text: Брунеј (), званично Брунеј Дарусалам (), држава је у југоисточној Азији. Налази се на северу острва Борнео, на обали Јужног кинеског мора. На копну се граничи с Малезијом. Источни округ Брунеја, Тембуронг, је енклава одвојена од остатка земље малезијском територијом. То је једина суверена држава чија територија се налази у потпуности на острву Борнео, а остатак острва припада Индонезији и Малезији. Број становника је око 400.000 (јул 2010). Влада је апсолутна монархија под султаном која проводи шеријатски закон и усмерава исламске праксе. Клима у земљи је екваторска, а обележавају је високе температуре и доста падавина. Економским растом током 1970-их и 1990-их, у просеку од 56% од 1999. до 2008. године, Брунеј се трансформисао у новоиндустријализоване државе. Историја Историја Брунеја пре доласка Европљана је мало позната. На острву Борнеу је у 7. веку постојала држава Виџајапура која је била вазална држава моћне државе Шривиџаја на Суматри и Малајском полуострву. Од 10. века је постојала држава По-ни која је у 14. веку вазална држава с државом Маџапахит на острву Јави. У то доба је на Борнеу био раширен хиндуизам. У 15. веку јак утицај на Борнеу има исламско краљевство Малака на Малајском полуострву одакле се на Борнеу шири ислам. Године 1363, је Мухамед Шах основао султанат Брунеј и постао први султан. У 15. веку је султанат ојачао, те је имао север Борнеа и острва Сулу. Почетком 16. века су Португалци заузели Малаку и основали трговачко средиште. Брунеј је био значајна трговачка сила између Кине, индонезијских острва богатим зачинима и Португалаца у Малаки. У то доба је владао султан Болкиах чија владавина се сматра златним добом Брунеја. 1521. године чланови Магеланове експедиције били су први Европљани који су посетили Брунеј и описали његово богатство. Брунеј је дошао у сукоб са Шпанцима који су ширили свој колонијални посед на Филипинима. 1578. године Шпанци су заузели и разорили главни град Брунеја и тамо владали 72 дана, али су ипак протерани упркос слабијој снази Брунеја. Након тога је опала привредна моћ Брунеја. У 19. веку јача британски колонијални утицај. 1839. године избила је побуна на територији Саравак. Британци су у почетку помогли султану против побуњеника, али су заузврат добили контролу над Сараваком који је 1843. године прогласио независност под британском управом. Британци су 1846. године напали Брунеј и постигли повољан трговачки споразум. 1888. године је султан Хашим Џалилул Алам Акамадин склопио споразум с Британцима којим Брунеј постаје британски протекторат с унутрашњом самоуправом. Године 1929. је откривена нафта. Током Другог светског рата Брунеј је био под јапанском окупацијом. 1959. године донесен је устав који Брунеју даје широку аутономију. 1963. године су суседне британске колоније на Борнеу, Сабах и Саравак, постале део независне Малезије. У Брунеју се појавио покрет који је тражио прикључење Малезији, али је султан то одбио и најавио да ће од Британаца тражити пуну независност. То је постигнуто тек 1. јануара 1984. године када је Брунеј постао независна држава, али је остао унутар Комонвелта. Географија Брунеј је држава у југоисточној Азији која се састоји од два територијално одвојена дела укупне површине 5.765 квадратних километара на острву Борнео. Излази на Јужно кинеско море и обухвата обалу у дужини од 161 километра. Једину копнену границу дели са Малезијом и то у дужини од 381 километара. Поседује 500 квадратних километара територијалних вода и ексклузивну економску зону од 200 наутичких миља. Око 97% становништва живи у већем западном делу (Белаит, Тутонг и Брунеј-Муара), док само око 10.000 људи живи у претежно планинском источном делу (област Тембуронг). Године 2010, укупну популација Брунеја чинило је око 408.000 становника, од чега је око 150.000 њих живело у главном граду Бандар Сери Бегаван. Други већи градови су лучки град Муара, град за производњу нафте Серија и суседни град Куала Белаит. У округу Белаит, област Панага, живи већи број европских исељеника, махом због присуства британске нафтне компаније Ројал Дач Шел плц и припадника британске војске. Геологија и рељеф Воде Флора и фауна Клима Становништво Становништво Брунеја је у јулу 2013. године био 417.784 становника од чега 76% живи у урбаним срединама. Стопа урбанизације се процењује 2,13% годишње од 2010. до 2015. године, а просечан животни век је 77,7 година. У 2014. години, 65,7% становништва су били Малајци, 10,3% Кинези, 3,4% домороци, а 20,6% чине мање етничке групе. Званични језик Брунеја је малајски. Министарство културе, омладине и спорта подржава употребу језика у Брунеју. Језик Главни говорни језик је брунејски малајски. Брунејски малајски се прилично разликује од стандардног малајског, али и од остатка малајских дијалекта. Брунејски малајски језик је сродан са стандардним малајским језиком око 84% што га чини неразумљивим са малајским. Енглески и кинески се такође говоре. Енглески језик се користи у послу, али и као језик из основном у високом образовању. У држави је релативно велика страна заједница. Већина исељеника долазе из немуслиманских земаља као што су Аустралија, Уједињено Краљевство, Јужна Кореја, Јапан, Филипини, Тајланд, Камбоџа и Индија. Остали језици и дијалекти који се говоре укључују арапски, кедајански малајски, тутонг малајски, мурут и дусун језик. Религија Међу свима религијама, сунитски ислам је доминантан. 67% становништва је исламско. Међутим друге религије имају значајно упориште у Брунеју. 13% становништва су будисти, а 10% су хришћани. Преосталих 10% припадају разним религијама укључујући и домородачке религије. Ислам је државна религија Брунеја, али слобода вероисповести је загарантована. Државно уређење и међународни односи Од 1959. године Брунеј је парламентарна монархија, али заправо султан има веће законодавне и извршне власти, па Брунеј можемо звати апсолутистичком монархијом. Постоји Законодавни савет од 20 чланова које има саветодавни карактер, али све законе доноси султан. Султан је истовремено шеф државе и председник владе. Актуелни султан, Падука Сери Багинда Султан Хаџи Хасанал Болкијах Му'изадин Вадаулах (скраћено Хасанал Болкиах), влада од 1967. године и сматра се најбогатијим владаром и једним од најбогатијих људи на свету. Брунеј је пуноправан члан Уједињених нација, Британског Комонвелта нација, Асоцијације нација Југоисточне Азије (АСЕАН), Светске трговинске организације, Азијско-пацифичког форума за сарадњу те Организације исламске конференције. Административна подела Брунеј је подељен у 4 округа и 38 подокруга Привреда Производња нафте и гаса главна је привредна активност Брунеја. БДП по глави становника је значајно виши од просека регије, али привреда Брунеја је осетљива је на флуктуације на светском тржишту нафте. Што се тиче пољопривреде гаје се пиринач, маниока, банане, ананас. Развијен је и риболов. Референце Литература Спољашње везе Влада Брунеја -{Prime Minister's Office of Brunei Darussalam website}- -{Chief of State and Cabinet Members }- -{Brunei profile from the BBC News}- -{Brunei at Encyclopædia Britannica}- -{Key Development Forecasts for Brunei from International Futures}- -{Brunei Tourism website}- Државе у Азији


Шта и ко ће све утицати на изборе у Српској | Судбина дејтонске БиХ и Република Српска РЕЏЕП ТАЈИП ЕРДОГАН ПОНОВИО СТАВ О ФРАНЦУСКОМ ПРЕДСЕДНИКУ: МАКРОН ЈЕ СЛУЧАЈ И ЗАИСТА ТРЕБА ДА БУДЕ ПОДВРГНУТ ИСПИТИВАЊИМА МЕНТАЛНОГ ЗДРАВЉА; НЕЋЕМО ОДБАЦИТИ РУСКИ С-400, САД НЕ СХВАТАЈУ СА КИМ ИМАЈУ ПОСЛА - МИ СМО ТУРСКА МИНСК: ВИШЕ ОД 100.000 ГРАЂАНА НА НОВИМ ДЕМОНСТРАЦИЈАМА НЕПОСРЕДНО УОЧИ ИСТЕКА УЛТИМАТУМА ЛУКАШЕНКУ ДА ПОДНЕСЕ ОСТАВКУ, ХАПШЕЊА, ШОК БОМБЕ И СУЗАВАЦ БЕРЛИН: ГРУПА ЉУДИ БАЦАЛА ФЛАШЕ И ЗАПАЉИВИ МАТЕРИЈАЛ НА ИНСТИТУТ РОБЕРТ КОХ - ВОДЕЋУ ВЛАДИНУ ИНСТИТУЦИЈУ У БОРБИ ПРОТИВ КОРОНАВИРУСА ЈЕЛЕНА ОБУЋИНА, УРЕДНИЦА ТЕЛЕВИЗИЈЕ „ЊУЗ МАКС АДРИЈА“ ПОДНЕЛА ОСТАВКУ НА МЕСТО У УПРАВИ УДРУЖЕЊА НОВИНАРА СРБИЈЕ И ИСТУПИЛА ИЗ ЧЛАНСТВА РИЧАРД ГРЕНЕЛ СА СРБИМА У МИЛВОКИЈУ: ТРАМП ЋЕ ДОЋИ У СРБИЈУ НАКОН ПОБЕДЕ НА ИЗБОРИМА; СРБИЈА, КОЈА ЈЕ ДО САДА БИЛА ЕНЕРГЕТСКИ ЗАВИСНА ОД РУСИЈЕ, САДА ЋЕ ДОБИЈАТИ ЕНЕРГЕНТЕ И ИЗ САД ЖОЗЕП БОРЕЛ: НЕПРИХВАТЉИВЕ СУ ЕРДОГАНОВЕ ИЗЈАВЕ О МАКРОНУ, ТУРСКА ДА ПРЕКИНЕ ОВУ ОПАСНУ СПИРАЛУ КОНФРОНТАЦИЈЕ ПОРТУГАЛ: ЛУИС ХАМИЛТОН ПОСТАО РЕКОРДЕР ПО БРОЈУ ПОБЕДА У ФОРМУЛИ 1, ИЗА СЕБЕ ОСТАВИО ЈЕ ЛЕГЕНДАРНОГ МИХАЕЛА ШУМАХЕРА ССП: ОПАСНО ПО БУДУЋНОСТ ДРЖАВЕ И НАРОДА ДА ОВАКВИ ЉУДИ УПРАВЉАЈУ СРБИЈОМ, ВЛАДА ЋЕ КРАТКО ЋЕ ТРАЈАТИ, АЛИ ЋЕМО ШТЕТУ ДУГО ОСЕЋАТИ СИЛВИО БЕРЛУСКОНИ: НЕ ПОТЦЕЊУЈТЕ КОВИД-19, НЕ ЖЕЛИМ ДА ИТАЛИЈАНИ ДОЖИВЕ ОНО КРОЗ ШТА САМ ПРОШАО СЕЈШЕЛИ: АНГЛИКАНСКИ СВЕШТЕНИК ПОБЕДИО НА ИЗБОРИМА ЗА ПРЕДСЕДНИКА - ПРВА ПОБЕДА ОПОЗИЦИЈЕ ПОСЛЕ 44 ГОДИНЕ ШПАНИЈА: ПРЕМИЈЕР ПЕДРО САНЧЕЗ ПОНОВО ПРОГЛАСИО ВАНРЕДНО СТАЊЕ, УВОДИ СЕ ПОЛИЦИЈСКИ ЧАС И ДРУГЕ РЕСТРИКЦИЈЕ ШИРОМ ЗЕМЉЕ У ПОСЛЕДЊА 24 САТА ЗВАНИЧНО ЈЕ ПОТВРЂЕНО 614 НОВИХ СЛУЧАЈЕВА КОРОНАВИРУСА, ПРЕМИНУЛЕ СУ ЈОШ ТРИ ОСОБЕ, А НА РЕСПИРАТОРИМА ЈЕ 26 ПАЦИЈЕНАТА Почетна страна > Дебате > Судбина дејтонске БиХ и Република Српска > Шта и ко ће све утицати на изборе у Српској Шта и ко ће све утицати на изборе у Српској петак, 17. јануар 2014. (Прес, 14. 1. 2014) Сви кажу да ће овогодишњи избори бити драматични, да ће се сударити двије велике странке које ће све мале окупити у јаке коалиције, да ће обе стране ангажовати моћне маркетиншке агенције, да ће предизборне кампање бити прљаве, да ће на резултат битно утицати „матица“ Србија, па „матјушка“ Русија, па наши политичари. Што се тиче САД и ЕУ, овдје ваљда нема ниједног јединог бирача коме није јасно да, више први него други, нису наклоњени Српској и Србима, као што јесу Федерацији, то јесте Бошњацима и централизацији БиХ. Ко није запамтио, или је заборавио да су крајем рата бомбардовали положаје ВРС и да су након рата Српској додијелили једва четвртину од међународне помоћи која је стигла у БиХ, могао је да прати како су нам касније отимали ентитетске надлежности и гурали нас у унитарну Босну. Ни Брисел, а поготово Вашингтон, немају симпатије за Српску, па, дакле, ни за власт ни за опозицију, али имају изразите антипатије према Милораду Додику. Лидер мале земље, која није ни држава него ентитет, а већ осам година се јогуни, курчи и инати бранећи њен суверенитет, смета великим који су навикли на безусловну покорност. Зато данас у западним медијима једино њега поименце криве што је БиХ у стању распадања, а не планиране централизације. Ваљда већ свјесни да њихови пријекори овдје дјелују као препорука, отворено пријете да ће се вратити „незавршеном послу у Босни“. Истовремено, овдје су по први пут покренули и механизме за ненасилно смјењивање непослушних лидера преко НВО сектора. То је, сада, већ добро познати рецепт теоретичара Џимаја Шарпа и инструктора пуковника Хелвија, по коме су изведени „арапско прољеће“ на Блиском истоку и, прије тога, „обојене револуције“ у Источној Европи. Јесте да су у Либији, умјесто демократије, изазвали међуплеменски рат, да су у Египту умјесто либерала на власт довели Муслиманску браћу па онда увели војну диктатуру, да је у Сирији Ал Каида преузела неуспјелу побуну против аутократије, а да су у Украјини промјене блокиране пред ризиком банкрота државе. Али, зато је рушење Милошевића у Србији 2000. успјело и охрабрило нове покушаје. Чак ни већина чланова најужег руководства Отпора тада није знала да је међу њима била омања група, која је плаћена, обучавана и управљана из центра у Будимпешти, под руководством Вилијама Монтгомерија, бившег амаеричког амабасадора у више земаља региона. Открили су да су преварени тек онда када су неки од њихових бивших сабораца протјерани из Либије, Египта и Украјине као агенти ЦИА, а неки од бивших Отпораша у Београду отворили међународну школу „Канавас“ за обуку „плишаних револуционара“. Дакле, школа је близу, а нема ни језичке баријере ... Подршка матице је увијек била важан фактор на изборима у РС и зато опозиција стално спекулише да Додик не стоји добро у Београду. Као аргумент се најприје узимало што је Вучић изостао на једном од састанка двије владе у Бањалуци, а пошто је касније дошло до више билатералних сусрета у Београду, Андрић граду и Бањалуци, сада се инсистира да нису били довољно срдачни. Тачно је да Вучић није у срдачним односима са њим, али са ким па јесте. Напросто, овај интелигентни, образовани и амбициозни политичар је такав по природи и није примјећена његова срдачност ни са Николићем и Дачићем, или било ким другим у јавним приликама. Изузетак је онај шеик из Емирата који је ушао у ЈАТ. Али, замислимо како би код бирача у РС било примљено да и Босић госта у бијелој галабији позове кући на вечеру зато што је одлучио да уложи у Ер Српску. Одавде су попријеко гледали и на Тому док се, све до недавног прекида, редовно сусретао са Таипом и Бакиром у Станболу и Сарајеву, а шта ли би тек рекли на Мухамеда бин Заједа ал Најхјана, који, такође, подржава и независно Косово и муслиманску Босну. Подршка „матјушке“ Русије је по значају готово равна оној из матице, или чак и важнија у тренуцима када Србија, компромисима на безалтернативном путу у ЕУ, разочара не само Бањалуку, него и Москву. Можда је и то објашњење што је, упркос несразмјери - ентитет наспрам највеће државе на свијету, Додик током минулих година имао рекордан број сусрета са Лавровим, Шојгуом, Милером, па и самим Путином. Русија је блокирала усвајање свих Инцкових антисрпских извјештаја у Савјету безбједности УН, а нису изостале ни енергетске инвестиције у Босански Брод, Модричу, Угљевик и Јужни ток. Али, импресивна руска међународно политичка серија од Сирије, преко Сноудена и Украјине до Ирана, вјероватно ће изазвати повећан притисак западних савезника на земље Балкана и утврђивање простора који заокружују Румунија и Бугарска, односно Албанија и Црна Гора. Да ли ће у тој констелацији РС за Русију постати занемарљив улог у новој глобалној прерасподјели интересних сфера, или ће добити још већу подршку? Што се тиче окружења мимо Србије, Хрватска практично нема никакав утицај на изборе у Српској, а то би се данас могло рећи и за Црну Гору, чак и када се ради о традиционално блиској Херцеговини. А што се пак тиче Федерације, прецизније кантона са бошњачком већином, Сарајево је, као и увијек, врло активно против било које владајуће гарнитуре у Српској, све у наивном ишчекивању „босанских патриота“ на власти у Бањалуци. „Слободна Босна“, „Дани“ и други медији иду неколико корака испред бошњачких политичара. Из броја у број, уз интервјуе са Наташом Кандић, Соњом Бисерко и Пером Луковићем, редовно се појављују и опширни разговори са лидерима СДС, са неизоставнним блоком питања о Додиковим непочинствима. Сарајевски недељници, као и дневници, практично се и не читају у РС, а и оно мало што стиже до публике има супротан ефекат. СНСД и коалициони партнери би током предизборне кампање требало да откупљују дио тиража и да их активисти бесплатно дијеле бирачима. Утицаји су, међутим, само утицаји. Одлуку ће ипак донијети бирачи, који засад углавном не знају ни да ли ће уопште гласати, ни за кога ће. А када се, заглушени дреком РТВ порука и заслијепљени свјетлом билборда супротстављених страначких блокова завуку иза паравана, ко зна шта ће и зашто заокружити. Пристигли коментари (21) Алијин аманет за Тајипов вилајет и руски фактор Је ли дошло време за мирни разлаз у Босни? Да ли Трампов зет најављује Велику Србију, Велику Хрватску и малу Босну? Да ли је "Бошњакистан" будућност Српске - и коме то одговара? Мала свађа у породици или зашто Незим Халиловић Мудерис фетвом прети Изетбеговићу Српска хоће да оде из БиХ, али то неће да каже За власт у Сарајеву руководство РС „опасније од исламског теоризма“ РС нема разлога да се плаши "распакивања" Дејтона - без Дејтона, неће бити ни "дејтонске БиХ" Како је пропао покушај изолације Додика и које опасности сада вребају РС Референдум и прикљученија Отварање Ферхадије и повратак „султана“ Како Запад штити своје фаворите или поглед у искривљено "Шпигло" Обамина накнадна памет или да ли САД заиста више "неће да предводе"? Мартенове “Поуке из БиХ” поучне за Српску Сведочење у корист генерала Младића Милан Благојевић:\t"Кадија те тужи, кадија ти суди" - опако кафкијанство једне наопаке судске власти Милан Благојевић:\tУставносудска превара столећа (I) Милан Благојевић:\tРеферендум о независности - од "Светог Кристофера и Невиса" до Шкотске и Нове Каледоније Слободан Дурмановић:\tБиХ и РС после Вучићевог потписа у Вашингтону Славко Митровић:\tДослован повратак Дејтону и Уставу - или миран разлаз Слободан Дурмановић:\tУвод у локалне изборе у РС - ко је ближи победи од Приједора до Требиња? Слободан Дурмановић:\tКако ће се Додикова предизборна подршка Вучићу вратити Републици Српској? Милан Благојевић:\tУставни суд БиХ без закона нема право да арбитрира о имовини РС Милан Благојевић:\tНови покушај деконструкције Републике Српске Слободан Дурмановић:\tРепублика Српска после епидемије „Ковида 19“ или на који начин ће Вучић своју помоћ наплатити Додику?


Ти, који преводиш песму


Драган Марковић: Да ли они који владају Србијом схватају шта се ваља Србијом? четвртак, 14. октобар 2010. Синоћ је у Ђенови због инцидената које су изазвали српски навијачи прекинута квалификациона утакмица за одлазак на Европско првенство у фудбалу између Италије и Србије. Инциденти у Ђенови имају неколико основних узрока, при чему ми је тешко да одредим који је најважнији. Један део агресије навијача (углавном Црвене Звезде) проузрокован је преласком њиховог љубимца, голмана Стојковића у Партизан. Други део великог незадовољства узрокован је дешавањима у Фудбалском савезу Србије и радом његовог председника Томислава Караџића. Свакако је било и реакције на дешавања на београдским улицама током одржавања геј параде и константне националне фрустрације. Иако не верујем у помало и параноичне теорије које се већ шире, историја нас учи да не смемо искључити и неке друге, спољне факторе, посебно имајући у виду крајње лошу организацију меча и реакцију редара и италијанске полиције, али по изјавама организатора није било ни адекватне сарадње српске полиције. Али, ово је још једно у низу дешавања које показује општи револт и агресивни бунт који је све израженији међу млађом популацијом. Ови инциденти се заиста никако не могу и не смеју правдати, међутим, они говоре да ствари измичу контроли, а покушаћу да објасним неке од његових узрока. Да ли они који владају Србијом схватају шта се ваља Србијом? Да ли схватају како се осећа хиљаде грађана када се забрањује протест Срба у Новом Пазару, а истог дана се одржава геј парада, без обзира на цену? Да ли схватају разлику између деловања правне државе која процесуира изгреднике и "језиве реакције државе" коју најављује секретар Хомен? Да ли схватају разлику између едукативне улоге медија и аналитичара и њихове бруталне пропаганде у функцији евроатлантских структура моћи? Да ли знају како је на хиљаде навијача деловала хистерична пропаганда приликом срамног убиства Бриса Татона и општи мук који је владао после тешког пребијања навијача Партизана у Бриселу? Да ли су свесни како је на хиљаде демонстраната деловало убиство Ранка Панића, о ком скоро сви медији ћуте, а ни до данас се не зна (ако се уопште тражи) полицајац убица? Како реагују грађани, к 33a4 ;оји држе до националног достојанства, када Србија по диктату ЕУ и САД промени Резолуцију о Космету, коју власт представи као компромис, иако је јасно да је она победа Албанаца, ЕУ и САД, а да Русија изражава неверицу таквим попуштањем Србије? Како размишљају грађани када ЕУ, САД и цела власт свим снагама настоје да усвоје декларацију о Сребреници, а никог није брига за српске жртве? Имајући у виду да се најављује усвајање и Декларације о српским жртвама, али без осуде масакра војника ЈНА у Словенији и без осуде НАТО агресије и злочина, боље и да је не усвајају! Да ли знају шта је осећало хиљаде људи, када су видели да се Јуришић пушта да се брани са слободе иако је оптужен за напад на колону ЈНА, када је погинуо најмање 51 војник? Да ли су свесни како размишљају осиромашени грађани када прочитају да су стране банке и у овим годинама кризе оствариле профите мерене у стотинама милиона евра? Људи су бесни, фрустрирани, незадовољни, спремни на све радикалније протесте и насиље и власт под хитно мора да схвати размере те запаљиве, па и деструктивне енергије! Зато се поставља питање шта ваља чинити, ако већ није касно, како би се у земљи обезбедио мир и стабилност? Одмах престати са покушајима власти да насиље повеже са опозицијом и да сваки отпор владајућем систему представи као хулиганство. Опозиција да не подиже додатно тензије. Владари медијске сцене треба одмах да престану са пропагандом и зауставе своје спин мајсторе. Власт да разговара не само са опозицијом, него и са све бројнијим друштвеним групама и интернет заједницом, које су оријентисане против система. Њихова досадашња маргинализација и сатанизација, водила је све већој агресивности. Из разговора искључити појединце којима је насиље једини циљ и који у њему константно учествују. Ако људи из власти не схватају шта се дешава у срцима хиљада људи, нису достојни обављања државних послова. А ако су свесни, а наставе досадашњи модел владања, онда ће бити криви за нове немире који би могли уследити. (Фонд Слободан Јовановић) НОВА СРПСКА ПОЛИТИЧКА МИСАО


source: wikipedia

text: 1953. је била проста година. Догађаји Јануар 7. јануар — Председник САД Хари Труман је објавио да је у САД израђена хидрогенска бомба. 10. јануар — Де Хевиланд Комета, први путнички млазни авион, распао се у ваздуху изнад Тиренског мора услед замора материјала. 13. јануар — Скупштина Југославије изгласала Уставни закон 1953. којим је уведено друштвено власништво и самоуправљање произвођача. 20. јануар — Двајт Ајзенхауер инаугурисан за 34. председника САД. Фебруар 11. фебруар — Председник САД Двајт Ајзенхауер је одбацио апел за помиловање Џулијуса и Етел Розенберг. 12. фебруар — СССР прекинуо дипломатске односе са Израелом после бомбашког напада на совјетско посланство у Тел Авиву. Март 6. март — Георгиј Маљенков наследио је Јосифа Стаљина, на месту премијера и првог секретара Комунистичке партије Совјетског Савеза. 26. март — Амерички микробиолог Џонас Солк објавио да је изумео вакцину против дечје парализе. Април 30. април — Отворен за посетиоце Железнички музеј у Београду, основан 1950. године. Мај 29. мај — Новозеланђанин Едмунд Хилари и Непалац Тензинг Норгај, освојили су, први у свету, Монт Еверест, највиши планински врх на свету. Јун 2. јун — Елизабета II је крунисана као краљица Уједињеног Краљевства, у Вестминстерској опатији. 17. јун — Совјетске трупе угушиле побуну у Источној Немачкој. 18. јун — Проглашена Република Египат, за председника изабран генерал Мухамад Нагиб, вођа побуне којом је 1952. збачен краљ Фарук I. 19. јун — Џулијус и Етел Розенберг, осуђени за шпијунажу у корист СССР, погубљени на електричној столици у америчком затвору Синг Синг. Јул 10. јул — Совјетски лидер Никита Хрушчов је сменио министра унутрашњих послова Лаврентија Берију, блиског Стаљиновог сарадника и егзекутора у стаљинистичким чисткама. 26. јул — Нападом герилаца на касарну „Монкада“ у граду Сантијаго де Куба Фидел Кастро почео борбу против режима диктатора Фулхенсија Батисте. Август 16. август — У Ирану је покушан државни удар, а шах Мохамед Реза Пахлави је побегао из земље. 19. август — У војном удару, уз подршку САД, збачен је ирански премијер Мохамед Мосадик, а шах Мохамед Реза Пахлави вратио се из егзила у Италији да преузме власт. Септембар Октобар 16. октобар — Изашао први број дневног листа Вечерње новости. Новембар Децембар Рођења Јануар 3. јануар — Сеад Сушић, југословенски и босанскохерцеговачки фудбалер 5. јануар — Памела Сју Мартин, америчка глумица 6. јануар — Малколм Јанг, аустралијски музичар, суоснивач и ритам гитариста групе -{AC/DC}- (прем. 2017) 10. јануар — Пет Бенатар, америчка музичарка и глумица 13. јануар — Радоман Божовић, српски политичар, премијер Србије (1991—1993) 14. јануар — Радмила Живковић, српска глумица 21. јануар — Пол Ален, амерички предузетник, суоснивач Мајкрософта (прем. 2018) 22. јануар — Џим Џармуш, амерички редитељ, сценариста, глумац, продуцент и композитор 23. јануар — Душан Николић Стаја, српски фудбалер и фудбалски тренер (прем. 2018) 24. јануар — Даница Максимовић, српска глумица 26. јануар — Андерс Фог Расмусен, дански политичар, премијер Данске (2001—2009) 27. јануар — Слободанка Ракић Шефер, српска академска сликарка Фебруар 5. фебруар — Дује Крстуловић, хрватски кошаркаш 6. фебруар — Зоран Филиповић, црногорски фудбалер и фудбалски тренер 8. фебруар — Мери Стинберџен, америчка глумица и музичарка 9. фебруар — Киран Хајндс, северноирски глумац 19. фебруар — Кристина Киршнер, аргентинска политичарка, председница Аргентине (2007—2015) 21. фебруар — Вилијам Питерсен, амерички глумац 25. фебруар — Хосе Марија Аснар, шпански политичар, председник Владе Шпаније (1996—2004) Март 3. март — Зико, бразилски фудбалер и фудбалски тренер 4. март — Роз Лоранс, француска музичарка (прем. 2018) 6. март — Снежана Савић, српска глумица и певачица 12. март — Павле Грубјешић, српски фудбалер (прем. 1999) 16. март — Изабел Ипер, француска глумица 16. март — Ричард Сталман, амерички програмер и оснивач фондације за слободни софтвер 21. март — Вера Зима, хрватска глумица (прем. 2020) 23. март — Ивица Шурјак, хрватски фудбалер 24. март — Луј Андерсон, амерички глумац, комичар, сценариста, продуцент, писац и ТВ водитељ (прем. 2022) Април 1. април — Алберто Закерони, италијански фудбалски тренер 1. април — Оливер Ивановић, српски политичар и економиста (прем. 2018) 11. април — Бранимир Штулић, југословенски музичар 16. април — Џеј О. Сандерс, амерички глумац и драматург. 26. април — Владо Калембер, хрватски музичар 28. април — Роберто Болањо, чилеански писац, песник и есејиста (прем. 2003) Мај 6. мај — Тони Блер, британски политичар, премијер Велике Британије (1997—2007) 8. мај — Алекс ван Хејлен, холандско-амерички музичар, најпознатији као суоснивач и бубњар групе -{Van Halen}- 11. мај — Ђорђе Балашевић, српски музичар, песник, писац и глумац († 2021) 15. мај — Богић Богићевић, југословенски и босанскохерцеговачки политичар 15. мај — Мајк Олдфилд, енглески музичар 16. мај — Пирс Броснан, ирски глумац и продуцент 22. мај — Пол Маринер, енглески фудбалер и фудбалски тренер (прем. 2021) 24. мај — Алфред Молина, енглески глумац 25. мај — Данијел Пасарела, аргентински фудбалер и фудбалски тренер 25. мај — Гаетано Ширеа, италијански фудбалер (прем. 1989) 30. мај — Колм Мини, ирски глумац Јун 8. јун — Иво Санадер, хрватски политичар, 8. премијер Хрватске 13. јун — Тим Ален, амерички глумац и комичар 15. јун — Си Ђинпинг, кинески политичар, председник Кине (2013—) 15. јун — Славољуб Муслин, српски фудбалер и фудбалски тренер 15. јун — Мери Цетинић, хрватска музичарка 17. јун — Веља Павловић, српски новинар и ТВ водитељ (прем. 2022) 21. јун — Беназир Буто, пакистанска политичарка, премијерка Пакистана у два наврата (прем. 2007) 22. јун — Синди Лопер, америчка музичарка и глумица 26. јун — Роберт Дави, амерички глумац 27. јун — Тања Бошковић, српска глумица Јул 1. јул — Јадранка Косор, хрватска политичарка и новинарка, 9. премијер Хрватске 3. јул — Драган Великић, српски писац 3. јул — Нада Топчагић, српска певачица 5. јул — Никола Матијашевић, српски одбојкаш и одбојкашки тренер 9. јул — Бранко Јеринић, српски глумац 10. јул — Стен Буш, амерички музичар 13. јул — Оливер Мандић, српски музичар 15. јул — Неда Арнерић, српска глумица (прем. 2020) 26. јул — Феликс Магат, немачки фудбалер и фудбалски тренер 29. јул — Тереза Орловски, немачка порнографска глумица и продуценткиња Август 1. август — Богдан Диклић, српски глумац 8. август — Најџел Менсел, британски аутомобилиста, возач Формуле 1 16. август — Мирослав Миша Алексић, српски музичар, најпознатији као басиста групе Рибља чорба (прем. 2020) 17. август — Драган Кићановић, српски кошаркаш 17. август — Херта Милер, немачка књижевница, добитница Нобелове награде за књижевност (2009) 22. август — Бошко Ђорђевић, српски фудбалер 27. август — Алекс Лајфсон, канадски музичар и музички продуцент, најпознатији као суоснивач и гитариста групе -{Rush}- 27. август — Зоран Лилић, српски политичар, 2. председник СР Југославије (1993—1997) 27. август — Петер Стормаре, шведски глумац, музичар, драматург, сценариста, продуцент и редитељ Септембар 6. септембар — Љиљана Хабјановић Ђуровић, српска списатељица 11. септембар — Рене Гајер, аустралијска певачица (прем. 2023) 14. септембар — Роберт Виздом, амерички глумац 22. септембар — Сеголен Роајал, француска политичарка 24. септембар — Радош Бајић, српски глумац, сценариста и редитељ Октобар 4. октобар — Чеки Карјо, француски глумац 4. октобар — Андреас Фоленвајдер, швајцарски музичар 9. октобар — Тони Шалуб, амерички глумац 24. октобар — Бранко Милановић, српски економиста 27. октобар — Роберт Пикардо, амерички глумац Новембар 4. новембар — Марина Туцаковић, српски текстописац (прем. 2021) 6. новембар — Жељко Јерков, хрватски кошараш 6. новембар — Тони Парсонс, енглески писац и новинар 9. новембар — Мерима Његомир, српска певачица (прем. 2021) 13. новембар — Франсес Конрој, америчка глумица 14. новембар — Доминик де Вилпен, француски политичар, дипломата и писац, премијер Француске (2005—2007) 18. новембар — Алан Мур, енглески писац 19. новембар — Роберт Белтран, амерички глумац 20. новембар — Халид Бешлић, босанскохерцеговачки певач 22. новембар — Драган Јовичић, босанскохерцеговачки глумац (прем. 2020) 27. новембар — Шеки Турковић, српски певач Децембар 2. децембар — Драган Стојковић Босанац, српски хармоникаш, композитор, аранжер и продуцент 4. децембар — Жан Мари Пфаф, белгијски фудбалски голман 8. децембар — Ким Бејсингер, америчка глумица, певачица и модел 9. децембар — Џон Малкович, амерички глумац, редитељ, продуцент и модни дизајнер 11. децембар — Ричард Картер, аустралијски глумац (прем. 2019) 17. децембар — Бил Пулман, амерички глумац 18. децембар — Џеф Кобер, амерички глумац 19. децембар — Јура Стублић, хрватски музичар, најпознатији као вођа групе Филм 21. децембар — Светислав Басара, српски писац 25. децембар — Јирген Ребер, немачки фудбалер и фудбалски тренер 28. децембар — Ричард Клејдерман, француски пијаниста 31. децембар — Џејмс Ремар, амерички глумац Непознат датум Непознат датум — Бранислав Радишић, српски уметник и новинар. Непознат датум — Сава Бојић, српски гитариста, аранжер, продуцент и пратећи вокал. Смрти Јануар 1. јануар — Максим Пуркајев, совјетски генерал 1. јануар — Хенк Вилијамс, амерички музичар Фебруар 11. фебруар — Урош Предић, српски сликар. (*1857) 24. фебруар — Герд фон Рундштет, немачки фелдмаршал Март 5. март — Јосиф Стаљин, револуционар и лидер Совјетског Савеза. (*1879) 5. март — Сергеј Прокофјев, руски композитор 23. март — Ђорђе Јовановић, српски вајар. (*1861) 24. март — Марија од Тека, британска краљица 28. март — Џим Торп, амерички атлетичар Април 2. април — Хуго Шперле, немачки фелдмаршал 4. април — Карол II Румунски, румунски краљ 11. април — Борис Кидрич, југословенски политичар Мај 16. мај — Џанго Ренарт, белгијски музичар Септембар 28. септембар — Едвин Хабл, амерички астроном. (*1889) Новембар 1. новембар — Марко Цар, српски књижевни критичар, есејиста, путописац и бициклиста. (*1859) 9. новембар — Дилан Томас, велшки књижевник Децембар 23. децембар — Лаврентиј Берија, совјетски политичар. (*1899) Непознат датум непознат датум — Ђорђе Попара, српски бициклиста. (*1870) Нобелове награде Физика — Фредерик Зернике Хемија — Херман Штаудингер Медицина — Ханс Адолф Кребс и Фриц Алберт Липман Књижевност — Винстон Черчил Мир — Државни секретар САД Џорџ Катлет Маршал Економија — Награда у овој области почела је да се додељује 1969. године 1950-е 51953


Министарка за европске интеграције Јадранка Јоксимовић (Фото Танјуг)


Пре свега, желим да се извиним модераторима ако сам отворио тему у погрешном подфоруму. Текст је преузет са званичног сајта: ЧИТАОНИЦА ЦАРОСТАВНИК Кафе - читаоница и клупски простор љубитеља истинских вредности ЦАРОСТАВНИК је јединствен простор намењен културном, верско-родољубивом, дружењу и паметном провођењу времена. Уз понуду свих врста кафа и чајева (кафеџиница & чајџиница) и освежавајућих пића нуди широк избор духовних, историјских, родољубивих као и класичних дела књижевности које попут зелене благосенолиствене оазе у свеокружујућој пустињи агресивне промоције лажних вредности пружа тихо уточиште и утољују жеђ за истинским вековечним и староставним непролазним вредностима српског народа. Свети владика Николај Жички дефинисао је те вредности као својеврсно српско свето тројство: ТРИ НАЈВЕЋЕ ВРЕДНОСТИ СРПСКОГ НАРОДА Прва је вредност БОГ. Друга је вредност КРАЉ. Трећа је вредност ДОМ (породица). ВЕРА, ТРАДИЦИЈА И РОДОЉУБЉЕ. ЦАРОСТАВНИК организује тематска камерна окупљања у виду трибина, предавања, промоција или видео пројекција ради реафирмисања наведених непролазних вредности. У ЦАРОСТАВНИКУ се осим пива не служе алкохолна пића и пушење у затвореном простору није дозвољено. У ЦАРОСТАВНИКУ се слуша музика одабраних финих жанрова: духовна, класична, изворно народна и родољубива. ЦАРОСТАВНИК поседује бесплатни (WiFi) интернет. САВРЕМЕНИ ИЗРАЗ НЕПРОЛАЗНИХ ВРЕДНОСТИ СТАРИНЕ Да ли је неко имао прилику да посети кафе - читаоницу? Какви су утисци?


Џералд Селенте: Распад ЕУ у року од 90 дана, a затим рат?! 30.01.2012. По речима оснивача Института за истраживање трендова Џералда Селентеа, двадесетдвомесечна хистерија о наступајућем европском финансијском краху, која је почела у марту 2010. године у Грчког, у 2012. добиће свој епилог. „Рекао бих да у својој тридесетогодишњој радној каријери, у којој обављам овај посао, никад нисам био више забринут него сада“, рекао је аустралијском ABC Селенте. У свој последњој прогнози, насловљеној „Први велики рат 21. века – припремите се, преживите, победите“, Селенте слика мрачну слику 2012. године, предвиђајући заоштравање класне борбе , која је већ погодила више од десет држава, од Туниса, Египта, Јемена, Сирије, Бахреина, Катара, Велике Британије, Грчке и Италије, која ће се неминовно проширити на Источну Европу, Централну Азији и још интензивније на САД. Но, то што је свет до сада видео, само су економски и социјални симптоми привремених мера централних банака, које су крпиле рупе краткотрајним решењима, које су оне маштовито примењивале на финансијску кризу од самог почетка у САД, од пропасти банке Bear Stearns 2008. године. Према Селентеу, када се Европска Унија саплете од превеликог дуга, који долази насупрот дугу и потребама за још кредита, eвропски домино ће се срушити на друге државе, проширујући још више глобалну кризу у коју ће упасти и веће глобалне економије. „Ако живите у Грчкој, ви сте у кризи; ако живите у Шпанији, ви сте у кризи; ако живите у Португалији и Ирској – такође сте у кризи“, реако је Селенте. „Ако живите у Литванији, трчите у банку како бисте узели свој новац, док се наставља BANK RUN (повлачење новца из банака); То је криза. Мађарска, Румунија, Бугарска – већи део Источне Европе - такође је у кризи. Криза је тре 3d71 85;утно захватила многе државе“. По Селентеовим речима, у Кину се такође не треба уздати. Када Американци и Европљани престану да купују кинеско смеће, Кина ће смањити увоз сировина и енергије из земаља чије сировине су јој биле неопходне у време бума, што ће довести до зачараног круга растуће незапослености и пада економских активности. „Све је повезано“, објашњава Селенте: „Кинези неће спасавати губитнике који ће тај новац прокоцкати на отплату старих дугова, да би, након тога, по својој лошој навици коцкања, поново тражили зајам да се коцкају... Кинези имају довољно својих проблема с којима се морају носити“. Колико ће озбиљне бити следеће фазе стагнације светске економије? Селенте сматра да је поређење с 30-им - коректно. Он наставља: „...Послушајте бар Кристијан Лагард из ММФ-а, те ајкуле зеленашког бизниса последње инстанце – сада и она говори то што ми говоримо већ три године – о актуелности паралеле с колапсом 1929. године, Великом кризом, валутним и трговинским ратовима и светским ратом. Историја показује да када економски ужаси разоре друштво, политички лидери траже средства за стварање шовинизма на националном нивоу, како би преусмерили гнев разјарене масе. Ово трагање за политичком безбедношћу, обично се претвара у рат. „Погледајте трговинске ратове, о којима они данас говоре. Ако саберете све заједно, видећете убрзавање замајца великог рата, што се већ сада догађа“, - каже Селенте. „Те психопате, које су узрок ових проблема, дају савете како се носити са истим, додајући још насиља старом насиљу и криминалној активности“. Селенте каже да се ударац за глобални колапс и позив на рат могу очекивати „негде у првом кварталу 2012. године “, како се европска криза буде погоршавала до тачке пуцања. „Не постоји начин да се европске земље извуку“, емоционално каже он. Американцима Селенте саветује да већ сада припреме план за бекство из земље: „Они су донели Закон о овлашћењима војске у ванредним ситуацијама (National Defense Authorization Act (NDAA) – прим. „Борба за веру“) – Закон који председнику даје право да сваку особу идентификује као терористу - на пример мене. По мене ће доћи војници (војници, дакле, а не полиција), развалиће врата, ухапсиће ме, навести измишљену кривицу, неће бити права habeas corpus, пороте, судија... Они могу да ме муче и убију, ако хоће, а могу ме чак послати у неки од тајних затвора, разбацаних по целом свету“. По његовим речима, ефекти девалвације долара су нејасни, али усвајање таквог закона, постојање логора ФЕМА и планови за ширење на читавој територији САД контролних пунктова за скенирање тела, као на аеродромима, све ово говори да САД могу ући у кризу сличну оној која је довела до грађанског рата од 1861-1865. године .


Ђакон Ненад Илић. Страдање невиних / Српска верзиjа Р‚Р°РєРѕРЅ РќРμРЅР°Рґ Р�Р»РёС›РЎС‚СЂР°РґР°СљРμ РЅРμРІРёРЅРёС...РќР° РЅР°РјР° С�Рμ СЃР°Рґ С‚РμР¶Р°Рє Р·Р°РґР°С‚Р°Рє: РґР° РЅРμ Р·Р°Р±РѕСЂР°РІРёРјРѕ Р±РѕР¶Р°РЅСЃРєРё РјРёСЂ Р°Р»Рё Рё РґР° РёСЃС‚РѕРІСЂРμРјРμРЅРѕ РЅРμ РѕРєСЂРμС›РμРјРѕ РіР»Р°РІСѓ РѕРґ Р·Р»Р° РєРѕС�Рμ РІР»Р°РґР° СЃРІРμС‚РѕРј. Р¦РμРѕ Р¶РёРІРѕС‚ С�Рμ Р±РѕСЂР±Р°, Р° РїСЂР°Р·РЅРёРє С�Рμ СЃР°РјРѕ РѕРґРјРѕСЂ РѕРґ С‚Рμ Р±РѕСЂР±Рμ. РЈРЅРѕС€РμСљРμ Р±РѕР¶Р°РЅСЃРєРѕРі СЃРІРμС‚Р»Р° Сѓ СЃСЂС†Рμ Рё СѓРј РєР°РєРѕ Р±РёСЃРјРѕ РјРѕРіР»Рё РґР° РЅР°СЃС‚Р°РІРёРјРѕ РґР°СTMРμ РїРѕ РјСЂР°РєСѓ РєРѕС�Рё РїРѕСЃС‚Р°С�Рμ СЃРІРμ РіСѓС€С›Рё. У прву недељу после Божића дошао је ред на помен убијене Витлејемске деце. Читамо јеванђеље о покољу деце које су војници извршили због Иродовог страха да ће му новорођени "цар јудејски" угрозити власт и о бекству у Египат Свете Породице пред прогоном (Матеј 2, 13-23). Само што смо разнежени прославили топлину породичног дома и безазлене радости у сусрету са новорођеним Спаситељем, Црква нас враћа у реалност овог света. Као што је апостол Петар одушевљен божанским призором преображеног Исуса на гори Тавору пожелео тамо заувек да остане, тако смо и ми пожелели да мир и радост празника Рођења влада заувек. Али као што је на Тавору Христос ученицима објаснио да морају да се врате у свет и доврше послове, тако и ми данас учимо да се не можемо изоловати у утопијски мир док год било где на свету страда и једно невино дете. На нама је сад тежак задатак: да не заборавимо божански мир али и да истовремено не окрећемо главу од зла које влада светом. Цео живот је борба, а празник је само одмор од те борбе. Уношење божанског светла у срце и ум како бисмо могли да наставимо даље по мраку који постаје све гушћи. Умети да опростиш, умети да се не позвериш у страсти освете, велико је постигнуће и дар који ти може донети у празнику наслућени мир Божији, али не приметити патњу малог сиријског дечака, заборавити на српску децу мучену у Јасеновцу, на сву децу која управо страдају у Украјини, Нигерији, по целом свету, због данашњих Ирода, заборавити на све невине мученике и избеглице који се крећу светом а којих је и наша историја пуна - значило би да дубину вере замењујемо празним сентиментализмом, да се отрову света супротстављамо шећерном водицом. Кажу да је пре него што је издахнуо, мали сиријски страдалник рекао само: "Све ћу вас рећи Богу...". Шта су нам поручили мали јасеновачки мученици - то већ не памтимо. Гледамо иконички приказ Бекства у Египат, али заборављамо колоне српских и не само српских избеглица које су заувек оставиле траг на балканским просторима. "Где је Христос док страдају невини?", питање је које многе од нас прогања. На крсту - одговор је Господ дао подносећи за нас муке на крсту. Свет је тешко излечити од зла које су људи пустили у историју. Оно расте у таласима и не смањује се. Али то не значи да не треба против њега да се боримо. А без Христа и пролажења с њим кроз муке и смрт до Васкрсења - и нема праве наде за свет. Пресвета Богородица је то слутила или знала и кад је први пут пригрлила свог новорођеног сина. Отуд та њена сета присутна на многим иконама Рождества као и на и иконама Богородице са малим Исусом у наручју. Ако у Цркви упорно и пажљиво пратимо празничне циклусе, временом ћемо научити да свака радост садржи и сенку туге, али да и најгора пропаст ипак носи наду.


MagnuFuel - мишљења, цена, где купити, купи сада, колико кошта HomeБеаутиMagnuFuel – мишљења, цена, где купити, купи сада, колико кошта април 26, 2019 Mira Bojević Беаути 0 Не тако давно био је новост у области аутомобилске технологије, која, у складу са произвођачима и продавцима, може да смањи потрошњу горива. То се зове МагнуФуел (горива ФРИА). Да би се избегло да постане жртва да купи бескорисни производ, потребно је читати коментаре о томе на различитим интернет ресурсе. П> Економски гориво МагнуФуел:? Развод или истина ДИВ> Како МагнуФуел? ДИВ> Споран позитивне и негативне повратне, МагнуФуел. ЛИ> Закључак. ол> Економски горива МагнуФуел: на & нбсп; Не или истина Скоро сваки возач жели гориво потрошено је мање и удаљеност од пролаза се не повећава, а да је снага мотора није пала. Да ли је могуће? Произвођач Ецономизер МагнуФуел тврди да је могуће. П> Овде је уређај Ецономизер МагнуФуел Предности према продавцима на МагнуФуел уређаја, следеће: Х4> Главни трик оглашивачи који тврде да је, у просеку, у зависности од марке и модела аутомобила, потрошња горива је смањена за 20% ЛИ>. Делови мотора су заштићени од лошег квалитета горива. ДИВ> Повећава век (мтбр) мотор машина. ДИВ> ул> Како МагнуФуел Уређај МагнуФуел је уређен тако да пар Неодимиј магнета, који је МагнуФуел, утиче на гориво. Штавише, ови магнети формирају снажно магнетно поље које раскида јединица угљоводоника једињења која горива сагорева бржи. П> Магнетно поље гура молекуле раздвојени тако да су засићене са кисеоником (О2) са свих страна и свих опекотина за гориво без остатка. То повећава уштеда. П> Спорна позитивне и негативне оцене Фул Бесплатно Постоје лажне коментара објављених на налогу или од продаваца, али постоје реални. Обухватају главу и проучавање како ствари функционишу у стварности: Магнетни уређаји нису у стању да разбије везе, молекули супстанце. Да би то урадили, користите нуклеарни реактор или Хадрон Цоллидер. ЛИ> Гориво за возила, било да се ради бензин или дизел је изолатор (супстанца која слабо проводи струју). Дривер-физичар је израчунао да, како би се обновила, да смрви и возити молекуле треба да изгради велики магнет, око 15 спратова у висину. И на овај магнет да носе јаз молекула који треба још више снаге. Испоставило се да су магнети не може да утиче на молекуле горива. ДИВ> Такође, стручњаци кажу да је магнетна поља не може утицати на нечистоће које се налазе у гориву. Стога, да продужи животни век мотора са унутрашњим сагоревањем, уређај МагнуФуел не може. У спотова приказује уређај развијен од стране аутомобилска компанија Генерал Моторс. Али, из неког разлога се ови уређаји нису постављени на производњи својих аутомобила, могло би бити да се подигне рејтинг продаје аутомобила. П> реал преглед МагнуФуел х4> ецономисер купљен посебно за експеримент. Је успешно инсталирана у систем машину. Током операције месец, два и три – не смањење потрошње горива није било Из горње информације закључујемо да, са новим електронских уређаја не јуре. Ако ови уређаји заиста ради, то би био значајан плус за возаче и мање за дилере горива. П> READ Good Niter - мишљења, цена, где купити, купи сада, колико кошта Hypertonium – мишљења, цена, где купити, купи сада, колико кошта Mangosteen – мишљења, цена, где купити, купи сада, колико кошта Postoji mnogo razloga da uče strane jezike. Sposobnost komunikacije sa ljudima iz drugih zemalja, što uvelike proširuje naše horizonte. Mnogo [...] Људско тело је веома сложен и крхке органи, ради као сат. То је разлог зашто је подложна разним болестима које [...]


source: CulturaX

text: НА НОВОМ БЕОГРАДУ ЈЕ ДО ДРУГОГ СВЕТСКОГ РАТА БИО ЈЕДАН ОД НАЈВАЖНИЈИХ АЕРОДРОМА У ЕВРОПИ - Краљевина НА НОВОМ БЕОГРАДУ ЈЕ ДО ДРУГОГ СВЕТСКОГ РАТА БИО ЈЕДАН ОД НАЈВАЖНИЈИХ АЕРОДРОМА У ЕВРОПИ 1927. на данашњи дан је отворен Стари аеродром, претеча Аеродрома "Никола Тесла", на ливади Дојно поље, на простору данашњег новобеоградског Блока 65; хангаре на Старом аеродрому пројектовао научник Милутин Миланковић. Све је мање Београђана који знају да се у централним деловима Новог Београда некада налазио аеродром. Они млађи и не слуте да су изнад делова данашњих улица Милутина Миланковића и Омладинских бригада пре Другог светског рата летели међународни, путнички авиони, да је са тадашњег Аеродрома "Београд", који су после рата звали и "Стари аеродром", полетели браниоци неба над овим слободним градом априла 1941. године, у сусрет немачким бомбардерима. Све до рата, Аеродром "Београд" био је једно од највећих ваздушних пристаништа у Европи! Потреба за изградњом модерног аеродрома појавила се и раније, али су услови за то остварени тек после Првог светског рата. Како нам је објаснила Биљана Мишић, из Завода за заштиту споменика културе Београда, потписивањем прве Конвенције о међународном ваздушном саобраћају из 1919. године, као и због обавезе да се француско-румунској компанији "Франко-Румен" обезбеди летелиште у близини Београда, још 1923. године отпочела је припрема терена за изградњу међународног ваздухопловног пристаништа на платоу испод Бежанијске косе. ПРВО У ПАНЧЕВО – Због немогућности да у кратком року обави све припремне радове, држава је одлучила да оспособи привремени аеродром код Панчева, тако да је "Франко-Румен" имао минималне услове да одржава линију Париз – Истанбул – каже Мишић за "Београдске приче". – Та линија требало је да конкурише возу "Оријент експрес", као најбржој саобраћајној вези између Европе и Блиског истока. Исто друштво ускоро је увело прву редовну ноћну линију на свету, на релацији Београд – Букурешт. Када је отпочела изградња аеродрома Нови Београд је био пусто, мочварно подручје. То је била елипсаста област површине од око 20 квадратних километара, са дужом осом од шест, и највећом ширином од четири километра. Министарство војске је откупило од земунске општине терен између железничке пруге Београд – Земун, падине Бежанијске косе и села Бежаније. Иако је, за разлику од околних мочвара, овај део био ређе плављен при високим водостајима Саве, његови рубни делови захтевали су исушивање и насипање. После свих неопходних радова, Аеродром "Београд" отворен је 25. марта 1927. године. Ваздухопловно пристаниште колоквијално је названо Бежанијски аеродром, а како је овај простор административно припадао Земуну, у употреби је често био и назив Земунски аеродром. – Истовремено са припремама терена у Инжењерском одељењу Команде ваздухопловства израђивани су пројекти објеката аеродромске инфраструктуре – наставља Мишић. – Почетком 1926. године пројектовање хангара великих распона и осталих бетонских конструкција поверено је инжењеру Милутину Миланковићу, светски признатом конструктору и научнику. Према његовим нацртима изграђени су двојни хангари за свештај авиона распона од по 40 метара, дужине 47,7 и висине седам метара. Овакви хангари нису подигнути само у Београду, већ и на војном аеродрому у Краљеву, као и на мешовитим аеродромима у Загребу и Скопљу. Званично отварање Аеродрома "Београд" означено је премештањем ваздухопловне групе с новосадског аеродрома, која се састојала од две ескадриле ловачких авиона типа "девоатин". Од ове групе формиран је Шести ловачки пук, уз који је образована и пилотска школа, намењена за обуку пилота-ловаца, официра и подофицира. – Приликом свечаног отварања уприличен је и "ваздухопловни митинг аеропланских формација" на релацији од Новог Сада до Београда. Убрзо после свечаног отварања овде су почели да слећу и путнички авиони. УЗЛЕТ "АЕРОПУТА" Истовремено са оснивањем ваздухопловне луке почело је и оснивање прве националне авиокомпаније – "Аеропут". Тако је 17. јуна 1927. године у протокол Трговачког суда уписана прва српска компанија за цивилни авио-транспорт. Све ово резултирало је повећањем броја домаћих и међународних линија "Аеропута" али и страних компанија, па су капацитети аеродрома тражили проширење. Овај војно-цивилни аеродром је до 1927. године имао неколико касарни, магацина, резервоара за гориво, као и шест великих бетонских хангара. Друга етапа изградње од 1929. до 1932. донела је проширено летелиште са две травнате полетно-слетне стазе, а изграђена је и модерна пристанишна зграда, као и официрски дом. – Хангар-радионица за ревизију и поправку авиона, која је направљена према пројекту Милутина Миланковића, данас представља једини сачувани објекат првобитног аеродромског комплекса – објашњава Биљана Мишић. – Пристанишна зграда, смештена у цивилном делу аеродрома према прузи, свечано је освећена на празник Светог Илије, 2. августа 1931. године. Поред салона и простора за путнике, пристанишна зграда је располагала одељењем за царину, аеродромским комесаријатом полиције, поштом и телеграфом као и рестораном са великим терасама. У административном делу налазиле су се просторије управе ваздушног пристаништа, друштва "Аеропут", других компанија које су летеле преко Београда, док су у застакљеном простору куле биле смештене метеоролошка и радиогониометријска станица. Летелиште Аеродрома "Београд" средином тридесетих година прошлог века обухватало је простор од око три милиона квадратних метара и правцем север-југ простирало се у дужини од 2.900 метара, односно правцем исток-запад 1.100 метара. С временом је терен постао добро дрениран и затрављен, што је омогућило слетање и највећих авиона тог времена. Од 1928. године аеродром је опремљен радио-станицама за обавештавање посада авиона о временским условима на рутама лета. Још почетком тридесетих година две укрштене полетно-слетне стазе биле су опремљене светиљкама за ноћне летове, а током 1936. године аеродром је оспособљен за слетање по смањеној видљивости помоћу радио-електричних уређаја. СТРАТЕШКА ВАЖНОСТ Изградња аеродрома, на свега пет километара удаљености од града, као и интензиван саобраћај који се на њему одвијао – представљали су за Београд и Србију значајан продор у савремене цивилизацијске токове тадашње Европе. Отварање међународног ваздушног пристаништа "Београд" омогућило је да се, поред увођења домаћих ваздушних летова, постепено повећа и саобраћај страних компанија преко територије Југославије, што је београдско авио-пристаниште учинило центром домаћег ваздушног транспорта. Захваљујући овом, за тадашње услове врло интензивном авио-саобраћају, у Београд је током 1939. и 1940. године свакодневно слетало и из њега полетало по 14 савремених путничких авиона с неколико стотина путника! Развој аеродрома и домаћег ваздухопловства нагло је прекинут избијањем Другог светског рата. С платформе испред хангара-радионице 6. и 7. априла 1941. године у одбрану Београда су полетели пилоти 102. ескадриле Шестог ловачког пука. Над аеродромом и у његовој околини одиграло се више драматичних битака у којима су исписане епске странице нашег ваздухопловства. У априлском рату уништен је велики број авиона и мотора, комплетна радионица са деловима, као и писта. По заузимању Београда Немци су аеродром интензивно користили за своје потребе. Изградили су нову бетонску писту дужине око 1.600 метара и нове рулне стазе. – Савезници су током пролећа и лета 1944. године извршили неколико бомбардерских напада на аеродромске инсталације – додаје Мишић. – Тада је уништена или оштећена већина хангара и других објеката. Само неколико дана пре ослобођења Београда и Земуна Немци су минирањем дефинитивно разрушили аеродромске зграде. После рата је све углавном требало обновити или наново изградити. Читаво десно крило пристанишне зграде страдало је у бомбардовању, па је делимично преправљена, а почетком 1946. године испред ње је изграђен нови приземни објекат за пријем путника. – Почетком педесетих година продужена је бетонска писта како би на аеродром могли да слећу тадашњи највећи авиони. Од 1947. до 1962. године овај аеродром био је база домаћег предузећа ЈАТ, као и наша главна капија према свету. По свом карактеру, овај аеродром био је војно-цивилни, са заједничким летелиштем. Први управник аеродрома био је мајор Миодраг Томић, командант Шестог ловачког пука, стационираног на самом аеродрому, док је Матија Хођера, шеф саобраћаја компаније "Аеропут", незванично сматран цивилним управником аеродрома. Поред "Аеропута" и Аеро-клуба "Наша крила", простор и објекте аеродромског комплекса користиле су јединице војног ваздухопловства, Ловачка пилотска школа, Ваздухопловна опитна група, транспортна ескадрила и друге помоћне јединице. – Аероклуб је на аеродрому основао и прву цивилну пилотску школу – додаје Мишић. – Предузећа ваздухопловне индустрије "Икарус", "Змај" и "Рогожарски" формирала су своје депадансе за монтажу и испитивање прототипова и серијских авиона и једрилица. БЕСМРТНИ МИЛАНКОВИЋ Од целокупног комплекса некадашњег аеродрома остао је сачуван само бетонски хангар који је служио за монтажу и оправке авиона. Направљен је 1931. године према решењу Милутина Миланковића. Овај великан се пре пројектовања и изградње аеродромских објеката за готово сва ваздушна пристаништа у Србији истакао низом конструктивних подухвата на грађевинама сличног типа, на којима је, први пут у свету употребио основне једначине за одређивање арматуре бетонских носача. По технологији и примењеним градитељским техникама хангар-радионица представља једини пример те врсте објеката код нас и један од малог броја сачуваних у свету. Иновативност решења примењеног у пресвођавању простора великог распона сврстава га међу грађевине којима су досегнути највећи домети инжењерства међуратног раздобља у европским и светским оквирима. ФАБРИКЕ АВИОНА У међуратном периоду у Југославији је основано чак шест фабрика авиона, две фабрике авио-мотора и више фабрика авио-инструмената, падобрана и остале опреме. Авиони су склапани у фабрикама "Икарус", "Рогожарски", "Змај", "Утва", "Албатрос", и у фабрици авиона "Краљево". Авио-моторе су правили "Влајковић и компанија" као и фабрика аеропланских мотора у Раковици. Међу произвођачима који су израђивали инструменте и прибор истицали су се "Телеоптик" и "Јасеница".


source: fineweb

text: Путин: 2016-та потврдила стратешки карактер руско-српског партнерства Година на измаку потврдила је стратешки карактер руско-српског партнерства, истиче се у писму председника Русије Владимира Путина које је данас председнику Србије Томиславу Николићу уручио руски амбасадор у Београду Александар Чепурин. „Вама, Вашој породици и пријатељима здравље и успехе, а братском српском народу - мир, благостање и просперитет“, пожелео је, такође, Путин у писму Николићу. Руски амбасадор Александар Чепурин је, уручивши Путиново писмо, рекао Николићу да су Србија и Русија у претходних неколико година успоставиле систем великог поверења и добрих односа. Руској Федерацији је битно да постоји стабилност у развоју наших билатералних односа, па ће са пуном пажњом пратити ток кампање и председничких избора који ће током 2017. године бити одржани у Србији, додао је Чепурин. Како се наводи у саопштењу, Николић је, у разговору са Чепурином, изразио велику захвалност на подршци коју Руска Федерација пружа Републици Србији и Републици Српској. Председник Николић и амбасадор Чепурин разговарали су и о заједничким пројектима, које реализују српске и руске компаније, додаје се у саопштењу, преноси Танјуг.


ИЗБОРНА ГРУПА 2: КРИЗНИ МЕНАЏМЕНТ У ОБЛАСТИ ЕЛЕМЕНАТАРНИХ И ДРУГИХ НЕПОГОДА


Савети за стицање поверења пса - тренингnone Главни тренинг Савети за стицање поверења пса Од давнина су људи и пси одржавали чврст однос међусобне сарадње. Упркос чињеници да је дисциплина у историји била веома важан део односа човек-пас, у програму Анимал Екпедитион Јасно нам је да су прве везе створене између ове две врсте створене из узајамног поверења. Због тога смо направили компилацију корисних савета за заслужите поверење пса. Сваки пас има индивидуалне карактеристике и, иако постоје расе које су генетски предодређеније за социјализацију, а друге заосталије, оно што највише дефинише њихову личност су њихова искуства. Лоша искуства, као и никаква или лоша социјализација у раном добу могу пса учинити посебно плашљивим или неповерљивим. Да бисмо вам помогли да решите овај проблем, припремили смо низ препорука које би вам могле бити од велике користи.. Можда ће вас такође занимати: Где пас треба да спава? Индекс Будите мирни и не будите сурови Позитивно појачање: сваку животињу осваја стомак Искористите њихову урођену радозналост Редовне шетње и рутине Играјте често да би ваша веза била јака Да, требали бисмо заслужите поверење пса то је у основи зато што нам не верује. И да га убедимо да му нисмо претња, најбоље је то што нас не доживљава као непријатеља. Зато га не треба плашити и то се постиже смирењем и стрпљењем.. Играње спорих игара са њим које не изазивају узбуђење да би га подстакле да дође код нас и не присиљава нас да приђемо је кључно. Ако смо код куће или на контролисаним територијама, морамо вас пустити на слободу и не хватај га за оковратник како им не би ограничили бекство. Тако ћете видети да можете побећи ако је потребно и постепено ћете престати са тим.. Не смемо да га загрлимо. Загрљаји који према нама показују толико љубави према њима велика су репресија, јер осећају да се не могу кретати, то је снажна инвазија на њихов витални простор. За нас да се ставимо на њихово место, као да имамо луђачку кошуљу. Од три виталне функције које дефинишу жива бића као таква, однос, исхрану и репродукцију, исхрана је та коју у овом случају можемо највише искористити. Прехрана је потреба која држи већину паса у сталној потрази, а ако морамо зарадити њихово поверење, то је предност коју можемо користити у своју корист. Остављајући храну на земљи и чекајући, доћи ће по њега. Сваки пут ћемо га оставити ближе себи и наставиће да се приближава док га не преузме директно из наше руке. Ово не треба форсирати, то се мора радити мало по мало да би се наградило за ваш труд. Тако ће нас животиња повезати са врло позитивним стимулусом за њу, храном, и моћи ћемо да задобимо поверење пса. Исто тако, део вашег дневног оброка хране можете резервисати да бисте га дали директно између наших игара. Пси су врло радознали, воле да истражују и откривају нове ствари. Лако је препознати овај квалитет код наших љубимаца када имамо нову играчку или се неко врати кући, јер они први оговарају да виде шта се дешава. Такође овај квалитет можемо искористити у своју корист како бисмо стекли поверење пса. Ако желимо да нам се пас приближи морамо скренем пажњу а можемо то да урадимо и са лоптом, на пример. Полазећи од тога да је пас стидљив или је можда имао неко лоше искуство, он у почетку неће желети да се игра са нама, али лопте у њима буде своје ловачке вештине, прогона. Ако се играмо са лоптом у његовој близини, он неће моћи да се одупре доласку и учешћу.. Да би се олакшало учешће животиње, врло је позитивно спустити се у висину пса, односно да седи на поду. На овај начин нисмо толико велики и претећи и биће му лакше да нас погледа у лице како би протумачио наш израз. Природни биоритам утиче на сва жива бића и на чињеницу да држите рутину стабилно Уз оброке и шетње у исто време помаже у регулисању биоритама. Ова једноставна навика довешће до тога да наша неповерљива животиња усвоји навике на које се њено тело навикне. Овим ћемо постићи да када изађе већ му се то свиђа и тада ће се осећати награђено. С друге стране, одржавањем рутине моћи ће да предвиди и осећати контролу над ситуацијом. Изласци у оно време када ваше тело треба да изађе и једе у време када тело тражи то ће смањити вашу анксиозност јер имате важан део свог живота организован. Још једном видимо како су нефорсирање животиње и одлучивање за позитивно појачање кључ за стицање поверења пса и, мало по мало, успостављање чвршће везе. Позитивним појачањем не мислимо само на слаткише или храну, већ и на чињеницу одласка у шетњу, играња или једноставног мажења. Играње је једна од ствари која највише уједињује и јача односе пас-човек. О играма нема ничега написаног и свака особа развија своје трикове са својим псом. Научите нове трикове одржава мозак активним нашег пса и снажно јача његово самопоштовање. Ипак, надамо се да су вам ови савети били корисни, имајте на уму да је то најважније заслужите поверење пса не изгледа као претња за њега. Да бисте то урадили, најбоље је бити стрпљив и провести много сати у свом друштву. Можда ће вас занимати и ови савети о дружењу вашег пса, јер након што успоставите везу са њим, следећи корак ће бити јачање вашег односа са другим животињама и људима..