте чули за руске бабушке? Сваки руски момак има или је имао своју, а оне увек желе да буду сигурне да њихови унуци нису гладни, чак и ако њихова кухиња није боља од пице која стоји већ три дана. Дакле, ако је она просечна куварица, он јој никада неће рећи да му се јело не свиђа. Али ту је и друга страна медаље: он ће очекивати да му се кува свакога дана. 4. Не запомаже "Момци не плачу", посебно у Русији. Од мушкарца се очекује да увек показује снагу и контролише своје емоције. Дакле, ако је он узнемирен или тужан због нечега, веројатно ће то држати у себи. Постоји, међутим, и један велики изузетак: кад се прехлади од такозваног "мушког грипа", понашаће се као да је на самрти. Све руске маме одлично знају о чему се ради. 5. Не диже панику кад ствари крену по злу Покварио се аутомобил? Проблеми са хипотеком? Тражи га полиција? Деца се жале на школу или школа на децу? Одузели су му возачку дозволу? Ако се нешто тако догоди, руски мушкарац ће вероватно наставити даље са подигнутом главом. Као што можда знате, Руси су навикли да им пар летњих недеља искључе топлу воду, да данима једу само резанца, пешаче на посао на минус 20, на несигурну економску ситуацију... Треба да се догоди нешто заиста озбиљно да би се Рус забринуо. 6. Мајстор за (скоро) све У доба СССР Руси су навикли да се сналазе. Одређене ствари су једноставно биле недоступне. Ако је био потребан неки нови кухињски уређај, део за аутомобил или зимски капут, они су једноставно преправљали ствари које су већ поседовали и правили од старог ново. Тако да ће већина Руса лако залепити пробушену гуму, поправити утичницу или склопити намештај. Важно је само да му у процесу жена не поставља никаква питања. 7. Он стварно зна да постиже компромис са женама Сваки руски мушкарац има бар једну снажну и одлучну жену у фамилији: вредну и брижну мајку, мудру и жилаву баку, и тако даље. У руском друштву жене су одувек поштовали као чуваре породичних вредности. Последњих година све већи број породица наилази на потешкоће: самохраних мајки је око 30 посто. Као и у многим земљама, чак и када родитељи остану заједно, мајка и даље проводи више времена са децом. Дакле, типичан руски момак је навикао на то да има баку или мајку које контролирашу добар део његова живота, па зато добро зна како се постиже компромис са супротним сполом.


Quote: Слажем се са тобом. Али ја мислим да би га победа над Енглеском много ослабила и у таквој варијанти не би могао ни кренути на Русију и самим тим то би било половично решење, или трули компромис. Овако, сигурно је био свестан тога о чему ти говориш, али је ишао на варијанту- све или ништа. Ако добије Русију-добио је и Енглеску. АКо добије Енглеску- изгубио је Русију. ( у најмању руку, напад на Русију би морао бити одложен за пар година,али питање је да ли би Стаљин седео прекрштених руку ) Јесте помало суицидно, али такав је био п.с. кад смо код бомбрдовања Рајха, што није бомбардован железнички систем ка Дахау, Аушвицу, Треблинки...


Quote: А знате шта је ту најинтересантније? Па то што заправо и нема играчака да се купе које нису кинеске! Нису само кинеске играчке оне јефтине пластичне глупости, већ и оне као "оригинал" скупе играчке, све је то кинеско само је разлика у класи! Каква цена такав је и квалитет! Уђите у неку продавницу играчака и погледајте оне скупе играчке од по неколико хиљада динара, све је то људи кинеско, окрените да видите земљу порекла и увек је MADE IN CHINA ! Што је најгоре у понуди и немаш ништа друго, можда пар ситница само које нису кинеске! Кинези су постали много моћни! Па погледајте робу по спортским продавницама , све оне "оригиналне" патике, тренерке, дуксерице...све је то сад кинеско! Они имају производњу за људе са плићим џепом (и ти производи су углавном они слабијег квалитета) и имају производњу са лиценцом страних брендова, они су урађени квалитетније, по вишим стандардима и нормално они су скупи! Другим речима , бојкотовати њихове производе је данас просто немогуће! Мало по мало освојиће цео свет са својим тржиштем и гледајући којим темпом & 4000 #1089;ве то иде , они ће бити економски најјача земља на свету! Живи били па видели!


Епска поезија - ЗАВИЧАЈНИ КЛУБ "ОСВИТ" БИЛЕЋА У духу очувања и његовања наше традиције објављујемо до сада не објављене стихове епске поезије.


source: wikipedia

text: Сунце (астрономска симбол: ) је нама најближа и најбоље проучена од свих звезда. Око њега кружи 8 планета и њихови сателити, 5 патуљастих планета, астероиди, комете, метеори и честице космичке прашине, тако да Сунце представља средишњу звезду Сунчевог система. Енергија Сунца у виду сунчеве светлости и топлоте омогућава живот на Земљи путем процеса фотосинтезе и утиче на климу и време на Земљи. Средња удаљеност између Сунца и Земље је 149.600.000 -{km}- или једна астрономска јединица, што светлост пређе за 8 минута и 18 секунди. Сунце је готово савршена кугла (разлика између екватора и пола је само 10 km) и састоји се од гасовите вруће плазме. Оно има јако магнетно поље. Пречник Сунца је око 1 392 000 km, што је 109 пута веће од Земље и масу од око 2×1030 килограма, те је 330.000 теже од Земље, и оно сачињава 99,86% масе целог Сунчевог система. Сунце се састоји од водоника (око 74% његове масе или 92% његове запремине), хелијума (око 24% масе и 7% запремине) и мале количине осталих елемената, укључујући гвожђе, никл, кисеоник, силицијум, сумпор, магнезијум, угљеник, неон, калцијум и хром. Сунце припада спектралној класи -{G2V}-. -{G2}- означава да је температура на површини приближно 5.500 °C (5.780 -{K}-), што му даје белу боју, мада се Сунце чини жуто због атмосферског расипања, које уклања таласе краћих таласних дужина (плаву и љубичасту светлост) и оставља спектар фреквенција које људско око опажа као жуто. Ово расипање даје околном небу његову плаву боју. Када се Сунце налази ниско на небу расипа се још више светлости, па се Сунце чини наранџасто или црвено. Сунчев спектар садржи линије јонизованих и неутралних метала, као и врло слабе водоникове линије. Слово -{V}- (римски број 5) у ознаци спектралне класе показује да је Сунце звезда главног низа. Ово значи да оно генерише своју енергију нуклеарном фузијом језгара водоника у хелијум. Сунце је некада сматрано малом и безначајном звездом, али данас је познато да је оно светлије од 85% звезда у галаксији Млечни пут, од које су већина црвени патуљци. Апсолутна магнитуда је +4,83, али будући да је Сунце пуно ближе од осталих звезда, видимо га као најсјајније небеско тело с привидном магнитудом -26,74. Спољашњи део Сунчеве атмосфере, који се назива корона, стално испушта део плазме у свемир у облику Сунчевог ветра, као струја електрисаних честица која се шири до отприлике 100 астрономских јединица (АЈ – удаљеност од Земље до Сунца). Балон међузвездане материје коју ствара Сунчев ветар назива се хелиосфера: то је највећа непрекидна структура у Сунчевом систему. Осим Земље и других планета, око Сунца круже и астероиди, комете, метеороиди, транс-нептунски објекти у Којперовом појасу и честице прашине. Сунце кружи око центра галаксије Млечни пут на удаљености од приближно 26-27.000 светлосних година од центра галаксије, и креће се у правцу сазвежђа Лабуд. Оно обиђе један круг око центра галаксије за око 225-250 милиона година (једна галактичка година). За њену орбиталну брзину се сматрало да износи 220±20 km/s, али новије процене дају 251 km/s. Ово износи једну светлосну годину сваких 1194,5 година или једну астрономску јединицу сваких 7 дана. Како се цели свемир шири, тако се и ми крећемо заједно с нашом галаксијом или Млечним путем, према констелацији Хидра и то брзином од 550 km/s. Најближа нам је звезда Алфа Кентаур, која је удаљена 4,2 године светлости. Ако узмемо у обзир кретање наше галаксије Млечног пута и окретање око центра галаксије, онда је резултанта кретања нашег Сунца 370 -{km/s}-, у смеру сазвежђа Лав и Пехар. Физичке карактеристике Сунце је звезда главног низа (погледати Херцшпрунг-Раселов дијаграм), спектралног типа Г2, што значи да је нешто већа и топлија од просечне звезде, но недовољно велика да би припадала тзв. „дивовима“. Животни век звезда овог спектралног типа је око 10 милијарди година, а будући да је Сунце старо око 5 милијарди година, налази се у средини свог животног циклуса. Сунце ротира, али има такозвану диференцијалну ротацију, тј. ротира слојевито, односно, период ротације није исти на хелиографском екватору и половима. У средишту Сунца у термонуклеарним реакцијама (нуклеарна фузија) водоник се претвара у хелијум. Сваке секунде у нуклеарним реакцијама учествује 3,8 x 1038 протона (водоникових језгара). Ослобођена енергија бива израчена са сунчеве површине у облику електромагнетног зрачења и неутрина, и мањим делом као кинетичка и топлотна енергија честица сунчевог ветра и енергија сунчевог магнетног поља. Сунце припада популацији -{I}- планета, што значи да је богато тешким елементима и металима (злато и уранијум), а то највјеројатније последица експлозије неке ближње супернове. Због екстремно високих температура, материја је у облику плазме. Последица тога је да Сунце не ротира као чврсто тело. Брзина ротације је већа на екватору, него у близини полова, због чега долази до искривљења силница магнетског поља, ерупција гаса са сунчеве површине и стварања сунчевих пега и проминенција (протуберанци). Ове појаве називамо сунчевом активношћу. Будући се Сунце састоји од плазме, екватор се окреће брже од полова. Та се појава назива диференцијална ротација и на екватору она износи 25,6 дана, а на половима 33,5 дана. Будући да се и Земља окреће око Сунца, нама се чини да се екватор Сунца окрене за отприлике 28 дана. Сунчев циклус Промене које опажамо на Сунцу и називамо сунчева активност одвијају се периодично у циклусима просечне дужине 11 година. Циклуси варирају у дужини, између 8 и 15 година. Ове промене обухватају: количину израчене енергије бројност и распоред пега бројност сунчевих бакљи облик и величину короне Временски период највеће активности назива се сунчев максимум. Може трајати неколико година, зависно од активности пега и бакљи. Постоје и дужа периодична раздобља сунчеве активности. У историји је познат Мондеров минимум, раздобље у другој половини 17. века, током ког је број сунчевих пега био изузетно мали. Збио се истовремено са периодом хладних година, названог мало ледено доба. Није сасвим јасно да ли су климатске промене биле узроковане екстремно ниском сунчевом активношћу. Састав Сунца Сунце делимо на већи број слојева, према условима који у њима владају. Границе међу њима нису јасно оцртане и постоје прелазна подручја. Сунце нема чврсту површину, па се као границу на којој почиње атмосфера узима највиши слој који је још увек оптички непрозиран. Главни делови Сунца су: унутрашњост Сунца (језгро, радијациона и конвективна зона) фотосфера сунчева атмосфера (хромосфера и корона) Унутрашњост Сунца Језгро Сунца се протеже од центра до око 20–25% соларног радијуса. Његова густина је до (око 150 већа од густине воде) и температура је близу 15,7 милиона келвина (K). У контрасту с тим, температура Сунчеве површине је апроксимативно 5,800 -{K}-. Недавна анализа података СОХО мисије сугерише већу брзину ротације језгра него горње радијативне зоне. Током највећег дела Сунчевог постојања, енергија се ослобађа путем нуклеарне фузије у региону језгра кроз серију корака званих -{p–p}- (протон–протон) ланац; тим процесом се конвертује водоник у хелијум, спајањем 4 протона (језгра атома водоника) настаје једно језгро атома хелијума (2 протона и 2 неутрона), при чему се ослобађају субатомске честице и енергија у облику гама-зрачења. Само 0,8% енергије генерасане у Сунцу потиче од -{CNO}- циклуса, мада се очекује да ће се тај однос повећати са старењем Сунца. Радијациона или радијативна зона је зона у којој се енергија произведена у језгру преноси зрачењем, тј. радијацијом. Она досеже до око 70% полупречника Сунца. Радијациона зона је простран регион високе јонизације веома густих гасова, са огромним флуксом гама-зрака насталих у Сунчевом језгру. У овој зони ови гама-зраци интерреагују са материјом просечно после само 1 -{mm}- свог кретања, те тим интеракцијама почињу да губе енергију и даље се емитују са мањом енергијом (као гама или икс зраци). Конвективна зона је регион где је материја довољно хладна и где постоји довољно велики градијент температуре за јављање молекулских и јонских веза. Температура Сунца опада удаљавајући се од центра, тако да су гасови у овој области мање јонизовани и због тога имају већу могућност да апсорбују фотоне који се долазе из радијативне зоне. У огромним петљама гасови преносе енергију до фотосфере, видљиве површине Сунца. Губећи енергију на фотосфери сада релативно хладнији гасови почињу дуг пад назад до доњег дела конвективне зоне. Зона зрачења Изнад језгра се налази зона зрачења, отприлике 25% до 70% Сунчевог полупречника од центра. У тој зони температура није довољно висока да се одвија нуклеарна фузија, па се топлота преноси зрачењем према спољашњим слојевима. У тој зони нема конвекције или мешања плазме, а температуре се крећу од 7 000.000 до 2 000.000 К на спољашњем делу. Енергија се преноси зрачењем јона водоника и хелијума, који емитирају фотоне који врло брзо пријеђу ту удаљеност до спољашњег дела зоне зрачења, где фотоне преузму други јони у зони конвекције. Густина се мења од 20 -{g/cm}-3 до само 0,2 -{g/cm}-3 на врху тог слоја. Зона зрачења и зона конвекције су раздвојене прелазним слојем, тахоклином. То је регион где долази до оштре промене режима из униформне ротације радијацине зоне у диференцијалну ротацију конвекционе зоне, што резултира у огромном смицању између два слоја — стање у коме узастопни хоризонтални слојеви проклизавају један на другом. Претпоставља се да магнетни динамо унутар тог слоја генерише сунчево магнетно поље. Зона конвекције Изнад зоне зрачења се налази зона конвекције, од -{cca.}- 70% Сунчевог полупречника до фотосфере, што је отприлике 200 000 -{km}-. У том слоју плазма није довољно топла и густа за пренос енергије зрачењем. Зато се појављују топлотни ступови, који преносе врућу плазму од зоне зрачења до фотосфере: кад се плазма охлади, спушта се назад и тако ствара затворени круг. Температура пада с 2 000 000 -{K}- на 5 778 -{K}-, а густина је око 0,2 -{g/cm}-3. Топлотни стубови се на површини Сунца виде као грануле и супергрануле. Турбулентно кретање наелектрисане плазме (јони), кроз зону конвекције ствара на површини сваког топлотног ступа магнетно поље, које се затвара изнад површине Сунца. Фотосфера Фотосфера (сфера светлости) је блештава Сунчева површина која дели непрозрачну унутрашњост Сунца од разређене прозрачне атмосфере. Дебљина фотосфере је веома мала, има само око 300 km, али је она изразито густа. Оштро ограничава Сунчев диск. Овде се температуре крећу од 7000 -{K}- на доњој граници до 4000 -{K}- на горњој граници. Фотосфера израчује скоро сву енергију коју Сунце емитује, и то око 93% укупне израчене енергије се израчи у видљивом и IC делу спектра. Спектар зрачења је непрекидан са максимумом у жуто-зеленој боји и тамним апсорпционим линијама. Врући гас извире из унутрашњости на површину, због чега нам се чини да површина има грануласту (зрнасту) структуру. Грануле су пречника око 1000 -{km}-, у сталном су покрету (попут врења воде) и време трајања им је неколико минута. Понекада настају тзв. супергрануле пречника 30.000 -{km}- и времена живота 24 ч. Сунчева атмосфера Сунчева атмосфера је разређени прозрачни омотач Сунца кроз који се лепо може видети сјајна фотосфера. Овај омотач се може поделити на 2 зоне - хромосферу и корону. Хромосфера (обојена сфера) је нижи слој сунчеве атмосфере, протеже се изнад фотосфере до висине око 10.000 -{km}-. Знатно је ређа од фотосфере и неправилног облика. Са Земље се примећује само за време потпуног помрачења Сунца. Порастом висине густина атмосфере опада, али се повећава температура. Ове промене густине и температуре изражене су у прелазном подручју између хромосфере и короне. У хромосфери са подручја Сунчевих пега се могу ослободити и сунчеве бакље, које носе плазму и гасове брзинама до приближно половини светлосне брзине. Проминенције (протуберанце) су облаци или млазови усијаног гаса избаченог увис. Могу се уздићи до висине 150.000 -{km}- изнад фотосфере, кроз хромосферу и корону. Гушће су од околне твари и достижу температуру око 20.000 -{K}-. На сличан начин долази до појаве бакљи, млазова гаса који се брзо подижу унутар хромосфере и падају назад. Време трајања једне сунчеве бакље је око 10 мин. У вишим слојевима сунчеве атмосфере, корони, температура наставља да расте до 1.000.000 -{K}-. Није сасвим јасно због чега се догађа овај пораст температуре. Претпоставка је да га стварају струјања гаса под утицајем магнетног поља. Спољашњи делови короне стално губе масу у облику сунчевог ветра. Сунчева активност Активност Сунца се манифестује у разним облицима како на површини, тако и у унутрашњости Сунца, али узрок за сву Сунчеву активност је магнетно поље. Сви облици активности показују промене у току 11-огодишњег циклуса познатом као Сунчев циклус. Облици Сунчеве активности: На фотосфери: пеге (места на којима је температура нижа него у фотосфери и у којима постоји јако магнетно поље) факуле (гушће, топлије и сјајније области него фотосфера) На хромосфери: плаже (гушће, топлије и сјајније области него хромосфера) протуберанце (млазеви хромосферске плазме у корони) ерупције или флерови (краткотрајни блескови који се јављају изнад места где се у фотосфери налазе пеге) На корони: короналне рупе короналне кондензације спорадични импулси радио-зрачења Сунчев ветар Сунчев ветар (соларни ветар) је струја честица избачених великом брзином из горњих слојева сунчеве атмосфере, углавном електрона и протона. Соларни ветар је стално кретање тих наелектрисаних честица из короне Сунца у Космос брзином од неколико милиона километара на сат. Иако је овај губитак масе Сунца готово безначајан и густина сунчевог ветра мала, али те честице се крећу великим брзинама и изазивају видљиве учинке на телима у сунчевом систему. Познатији учинци сунчевог ветра су поларна светлост и усмеравање репа комета супротно од Сунца. У близини Земље земљино магнетско поље заробљава честице сунчевог ветра и усмерава их према магнетним половима. Будући да се честице сунчевог ветра крећу брзинама од више стотина km/h, при судару са честицама у Земљиној атмосфери долази до јонизовања гаса и појаве светлости. Ова појава се уочава у поларним подручјима, због чега је добила име поларна светлост или Аурора бореалис (односно Аурора аустралис на јужној земљиној хемисфери). Уколико је сунчева активност већа, појачано деловање сунчевог ветра може довести до појаве поларне светлости и на мањим географским ширинама. У таквим условима постоји могућност ометања или чак оштећења радио-комуникационих уређаја на Земљи и вештачким сателитима. Комете се приликом доласка у близину Сунца загревају, залеђена површина комета испарава и ослобађа облак гаса и честица прашине. Деловањем честица сунчевог ветра, облак се обликује у реп комете. Будући да сунчев ветар долази из смера Сунца, потискује реп комете у супротном смеру. Види још Помрачење Сунца Сунчев систем Звезда Референце Литература Rudolf Kippenhahn: Der Stern von dem wir leben. DVA. I.-J. Sackmann u. a.: Our Sun. T 3. Present and Future. In: Astrophysical Journal. University of Chicago Press, Chicago Ill 418.1993, 11 (Nov.), 457–468 (Online). C. Bounama, W. v. Bloh, S. Franck: Das Ende des Raumschiffs Erde. In: Spektrum der Wissenschaft. Spektrum, Heidelberg 2004, 10 (Okt.), pp. 52–59. Wolfgang Mattig: Die Sonne. C. H. Beck. Wolfgang Mattig: Bevor die Sonnenbeobachtung zur Sonnenphysik wurde – in Deutschland und Umgebung. (PDF; 61 kB) In: SONNE. Mitteilungsblatt der Amateursonnenbeobachter. Berlin 2002, 103, 67 (online – pdf). Josef Langer: Theoria motuum Solis et Lunae. F. Herrmann, H. Hauptmann: Understanding the stability of stars by means of thought experiments with a model star. Am. J. Phys. 65, 292–295 (1997) Thorsten Dambeck: Der Hexenkessel im Sonnenofen (PDF; 2,0 MB) in: MaxPlanckForschung, 1/2008, pp. 28–33, Спољашње везе Тренутне SOHO слике Far-Side Helioseismic Holography од Станфорда NASA Помрачење сунца NASA SOHO (Solar & Heliospheric Observatory) сателит Честа питања и одговори Соларни звукови од Станфорда Spaceweather.com National Solar Observatory Astronomy Cast: The Sun A collection of spectacular images of the Sun from various institutions (The Boston Globe) Satellite observations of solar luminosity Sun|Trek, an educational website about the Sun The Swedish 1-meter Solar Telescope, SST An animated explanation of the structure of the Sun (University of Glamorgan) Animation - The Future of the Sun Solar Conveyor Belt Speeds Up – NASA – images, link to report on Science Извори светлости Физика плазме


text: Нехат |Овом чланку или једном његовом делу је потребно прерађивање.| Нехат (culpa) је један од најважнијих кривичноправних института. Он је у исто време и субјективни елеменат бића кривичног дела и степен кривице (мада му наша кривичноправна доктрина неоправдано и нетачно признаје само ову последњу функцију). Садржај Појам нехата[уреди] Нехат је лакши облик кривице и код њега постоји кривично дело само онда када је то законом изричито прописано. Међутим, чак и тада, казна за нехатно понашање је обавезно блажа него за умишљај. И неки други институти крвичног права се на нехат примењују другачије, или се чак уопште не примењују (нпр. покушај, саучесништво у ужем смислу, генерално-превентивна сврха казне се доводи у питање, а и нехатна дела подразумевају наступање последице). Појам нехата се, као и појам умишљаја, заснива на два конститутивна елемента - вољи и свести. Свест је интелектуални елемент и он означава да је учинилац био свестан да својим понашањем може изазвати кривично дело. Воља је волунтаристички елемент и он претпоставља постојање одлуке учиниоца да предузме радњу којом ће остварити кривично дело, одн. да ли он пристаје на то да може извршити кривично дело. Врсте нехата[уреди] Закон познаје две врсте нехата: Свесни нехат[уреди] Свесни нехат (luxuria) постоји онда када је учинилац свестан да својом радњом може учинити дело (свест - одн. интелектуални елеменат), али олако држи да до тога неће доћи, или да то може да спречи (воља - одн. волунтаристички елеменат), из једног од два разлога: - у првој ситуацији он прецењује своје способности (нпр. по лошем времену вози неприлагођеном брзином, зато што негде жури, уздајући се у то да му се ништа неће десити, јер је добар возач, па изазове удес - самопоуздање); - у другој ситуацији он погрешно процењује објективну ситуацију (вози једносмерном улицом у погрешном смеру, надајући се да за то време из другог правца неће наићи нико, а то се ипак деси и дође до незгоде - поуздање). Несвесни нехат[уреди] Несвесни нехат (negligentia) постоји у случају када не постоји психичка веза између учиниоца и дела, одн. не постоји ни интелектуални, ни волунтаристички елеменат. Учинилац апсолутно није био свестан тога да својом радњом може проузроковати кривично дело (нпр. жена која чисти кућу, за тренутак остави саксију цвећа на симсу, а она падне и тешко повреди пролазника. Или чува киселину у флаши од сока, па се неко отрује попивши је, мислећи да је у флаши сок). Међутим закон захтева одговорност и за ову врсту нехата, али поставља два додатна услова који се морају испунити кумулативно. Први услов јесте објективне природе и он тражи да је учинилац био дужан да предвиди последицу, док други (субјективни) услов захтева да је учинилац, према својим способностима, могао то да уради. Његова способност предвиђања, у сваком конкретном случају, цени се према способности просечне људске особе. Тако ако је учинилац, по својим способностима, испод просека НЕЋЕ бити одговоран за дело учињено из несвесног нехата. Иста је ситуација и ако је особа натпросечна, што је, веома глупо решење, али би постојала дискриминација способнијих лица да се од њих захтева више него од оних мање способних.


Vaheplaat V-07 Код товара: 400 553 Кассетница 294-3 Код товара: 460 137 Борта для 1/2 паллеты Код товара: 125 202 Колесико, диам. 65 мм, с тормозом Код товара: 142 088-1


Бесплатне карте за базен су изазвале громогласан аплауз и право одушевљење међу ученицима, а ђаци ће моћи да их преузму наредне седмице у Спортском центру "Рума". У име школа и ученика Општини Рума се захвалио наставник физичке културе из ОШ "Вељко Дугошевић, Милан Смиљанић. "Велику захвалност дугујемо челним људима локалне самоуправе. По први пут сви наши ђаци су добили спортску опрему, тренерке и мајице са логом Општине Рума. Локална самоуправа се побринула да безбедно и сигурно отпутујемо до Врања и да се вратимо у Руму и заиста им хвала на томе", рекао је Смиљанић.


По смертном одре Fever I 1915 - Картина маслом - Artisoo.com По смертном одре Fever I 1915#ARTS464607 20" x 16" (51 X 40 cm) 40547 руб. 11922 руб. 24" x 19" (61 X 48 cm) 52731 руб. 15498 руб. 30" x 24" (76 X 60 cm) 74610 руб. 21936 руб. 36" x 28" (91 X 72 cm) 97733 руб. 28732 руб. 40" x 31" (102 X 80 cm) 114764 руб. 33739 руб. 48" x 38" (122 X 96 cm) 137821 руб. 40534 руб. 52" x 41" (132 X 104 cm) 154067 руб. 45303 руб. 9% Купило42578 руб. 12511 руб.


Рагуза из Хрватске упоредила Фрајле са Цецом, а ево шта кажу за Бајагу - Glas Srpske Рагуза из Хрватске упоредила Фрајле са Цецом, а ево шта кажу за Бајагу Агенције 02.12.2019 18:47 Публику на Дубровачком зимском фестивалу забављала је група Фрајле из Новог Сада. Међутим, њихов наступ није се допао баш свима. Фрајле су познате по томе што, осим сопствених пјесама, изводе и обраде Ђорђа Балашевића и Оливера Драгојевића. Ансамбл клапа Рагуза из Дубровника објавила је на својој страници на Фејсбуку текст у којем су пјевачице из те групе упоредили са Цецом Ражнатовић. Објављујемо њихову објаву у цијелости: "Ево управо побјегао са Страдуну. Упаљена је прва Адвентска свијећа и онда све у духу дубровачке традиције почеле на бини пјевати Фрајле из Новога Сада. Лијепо су оне поздравиле окупљене грађане и рекле им да одмах ћаскају и лијепо пјевају са њима и пјесма је кренула нема шта права Адвентска. Ипак је то било превише за моје уши па сам отишао одмах кући. Са пуним правом очекујем идућу сетеману, тј. другу Адвенску свијећу уприличити са познатом пјевачицом Ражњатовић Цецом. Иначе, вечерас наступа у Ревелину и Бајага. Паметном доста", стоји у објави. Иако у коментарима на ову вијест има оних који у потпуности подржавају Рагузу, има и оних којима се нимало није свидио тон објаве. "Баш у празничном духу, ајмо бити националисти и пљувати по групи која судећи по пјесмама на Јутјубу добро звучи. Или је ствар више економске природе па сте љубоморни јер су оне добиле наступ, а ви нисте били довољно добри?", један је од коментара. Иначе, Фрајле нису коментарисале објаву колега из Хрватске. На свом профилу на Инстаграму објавиле су неколико фотографија из Дубровника и откриле да им је било "дивно". "Дивно је било синоћ у Дубровнику! Хвала свима који сте били на Страдуну, хвала свима који сте дошли из других градова и хвала организаторима. Цмок од нас", написале су.


Након што је замјеник градоначелника Београда Горан Весић у свом ауторском тексту у листу Политика најавио да ће се до краја године подићи спомен обиљежје посвећено највећем добротвору Београдског универзитетa Луки Ћеловићу Требињцу, огласио се и Жарко Ј. Ратковић, предсједник Удружења Требињаца „Јован Дучић“ у Београду. Његово писмо преносимо у цијелости.


Карло V, војвода од Лорене Карло V, војвода од Лорене или Карло Лотариншки (нем. Karl V. Leopold; Беч, 3. април 1643 — Велс, 18. април 1690) је био титуларни војвода од Лорене од 1675. до 1690. Тада је Француска окупирала Лорену. Карло се склонио код Хабзбурговаца, у чијој служби се показао као велики војсковођа. Оженио се са Елеонором Маријом Јозефом, надвојвоткињом Аустрије (1653—1697), ћерком цара Фердинанда III и Елеоноре Гонзага. Елеонора је најпре била удана за пољског краља Михаила Корибута Вишњевецког. Елеонора је пренела на своје наследнике н 1000 аслеђе Гонзага од Мантове. Први пут се истакао 1. августа 1664. када се борио против Турака у бици на Сент Готарду. Учествовао је 1671. у походу против Турака у Мађарској. Командовао је опсадом Мурауа у Штајерској. Француска је заузела Лорену још за време власти његовог оца 1670. Лорена је била под Француском до краја Рата Велике алијансе 1697. Карло је након смрти ујака 1675. постао само титуларно војвода од Лорене. Командовао је царском коњицом под Рајмундом Монтекуколијем за време Француско-холандског рата. У бици код Сенефа 1674. рањен је у главу. Учествовао је у борбама 1676. за време опсаде Филипсбурга. Био је именован главним заповедником царске војске 1683. и заслужан је заједно са Јаном Собјеским за ослобађање Беча од турске опсаде Беча 1683. После тога учествује у много похода против Турака у Великом турском рату. Учествује у ослобађању Буде 1686, Мађарске, Славоније и Трансилваније 1687. Разболио се 1688, па је препустио команду Максимилијану Емануелу II. Поново је командовао на почетку Рата Велике алијансе, али поново се разболио и умро је 18. априла 1690.


ФЕЛИКС Владимир Кецмановић Добитник награда „Иво Андрић“ и „Меша Селимовић“. Награда „Бранко Ћопић“ Српске академије наука и уметности Особен Кецмановићев стил, начин тематизовања односа главних јунака, мајсторско и ненаметљиво осликавање данашњих прилика и судбина ликова нашег поднебља прибављају овом роману високо место у српској књижевности на почетку 21. века. Писан у маниру трилера, напет од почетка до краја, Феликс је истовремено варирање библијског мотива сукоба оца и сина, који је у свакој култури и свим временима исти, а који се испољава увек на различит начин. „Кроз покушај дијалога са оцем који га је деценијама раније напустио, изгубљени син ће, у тој јединој ноћи њиховог живота коју ће провести заједно, у ствари извести пред нама једну велику потрагу за смислом. Кецмановићев роман о Феликсу оцу и Феликсу сину писан је стилом који не оставља даха читаоцу.“ Бојан Босиљчић „Роман Феликс има један много шири контекст од приче о два лика који лажима и обманама долазе до својих циљева. Тај контекст говори о целом свету, овом у којем живимо. Свету у којем је све постало релативно, и истина и лаж. У таквом свету оваква два антихероја постају романтични јунаци који више воле да варају него да буду преварени. А њихове ситне преваре можда су заправо побуна против система. Без обзира на то да ли смо овде или на неком другом крају света.“ Дарко Бајић „Испитивањем правила приповедања на једноставан и лако разумљив начин, Феликс отвара прозор просечном читаоцу ка темељним законитостима прозне књижевности. То није само најбољи, него и најзабавнији српски роман у години кад је објављен, а забавност уметничког дела је код нас потцењен и презрен, заборављен квалитет.“ Весна Тријић


Изложба ће бити отворена до 11. фебруара.


text: Празник Свете Петке у Угљевику Света и преподобна мајка Параскева (Петка) слава је цркве и парохија угљевичких и самог Угљевика, општине препознатљиве по добрим и честитим српским домаћинима. Управо све се то могло сагледати и осјетити и у дану крсне славе Општине и цркве. Прије подне је у светом храму служена свечана света Литургија, а послије подне у обављена је велика литија кроз Угљевик у којој је учествовао велики број мештана и њихових гостију. Литију је предводио Преосвећени Владика г. Хризостом. Испред зграде општине благословљено је славско кољиво и колач, а славски колач са домаћином начелником Општине Угљевик г. Василијем Перићем преломио је владика Хризостом. У свом обраћању Преосвећени је честитао крсну славу начелнику општине, његовом кабинету, свим одборницима СО и свим грађанима. Посебно је истакао и похвалио добру сарадњу локалне општинске власи и парохије угљевичке и хармонију која је постигнута између духовних вриједности и материјалних добара. У повратку литије пред храмом Преподобне мајке Параскеве благословљено је славско кољиво и славски колач и преломљен са овогодишњим кумом славе цркве. Извор: Епархија зворничко-тузланска


Припадницима 98. и 204. ваздухопловне бригаде и Команде Ваздухопловства, пилоти хеликоптера Black Hawk представили су структуру и организацију хеликоптерске авијације Сједињених Америчких Држава и пренели своја искуства из борбених дејстава у Ираку.


Јако је занимљива и расно-биолошка платформа СНП ''Збора'', они то називају позитивни расизам : СНП „Збор“ стоји на становишту да је „расе“ створио Бог и да је то чињеница која се не може негирати нити занемаривати. А пошто је у природи све што је створено , створено не једнако то су и расе створене , не једнаке и са различитим карактеристикама , способностима....Дакле не постоји расна једнакост у природи. Расна различитост која је ноторна чињеница ни у којем случају не подразумева расну мржњу како нам то намећу и готово подразумевају данашњи пропагандисти интер-расисисти „новог светског поретка“ него она у својој изворној тежњи подразумева , истинољубље. Зашто би било забрањено осећати љубав према својој , раси и то јавно истицати ? Зашто би то било коме сметало и зашто би то било усмерено против неке друге расе ? Зашто би спречавало неког ко је расиста да воли и друге расе ? Зашто се појам „расизам“ доживљава искључиво у пежуративном смислу ( неко је цео један појам етикетирао кео негативан , што је малоумно ) ? Све су то питања која се не постављају и о којима се не размишља, а зашто ? Зар смо као патке које може да пуни ко и како хоће или зомбији којима је одстрањена разумна душа па као навијени бауљају у тачно одређеном правцу и са тачно одређеним циљем , али чијим ? Питање „расе“ је озбиљно питање које захтева озбиљан и објективан приступ. Сам термин , „позитивни расизам“ није у потпуности прецизан ( прецизније би било рећи да се појам „расизма“ може тумачити свакојако ( научни расизам ) а да је ово заправо Хришћанско поимање расе као природног феномена ) али ћемо га ипак употребљавати да би смо истакли основну разлику међу разним тумачењима а нарочито з 4000 73;ог једне вештачке и веома злонамерне мисаоне инсталације која појам „расизма“ „an’generale“ третира крајње негативистички дајући му најгрозније могуће значење... Будући да расе нису ( и не могу бити ) једнаке међу собом то подразумева да се међусобно налазе у хијерархијском односу. Хијерархија је обавезна у природи и то на свим њеним нивоима и у свим облицима. То је тако јер све, не једнако је и различито па се према томе налази у другачијим степенима сопствених карактеристика и способности. Неједнакост је уопште једна од основних карактеристика саме природе. Различите расе имају различите карактеристике и способности па према томе и имају и различиту вредност у биолошком али и у социолошком ( културолошком , политичком...) смислу. Целокупна историја света нам је доказ за то. Ми данас знамо да је Европски империјализам прошлих векова , био између осталог и „расни експанзионизам“ који је оправдан ( са чисто материјалистичког гледишта а помало и са неких других ) самим законима природе по којима , виталност једне расе мора донети нови квалитет тј. ширити се по инерцији сопствених способности те према томе освајање ( империјализам ) је само последица нагомилане моћи ( интелектуалне, војне , културолошке , финансијске...) Наравно један такав природни и друштвени процес се могао и злоупотребљавати у много чему и тога свакако јесте било међутим , данас када се говори о Европском ( белом ) колонијализму он се сасвим третира у крајње негативном контексту , при чему му се сасвим тенденциозно приписују најгрозније карактеристике. Такво пропагандистичко поимање није дошло као последица рационалне и објективне анализе већ управо као поднесак наручене „историје“ која дакако увијек мора бити усклађена са актуелним политичким и идеолошким циљевима. Ако би неко уопште имао право критиковати Европски колонијализам, при том роководећи се једино , истинољубљем онда су то прије свега , Европљани ( наравно , бели ) и то са Хришћанског ( наравно Православног ) становишта , а зашто ? Прво ради објективности јер у том историјском процесу није учествовала Хришћанска ( Православна ) Европа него разне јеретичке секте западне Европе ( Римокатолици , разни Протестанти , Англиканци...) а друго ради компетентности јер је и сама Хришћанска ( Православна ) Европа такође , беле расе...Зато ова платформа има посебан значај јер је риједак документ у коме се расно питање третира са једне Хришћанске ( Православне ) позиције у друштвено-политичком смислу. СНП „Збор“ држи да Бог дао белој раси највећу моћ али и највећу одговорност пошто једно без другог не бива. У хијерархији раса , бела раса несумљиво заузима прво место по природним способностима , доказивати тако нешто поред свих релевантних научних доказа , поред резултата које је остварила на свим пољима у току целокупне ис& 4000 #1090;орије света и цивилизације је заиста , не потребно и потпуно сувишно. По истом хијерархијском принципу , држимо да је Бог дао Србима ( појам „Србин“ треба схватити шире од онога што се данас доживљава као Србски народ ) највећу моћ у оквиру беле расе и самим тим , највећу одговорност. СНП „Збор“ је стога против мешања раса јер се тако драстично и неминовно смањује квалитет и снага нашег народа а постиче његова пропаст., осим тога у природи не постоји мешање врста или подврста..Као што смо контатовали хијерархијску позицију беле расе у смислу њене моћи ми дакле нисмо оспорили њену одговорност пред Богом и смело признајемо да је бела раса најодговорнија за све погубне процесе који су се десили или су у току свога дешавања јер злочиначки фарисејски пројекти никада неби могли бити спроведени у дело да није било издајника и Јуда беле расе који су издали на првом месту Христа кроз јереси а потом и интересе сопствене расе и народа кроз масонски покрет... СНП „Збор“ не исповеда никакву мржњу ( мржња према творевини је мржња према творцу ) ни према којој раси јер би то било противно учењу Хришћанске тј. Православне цркве него напротив прихвата крштене припаднике свих раса као своју браћу и сестре наравно у складу са обичајним правом свога народа које подразумева очување сопственог идентитета и реализацију сопствених интереса. СНП „Збор“ је позитивно-расистичка организација и залаже се за научни приступ појму расизам. Позитивни ( научни ) расизам : није супростављен учењу Православне цркве већ коегзистира у форми Хришћанског живота има утемељење ( обичајно право ) у традицији Србског народа јер је историјска чињеница и служи очувању идентитета ( назначења ). није заснован на мржњи према другим расама већ на љубави и интересима сопствене расе. прихвата одговорност сопствене расе у сразмери са моћи коју поседује. СрбÑ?ки народни покрет "Збор": Ð*Ð?СÐ?О-БИОЛОШКÐ? ПЛÐ?ТФОÐ*ÐœÐ? СÐ?П "Збора"


text: "Српски јунаци средњег века" – Играно-документарна серија ускоро на телевизији! | НАЦИОНАЛИСТ http://www.rts.rs/upload/storyBoxFileData/2017/09/13/9942975/Srpski-junaci-trejler.mp4 Сценариста и редитељ Гордан Матић, директор фотографије Предраг Јочић, сценограф Драган Мићановић, костимограф Ивана Несторовић, маскер Мирјана Стевовић, монтажери Стеван Марић, Александар Поповић, тонски сниматељ Владица Будић, дизајн звука Владимир Петричевић, анимација Студио "Mosquito", извршни продуцент Јелена Бајић Јочић, продуцент Недељко Бајић "Српски јунаци средњег века" Са снимања играно-документарне серије "Српски јунаци средњег века" Тагови:јунацисеријаСрпски јунаци средњег века Председник Српске деснице Миша Вацић, за� Серија "Немањићи – рађање краљевин� БИСЕРИМА НЕМА КРАЈА У СЕРИЈИ 'НЕМАЊИЋИ': Стефан Немања умире, последење речи као из песме Синана Сакића


text: Курикулум Курикулум је дефинисани програм студија у образовној институцији. У школама социјалног рада, курикулум укључује само одређени број фиксираних предмета и велики број изборних предмета, институција и НВО у којима се може обавити пракса или остварити другачије образовно искуство. Литература[уреди] - Овај чланак, или један његов део, изворно је преузет из књиге Ивана Видановића „Речник социјалног рада” уз одобрење аутора.


text: 09-12-2017 16:00 Издвојено Свет Планета Видео Пре 30 година, 9. децембра 1987. избила је интифада, палестински народни устанак који је на палестинским подручјима буктао наредних шест година. Протести у Јерусалиму (Фото: Јутјуб) Устанак је трајао све до потписивања споразума из Осла и међусобног признања Израела и Палестинске ослободилачке организације (ПЛО). Интифада је почела у избегличком кампу Џабалија у Појасу Газе, дан након што се камион израелске војске сударио са палестинским цивилним аутомобилом у којем су погинула четворица палестинских радника. На сахрани жртава 9. децембра дошло је до првих насилних сукоба палестинских демонстраната и војске. Ускоро је букнуло у још осам избегличких кампова у Гази и интифада, "рат камењем", проширила се окупираним подручјима као пожар. Интифада је била израз нагомилане фрустрације двадесетдвогодишњом окупацијом палестинских подручја и политиком "челичне руке" према било каквом палестинском отпору који је наметнуо тадашњи министар одбране Јицак Рабин. Изненађен размерама устанка, Рабин је прво наредио да се палестинским демонстрантима "поломе кости", али је касније признао да нема војног решења за побуну, преноси "Јутарњи лист". Израелски војници, који нису били припремљени за спровођење полицијских задатака, на палестинско камење и запаљиве боце одговоили су бојим оружјем. Први пут у 40 година арапско-израелског сукоба, Палестинци на Западној обали и у Појасу Газе, њих милион и по, били су у рату с Израелом. Улице су постале бојишта младим "шабабима", младићима од 10 до 25 година који су се борили кампењем. Масновни устанак изненадио је чак и лидерство ПЛО, тада смештено у Тунису. У септембру 1993. Израел и ПЛО потписали су споразум у Ослу који су руковањем запечатили палестински вођа Јасер Арафат и Јицак Рабин који је у међувремену постао премијер. Непријатељства су престала с обе стране. У шест година интифаде убијено је око 1.600 Палестинаца, а готово их је четвртина била млађа од 16 година и око 300 Израелаца. Кроз израелске затворе у том раздобљу прошло је између 120 и 140 хиљада Палестинаца. Током прве интифаде настала је данас свима позната група Хамас која није пристала на споразуме из Осла. Противника мировног процеса било је и на другој страни па је тако један јеврејски активиста убио Рабина 1994. године. У сепрембру 2000. контроверзна посета вође израелске деснице Ариела Шарона Брду храма у источном Јерусалиму подстакао је другу палестинску интифаду која је трајала наредних пет година. У њој је погинуло око 3.000 Палестинаца и 1.000 Израелаца. Након што је амерички председник Доналд Трамп признао Јерусалим као главни град Израела, свет страхује да би то могао да буде повод за трећи палестински устанак.


text: Вести - News - Новости: ДО КРАЈЊИХ ГРАНИЦА ЉУДСКЕ И КОЊСКЕ СНАГЕ: Јуриш у поробљену отаџбину ДО КРАЈЊИХ ГРАНИЦА ЉУДСКЕ И КОЊСКЕ СНАГЕ: Јуриш у поробљену отаџбину "Сви команданти, командири и војници треба да буду прожети идејом: од брзине продирања зависи цео успех офанзиве. Та брзина је у исто време и најбоља гаранција против изненађења од непријатеља, јер се њоме постиже његово растројство и потпуна слобода у нашим дејствима. Треба дрско продирати, без починка, до крајњих граница људске и коњске снаге..." Ратни извештач свих српских листова са Солунског фронта, Младен Ђуричић, овако је дочарао одсудну победу српске војске над Бугарима, 15. септембра 1918. на Добром пољу, у гудурама планине Козјак: "Језиво зјапе два проширена камена шанца, налик на два тек подерана речна корита кроз – не планинске, плахе већ – црвене вулканске реке које су, надирући, топиле и гвожђе и камен... И ничега више, сем црног гвозденог града којим је тако свирепо насејан овај преврнути простор. Ватра је спржила све што је захватила, а прашне остатке експлозив је подигао у ваздух. Овде је ваздух људска гробница а не земља и камен... На почетку јаруге лежи шест француских војника и међу њима један српски. И ту су потврдили братство. Позади њих је рупа од експлозије невиђених размера. На седам корака од ње, у једном џиновском бусену, усправно стоји шест младих, високих стабала, истргнутих из земље са кореном и жилама. Пре 20 часова овде је ударио гром наше освете. Пре двадесет часова одавде је, испред наших бајонета, кренуо ужасан и невиђен пожар у правцу Србије. И сад је ова планина обучена у огањ који све више расте, кога гоне бесови ветра и наше освете. Да би ужас био већи, сваког часа урликне понеки тајни бугарски магацин и одлети до неба, и тамо се распрскава, приређујући највеличанственији ватромет у част нашег повратка..."


Жвалави и Мутава "бране" Слинавог Насловна/Србија/Друштво/Жвалави и Мутава “бране” Слинавог Жвалави, Слинави и Мутава Фото:Весна Лалић/Нова.рс/ТАЊУГ/ САВА РАДОВАНОВИЋ 2. априла 2021.\tДруштво 1 Коментар Претходних дана чинило се да је сукоб Александра Вучића и Небојше Стефановића утихнуо. По режимским медијима није се као раније говорило о “прљавим пословима” бившег министра полиције, а његови сарадници су ођедном престали да пуне ступце насловних страна, што је уједно био и повод да многи помисле да је дошло до, ако не помирења, онда бар примирја. Међутим, након последњих изјава председника и премијерке, чини се да је у питању било само затишје пред буру. Наставак ове саге донео нам је поглавље под називом – “Слина”. “Они му дали надимак Слина, а данас кажу – Стефановића многи потцењују. Он ништа није згрешио, он је министар у мојој влади. Ако јесте, надлежни органи ће о томе одлучивати, али невероватно је да га они који су га звали Слина, сада уздижу у небеса, рекла је Брнабић на ТВ Пинк. Вероватно да ни самом министру није било пријатно док је слушао своју “шефицу” како га на телевизији са националном фреквенцијом брани, обавештавајући милионски аудиторијум како га је опозиција називала. Да ће тако нешто уследити и да ће надимак “Слина” понављати из дана у дан, најавио је пар дана раније председник Вучић. “Опозицији је сад Небојша, кога су јуче називали ‘Слина’, постао најбољи, зато што се надају да би могао да уради нешто против мене”, рече шеф српске државе док је био у нечему што се не зове функционерска кампања, већ уобичајени обилазак радова у пар дана уочи локалних избора у Зајечару. Искрено, никад нисам чуо да онај кога Вучић назива тајкуном и мафијашем користи термин “Слина” кад говори о Стефановићу. Не сећам се ни да је онај други, којег је председник такође вређао и називао фашистом, користио такав израз за Стефановића. А да будем поштен – није ми ни познато да је термин “Слина’ користио онај што је дошао из Њујорка и којег је председник називао белосветским олошем. Заправо, већину јавних увреда, које сам могао да чујем у последњих неколико година, па и ову на рачун министра одбране, изговарао је лично Вучић, да би касније исте, можда са мањим модификацијама, понављали они који су испод њега у хијерархији власти. То нам је данас још једном доказала Ана Брнабић. О сукобу између Вучића и Стефановића се говори више од два месеца. Почело је с причом око прислушкивања, затим се причало о намештању афера(Јовањица за Kрушик), о протежирању клана Вељка Беливука, о царинској мафији, Kокези, да би се у последњем поглављу свела расправа на надимак “Слина”. Очито да ниједна од поменутих прича није била довољно снажна како би се поколебао стамени Небојша, па је Вучић морао да промени приступ, покушавајући ваљда да дочара карактер човека “за којег се многи надају да би могао да уради нешто против њега”. Делује да је Вучићева тактичка промена унапред разоружала министра војног, јер би он на ову увреду (кад би хтео/смео да одговори), вероватно употребио она три назива на слово “п”. Међутим, проблем је што је и њих пре њега већ јавно употребио, у више наврата, управо председник, па би то деловало као понављање приче од које нас одавно боли мозак. С друге стране, ако имамо у виду да Вучић важи за изузетно припремљеног човека, који посебну пажњу посвећује својим јавним наступима, тешко бисмо могли да поверујемо да је он случајно употребио термин “Слина” кад је говорио о свом куму и партијском саборцу, који се, по свему судећи, отргао контроли и почео да солира. Да ли је то довољан повод да га јавно вређа? Свакако да није. Ако не из неког другог разлога, онда бар због просте чињенице да шефу једне државе не приличи да на такав начин говори о министру којег је до јуче грлио у тренуцима нежности узроковане убедљивом и “чистом као суза” изборном победом. И зато, ма колико тај њихов сукоб био озбиљан, ударати на кварно и испод плексуса није спортски. Штавише, то је љигаво, да не кажем слинаво. Стога би било људски да се председник и премијерка извине Стефановићу, јер су управо они ти који га вређају и јавно понижавају. Kад је Вучић могао да каже извини због истарске малвазије, онда не би требало да му буде проблем да исто учини и због Небојше из Београда. ОзнакеАлександар Вучић Ана Брнабић жвалави мутава Небојша Стефановић рат слинави Претходно НАПРЕДНИ ФАШИСТИ пандемијом покривају пљачку и суноврат привреде После НАПРЕДНИ ФАШИСТИ усвојили закон за фриленсере и тако гурнули 100.000 људи у дужничко ропство!? Писмо Алберта Пајка – Паклени план из 1871. који детаљно и прецизно најављује три светска ... 2. априла 2021. at 20:54 Desetka za naslov!!! Hahahaha!


Свака им част, нема шта ! Овакве ствари охрабрују, и показују да нисмо сами! Само се питам како и колико ће овај догађај бити пропраћен на нашим жидовизијама, ако га неко уопште буде и поменуо, пошто је врло могуће(готово извесно) да ће се сви постарати да ово што боље сакрију. А на дневнику два, вести из света својевремено, протес чешких антифа против чешког марша, уз инервију неког анархо-болесника ... Можда ће дебили и сад нешто да организују, неки контра митиг и наравно образложење-ископаће да је на тај дан рођена Герингова баба, или нешто томе слично!


Теклас од сутра креће да запошљава раднике Геокса - | - Извор: Танјуг Председник Србије Александар Вучић најавио је, током обиласка новог погона Теклас, да ће та турска компанија већ од сутра започети са запошљавањем људи у Врању односно да спроводи интервјуе за нове раднике, као и да ће запослити одмах 250 људи, а до марта 500, који ће имати значајно веће плате него у Геоксу. Извор: Александар Вучић Вучић је у разговору са радницима подсетио да Теклас планира отварање погона у Врању, где би требало да ради део радника компаније Геокс. Истакао је да ће у Владичином Хану и Врању укупно Теклас запошљавати 2.500 људи. "Тако да смо један део проблема већ решили, а генерални директор турске компаније, Анил Неби ће да добије орден Републике Србије", рекао је Вучић. Нема чекања уопште, нагласио је Вучић. Прво ће посао добити они који имају два или три члана породице, додао је председник. Теклас се бави производњом система за циркулацију течности ниског притиска за реномиране аутомобилске марке фолксваген, ауди, шкода и волво. За бивше раднике Геоxа који не добију одмах посао-једна плата Председник Србије Александар Вучић најавио је данас да ће држава бившим радницима Геокса у Врању, који не буду одмах добили други посао у Текласу, који ће у том граду отворити нови погон, дати на поклон једну просечну плату у Врању која је виша него просечна плата која је била у Геоксу. Вучић је рекао да од сутра Теклас креће да запошљава људе у Врању и д 6df3 а ће већ за две или три недеље бити запослено 250 људи, а до марта 600 радника. Kако је рекао, Теклас запошљава у Владичином Хану 1.030 људи и запослиће још 1.470 радника у Пчињском округу. "Сада је трка са временом и зато смо спремни да и за њих издвојимо једну просечну плату у Врању, која је виша него просечна у Гоексу, да им држава на тај начин додатно помогне како би људи могли да премосте овај период од неколико недеља или месеци", рекао је Вучић. Kаже да држава може да издвоји новац да је то директно давање или поклон, пре него што нађе решење и за те људе. "Доводимо и друге компаније, да те људе одмах запослимо", додао је председник. Kазао је да је просечна плата у Геоксу била 34.000 динара, док је у Текласу у Владичином Хану 62.000 динара. То ће бити велика промена за људе који ће добити посао у Текласу, рекао је Вучић. Kаже да Теклас у Владичином Хану тренутно запошљава 1.030 радника и да ће у Владичином Хану и Врању запошљавати укупно 2.500 људи. Вучић каже да је, пре свега, дошао у Владичин Хан да би замолио турске пријатеље, компанију Теклас, да што пре крене да запошљава људе у Врању због ситуације са Геоксом који је напустио тај град. Захвалио је генералном директору Текласа што је разумео колико му се жури, због чега ће турска компанија почети да запошљавања у Врању, не у новембру или децембру како су раније планирали, већ од сутра. У наредних 10 до 15 дана биће познате нове информације, додао је Вучић. Kако је рекао, не плаши се да изађе пред људе када им је тешко, а не само када је лепо. "До краја 2022-е године биће од Лесковца до Владичиног Хана и Врања разведен гас и то не само челичне цеви већ и цео дистрибутивни систем по свим местима. То је огроман напредак за цео Пчињски округ. Kазао је да ће генерални директор Текласа Анил Неби добити орден Републике Србије 15-ог фебруара, јер је пуно урадио за Врање и Владичин Хан. Остале вести Нећемо проводити санкције против припадника свог народ Председник Србије Александар Вучић најавио је данас да ће 10. или 11. јануара разговарати са српским чланом Председништва БиХ Милорадом Додиком и са председницом Републике Српске Жељком Цвијановић о актуелној ситуацији. Вучић са децом из Хрватске: У Србији увек имате свој дом Председник Србије Александар Вучић угостио је данас пре подне децу српске националности из Хрватске, са Баније и Кордуна, којима је поручио да увек чувају и буду поносни на своје име и презиме, да поштују Хрватску, али и да је у Србији увек њихов дом. Вучић упутио божићну честитку Његовој светости патријарху српском господину Порфирију Председник Републике Србије Александар Вучић упутио је данас божићну честитку Његовој светости патријарху српском господину Порфирију, свештенству Српске православне цркве и свим верницима који Божић славе по јулијанском календару. У честитки се каже: Грабићемо напред, Србија више није крпа за гажење Председник Републике Србије Александар Вучић у интервјуу за новогодишњи број "Новости" рекао је , да је миран, без обзира на притиске, јер су резултати оно што остаје. Вучић изразио задовољство због набавке система корнет Председник Александар Вучић истакао је данас, након приказа способности 72. бригаде за специјалне операције и презентације противоклопног система "корнет", да је веома задовољан што је Србија могла да набави тај систем, као и значајне количине ракета и лансирних уређаја, чиме се побољшава оперативна способност Војске Србије.


text: 10. новембар (10.11.) је 314. дан године по грегоријанском календару (315. у преступној години). До краја године има још 51 дан. Догађаји 1444 — Османски султан Мурат II је у бици код Варне однео убедљиву победу над крсташком војском чији вођа краљ Пољске и Угарске Владислав III Јагело погинуо. 1793 — Национални конвент је прогласио култ Разума као замену за католицизам током Француске револуције. 1910 — На иницијативу Павла Поповића, Александра Белића и Јована Скерлића, основано Друштво за српски језик и књижевност, ради усавршавања наставе српског језика и књижевности у школама. 1928 — Хирохито крунисан за 124. јапанског цара. 1942 — Немачка је напала Вишијевску Француску након што је адмирал Франсоа Дарлан потписао споразум са Савезницима у северној Африци. 1943 — Ради лакшег управљања окупираном територијом, немачке власти у Другом светском рату успоставиле квислиншку „Народну управу” у Црној Гори. 1945 — Нацистичког колаборационисту и фашисту Секулу Дрљевића ликвидирала четничка црна тројка док се скривао у Јуденбургу 1969 — Први пут емитована америчка дечја ТВ емисија "Улица Сезам". 1975 — Владе Југославије и Италије потписале уговор о дефинитивном решењу граничних и других питања између двеју земаља. 1975 — СС Едмунд Фицџералд, највећи број на северноамерички Великим језерима, је потонуо уз губитак живота 29 особа. 1983 — Бил Гејтс је представио Виндоуз 1.0. 1989 — Бугарски комунистички лидер Тодор Живков смењен с власти након 33-годишње владавине. Рођења 1759 — Фридрих Шилер, немачки писац. (прем. 1805) 1885 — Катарина Богдановић, српска филозофкиња, педагошкиња, књижевница и књижевна критичарка. (прем. 1969) 1888 — Андреј Тупољев, руски конструктор авиона. (прем. 1972) 1918 — Радивоје Јовановић, учесник Народноослободилачке борбе, генерал-потпуковник ЈНА и народни херој Југославије. (прем. 2000) 1919 — Михаил Калашњиков, руски инжењер. (прем. 2013) 1925 — Ричард Бартон, енглеско-велшки глумац. (прем. 1984) 1928 — Енио Мориконе, италијански композитор и диригент. (прем. 2020) 1932 — Николај Хлистов, совјетски хокејаш на леду. (прем. 1999) 1932 — Рој Шајдер, амерички глумац. (прем. 2008) 1937 — Драган Стојнић, српски певач шансона. (прем. 2003) 1951 — Виктор Сухоруков, руски глумац. 1954 — Нада Војиновић, српска глумица. 1954 — Хуанито, шпански фудбалер и фудбалски тренер. (прем. 1992) 1955 — Роланд Емерих, немачки редитељ, сценариста и продуцент. 1964 — Магнус Шевинг, исландски писац, продуцент, глумац и спортиста. 1966 — Ванеса Ејнџел, енглеска глумица и модел. 1968 — Естер Зек Иштар, израелска певачица. 1968 — Трејси Морган, амерички глумац и комичар. 1969 — Јенс Леман, немачки фудбалски голман. 1969 — Елен Помпео, америчка глумица. 1971 — Биг Пан, амерички хип хоп музичар. (прем. 2000) 1973 — Патрик Бергер, чешки фудбалер. 1974 — Кристина Ковач, српска музичарка и композиторка. 1977 — Британи Марфи, америчка глумица и музичарка. (прем. 2009) 1978 — Дипло, амерички ди-џеј и музички продуцент. 1978 — Бане Ковачевић, српски хип хоп музичар, најпознатији као члан групе 187. (прем. 2019) 1979 — Нина Мерседиз, америчко-мексичка порнографска глумица, модел, плесачица, редитељка и продуценткиња. 1980 — Лајонел Чалмерс, амерички кошаркаш. 1984 — Кендрик Перкинс, амерички кошаркаш. 1985 — Александар Коларов, српски фудбалер. 1988 — Данијел Теклехајманот, еритрејски бициклиста. 1989 — Тарон Еџертон, велшки глумац. 1989 — Џејкоб Пулен, америчко-грузијски кошаркаш. 1993 — Срђан Мијаиловић, српски фудбалер. 1994 — Такума Асано, јапански фудбалер. Смрти 1891 — Артур Рембо, француски песник. (* 1854) 1938 — Мустафа Кемал Ататурк, турски политичар. (* 1881) 1968 — Јован Бошковски, македонски писац, књижевник и филмски критичар, приповедач и сценариста. (* 1920) 1982 — Леонид Брежњев, руски политичар. (* 1906) 2011 — Петар Краљ, српски глумац. (* 1941) 2013 — Драго Чумић, српски глумац. (* 1937) 2014 — Зоран Чалић, српски режисер. (* 1931) Празници и дани сећања Српска православна црква данас прославља Свети мученик Терентије Свети Арсеније Сремац, архиепископ српски


То да људе боли ку*ац за Косово, Крајину и РС, то је потпуно тачно, људи не схватају да је овим потписивањем Косово и коначно признато са наше стране, него слушају шта кажу вести на б92 или дневник на ртс, где ће се појавити ИЗДАЈНИК борко стефановић ( није заслужио велика слова ) и рећи како ми нисмо признали републику Косово, него смо им дали да се представљају на међународним скуповима, да имају границу, пасош, итд .. Велики АПСУРД , нећемо их признати него ће им све дати ... Треба изаћи у понедељак на улице, ја ћу ићи, за вас не знам, али Вас овако позивам да изађете... КОСОВО ЈЕ СРБИЈА


text: Логичан формату "бекство" већ дуго населили на Андроид и другим мобилним платформама, тако да више и теже да изненади корисника, али не овај пут! Слагалица о Цуте робот који жели да се други руку да буду ефикаснији и боље обављају своје дужности! Може ли му помоћи? Цлицкер, који изгледа као стари стратегије пиксела, а његови програмери до роле-плаиинг игра се зове ... да видимо каква животиња се испоставило! Нова улога играње игра од програмере почетнике Иема студија, која нам нуди класичан сукоб између преживелих и зомбија, који треба мозак ... Симулатор брод ... Била сам јако срећна када сам сазнао да је ова игра је, јер да се на броду није тако једноставно, показало се лакше ... Фунни осам-битни аркада игра, која је сигурно да апелујемо на све који воле класичне Платформерс, јер је атмосфера јасно је да је прошлог века! Амазинг игра, која се може препоручити свима који воле класичне аркадне игре, а такође жели да добије још једну корпорацију покушава да преузме свет! Нови слагалица, што се може приписати директно у категорију веома сложен, упркос пријатан изглед и других дизајна побољшањима, а, успут, релевантно;) Снажан представник жанра, који ће сигурно уживати навијаче који се користе да проведу цео вечери с игри не ометају ни за вечеру! Враћајући се на тему Рахнер, требало би да се односи на класике, што значи платформер Ниња и, само по себи, пиксели, којих има у изобиљу овде! Нова игра о каубојима, који су приморани да се боре са ванземаљцима ... успут, овај филм је прилично смешно начин! Спремна да уђе у борбу? Отвиазних рацинг мотоцикала, који су направљени у најбољим традицијама жанра, они су сигурни да уживају у свим бајкерима који живи у рукама уређаја са Андроид ОС!


Како пратити наплаћене ставке у КуицкБоокс - 2021 Како пратити наплаћене ставке у КуицкБоокс КуицкБоокс пружа начин да се аутоматски прати било која неплаћена или плаћена ставка ваше компаније. Ако не користите КуицкБоокс за слање плаћања, још увек можете да унесете рачун у КуицкБоокс да бисте омогућили праћење у рачуноводствене сврхе помоћу прозора Паи Биллс. Праћење ваших фактурисаних ставки ствара прецизније финансијске извештаје, без обзира да ли су ваши рачуни неплаћени или плаћени изван КуицкБоокс-а. Када дође вријеме за плаћање неподмирених фактурисаних ставки, унесите наплатне ставке помоћу прозора Плаћање рачуна да бисте евидентирали трансакцију у вашем регистру. Оутстандинг Биллед Итемс Кликните на мени "Добављачи" и изаберите "Ентер Биллс". Изаберите добављача повезаног са неподмиреном ставком наплате или додајте новог добављача тако што ћете кликнути на "Додај ново". Подесите датум када је фактурисана ставка покренута и укључите адресу продавца у поље Адреса, ако је потребно. Унесите укупно неплаћено плаћање у поље "Износ дуга". Ако је износ већ попуњен, промијените износ како би одражавао исправан износ дуга. Попуните додатна поља која можете користити за праћење трансакције. Кликните на дугме "Сачувај". Када платите рачун, довршите процес за унос наплате плаћене изван КуицкБоокс-а. Прозор за плаћање рачуна Кликните на мени "Добављачи" и "Плаћање рачуна". Означите колону поред сваког рачуна који желите да платите помоћу једног начина плаћања на листи Платни рачуни. На пример, немојте одабрати рачуне које желите да платите кредитном картицом, као и рачуне који морају бити плаћени чековима у исто време. Примијените попусте или кредите које желите одузети од укупног рачуна. Кликните на падајући мени "Начин плаћања" и изаберите начин плаћања. Поставите опције за начин на који желите да платите рачун. Ако сте платили чеком, проверите да поље за потврду "Онлине плаћање" није изабрано, у супротном, када се исплата сачува, рачун се шаље електронски. Кликните на стрелицу падајућег менија "Плаћање рачуна". Изаберите налог који желите да користите за плаћање рачуна, ако је применљиво. Кликните на "Паи Селецтед Биллс". Обрачуната ставка је производ или услуга коју је ваша компанија купила или продала у процесу пословања. Производи, транспорт, порез на промет и услуге компаније су примери ставки. Трошкови се разликују од ставки по томе што су услуге, комуналне услуге и трошкови повезани са пословањем. Кликните на мени "Извештаји" и покрените извештај "Неплаћени детаљи рачуна" да бисте видели све неподмирене рачуне. Информације у овом чланку односе се на КуицкБоокс Про 2013. Може се мало или значајно разликовати од других верзија или производа.


Рено талисман — Википедија, слободна енциклопедија Француска, Јужна Кореја Рено лагуна III Рено латитуд Рено талисман (франц. Renault Talisman) је аутомобил који производи француска фабрика аутомобила Рено од 2015. године. За кинеско тржиште талисман се продаје од 2012. године, међутим то су у дизајнерском смислу два различита возила. У Јужној Кореји, талисман из 2012. се зове Renault Samsung SM7.[1] Први пут је приказан јавности 6. јула 2015. године, а званичну премијеру је имао септембра 2015. на салону аутомобила у Франкфурту. Развијен је на платформи CMF-CD, коју су заједно развили Рено и Нисан. Долази као замена за лагуну и латитуд. Карактерише га елегантан стајлинг, простран ентеријер, висока технологија и иновативност. Као еспас и кађар има карактеристичан облик маске хладњака са великим централно постављеним амблемом марке. Осмишљени су и оригинални стилски детаљи, као дневна лед светла или као задња лед светла која се дубоко увлаче у поклопац пртљажника. Располаже са великим пртљажником од 608 литара. За разлику од лагуне, која је позади имала пета врата, талисман може бити класичан седан са четворо врата и караван са петоро врата.[2] Опремљен је ефикасним моторима мале запремине, бензински од 1.6 TCe (150 и 200 КС) и дизел мотори од 1.5 dCi (110 КС) и 1.6 dCi (130 и 160 КС).[3] Талисман за кинеско тржиште (од 2012) ^ Netcarshow: Renault Talisman (2013) (на језику: енглески), Приступљено 16. 8. 2015. ^ Б92: Рено талисман – нова лимутина средње класе (на језику: српски), Приступљено 16. 8. 2015. ^ Вреле гуме: Рено талисман (на језику: српски), Приступљено 16. 8. 2015. Рено талисман на Викимедијиној остави. Netcarshow: Renault Talisman (2016) (на језику: енглески) Аутомагазин: Рено талисман – наследник лагуне откривен (на језику: српски) Преузето из „https://sr.wikipedia.org/w/index.php?title=Рено_талисман&oldid=15433109” Ова страница је последњи пут уређена на датум 8. септембар 2017. у 16:14 ч.


text: 1054. је била проста година. Догађаји Битка код Манцикерта 4. јул — Кинески астрономи су забележили изненадну појаву „звезде придошлице“, што је у ствари била супернова која је створила маглину Рак. 16. јул — Кардинал Хумберт од Силва Кандиде, изасланик папе Лава IX, и цариградски патријарх Михајло су екскомуницирали један другог, што се узима за крајњи чин Великог раскола. 27. јул — Сивард, гроф од Нортамбрије, напада Шкотску како би подржао Малколма III против Магбета, који је узурпирао шкотски престо од Малколмовог оца, Данкана I. Магбет је поражен код Дансинана. Рођења Беренгер Рамон II, гроф Барселоне, тј. кнез Каталоније Смрти Фебруар 20. фебруар — Јарослав Мудри, велики кнез Кијевске Русије Април 19. април — Лав IX, римски папа Cептембар 24. септембар — Херман од Рајхенауа, немачки средњовековни свештеник и историчар 1050-е 51054


text: UCS значи Universal Multiple-Octet Coded Character Set, тј. Универзалан вишеоктетно (или вишебајтно) кодиран скуп карактера. Референце Спољашње везе Рачунарство


Међу вртларима аматера, често се може пратити жестока расправа о томе шта је то што се дешава (писање руже је чешће или чак ружа пише - а то на крају објашњава много), а то је слез. Покушајмо самостално разумјети ово питање. Шта ботаника каже за ово? Историјски гледано, у ботаници не постоји апсолутно складан, неспоран систем класификације (другим речима, таксономија) биљака, али да се не би произвела непотребна ботаничка есенца договорена међу собом о Међународном кодексу ботаничке номенклатуре. Типична таксономска серија "од највише јединице до најниже" је следећа: домена, краљевство, одељење, класа, ред, породица, род и врста (могуће додатне и потпуно опционе варијације као што су "суперкласа / подкласа", "суперордер / подред", и изоставите ради једноставности). Таква хијерархија одражава дубоку заједницу биљака и животиња: домен "еукариота" значи да говоримо о живим бићима са ћелијском структуром у којој се јасно разликује ћелијско језгро, а таксон "краљевство" са значењем "биљка" јасно показује да о биљкама, а не о животињама - итд. У односу на случај који нас занима, серија ће изгледати овако: домен - еукариоти, краљевство - биљке, одељење - цвеће, класа - дикотилије, ред - малвоцветне, породица - малвовие, род - стоцкросе (изоставља се специфично име врсте). По именима последње три таксоне, већ постаје јасно да се конфузија "у свакодневном животу" не може избјећи ако није изричито назначено - ради се о роду, породици или имену врсте. Дакле, непосредно изнад тога, сазнали смо да је са научног становишта овај "цветни спор" безначајан - јер јасна разлика између а приори изражених информација није довољна. Међутим, вртлари су једноставни људи, по правилу се не брину за таксономију, па конструирају своју „класификацију“ (научно говорећи) да дају своја, тривијална имена која им омогућавају да недвосмислено одвоје једну биљку од друге ). Хајде да анализирамо незнанствено име "стоцк росе": јасно је да он комбинује реч "ружа" (сви ми сасвим јасно замишљамо шта је то) са речи стоцк (буквално позајмљујући немачки Стоцк, што значи штап или штап). Дакле, говоримо о некој врсти "штапа са ружама" - али какве то везе има са "слезом" на који смо навикли још од детињства, које расте љети у готово сваком домаћем дворишту? Присетимо се његовог изгледа: висока (често испод два или три метра) биљка са великим петокраким цветовима, „звонцима“, који опрашивачки инсекти (посебно бумбари) толико воле да посете. Цвеће његове најчешће ружичасте боје - али уопште не изгледају као права ружа! Међутим, све изненада пада на своје место ако погледате хибридне представнике овог рода са мулти-петалним / фротирним цветовима: дивовски, до петнаест центиметара у пречнику цветови који изузетно подсећају на руже (посебно фротир / чај руже и њихови хибриди)! Прво, цветна биљка позната у нашој земљи под заједничким именом "слез" нема везе са правим сљедом (род Малва, типични представник - слеза или слез), то је сродна, али не и идентична биљка стабла ( Алцеа ). Друго, заједничко домаћинство само-име “сточна ружа” или “сточна ружа” је очигледно изведено из исправног генеричког назива биљке и има за циљ да нагласи декоративне карактеристике цвијета одређених врста / хибрида које визуално подсјећају на одређене врсте ружа (тј. “Обични” стоцкросес). Како разликовати правог сљеза од Стоцкросеа? Наравно, по први пут, најбоље је да то урадите “на пријатељски начин” са штампаним идентификатором биљке или барем скупом фотографија, али међу опћим карактеристикама можемо споменути сљедеће: травната, мања биљка (укључујући цвијеће), обично једна година, са петељкама заокруженим - листови у облику срца са пет до седам режњева (рјеђе, урезани и длакави). Цвијет с три листића, чашица је петерострука, с пет латица, а латице цвијећа имају три јасно видљиве тамније уздужне пруге.


text: Метропола се родила током ноћи | Београд | Novosti.rs БЕОГРАДСКЕ ПРИЧЕ Метропола се родила током ноћи Зоран Николић | 18. децембар 2014. 11:15 | Коментара: 10 Пре 44 године Београђани су заспали у једном граду, а осванули у сасвим другачијем: У децембру 1970. године истовремено отворени ауто-пут кроз Београд, мост Газела, Мостарска петља и Теразијски тунел Београдске приче: Окружење Ратничког дома Београдске приче: Поглед на две савске обале НАЈПОНОСНИЈИ становници једне престонице почетком седамдесетих година били су Београђани. Данас делује нестварно, али у истом дану, 4. децембра 1970. године, становници главног града добили су ауто-пут кроз Београд, мост Газелу, Мостарску петљу и Теразијски тунел. Градоначелник је био Бранко Пешић, један од омиљених људи на тој позицији од када постоји град који данас познајемо. Брзо у будућност МОСТ Газела рађен је четири године, од 1966. до 1970. - каже архитекта мр Горан Анђелковић. - Мост је дело академика, професора Милана Ђурића, а, стручно рекавши, представљао је употребу греде и лука. У то време био је то врхунски грађевински пројекат. На мост се "наслањала" петља која је понела име "Мостарска". Пројектовали су је архитекта Брана Јовин и грађевински инжењер Јован Катанић. - Јовин је замислио да се, гледано са мостарске стране, ауто-пут спушта наниже од Газеле према том делу Новог Београда - додаје Анђелковић. - У урбанистичком смислу, то је био део великог пројекта. Ауто-пут је био својеврстан изазов, јер су проблем посебно чинили делови кроз урбанистичко подручје Новог Београда, које се налази на равничарском терену. Због тога је траса саобраћајнице спуштена три до четири метра испод основне равни терена, односно 2,8 метара испод "велике воде реке Саве", а одводњавање је веома добро решено. Наш саговорник упозорава да се значајан део радова одвијао по веома неповољним временским условима. Грађевинци су се борили са подземним водама, али су пожртвовано извели све што им је био задатак. Није било лакше ни са петљом, јер је само за фундирање мостарских и других армиранобетонских конструкција побијено више од 40 километара шипова. - Сложеност Мостарске петље огледа се и у томе што је ова целокупна велика раскрсница решена на само шест хектара - објашњава Анђелковић. - У четири грађевинска нивоа, ту видимо чак 24 прикључне везе, а овде саобраћају 12 аутобуских и две трамвајске линије. Претеча тунела ТЕРАЗИЈСКИ тунел данас је једна од најпрометнијих саобраћајница у граду, и само краткотрајни застој у њему муњевито се прошири и паралише цео Београд. Аутори тунела су Љубомир Порфировић и Милосав Видаковић. - Да је постојала идеја о изградњи тунела, говори и податак да је још 1955. године архитекта Димитрије Т. Леко предлагао нацрт за Градску кућу, у којем је јасно уцртао Теразијски тунел - додаје мр Анђелковић причу о овој грађевини. - Здање које данас постоји изнад тунела је зграда која је настала од 1957. до 1960. године и прво име јој је било "Савез трговинских комора". Пројектант тог здања била је архитекта Загорка Мешулам. Зграда је морала да се уклопи у планирани тунел, па је изнад њене основе дуго постојао затворен зид, који је "чувао" простор за будућу подземну грађевину. Тај зид је видљив на старим, сачуваним снимцима. На простору на којем се данас улази у тунел из правца Дома омладине некада је постојао паркинг. У ноћи између 1. и 2. децембра Газелу су тестирали камиони. Како пишу "Вечерње новости", предвођени Урошем Кесићем, 24 возача "Аутотранспорта" прешла су преко моста носећи 1.200 тона терета. Новине од 2. децембра извештавају и о томе како су пешаци последњи пут могли да прошетају Теразијским тунелом, јер ће од отварања бити намењен искључиво за моторна возила. ТИТО И ЈОВАНКА Отварање ових објеката испраћено је са посебном помпом, а председник СФРЈ Јосип Броз Тито је рекао: "Лепота Газеле превазилази све што сам видео обилазећи Европу". Извештачи "Новости" описују како је Тито пресекао свечану врпцу испред тунела, са супругом Јованком прошао пешке на другу страну, а посебно се задржао у првом драгстору у подземном пролазу између Нушићеве и Улице Моше Пијаде. - Док су пролазили испод аутомата за продају јела, другарица Јованка пожелела је да их испроба - пишу "Новости" 5. децембра 1970. године. - Председник Тито се пипнуо по џепу и рекао: "Не може, немам ситно". Интервенисао је директор предузећа које је поставило аутомат и све је завршено срдачно и свечарски. "ЗАГАРАНТОВАНО" ЛУТАЊЕ Уочи отварања аутопута и тунела, штампа бурно упозорава возаче на нови сплет саобраћајница, па самим тим и на начин вожње кроз град. Најсимпатичније упозорење "Новости" било је у реченици: "Пазите на саобраћајне знаке, иначе - лутање је загарантовано!" Необично је да ауто-пут пролази кроз главни град. Велики градови Европе и света често имају заобилазнице које одводе теретни и други транзитни саобраћај ван центра. Овог пута идеја је била да један коридор споји велике градове ондашње СФРЈ, Љубљану, Загреб, Београд и Скопље, а званично име било је у складу са ондашњом идеологијом и политиком - Ауто-пут братства и јединства. НА РЕДУ МЕТРО! После завршетка радова на изградњи ауто-пута и Теразијског тунела председник градске скупштине Бранко Пешић изјавио је да су на реду изградња Железничке станице и метроа. - Град може да обезбеди 40 одсто од укупне суме средстава потребних за изградњу Железничке станице - рекао је Пешић крајем 1970. године. - Остатак треба да дају Република и "ЖТП Београд". После Железничке станице, на реду је био метро. - Најкасније крајем 1973. или почетком 1974. године у главном граду би требало да почне изградња метроа - био је јасан Пешић. - Мада су за овај подухват потребна изузетно велика средства - садашње рачунице говоре да изградња једног километра стаје око осам милиона долара, верујем да би град уз веће напоре могао да их обезбеди. ОценитеДопада ми се 77 Не допада ми се 3 Сцена | 05. јул 2020. 00:11 "Све болно би решио. Увек. Сем овог сада": Емотивни опроштај Марије Килибарде од доктора Милеуснића Килибарда је на свом налогу на "Инстаграму" поставила фотографију Милеуснића, и написала Хроника | 05. јул 2020. 00:09 Сцена | 04. јул 2020. 23:59 Исплаћујемо раднике: Кајли и Кендал Џенер још једном демантовале гласине Да не буде забуне, није тачно да ГБГ поседује бренд 'Кендал + Кајли' и да нисмо платиле раднике у Бангладешу Фудбал | 04. јул 2020. 23:51 Политика | 04. јул 2020. 23:39 Вучић је доминантна политичка личност у Србији, највећој и најмногољуднијој од шест држава Западног Балкана које траже чланство у ЕУ


Зове се Чиста Мала, у подножју Равних Котара, седам километара од историјског српског града Скрадина, 10 од Водица, 20 од Шибеника.


text: Употреба награде и казне у васпитавању деце - Зелена учионица Употреба награда и казни је један од начина на који одрасли указује детету шта је добро а шта лоше. Одрасли имају слику о томе која понашања код детета желе да подстакну, а која да умање, односно елиминишу. Да ли треба користити ова два механизма у процесу васпитавања деце, питање је на које често добијамо одговор у књигама и чланцима из области родитељства Према овој врсти учења испољава се, рекла бих, јавна амбиваленција. Једни су за, други против. Моје запажање је да родитељ који редовно прати савете стручњака везаних за ову тему после неког времена упада у конфузију. Дешава се да један дан прочитамо чланак о томе како треба користити похвалу и тако утицати на самопоуздање детета, а други дан како не треба превише хвалити дете како би имало реалну слику о себи. Што се тиче казне, физичко кажњавање се углавном осуђује, док се о другим врстама казни јако мало говори. Такође, постоје и предрасуде према овој врсти учења, јер је сама реч "казна" је непријатна. На једном месту се истичу позитивне карактеристике ових метода, а на другом могући негативни ефекти. Иако делује противречно, најчешће су сви ти савети и ставови заправо тачни. Када се родитељ нађе у конкретној ситуацији опет остаје отворено питање: Да ли треба да користим награду/казну? Да ли се треба прилагодити особинама и узрасту детета или ситуацији? Наставници користе разне методе кажњавајња како би одржали дисциплину на часу. У свакодневном контакту са дететом, уколико добро познајемо механизме деловања ове два средства, све њихове ефекте (позитивне и негативне), сами можемо одговири на свако од ових питања. Постоје две опште напомене везане за ову врсту учења. Није у питању један механизам, већ два. Награда и казна само у основи имају исти закон деловања, али се онда раздвајају и имају сасвим другачији начин примене, ефекте које изазивају и правила која их прате. Друга важна напомена је да обе (награда и казна) имају своје позитивне и негативне стране. Зашто је добро имати јасан став? Иако је начин функционисања награде и казне свима углавном познат и изгледа једносаван, није увек тако. Престанак непријатнсти је такође један облик награде. Лоше последице кажњавања заиста постоје, али оне не настају зато што је кажњавање само по себи лоше, већ зато што се не познају принципи његовог функционисања. Нешто слично као коришћење кухињског ножа. Ако знате да је нож оштар толико да можете да се посечете, зашто га и даље имате у својој кухињи и користите свакодневно? Зашто га нисте избацили из употребе, када реално можете бити повређени ? Зато што поштујете принципе и правила неговог коришћења, од њега имате корист али сте истовремено свесни и имате у виду де је опасан, зато га користите једино тако да не наносите штету ни себи ни другима. Добро је упознати се са механизмима и принципима учења путем награде и казне, а онда одлучити о томе када ће се и како користити. Ако то не урадимо "хладне главе" и онда када нисмо у конкретној ситуацији са дететом, може се десити да одлуку донесемо у стању афекта (а најчешће се тако и изричу казне). Касније се испостави као непромишљена одлука која је била претерана или коју је немогуће спровести и тако упадамо у сопствену замку да испадамо недоследан родитељ. Одлука пада у стању афекта, што је највећа грешка. Како да донесемо одлуку и став да ли треба користити награду и казну? Као и у другим ситуацијама доношења одлуке, прво се морамо добро упознати са механизмима нагреде и казне. Шта је то учење путем награђивања и учење путем кажњавања, како делују у различитим условима, на различитим узрастима, а након тога оценити да ли се то уклапа и на који начин у наш концепт дисциплине и родитељства уопште. Постоје и грешке којих су родитељи мање свесни од горе наведене. Проблем је када не знамо да је неко наше понашање награђујуће за другог и када нисмо свести да својим реаговањем кажњавамо дете, тако да ће се у будућности устручавати да тако нешто понови. То практично значи да својом реакцијом (коју приписујемо свој природи, карактеру) можемо утицати да се дете суздржава, одриче понашања које је добро за њега, које нисте желели да "угушите". Типичан пример за то је иницијатива. Многи родитељи својом критиком изазивају непријатност код детета (кажњавају га заправо) годинама, да би се касније, када дете уђе у пубертет, жалили на њега, јер га ништа не занима, проводи слободно време тако што "блеји" и слично. Учење наградом и казном користе родитељи, васпитачи, дресери животиња, младе супруге у нади да ће променити своје мужеве...Поређење са дресуром животиња не би требало бити увредљиво за нас, напротив, може нам само потвдити да овај вид учења функционише не само када нема вербалне комуникције, већ ни свести о учењу. Ефекат награде постоји без обзира да ли смо свесни да смо награђени или не. Један од задатака одраслог је такође да осети када све (ненамерно) награђује дете, а кад га кажњава. То не значи да казну не треба објаснити, да не треба заједно са дететом сести и пронаћи мотив таквог његовог понашања, већ значи да и награда и казна функционишу највише на нивоу делања. Претња казном није казна, похвала која није праћена физичким контактом и гледањем у очи није права награда. Добре стратегије 1. Формулисати границе Границе би требало дефинисати тако да буду јасне и предочити их детету. Накнадно сазнање детета да је прекршило границу (прекршило правило) ствара код њега негативне емоције као што су беспомоћност или љутња. Родитељи (а наставници у школи) би требало да имају исти критеријум који сви доследно поштују. Оне могу и да се редефинишу (мењају) када дете својим развојем овлада новим вештинама и више нема потребе да претходне границе остану, у посебним ситуацијама (када је дете болесно, на одмосру и сл.) и када се покаже да нису добро и јасно дефинисне. Постарати се да оне детету буду јасне, праведне, логичне, у складу са узрастом и потербама детета. Можете формулисати врло јасно правило, али ако оно не поштује здраву логику или ако није у складу са базичним потребама детета, оно ће га константно кршити, без обзира на казне. 2. Никада не доносити одлуке у стању афекта. Не одређивати казну у стању афекта, док смо љути, уплашени или узнемирени. Велика је вероватноћа да ћете се предомислити касније и ублажити казну што никако не даје добар ефекат, могуће је чак да казна изречена у афекту не буде спроводива у реалности или да не буде формулисана мудро, тј. да казнимо сами себе. Ако смо узнемирени или љути најбоље је рећи детету да смо сада јако љути и да ћемо разговарати касније, што ће дати детету и добар модел контролисања сопствених емоција. 3. Упознати се добро са механизмима деловања ове два средства и у складу са тим донети став о томе да ли ћемо их користити, имајући у виду стил родитељства којем припадамо 4. Развијати код детета толеранцију на фрустрацију.Границе спречавају дете да уради оно што жели, тада га фрустрирамо. Да би остало у оквиру гарница оно мора научити да трпи фустрацију коју му оне стварају. Зато је важно да су оне оптималне, ни превише захтевне ни превише попустљиве. Превазилажење амбиваленције – доношење одлуке Корак 1. Када се ради о коришћењу награде и казне погрешно је стављати на исти тас са једне стране награду, а са друге казну. То су два различита средства која се не могу поредити. Основна разлика је у томе што се наградом подстиче усвајање новог и задражавање пожељног понашања код детета, док се казном не усваја нови облик понашања, већ дете учи да се суздржава од понашања које већ има у свом репертоару, а за које сматрамо да је лоше. Временом би требало да усвоји став о добром и лошем и сам себи брани одређена понашања. Важно је знати да се казном не елиминише непожељно понашање, већ инхибира (дете се учи да се суздржава), али и даље зна тако да се понаша. Дакле, прво морамо имати два процеса доношења одлуке, један за награду, један за казну. Корак 2. Сагледати у целини нпр. награду. Овај корак подразумева да сте се детаљно и правилно упознали са свим позитивним и негативним ефектима коришћења награде, као и шта све може бити награда. Овде нема простора детаљније о томе говорити. Корак 3. Сагледати у целини позитивне и негативне стране некоришћења награде (шта се догађа када не користимо награду). Корак 4. На основу свега претходног, донети одлуку имајући у виду сва објективна сазнања, особине детета и начин на који желимо да васпитамо дете. Једна варијанта те одлуке би могла да гласи: "Хоћу да користим награду зато што желим да ми дете изгради позитивну слику о себи, да се водим позитивним васпитањем, да гајим пријатељски однос са дететом итд. свестан тога да може постати нпр. похлепно и зато нећу користити материјалну награду, осим у посебним ситуацијама". Исти низ корака је потребно урадити и у доношењу јасног става о казни (што је још важније, јер је казна много деликатније и опасније средство од награде). У школском систему У школском систему се користи систем награде и казне. Питање је да ли је могуће поштовати правила школског система и доброг коришћења награде/казне. Постојећи принципи кажњавања крше неке од основних правила коришћења казне и на тај начин наносе штету. Ево неких примера: 1. Доследност – Један од услова употребе казне јесте да се користи увек за исто или слично понашање. У школском ситему је то немогуће. Ако мисли да користи казну, наставник мора сваки пут за исто или слично понашање исто реаговати. Да ли је то могуће уопште спровести? Да ли сви ученици за исти прекршај добијају исту казну? Недоследно кажњавање нема никаквог ефекта на нежељено понашање и представља мучење за дете, док одрасли губе време за његово васпитавање. Такође, када се изричито не забране и доследно не казне, друга деца виђено понашање третирају као прећутно дозвољено. Није редак случај да се дете удаљи са часа када омета наставу, што за њега може представљати награду, а не казну, уколико му је лепше бити ван учионице. 2. Интензитет казне мора бити највиши могући за дату ситуацију. Ово правило се у школском систему не поштује. Предвиђен систем подразумева постепено кажњавање – прво усмена опомена, затим разговор са родитељима, психологом, укор разредног старешине, наставничког већа, директора... Другим речима, док казна "допре до њега", он је направио већ низ других прекршаја. 3. Увремењеност – ако се и користи казна она има ефекта на понашање које се жели сузбити једино ако следи у кратком временском року након њега. Сва испитивања деловања казне указују на време као битан фактор њеног ефекта. Без обзира на то, предвиђен систем кажњавања у школама не поштује ово правило, чиме казна губи свој ефекат, а самим тим и смисао. Може се десити да дете заборави шта је урадило док га стигне "права" казна или да му до краја године остане некакав укор иако се оно поправило, односно, дете остаје "заборављено у казни", којом се више нико не бави док не направи следећи прекршај. Поред овог морамо имати у виду да истовремено на дете делују и други облици учења, родитељ учи дете, показује како се нешто ради, по систему "гледај и учи". Одрасли представља модел чије се понашање може усвојити – "постати своје" у сваком тренутку и када сматра да такво понашање дете не треба да следи. Завршићемо цитатом са препорукама које даје Отац Тадеј о васпитавању деце, а које су у складу са овим текстом и свакодневним ситацијама: " Ако у гневу хоћемо да га исправимо или нешто постигнемо, ништа нећемо постићи, само ћемо повредити и њега и себе. Ако хоћемо дете да изведемо на прави пут, треба да га саветујемо. Ако оно неће тај савет да прими одмах, треба да га пустимо да се сам смири и онда, са пуно љубави, да му изложимо да то што је погрешио није добро за њега. И дете ће онда то прихватити, када је то од срца-срцу. Али ако хоћемо по сваку цену да оно буде онако како ми хоћемо, онда од тога нема ништа. Када дете неће да послуша, не треба га тући, него му треба усадити вољу да чини добро." Ауторка је Life coach master OLI Integrativnog Psihodinamskog metoda аутор и водитељ радионица и предавања из области партнерства и родитељства


Дела Алфреда Јеремијаса и Франца Куглера утрла су пут експедицији Ананербе у тражењу Шанбале, преводима Вавилонских и Сумерских текстова и детаљним објашњавањем астрономске стране религије поставили су на здраву основу сва будућа истраживања религије и атрономије код индоевропљана. До сада што сам прочитао од њихових радова јасно се види једноврје код свих Аријеваца такође и кос Срба, сва писања на ту тему код нас и Руса у последњих две деценије може се свртстати у дечију књижевност, нит су веровали у дуб и поток нити су имали тако примитивна схватања. Линкови за нека од њихових по мени важнијих дела Sibyllinischer Sternkampf und Phaethon Franz Xaver Kugler Sibyllinischer-Sternkampf-und-Phaethon F-X-Kugler The Old Testament in the Light of the Ancient East vol I Alfred Jeremias The Old Testament in the light of the ancient East (1911) vol I The Old Testament in the Light of the Ancient East vol II Alfred Jeremias The Old Testament in the light of the ancient East (1911) vol2


text: Ратни предсједник Извршног одбора Скупштине општине Сребреница Ибран Мустафић оцијенио је да је потпуно нелогично отказивање комеморације страдалим Бошњацима у Сребреници уколико Орић не буде пуштен на слободу до 30. јуна. „Какве везе има хапшење Орића и комеморација? То нема никакве везе! И какве везе имају жртве и Насер Орић? Он може бити само један од сукриваца за толики број жртава. Њега сада представљају као жртву. Мене он апсолутно не занима. Ово што чине они према овим шачицама костију је неприхватљиво“, истиче Мустафић, додавши да се као човјек који је преживио Сребреницу стиди над свим што се догађа. Он је рекао за „Спутњик“ да су Меморијали центар у Поточарима и комеморација жртвама дословно приватизовани од једне групе људе која се понаша као да су те жртве њихова приватна својина. Мустафић истиче да је политика од жртава све преузела. „Свело се на једну групу профитера и официјелне политике под покровитељством СДА. Ћамила Дураковића не треба више третирати као начелика општине Сребренице већ као приватног адвоката Насера Орића“, рекао је Мустафић. Насер Орића налази се у екстрадиционом притвору након хапшења у Берну 10. јуна по потјерници Србије због сумње да је извршио ратне злочине над српским становништвом у Сребреници 1992. године. Организациони одбор за обиљежавање 20 година од страдања Бошњака у Сребреници закључио је данас да уколико некадашњи командант такозване Армије БиХ у Сребреници Насер Орић не буде пуштен на слободу до 30. јуна, све планиране активности за 11. јул биће одгођене. Организациони одбор затражио је „од власти БиХ да одмах ступе у контакт и састану се са органима Швајцарске те да проблем хапшења Насера Орића буде позитивно ријешен“.