text: Харфа, педална харфа или велика харфа је највећи и најсложенији савремени музички инструмент са жицама које се трзају. Жице су разапете вертикално у великом тространом оквиру, који чине усправан стуб на постољу, укосо постављен широки резонатор и на горњој страни карактеристично извијен „врат“ инструмента. У постољу се налази седам педала, који преко полуга у стубу дејствују на механизам покретних точкића на врату и прештимавају жице, скраћујући или продужавајући њихову дужину. Са својих 46 до 48 жица, харфа захвата (после оргуља и клавира највећи) тонски распон од шест и по октава. Жице се трзају прстима обе руке, док се резонатор наслања надесно раме свирача, а обе ноге управљају педалама. Зарад лакшег сналажења међу великим бројем жица, свака C-жица (Do) је црвене, а свака F-жица (Ef) је плаве или црне боје. Звук харфе је богат и племенит, али невелике снаге и продорности, тако да долази до изражаја најбоље у солистичком извођењу или соло-епизодама у оркестру. Једино глисандо, који је могућ брзим превлачењем преко већег броја жица, често и обема рукама, може да се пробије и кроз гушћи звук оркестра. Захваљујући доста дугом одзвуку жица (претежно дужих), харфа је изузетно погодна као акордски инструмент, нарочито за извођење арпеђата који су и добили име по овом инструменту. Следствено, она се често може срести као пратња неком мелодијском инструменту или гласу. Данашња харфа је производ дугог историјског развоја. Њени најстарији преци, у виду лука са затегнутим жицама, су међу најстаријим музичким инструментима уопште. Античке културе у разним деловима света познају бројне инструменте харфног типа, а и у средњем веку они су врло омиљени и распрострањени, нарочито као пратња певању. У 18. веку је укус рококоа утицао на спољни изглед харфе, који је и данас често китњаст по угледу на старе градитеље, а у то време, упркос још знатним техничким ограниченостима, настају већ и солистичке и концертантне композиције намењене овом инструменту. Ипак је тек у 19. веку, усавршавањем педалног механизма, харфа дошла до изражаја, а таква се и до данас одржала без већих измена. Харфа располаже са седам ножних педала, помоћу којих се сваки тон у свакој од октава мења за пола тона наниже (горња позиција педале) или пола тона навише (доња позиција педале): Иако су, осим ових, могући и међуположаји, они се не користе у оркестарској пракси јер су интонативно несигурни. Из приложеног се дâ закључити да је на харфи немогуће одсвирати тон који је двоструко снижен (♭) или двоструко повишен (x), већ се овакви тонови морају записивати као његов енхармонски тон (нпр: уместо fisis1 треба писати g1). Међутим, најдубља жица на харфи (Ces1) није обухваћена механизмом за промену висине, већ се мора по потреби затезати посебним кључем за штимовање. Код неких старијих типова харфе, овим механизмом нису обухваћене још две жице, друга најдубља Des1 и највиша ges4. Промена положаја педале, а поготово више њих захтева одређено, иако кратко време, те се стога код компоновања обраћа пажња да до њих не долази често и, посебно битно, да не буду многобројне и брзе. Ове промене се у нотама означавају унапред, да би било времена да се педалама промене положаји. Ово се означава на неколико начина који су овде дати, а односе се на исти пример постављања педала: Да ли ће се тонови означавати са повисилицама и снизилицама, или са пуним именима таквих тонова, је потпуно свеједно. Исти пример као претходни, само су у овом случају тонови распоређени тако да горњи ред означава педале десне ноге, а доњи педале леве ноге. Графички систем обележавања, који означава распоред педала према извођачу. Водоравна црта представља средњи (разрешени) положај педале, изнад се записује подигнута педала (снижени тон), а испод спуштена педала (повишени тон). Ознаке педала лево од вертикалне црте су педале леве ноге, а десно од ње педале десне ноге. Мнои харфисти се служе само овим системом обележавања, јер је најједноставнији и директно показује положај педале. У оркестру се углавном налази једна харфа, мада у оркестрима троструког или четвороструког састава постоје најчешће две. Ређи су примери коришћења већег броја харфи, мада их Арнолд Шенберг (Arnold Schönberg) у Песмама гукања (Gurrelieder) тражи четири, а Рихард Вагнер (Richard Wagner) у Сумраку богова (Götterdämerung) и Микис Теодоракис (Μίκης Θεοδωράκης) у Грку Зорби (Αλέξις Ζορμπάς) чак шест. Грађа инструмента Харфу чини тространи оквир са низом жица, разапетих у усправној равни. Постоље харфе, назива се и педалијера, јер су у степенастим прорезима смештени педали који служе за прештимавање жица. На постољу стоји стуб, кроз чију унутрашњост пролазе полуге које повезују педале са горњим делом механизма за штимовање. На супротној страни од стуба налази се коси крак оквира који се назива резонатор. Жице су уздужно постављене, а њихов горњи крај везује се за металне чивије, ушрафљене у дрвен врат, који чини горњу, извијену страну оквира. За разлику од клавира, харфу штимује сам озвођач пре свирања, посебним кључем на чивијама.Жице се праве најчешће од црева, или у новије време од најлона, оне слабије те се морају чешће штимовати. У мосту, који повезује резонатор и стуб, налазе се покретни котурићи са по два мала клина: свака жица пролази између клинова двају котурића и када се, притиском на педал, котурић заокрене, његови клинови притисну жицу, скрате њену звучећу дужину и повисе јој тон. Харфа има 46-48 жица, а како би се извођач снашао међу овим бројним жицама, све C-жице су обојене црвеном бојом, а све F-жице плавом. Једанаест жица најдубљег регистра (бас-жице) обмотане сз металном нити. Сваки од седам педала у постољу делује на истоимене жице у свим октавама и једновремено их, покретањем котурића, прештимава. Педале имају три нивоа, поређани на средњем нивоу означавају C-dur. Уколико их од средњег нивоа рапомеримо за ниво навише, добићемо снижене тонове, а у супротном, померивши их за ниво наниже добијамо повишене тонове. Педали, по реду поређани гласе: D,C,H,E,F,G,A. Врсте харфи Постоји неколико врста харфи, али се у класичној музици данас користе педална и келтска харфа. Педална харфа Педална харфа, позната и као велика харфа је највећа међу харфама, а уједно највећи и најсложенији савремени музички инструмент са жицама које се трзају (горе описана). Има 46-48 жица и 7 педала којима се управља ногама. Са својих 46 до 48 жица, харфа захвата (после оргуља и клавира) највећи тонски распон од шест и по октава. Данас је већина харфи са педалом дизајнирана на исти начин, иако се одређени елементи, укључујући боју, материјале и распон жица, очигледно разликују. Ипак, примарна ствар која их повезује је механизам педала у коме се мењају њихови кључеви. Постоје две врсте механизама педала - једноструког и двоструког дејства. Док први омогућава да се свака жица свира на само две позиције, други нуди већу флексибилност са сваком жицом која се свира на три позиције. Харфа са великим педалама, која се често користи на концертима, обично долази са опсегом од 47 жица, које покривају више од шест октава. Знатно је већа и тежа чак и од великих харфи са полугом, које обично имају 34 или 38 жица. Келтска харфа Келтска харфа је мања од педалне, висине од 80 до 140 центиметара. Зависно од модела има између 22 и 38 жица. Тежине је од 5,5 до 15 килограма. Називи келтска харфа, харфа с полугом, народна харфа или готска харфа су имена која се често користе наизменично, иако могу имати мале разлике. На пример, готске харфе имају тању звучну плочу и много су уже у поређењу са келтским харфама које су обично ниже главе и округлије. Термин народна харфа се често користи за описивање било које харфе без педала, посебно ако је пореклом из одређене културе. Жичана харфа Жичана харфа се такође назива и галска харфа и има прилично робусну конструкцију. Техника која се користи у жичаним харфама је прилично јединствена. Захтева сложен систем пригушивања одређених жица, док се другима дозвољава да звоне. Већина харфиста на жичаним харфама за свирање користи своје нокте, али се могу користити и јастучићи за прсте. Са својим карактеристичним звуком попут звона, жичане харфе су посебно погодне за келтску музику. Харфа са укрштеним струнама Ове харфе имају два реда жица распоређених под угловима који им омогућавају да прелазе једна преко друге. Ова потпуно хроматска харфа има један ред жица које носе природне ноте и други ред који носи равне и оштре ноте. Извођачка техника Харфа је, за разлику од свих осталих инструмената, који су на овај, или онај начин оспособљени за извођење хроматике, због описаног система штимовања, дијатонски инструмент. Пошто све жице истовремено мењају тонску висину, не могу се одједном добити хроматске варијанте истога тона, па ни њихово узастопно извођење, уз прештимавање, обично не делује добро јер се жица прештимава још док траје одзвук, а то се најчешће чује. Делимично, за два-три узастопна полустепена, хроматику може да замени енхармонија, нпр. уместо b-h-c-cis изводи се ais-h-c-des. Карактеристичан начин извођења на харфи јесте глисандо - брзо превлачење руке преко свих, или већег броја жица. Харфа се свира са по четири прста обе руке (мали прст обе руке се не користи). Пошто је резонатор ослоњен о десно раме и колени свирача, десна рука има краћи захват и намењује јој се виши регистар, док лева захвата, по потреби, цео распон инструмента. Акорди изводе се на харфи редовно у кратком, брзом разлагању- арпеђату (термин "арпеђо" је и настао због типичности оваквог свирања на харфи - итал. игра). Ово се подразумева, па ако се у нотацији стави и вијугава линија, као уобичајена ознака за арпеђо, то за харфу значи изразитије, спорије разлагање; напротив, ако желимо да акорд акорд буде одсвиран сасвим симултано, то се назначује средњом заградом дуж акорд, или изричито: non arpeggiato. Нарочито лепим, поетичним, али и врло тихим звуком одликују се флажолети харфе. Користе се октавни (други аликвот), као још најзвучнији, с тим што се и додир- на половини дужине жице- и трзај врше истом руком. Употребљиви распон оваквих тонова је (звучно) од g до е3, нотирају се за октаву ниже од жељеног звука, уз кружић изнад ноте. У новијој примени харфе наилази се на још низ посебних извођачких поступака: пригушени, стакато-тонови, који се изводе тако што се свака жица одмах после трзаја заустави у треперењу свирање непосредно уз резонатор, који даје оштрији звук, сличан чембалу или гитари трзање жица ноктима, уместо јагодицама прстију, такође са оштријим, помало металним звуком ударање шаком по гласњачи резонатора, са звуком сличним тимпану Музика за харфу нотира се (као и клавирска) на два линијска система: горњи се односи на десну руку и носи виолински кључ, доњи на леву, претежно са бас-кључем. Историја Најраније харфе и лире су нађене у Сумеру, 3500 п. н. е, и неколико харфи је пронађено у гробним јамама и краљевским гробницама у Уру. Неки од најстарији приказа харфе на египатским споменицима и примерци нађени у гробницама указују на велику старост овог типа инструмента, као и на његово порекло од лука са напетом тетивом. Харфни инструменти постоје у свим старим културама: осим Египћана (лучна харфа) и Асираца (угласта), они се налазе и код Јевреја (кинор, небел) и Грка (тригонон- први тип са потпуним, тространим оквиром, који омогућује боље затезање жица). У средњовековној Европи наставља се превасходно пратећа улога харфе (нарочито је омиљена ирска харфа) у пракси трубадура и минезенгера. Од 14. века привремено потиснута од лауте, харфа постаје поново популарна у доба рококоа, када добија и изразито декоративан изглед, који је до данас сачувала. Током 16. и 17. века, чине се бројни покушаји да се она хроматизује, како би одговарала сложенијим захтевима музичке праксе. Тек крајем 19. века дошло се до успешног решења (Плејелова хроматска харфа), али оно није шире прихваћено. Париски градитељ Ерар први поставља систем педала са двоструким ходом, па тиме и основу савремене харфе. Као солистички инструмент харфа се више користи тек од 18. века, када настају и најпознатији концерти за њу: Хендлов и Моцартов(дупли- за харфу и флауту). У то време харфа је делимично укључена у оперски оркестар, али у симфонијски састав улази тек са романтизмом. Врхунац истакнуте улоге и мајсторске примене харфе је у музици импресиониста, пре свега оркестарској, али и камерној. Како звучи музика на харфи: "Токата и фуга у d-mollu", Јохан Себастијан Бах "Хендлов концерт", Георг Фридрих Хендл "Тужна Маргарита за праљком" Дејвид Воткинс Музички примери Референце Литература "Harps of Their Owne Sorte'? A Reassessment of Pictish Chordophone Depictions". Alasdair Ross, Cambrian Medieval Celtic Studies 36, Winter 1998. Спољашње везе HarpColumn.com HarpSpectrum.org Жичани инструменти


УПРАВЉАЊЕ ПРОЈЕКТНИМ ЦИКЛУСОМ | ВРЊАЧКЕ НОВИНЕ ЗАВРШЕН КУРС „УПРАВЉАЊЕ ПРОЈЕКТНИМ ЦИКЛУСОМ“ published on 11. јула 2019. Read more posts by the author of ЗАВРШЕН КУРС „УПРАВЉАЊЕ ПРОЈЕКТНИМ ЦИКЛУСОМ“, vrnjacke Закључком Општинског већа од 21. марта 2019. године одлучено је да се организује специјализовани курс за обуку писања пројеката пошто се, у пракси, показало да је то „уско грло“ за добијање више финансијских средстава на конкурсима. Ангажован је Факултет за примењену екологију „Футура“ и курс је отпочео 11. маја текуће године. Треба рећи да је „Футура“ од стране Министарства државне управе и локалне самоуправе добила акредитацију правног лица за реализацију програма стручног усавршавања. Полазници курса били су запослени из Општинске управе, јавних предузећа и установа, индиректних буџетских корисника Врњачке Бање. Овај пројектни курс обрађен је кроз пет модула: планирање, идентификација, дизајнирање, спровођење и евалуација пројекта. Тренинг је обухватао и ПРАГ процедуре потребне за спровођење тендера и јавних набавки из међународних фондова и донација. У свакој фази пројектног циклуса презентоване су одговарајуће методе, технике и алати за успешно савладавање задатака. Курс се састојао из теоријске и практичне наставе. Петог јула, по завршетку курса „Управљање пројектним циклусом“ групе (тимови) које су формиране од стране предавача представљало је своје „пројекте“, или савременим језиком речено евалуирало је своје пројекте, а Комисија у саставу: проф. Мирјана Бартула, проф. Сунчица Вјештица и секретар Факултета Марко Вучуревић дали су своје мишљење о изложеним пројектима, сваком појединачно у смислу шта би требало исправити, шта дорадити и тсл. Овој презентацији, на којој су полазницима уручени сертификати о завршеном курсу, присуствовао је и Милутин Думановић, помоћник председника општине. Пројекти су се односили на Реконструкцију ски стазе на Гочу, Пројектовање и изградњу јавне гараже, Изградњу канализационе мреже у насељу Врњци. Овакав вид усавршавања запослених треба похвалити, с тим што треба рећи и то да полазници морају показати више личне креативности и оригиналности. Previous post: XIII НАЦИОНАЛНА ИЗЛОЖБА ПАСА СВИХ РАСА Next post: „СЛЕПА ЖЕНА У САВРЕМЕНОМ ДРУШТВУ“


Serbian Orthodox Diocese of Eastern America - Благослов Пресвете Богородице у храму Светог Саве у Парми Благослов Пресвете Богородице Благодат Божја је увијек присутна у нашим црквама, храмовима, манастирима јер како рекоше наши Свети Оци “Црква је Небо на земљи”. Свети Јован Кронштатски је рекао “У цркви сам заиста као на земаљском небу. Осјећам да сам у очигледном присуству Божјем, Његове Мајке, небеских сила и свих Светих.” Данас, на Томину Недељу, ту благодат и љубав Божју смо осјетили још јаче. Наш Свети Храм, свештенство, парохијани и сви присутни вјерници благословени су посјетом Чудотворне Иконе Пресвете Богородице “Курско-Коренаја”.Божјим промислом, уз благослов Његовог Преосвештенства владике источно-америчког господина Иринеја и оца Илије Марзева, старјешине руског Саборног Храма Светог Сергија, ова Чудотворна Икона, једна од најстаријих икона Руске Православне Цркве, донијета је у наш храм гдје је био окупљен многобројни вјерни народ. Радост због овог благослова и ове посјете сијала је на лицима свих присутних. Свештеници Илија Марзев и Ведран Грабић и јеромонах Максим Илић су уз оца Драгослава Косића, пароха овог храма служили Акатист Пресветој Богородици. Отац Илија се обратио вјерницима помињући нека од чудеса ове Свете Иконе преко које Пресвета Богородица пружа Своју благодат. Испричао нам је како је ова Чудотворна Икона у дјетињству исцијелила Светог Серафима Саровског, једног од највећих руских православних подвижника, прозорљиваца и чудотвораца. Од тринаестог вијека до данашњих дана, многа чудеса су се десила пред овом Светињом. Након цјеливања Чудотворне Иконе Пресвете Богородице, људи су пуног срца одлазили својим кућама, носећи у рукама Њену репродукцију коју су добили на дар. Послије посјете нашем храму, отац Илија је Чудотворном Иконом обрадовао све присутне у Манастиру Марчи. Слава Богу и Пресветој Богородици! Cleveland Youth Conference 2018 Илиндан у манастиру Пресвете Богородице


source: fineweb

text: [slide id=8894] Туристичка организација Србије 27. септембра на Светски дан туризма традиционално је доделила награду „Туристички цвет“. Награда се додељује организацијама и појединцима за подизање квалитета услуга и промоцију туризма Србије. Овогодишња награда доделила се четрнаести пут, у 14 категорија. Тема овогодишњег Светског дана туризма је „Туризам и биодиверзитет“. Туристичка организација Србије почетком године штампала је брошуру „Природа Србије“ која приказује ретке биљне и животињске врсте, од којих неке представљају изузетно национално благо. На додели награда говорили су: - Госпођа Гордана Пламенац, директор Туристичке организације Србије - Господин Золтан Шомођи, извршни директор Светске туристичке организације - Господин Горан Петковић, државни секретар за туризам у Министарству економије и регионалног развоја - Господин Ивица Радовић, државни секретар у Министарству животне средине и просторног планирања У програму су учествовали: - Никола Живановић, хармоникаш из Груже - Музичка група “Old Hat Orchestra” Захваљујемо винарији “Вршачки виногради” на несебичној подршци. ДОБИТНИЦИ НАГРАДЕ „ТУРИСТИЧКИ ЦВЕТ“ ЗА ПЕРИОД ОД ЈУЛА 2009. ДО ЈУЛА 2010. ГОДИНЕ 1. Категорија „Туристичка организација“ ТУРИСТИЧКА ОРГАНИЗАЦИЈА ЗЛАТИБОР Туристичка организација Златибор поред промоције туристичке понуде на сајмовима туризма, потписала је протоколе о сарадњи и партнерству са градовима: Нови Сад, Љубљана, Бања Лука, Скопље, Подгорица и Херцег Нови. Изграђен је савремен пословно-туристички центар са информативним пунктом, кухињом и рестораном за обуку ученика средње туристичко-угоститељске школе, канцеларијским простором и смештајним делом у категорији преноћишта. На Торнику је изграђен ски центар са седешницом и ски лифтовима, рестораном у подножју, приступним путем са паркинг простором, прилазним путем до врха Торника, као и прва фаза радова на туристичкој валоризацији и уређењу заштићеног природног добра „Стопића пећина“. Туристичка организација је делимично финансирала уређење прилаза и простора водопада Гостиље, уређење цркве брвнаре у селу Јабланица, изградњу најпрометније пешачке стазе, уређење бициклистичких стаза, помоћ локалним туристичким друштвима за уређење својих места, али и пружала другим инвеститорима сву неопходну помоћ и подршку на реализацији многих пројеката. Посебну пажњу поклања едукацији свих кадрова који раде у области туризма. Сваке године Туристичка организација додељује награде за најуређеније двориште, најбољег издаваоца лежаја, најбољи угоститељски објекат и сл. Ове године додељује се бесповратна помоћ од по 70.000 динара сеоским туристичким домаћинствима која испуне дате критеријуме. 2. Категорија „Специјални догађај у функцији промоције туризма (манифестација, сајам, конгрес, изложба)“ МАНИФЕСТАЦИЈА ВЕЛИКОГОСПОЈИНСКИ ДАНИ Манифестација Великогоспојински дани одржава се већ 17 година у Новом Бечеју, али је у последње четири године достигла ниво великих манифестација у нашој земљи. Прошле године на манифестацији је за четири дана било око 100.000 људи. Упоредо са јачањем манифестације јачала је и пратећа инфраструктура и занимање локалног становништва да се укључи у различите делатности које је прате – издавање смештајних капацитета и израду сувенира који се пласирају за време манифестације и током целе године. Промоцијом домаће и стране музике, концерата, фолклорних група, припремања гастрономских специјалитета, организацијом спортских догађаја и етно базара утиче се на формирање бренда Србије и довођење гостију из иностранства. 3. Категорија „Угоститељски објекат за смештај“ ХОТЕЛ „ЗЛАТИБОР МОНА“ Овај хотел, вишеструко награђиван у области угоститељства и туризма, послује у саставу „МОНА“ доо Београд. Категорисан је са 4 звездице и располаже са деведесет соба, студија и апартмана; рестораном интернационалне, као и рестораном националне кухиње са летњом баштом. Конгресни центар има капацитет до три стотине места, а ту су још и затворени базен, фитнес сала, као и модеран велнес центар са, јединственом на овим просторима, капсулом здравља, турским купатилом и арапским расулом. Маркетиншке активности хотела организоване су уз стално прилагођавање новим маркетиншким тенденцијама, а велики број резервација гостију резултат је интернет промоције и оглашавања путем електронских и штампаних медија. Током године у хотелу се организују изложбе које привлаче пажњу културне и стручне јавности и медија. Просечна попуњеност хотела за последњих годину дана је око 75%. 4. Категорија „Угоститељски објекат за пружање услуга исхране и пића“ “RAKIA BAR” БЕОГРАД Први “Rakia Bar“ отворен је 2006. године у центру Београда и од тада је незаобилазна станица на гастрономској карти главног града. Данас постоје још два, као и специјализована продавница. Организована су три „Rakija Fest“-а, највећа смотра овог пића у региону, а осмишљена је и специјална туристичка понуда „Belgrade Rakija Tour“. Средином 2010. године почиње са паковањем одабраних ракија и ликера, тако да се на тржишту појављује са палетом својих производа. Данас је креативна радионица бара постала синоним за савремену и професионалну презентацију „Најјачих укуса Србије“ и пример како традиционални српски производи, кроз активну промоцију, могу наћи своје место у светској конкуренцији. 5. Категорија „Сеоско туристичко домаћинство“ ДОМАЋИНСТВО „РАЈСКИ КОНАЦИ“ СЕЛО ЛЕУШИЋИ „Рајски конаци“, домаћинство Прве категорије, састоји се од шест засебних вајата реновираних у етно стилу, са 24 лежаја. Сваки поседује кухињу, собу, купатило, а централно грејање омогућава расположивост током целе године. У свим вајатима могу се видети предмети који су коришћени на овим просторима у домаћинствима током 18. и 19. века. За госте се организују излети, уз могућност вожње бициклом и укључивања у сеоске послове, а на располагању је и бежични приступ интернету. На домаћинству се организују и разни догађаји, а интензивна промоција врши се преко електронских медија и интернета. 6. Категорија „Вински подрум“ Није додељена награда. 7. Категорија „Туристичка агенција“ „GLOB METROPOLITEN TOURS“ Glob Metropoliten Tours је приватна агенција, основана 1997. године. Савремено организована, укључена у међународни систем информација, поседује професионални кадар и најсавременију електронску опрему. Члан је међународне агенција IATA и српског удружења туристичких агенција YUTA, Захваљујући чланству у систему Lufthansa City Center, сарадњи са водећим резервационим системима, као и организаторима путовања из европских и земаља далеког истока, аранжмани за посету Београду, Србији и региону налазе се у редовној понуди, а број услуга у рецептивном туризму у сталном је порасту. Посебан пројекат „Мозаик Србије“, покренут ове године, намењен је домаћим туристима са циљем да се боље упознају са туристичком понудом Србије кроз једнодневне и дводневне излете. 8. Категорија „Представљање Србије као туристичке дестинације, преко електронских и штампаних медија (филм, публикација, web презентација, интернет страница, емисија, репортажа или часопис)“ УДРУЖЕЊЕ СЕОСКИ ТУРИЗАМ СРБИЈЕ ЗА ПРОЈЕКАТ SELO.RS Удружење Сеоски туризам Србије основано је 2002. године са циљем промовисања сеоске туристичке понуде. Посетиоци сајта имају комплетан увид у сеоску туристичку понуду, са богатом могућношћу претраживања по цени, региону, опремљености. Предвиђене су и могућности on-line резервације и плаћања. Као пројекат од националног значаја, сајт је финансиран и средствима Владе Републике Србије, кроз подстицајна средства Министарства економије и регионалног развоја и Министарства пољопривреде. Удружење Сеоски туризам Србије 2010. учествовало је у организацији Првог конгреса сеоског туризма и организацији сајамског наступа сеоских домаћинстава. Захваљујући резултатима сајта Selo.rs, Удружење Сеоски туризам Србије је члан Европске федерације за развој руралног туризма EUROGITES. 9. Категорија „Сувенир мале вредности“ ЗВОНЧИЋИ – ФИГУРИЦЕ У НАРОДНОЈ НОШЊИ (ЛАЛА И СОСА, СРБИЈАНАЦ) Звончићи су ручно рађени од грнчарске глине, у техници теракоте, бојени акрилним бојама. Могу да се пакују у картонске кутије – стилизоване кућице или на дрвене полице – кућице. Звончићи – дебељушкасти и доброћудног изгледа, својим звонким звуком дају посебну радост простору у којем се налазе, а ако их је неколико на окупу, чине једно весело друштво, које ствара осећај пријатности и оставља лепа сећања на место из ког је сувенир донет. 10. Категорија „Сувенир веће вредности“ ЋИЛИМСКА ШУСТИКЛА СА ЈЕДНОМ ШАРОМ ИЗ ПИРОТСКОГ ЋИЛИМА, ПОД НАЗИВОМ „СОВРА“ Пиротски ћилим је уникатна занатска и уметничка рукотворина. Ћилиме израђују жене ткаље које своје знање држе у глави и преносе са колена на колено дуже од 400 година. Техника израде остала је готово иста од њеног настанка. Ради се на примитивном вертикалном разбоју, а главни алат у производњи су ћилимаркини прсти и очи. Свака шара на ћилиму има своју причу и симбол. „Совра“, стари назив за сто за којим се једе, је шара пиротског ћилима која приказује управо сто за ручавање. 11. Категорија „Иновација у туризму“ БЕОГРАДСКИ ГРИТЕРИ/ДОМАЋИНИ Београдски гритери су волонтери који имају вољу и жељу да свим гостима Београда, домаћим и страним, приближе и представе наш главни град као место које је лако заволети. Намера овог пројекта је да задржи позитиван дух и атмосферу која је у Београду направљена током Универзијаде активностима њених волонтера. Београд је први град у Југоисточној Европи који је постао део Global Greeter Neetworka што додатно доприноси његовој промоцији као туристичке дестинације. Током последњих пар месеци, београдски гритери су одрадили више од 60 тура са посетиоцима из различитих крајева света и имали прилике да угосте више новинарских екипа који су правили репортаже о нашој земљи, а учествовали су и у бројним догађајима одржаним у Београду. 12. Категорија „Уређеност туристичких амбијенталних целина“ СПЕЦИЈАЛНИ РЕЗЕРВАТ ПРИРОДЕ ЗАСАВИЦА Специјалним резерватом природе прве категорије – Засавица, као добром од општег интереса управља Покрет горана Сремске Митровице. Осмишљена је оригинална концепција и изграђена Визиторска кула, највећа дрвена грађевина у Србији, која пружа велике могућности да се у пролећном, летњем и раном јесењем периоду примају гости, уз оригинално гратис послужење – домаћу ракију и хлеб, маст и паприку. Посебан соларни колектор у највећем делу године обезбеђује довољно топле воде за цео Визиторски центар. Туристичка понуда употпуњена је туристичким бродом „Умбра“ од 60 места, стручном водичком службом, анимацијом туриста и изузетном пропагандном активношћу, што је омогућило брз развој туризма у резервату уз годишње повећање броја туристичких посета за преко 20%. ОПШТИНА СУРЧИН Територија општине Сурчин је, због природних предиспозиција и постојећих туристичких објеката у свом јужном делу, Просторним планом опредељена за туристичку привреду. Реч је о 50 км леве обале Саве, 3.000 хектара шуме, два рибњака и петнаестак копнених туристичких дестинација. Скоро свака од појединачних дестинаца је микро-амбијентална туристичка целина. Четири веће и значајније амбијенталне целине су: Наутичко село у Бољевцима ,Летња сцена са „Бојчинским културним летом“ у Прогару, Манастир Фенек и рибњак Бечменска бара у Бечмену. Значајне инфраструктурне инвестиције и интензивна активност на обогаћивању туристичке понуде условиле су константан раст интересовања и броја посетилаца. 13. Категорија „Туристички водич“ Није додељена награда. 14. Категорија „Организација или појединац за допринос унапређењу туризма Републике Србије“ ДЕЈАН ВЕСЕЛИНОВ Када се каже Туристичка организација Београда, директна асоцијација је Дејан Веселинов, њен руководилац службе за односе са јавношћу, односно ПР. Млад, паметан, шармантан и образован, има срећу да ради посао који воли и у који верује. Довољно је посматрати начин на који презентује Београд, и све ће вам бити јасно. У свакоднвном је контакту са медијима, разним домаћим и међународним удружењима, градским и републичким властима, дипломатским представништвима... Ради 25 сати дневно, а ведрина и професионализам који га красе разлог су за задовољство његових колега и саговорника. Дејан Веселинов је пример како се представљају свој град и земља у Европи и свету. - Туристичка организација Србије ове године додељује две Специјалне награде „Туристички цвет“ ван конкуренције: НАЦИОНАЛНИ ПАРК „ЂЕРДАП“ Национални парк Ђердап слика је зелене и чисте Србије коју, на EURO 6 обележеној бициклистичкој рути дуж Дунава, маркираним пешачких стазама, риболовним водама или осматрачницама за посматрање птица, посећује све већи број иностраних и домаћих туриста. Управо таква слика наше земље представљена је у марту ове године на Фестивалу нетакнуте природе департмана Вандеја у западној Француској. Иначе, Национални парк Ђердап остварује међународну сарадњу у свим аспектима управљања заштићеним подручјима, а значајну подршку у томе има од Europarc федерације, организације која окупља преко 400 чланова у 36 земаља Европе. У последњих годину дана „Национални парк Ђердап“ реализовало је, делимично или у потпуности, више значајних пројеката, од којих се посебно истичу радови на Визиторском центру, санацији дивљих депонија на подручју Националног парка, као и различити програми истраживања, заштите и промоције природне и културне баштине на овом подручју. АКЦИЈА „ОЧИСТИМО СРБИЈУ“ Током 2009. године у Србији је уклоњено 56,21% дивљих депонија у оквиру акције „Очистимо Србију“. На територији 61 општине уклоњене су све дивље депоније. Како би се спречило настајање дивљих депонија и унапредила комунална опремљеност у Србији током 2009. године обезбеђено је више хиљада контејнера и стубних градских канти, као и мрежастих контејнера за прикупљање пластичне амбалаже. У 2010. години акција „Очистимо Србију“ посвећена је унапређењу инфрастуктуре за управљање отпадом и укључењу што већег броја партнера у активности које се воде у сарадњи са локалном самоуправом и комуналним предузећима. Обезбеђене су субвенције за комунална предузећа у набавци возила за одношење смећа, као и суфинансирање изградње рециклажних дворишта у градовима и општинама како би се обезбедили услови за увођење раздвајања отпада у домаћинствима. Започето је раздајање отпада у државној администрацији, а у прикупљању папира придружио се и велики број школа, компанија, удружења и организација. Највећи одјек и подршку доживело је „Велико спремање Србије“ које је на читавој територији Србије организовано 5. јуна на Дан заштите животне средине. Више од 200.000 људи учествовало је у организованом чишћењу на преко 3500 локација. Уклоњено је око 100.000 м3 отпада из животне средине, а преко 40.000 врећа са пластиком, папиром и лименкама послато је на рециклажу. Поред регистрованих учесника и уклоњеног отпада, велики број грађана у сопственој организацији чистио је дворишта, улицу или зелене површине у свом окружењу. - Туристичка организација Србије ове године доделила је Специјално признање ЗАВОДУ ЗА ЗАШТИТУ ПРИРОДЕ СРБИЈЕ


Укупна вредност наше земље Србије процењена је на преко 170 милијарди евра! У ту цену улази све што наша Србија има: земљиште, ресурси, индустријска постројења... До 2007. године у периоду приватизације приватизовано је скоро све што је у нашој Србији вредело. Србија је у тој приватизацији успела да заради само 2 милијарде евра. До дана данашњег укупни период од распродаје српске привреде, тек нешто изнад четири милијарде евра – од оних процењених 170 милијарди евра. а продали смо, боље речено, поклонили све што је вредело. Приватизовано је или ликвидирано 92 пољопривредна комбината у нашој Србији. Припрема се за приватизацију и Пољопривредни комбинат „Београд“ (ПКБ), буквално све што је хранило нашу Србију. Такође је отуђено 55.000 хектара најплодније земље на Балкану за симболичну суму страним инвеститорима, који чекају тренутак да је продају и остваре профит. Чак 51 милијарда долара изнета је из Србије на рачуне светских офшор компанија у периоду између 2001. и 2010, објавио је међународни конзорцијум истраживачких новинара. то значи да је у периоду приватизације „опрано“ више новца него што Србија укупно годишње приходује. Занимљиво да је само 2012. године према подацима НБС, пребачено око 900 милиона долара на рачуне компаније са британских Девичанских острва. Ове бројке указују да је око 15 пута новца више изнето на „разна острва“ него што је држава зарадила за читаве приватизације. То је могло да се спроведе само захваљујући „непријатељству“ политичара који су били на власти и тајкуна. Европска унија је дала обавезу свим земљама које желе да јој се придруже, да донесу законске прописе по којима би странци могли директно да стекну власништво над земљом. На пример суседна Хрватска ће земљу странцима понудити кад истекне 15 година у ЕУ, а продају земљишта странцима одложиле су околне земље: Румунија, Бугарска, Мађарска. Једино је наша Србија и њена поданичка власт својевремено пристала на рок од само четири године по ступању на снагу Споразума о стабилизацији и придруживању, тако да странци могу несметано да купују нашу српску земљу од 2014. године. земља, његова је и вера“. Ово правило је од 24. октобра 1648. године, мало више од 400 година. Наша власт то не схвата. Чија ће бити Србија? На ово исто правило се својевремено позвала и Влада Републике Српске приликом преговора о подели БиХ, покушавајаћи да добије онолики проценат територије колико је катастарски припадало српском становништву. Сад смо земљиште у бесцење распродали странцима, да ли можемо да будемо сигурни да нека чланица или неки тајкун као што је Ивица Тодорић из Хрватске данас највећи земљопоседник у Србији, да неће тражити промену граница у своју корист позивајући се не само на Вестфалски мир из 17. века, већ на аргументацију Срба из БиХ? Навешћу један пример, да држава Данска омогућава продају пољопривредног земљишта странцима, али само ономе ко живи најмање две године у њој; под условом да настави пољопривредну производњу, а не за препродају ради стварања профита. У нашој Србији у случају продаје пољопривредног земљишта странцима, наши домаћини ће радити као паори-надничари за странце, а профит ће одлазити у иностранство. Мало ко ће се запитати шта ће се десити са суверенитетом народа и државе над хиљадама хектара земље продате другом народу и држави. Јер, сваком парцелом коју странац купи у Србији, проширује територије своје државе. Пошто су људи који воде нашу Србију, имовину вредну више десетина милијарди евра поклонили странцима а српску привреду довели до тога да је потпуно замрла. Буџет је до краја испражњен. Сад се као спасиоци траже стручњаци из ММФ, исти они који су не само немо посматрали како српска власт странцима поклања нашу Србију, већ јој у томе и помагали. Став ММФ је да наша Србија мора и даље да се задужује али под условом да донесе рестриктивне законе како би повећали штедњу. Па на чему још да штеде кад је народ гладан? Сваки нови корак приближавања наше Србије Европској Унији, на начин како је то чињено последње деценије довешће до биолошког нестанка овог народа. Није тачно да ЕУ нема алтернативу, већ наша Србија нема алтернативу. М. Славјански


значење 'сломљени осмех (све моје)' од лил пееп - значења песме и чињенице Погрешно Протумачене Песме Значење 'Сломљеног осмеха (свих мојих)' од Лил Пееп „Брокен Смиле (Ми Алл)“ наслов је постхумне песме Лил Пееп из 2018. године. У писму се Пееп огледа у размишљању о својој вези са бившом девојком која је имала сломљени осмех. Пееп, који се према њој очигледно није понашао добро док су били заједно, сада схвата да је она била та за њега. Схватио је да је забрљао поступајући лоше са њом. Међутим, прекасно је. Отишла је заувек. Жели да може добити другу прилику да је поново учини својом. Из текстова песама је очигледно да је основни узрок „сломљеног осмеха“ девојке резултат Пееп-овог лошег третмана. Али шта је сломљени осмех? Неко ко се насмеје, али дубоко у себи је тужног срца, могло би се рећи да показује овакав осмех. Таква особа се смеши како би се људи осећали срећнима. Међутим, тужни су или тугују дубоко у себи. Управо се тако осећала приповедачева (Пеепова) бивша девојка. Дакле, у свему, текст ове песме обрађује теме изгубљене љубави и туге. Чињенице о „Сломљени осмех (сви моји)“ Лил Пееп је заједно са својим пријатељем и дугогодишњим сарадником Смокеасацом написао ову тужну мелодију. Познати продукцијски и кантауторски трио Тхе Инвисибле Мен такође добија заслуге за писање песама на овој песми. Трио чине Јон Схаве, Георге Астасио и Јасон Пебвортх. Смокеасац је ову нумеру произвео у сарадњи са Тхе Инвисибле Мен. 9. новембра, Пееп-ова етикета учинила је „Брокен Смиле“ званично доступним за стримовање и преузимање широм света. Хор „Брокен Смиле (Ми Алл)“ представља пример ПатрицккБлуе-ове песме из 2017. године под називом „Брокен Смиле“. У тој песми је наступао Лил Пееп. Као и рефрен песме, и њен увод је преузет из друге песме. Песма из које је преузет увод „Брокен Смиле (Ми Алл)“ је Пеепова сарадња „УНБРЕАКАБЛЕ“ из 2015. године са Цраиг Ксен-ом. На тој песми је Пееп дао само један стих. И то је цео овај стих који је коришћен као увод за овај постхумни комад. „Брокен Смиле (Ми Алл)“ је прва нумера на Пееп-овом постхумном албуму из 2018. године Дођи кад се отрезниш, пт. 2 . Дужина од 4 минута и 40 секунди, најдужа је нумера на том албуму. Уз ову постхумну песму није објављен ниједан пратећи музички видео. Да ли је управа Пеепа објавила ову нумеру као сингл? Не. Дођи кад се отрезниш, пт. 2 произвела 5 синглова. Ова стаза није била једна од њих. Неки од синглова са овог албума укључују „ Живот је диван ' и ' Фаллинг Довн ”. У последњем се појављује и покојни репер КСКСКСТентацион. шта је значење сајма у скарбороу Тоби Кеитх - лирицс ин Америца где лежи твоја љубав „ФРЕЕДДАВГ“ ИоунгБои-а никада више није пукао Иоунгбои Никада Више Није Пукао Таилор Свифт - Везани заједно са осмехом „Остани“ Риханна (фт. Микки Екко) „Плави свет“ Мака Милера „2 Бецоме 1“ од Спице Гирлс Марилин Мансон'с 'Тхе Беаутифул Пеопле' Лирицс Значење Помоћ Уживо Ђаконско Плаво Беастие Боис Лил Дицки В Лакат Марта И Кифлице Родди Риццх Јпегмафиа Јохн Леннон Јонас Браћа Мабел Мелиса Етхеридге Ловелитхебанд Камалата П.о.д. Дермот Кеннеди Прашњави Спрингфиелд Морам Орао- Вишња


Усљед непосредне опасности од напада на Краљевину Југославију од стране Сила осовине, извршена је мобилизација резервног кадра, којој се одазвао и значајан број резервиста из Горњег Жабара. Сви они су у априлском рату учествовали у оружаним сукобима против нјемачких снага, а после капитулације југословенске војске, пали су у њемачко заробљеништво, гдје су у логорима широм Њемачке провели четири године.


source: wikipedia

text: 22. фебруар је педесет трећи дан у години у Грегоријанском календару. 312 дана (313 у преступним годинама) остаје у години после овог дана. Догађаји 1784 — Из њујоршке луке испловио први амерички трговачки брод за Кину, "Кинеска царица". У Кину стигао 28. августа. 1819 — САД преузеле Флориду од Шпаније, према споразуму који су потписали државни секретар САД Џон Квинси Адамс и шпански министар Дон Луис де Онис. 1828 — Миром у Туркманчаију поражена Персија Русији уступила део Јерменије, укључујући главни град Јереван. 1848 — У Паризу избила револуција изазвана привредном кризом. Под притиском устаника краљ Луј Филип абдицирао, а 24. фебруара проглашена Друга република која је опстала до децембра 1852, када се Шарл Луј Наполеон прогласио за цара као Наполеон III. 1862 — Током Америчког грађанског рата Џеферсон Дејвис проглашен за председника Конфедерације Држава Америке. 1882 — Кнез Милан Обреновић Србију прогласио за краљевину, а себе за краља. Кнез постао 1868. после убиства његовог рођака, кнеза Михаила, а власт преузео од намесника 1872, с пунолетством. 1913 — У војној побуни у Мексику убијени мексички револуционар и председник Франциско Мадеро и потпредседник Пино Суарес. 1966 — Премијер Уганде Милтон Оботе преузео сву власт у земљи и наредио хапшење пет министара. 1967 — Нападом на северновијетнамске трупе северно од Сајгона америчке и јужновијетнамске снаге почеле највећу заједничку операцију у Вијетнамском рату. 1979 — Карипско острво Санта Лусија стекло, после 165 година британске управе, пуну независност и постало 40. члан Комонвелта. 1980 — Израелска влада пустила у оптицај нову националну валуту шекел, који је заменио израелску фунту. 1991 — Скупштина Општине Пакрац донела одлуку о укључивању Општине Пакрац у састав САО Крајине. 1993 — Савет безбедности Уједињених нација једногласно усвојио резолуцију о покретању поступка за оснивање Међународног суда за кривично гоњење одговорних за озбиљна кршења међународног хуманитарног права извршена на територији СФРЈ. 1997 — Шкотски научници у Розлину су објавили да је одрасла овца названа Доли успешно клонирана. 1997 — У свом билтену "Члирими", једна од оружаних групација косовских Албанаца "Национални покрет за ослобођење Косова" позвао косовске Албанце на оружани народни устанак као једини пут који гарантује слободу и победу над српским окупатором. 2001 — Међународни суд за ратне злочине у Хагу осудио Драгољуба Кунарца, Радомира Ковача и Зорана Вуковића на 28, 20 и 12 година затвора због силовања и поробљавања муслиманских жена и девојчица у Фочи од јуна 1992. до фебруара 1993. 2002 — У сукобу с Владиним снагама убијен Џонас Савимби, лидер анголског покрета УНИТА, који се више од 30 година бори за власт у Анголи. 2004 — Британац Ричард Меј, председник Судског већа Хашког трибунала у процесу против бившег југословенског председника Слободана Милошевића, поднео оставку из здравствених разлога. Преминуо неколико месеци касније, 1. јула. 2006 — Јапанска свемирска агенција лансирала у орбиту сателит који ће мапирати небо користећи филтере са инфрацрвеним таласним дужинама. У пљачки банке у великој Британији однесено најмање 25 милиона фунти, а могуће да ће се износ попети и до 40 милиона фунти. Џамија Ал Аскари у ирачком граду Самари делимично оштећена у експлозији подметнуте бомбе. 2014 — У Кијеву извршен државни удар и прекршен споразум потписан дан раније између власти и опозиције након упада неколико десетина екстремних десничара у Врховну Раду приликом повлачења полиције, што је довело до свргавања са власти регуларно изабраног председника Виктора Јануковича и постављање на то место новоизабраног председника скупштине Александра Турчинова који је расписао ванредне председничке изборе за 25. мај Врховна рада Украјине је једногласно сменила председника Виктора Јануковича, испунивши један од главних захтева Евромајдан протеста. Рођења 1040 — Раши, француски рабин и аутор. (прем. 1105) 1514 — Тахмасп I, ирански владар. (прем. 1576) 1403 — Шарл VII Победник, француски краљ. (прем. 1461) 1440 — Ладислав V Посмрче, краљ Угарске и Чешке. (прем. 1457) 1732 — Џорџ Вашингтон, амерички политичар и државник, први председник САД. (прем. 1799) 1796 — Адолф Кетле, белгијски астроном, математичар, статистичар и социолог. (прем. 1874) 1788 — Артур Шопенхауер, немачки филозоф идеалист, класични представник песимизма. (прем. 1860) 1811 — Вук Врчевић, српски сакупљач народних умотворина и дипломата. (прем. 1882) 1826 — Светозар Милетић, српски политичар и новинар. (прем. 1901) 1843 — Милутин Гарашанин (политичар), српски политичар, критичар, председник Владе. (прем. 1898) 1857 — Хајнрих Рудолф Херц, немачки физичар. (прем. 1894) 1957 — Роберт Бејден-Поуел, британски генерал. (прем. 1941) 1876 — Зиткала-Ша, списатељица, учитељица, музичарка и активисткиња за права америчких староседелаца. (прем. 1938) 1892 — Една Сент Винсент Милеј, америчка песникиња и драмски писац. (прем. 1950) 1900 — Луис Буњуел, шпански филмски режисер. (прем. 1983) 1908 — Ромуло Бетанкур, венецуелански политичар. (прем. 1981) 1921 — Жан-Бедел Бокаса, био је војни диктатор и доживотни председник Централноафричке Републике. (прем. 1996) 1928 — Пол Дули, амерички глумац и комичар. 1929 — Џејмс Хонг, амерички глумац кинеског порекла. 1932 — Едвард Мур Кенеди, амерички политичар. (прем. 2009) 1935 — Данило Киш, српски писац. (прем. 1989) 1939 — Светозар Стијовић, српски лингвиста. (прем. 2000) 1943 — Драгош Калајић, српски сликар, новинар, писац и члан Сената Републике Српске. (прем. 2005) 1943 — Хорст Келер, немачки политичар. 1944 — Џонатан Деми, амерички редитељ, сценариста и продуцент. (прем. 2017) 1949 — Ники Лауда, аустријски возач формуле 1, троструки светски шампион. (прем. 2019) 1950 — Џулијус Ирвинг, амерички кошаркаш. 1950 — Џули Волтерс, енглеска глумица и књижевница. 1953 — Бреда Пергар, југословенска и словенска атлетичарка. (прем. 1989) 1959 — Кајл Маклаклан, амерички глумац. 1962 — Стив Ервин, аустралијски зоолог, природњак и телевизијски водитељ. (прем. 2006) 1964 — Ђиђи Фернандез, порториканска тенисерка. 1965 — Мирољуб Петровић, српски публициста. 1967 — Драган Ђилас, српски политичар. 1968 — Џери Рајан, америчка глумица. 1969 — Томас Џејн, амерички глумац. 1972 — Мајкл Ченг, амерички тенисер. 1974 — Слађана Зрнић, српска глумица. 1974 — Џејмс Блант, британски музичар. 1975 — Дру Баримор, америчка глумица. 1975 — Себастјен Телије, француски музичар. 1982 — Џена Хејз, америчка порнографска глумица, режисерка и модел. 1984 — Џамар Вилсон, америчко-фински кошаркаш. 1984 — Томи Боув, ирски рагбиста. 1984 — Бранислав Ивановић, српски фудбалер. 1985 — Јоргос Принтезис, грчки кошаркаш. 1986 — Роџон Рондо, амерички кошаркаш. 1987 — Серхио Ромеро, аргентински фудбалер. 1990 — Натанијел Асамоа, гански фудбалер. 1994 — Антонија Билић, средњошколска ученица из села Кричке, Хрватска (прем. 2011) 1994 — Елфрид Пејтон, амерички кошаркаш. 1997 — Џером Робинсон, амерички кошаркаш. Смрти 606 — Папа Сабинијан. 970 — Гарсија Санчез I, владар Памплоне. (рођ. отприлике 919) 1072 — Петар Дамјан, италијански теолог, кардинал и писац. (рођ. отприлике 1007) 1371 — Давид II Шкотски, краљ Шкотске. (рођ. 1324) 1512 — Америго Веспучи, италијански морепловац. (рођ. 1451) 1690 — Шарл Лебрен, француски сликар и архитекта. (рођ. 1619) 1727 — Франческо Гаспарини, италијански барокни композитор и учитељ. (рођ. 1661) 1797 — Карл Фридрих Минхаузен, немачки барон. (рођ. 1720) 1875 — Жан Батист Камиј Коро, француски сликар. (рођ. 1796) 1875 — Чарлс Лајел, шкотски адвокат, геолог, и промотер. (рођ. 1797) 1903 — Хуго Волф, аустријски композитор словенског порекла. (рођ. 1860) 1913 — Фердинанд де Сосир, швајцарски лингвиста. (рођ. 1857) 1913 — Франсиско Мадеро, мексички политичар. (рођ. 1873) 1942 — Штефан Цвајг, аустријски писац, драматург, новинар и биограф. (рођ. 1881) 1943 — Софија Шол, немачки студент, члан тајног удружења Бела ружа. (рођ. 1921) 1949 — Марије Хеег, норвешки фотограф. (рођ. 1866) 1965 — Феликс Франкфуртер, амерички судија. (рођ. 1882) 1973 — Катина Паксину, грчка глумица. (рођ. 1900) 1980 — Оскар Кокошка, аустријски сликар. (рођ. 1886) 1983 — Ромен Мас, белгијски бициклиста. (рођ. 1912) 1987 — Енди Ворхол, амерички сликар, новинар, филмски режисер и продуцент. (рођ. 1928) 1992 — Маркос Вафијадис, грчки политичар. (рођ. 1906) 2002 — Жонас Савимби, анголски политичар. (рођ. 1934) 2005 — Симон Симон, француска филмска глумица. (рођ. 1910) 2005 — Младен Делић, спортски новинар и коментатор РТВ Загреб. (рођ. 1919) 2007 — Денис Џонсон, амерички кошаркаш. (рођ. 1954) 2018 — Ричард Е. Тејлор, канадски физичар, добитник Нобелове награде за физику. (рођ. 1929) Празници и дани сећања Српска православна црква слави: Светог мученика Никифора Свештеномученика Петра Дамаскина Дан независности на Светој Луцији Дан хрватске глагољице и глагољаше Референце 222


О делима првог краља и књижевника - Видовдан Магазин У краљевачкој библиотеци одржана је промоција поновљеног издања сабраних дела Стефана Првовенчаног, владара и писца Краљево – У Краљеву, у библиотеци која баш носи и име Стефана Првовенчаног, краља и једног од првих књижевника средњег века, одржана је промоција његових сабраних дела. Тај догађај је део програма обележавања осам векова од крунисања Стефана Немањића, у манастиру Жичи. Књигу је, како је објаснио Милоје Радовић, директор ове установе, као поновљено издање објавила Српска књижевна задруга и краљевачка библиотека, а о трошку града Краљева. Овој промоцији претходила је изложба, такође у простору поменуте установе, под називом „Стефан Првовенчани у књижевности и историографији”, чије су ауторке библиотекарке Ивана Хренко и Данка Спасојевић. Промоција је улепшана одломцима из Стефанове „Хиландарске повеље” које је говорио глумац Драган Пешић. Иначе, књига, будући да су краљева дела преведена на савремени српски језик, омогућава читаоцима да се упознају са нашом књижевношћу у средњем веку, а тој области иако је био владар, државник и ратник Стефан Првовенчани је значајно допринео. Јер, био је и емотиван, луцидан, образован и промишљен писац. Зато је др Драган Лакићевић, уредник ове књиге, подсетио да је она у едицији Српске књижевне задруге објављена још 1999. године, а да са овим дивот издањем представља „историјски и књижевни споменик”. У предговору књиге, а и на самом скупу, професорка др Љиљана Јухас Георгијевски сматра Стефана Првовенчаног једним од најзначајнијих српских писаца у средњем веку. Она је посебно говорила о његовим делима, о „Животу светог Симеона”, Хиландарској и Мљетској повељи. – Дело „Живот светог Симеона” представља целовит приказ живота великог жупана Стефана Немање, зачетника лозе Немањића и његовог оца. Основна линија ту јесте приповедна, али је веома присутан и лирски слој. Стога је то Стефаново дело привлачило кроз векове лепотом казивања и поетичношћу и оставило је траг и утицај на друге писце тог доба. Посебну пажњу у читавом делу привлачи, рецимо, његова поетско-алегоријска слика пејзажа Свете горе. Он ту описује пејзаж као рајски и помињући птицу која у том рају пева, алегоријски пише о дивном гласу Немањиног најмлађег сина монаха Саве, који тако мами оца у Свету Гору – истакла је професорка Георгијевски. Она још наводи да су највећи број Стефанових дела били текстови правног карактера, попут Хиландарске повеље. Али, иако су правни они садрже детаље уметничког карактера, луцидног и промишљеног писања. Зато професорка Георгијевски још каже „да је Стефан Првовенчани био владар, ратник и културни посленик. Био је жива и занимљива личност, који је писању прилазио озбиљно и амбициозно”. У веома запаженом излагању о значају књижевног дела Првовенчаног и важности објављивања ове дивотне књиге, и то у овом свечарском тренутку др Драган Хамовић је нагласио: – Знао је Првовенчани краљ и врсни писац за драму људског распона, за сопствену људску кривуљу од нискости до светлости. Ктитор Жиче, очев и братовљев сатрудник у обнови Хиландара, није био заступник ситних рачуна. Рачунао је и улагао у велико и дугорочно. И ево нас данас, на другом крају тога дугорочног улога, чија је главница Стефанова и храмовна и књижевна задужбина. Шта ли ћемо ми данашњи одржати, шта оставити у наслеђе, ми ваљајући у блату ситних рачуна и дневних прохтева, који нас просто разједоше, изобличише да све мање личимо на себе и своје прохтеве. Ипак, поред свих вапајућих безакоња и недостојности ово дивотно издање пред нама је знак да нам није свеједно и да ће нас претходници можда начас препознати као своје – казао је, између осталог, др Драган Хамовић. На веома пријемчив начин присутнима се на тему недостатка аутографије обратио и професор др Томислав Јовановић: – Ми данас у Србији не поседујемо оригиналне рукописе из средњег века, рецимо Светог Саве, већ само преписе тих дела. То је и случај са рукописима Стефана Првовенчаног. Највећа штета у том погледу, не само у култури већ и у другим областима, нама је нанета у периоду турске владавине, што њиховим уништавањем, што небригом народа који је био у тешкоћама па се тако много тога од стваралаштва у средњем веку изгубило – тврди професор др Томислав Јовановић. https://i0.wp.com/www.vidovdan.org/wp-content/uploads/2017/09/Stefan-Prvovencani-kralj-srpski.jpg?fit=775%2C600 600 775 видовдаН http://vidovdan.org/wp-content/uploads/2017/11/logo-novi2-1.png видовдаН2017-09-18 19:37:302017-09-18 19:40:42О делима првог краља и књижевника


Немачки медији: ЕУ прави прљав посао с Турском - Спутњик Србија 06:46 24 Јануар 2018 20:44 29.11.2015 (освежено 20:51 29.11.2015) Преузмите краћи линк Претпоставља се да ће након заједничког самита који се одржава 29. новембра у Бруселу, ЕУ доделити Турској најмање три милијарде евра за размештање миграната на њеној територији, појачање контроле над границама и борбу против организација које се баве превожењем илегалних миграната. Према мишљењу политиколога и правника Дилек Курбан, овај договор је од самог почетка „споран и с политичке и с моралне тачке гледишта“. Њега би требало критички преиспитати после терористичких напада у Паризу, пише Курбан у чланку за Цајт. Као прво, указује аутор, под знаком је питања може ли Турска да пружи политичким избеглицама адекватну заштиту. У Турској су 30. октобра пронађена обезглављена тела двојице сиријских новинара који су писали о зверствима ИД. Поред тога, према турском праву, Сиријци у Турској неће добити статус избеглица у складу са Женевском конвенцијом. То је повезано са чињеницом да је Анкара увела такозвани режим „привремене заштите“ која не даје избеглицама поуздан правни статус. Закључујући споразум с Турском, ЕУ ће се супротставити међународном праву, сматра Курбан. Давутоглу: Самити ЕУ–Турска два пута годишње „Није, међутим, реч само о заштити избеглица. Могу ли Ангела Меркел (немачка канцеларка) и други шефови држава ЕУ да верују влади Ердогана која се снисходљиво односи према ИД или чак подржава ту и друге исламистичке организације?“, пита се аутор. Како пише Велт, немачка организација Про асил која помаже избеглицама такође је упозорила на „прљав посао на рачун људских права“. Споразим с Турском постаће знак подршке „нехуманој политици“ Ердофана и „моралног банкротства“ Европе, изјавили су чланови ове организације. „ЕУ покушава да се приближи влади Ердогана управо у моменту када се Турска понаша недемократски као никада раније“, наводи дописник радија НДР Кај Кистнер. Ипак, према његовом мишљењу, ЕУ је доведена до очајања због миграционе кризе и не види алтернативу. Коментатор Берлинер моргенпоста Кнут Прис указује на „лицемерје“ Европске уније која покушава да створи утисак да сарадња у једној области нема везе с критиковањем друге. Према његовом мишљењу, Европљани су принуђени да плаћају за то што су „преспавали тренутак када запуштени проблем још није био претворен у кризу невиђених размера“. Сада, када је ЕУ с ужасом признала да се проблем без Турске не може решити, Анкара захтева повратне услуге, а преговори о томе подсећају на пијачни трг. Новинар Велта Робин Александер наводи да Турска намерава да искористи свој повољан положај. Анкари више није довољан новац: реч је о поједностављивању визног режима с Европом и могућим ступањем Турске у ЕУ. миграциона криза, евроинтеграције, медији, Европска унија, Ангела Меркел, Немачка, Европска унија, Турска 22:25Замолићу Вучића да не одваја питање расправе о Косову од питања статуса Српске


text: Симонид са Кеја () (око 556 — 468. године ст, е.), славни грчки лиричар коме припада заслуга што је хорску лирику ослободио дотадашње везаности за култ и увео профане књижевне родове — епиникиј, енкомиј и трен. Он је написао најстарији сачувани епиникиј за који нам је познат датум и победник коме је посвећен. Плиније (Познавање природе, 7, 192) приписује му допуну грчке азбуке са четири нова слова. Референце Хеленска књижевност Умрли 468. п. н. е. Лиричари


Умировљени епископ Атанасије (Јевтић) је један од најплоднијих теолога СПЦ. Учествовао је на многобројним домаћим и међународним скуповима из области црквене историје, филозофије, теологије и хришћанске културе. Аутор је бројних књига, студија, чланака, огледа и беседа. Објавио је многе преводе са старогрчког, старословенског, хебрејског, француског, руског и других језика. Рођен је 8. јануара 1938. године у селу Брдарица код Шапца. Завршио је богословију у Београду (у генерацији са садашњим епископима Амфилохијем и Лаврентијем). Уписао је Богословски факултет 1958. године, замонашен је 3. децембра 1960. године. Дипломирао је на Богословском факултету јуна месеца 1963. године, а следеће 1964. године одлази на Теолошку академију на Халки (Турска) а потом на Теолошки факултет у Атину. Ту је одбранио докторску тезу из догматике на тему "Ексиологија Апостола Павла по Светом Јовану Златоустом". У јесен 1968. године одлази у Париз, где најпре наставља богословске студије на Институту Светог Сергија и даље усавршава знање француског језика. После проведене једне године изабран је за професора на Институту. Наредне три године је предавао Увод у богословље и Патрологију са Аскетиком, а последњу годину предавао је и Историју цркве византијског периода. Вратио се из Париза 1972. године и од тада је на Богословском факултету СПЦ у Београду низ година предавао Историју хришћанске цркве, неко време Историју српске цркве, а 1987. изабран је за редовног професора Патрологије. Биран је за декана Богословског факултета 1980-1981 и 1990-1991 године. Током рада на факултету, објавио је око стотину научних радова. Отворено иступа, захваљујући одличном познавању филозофске и теолошке мисли и својом свестраношћу, остварујући дијалог за тадашњим заступницима марксизма и материјализма. Од 1989. био је епископ банатски, а већ следеће године је одређен за епископа захумско-херцеговачког. Изабран је за првог ректора новоотворене духовне академије Светог Василија Острошког у Србињу (Фочи), 1994. Услед тешке повреде, повукао се са архипастирских дужности уз сагласност сабора епископа (1999). Одабране студије и чланци - Заблуде расколника "старокалендараца" (можете преузети и као зип фајл) - Евхаристија у Источној Православној Цркви - Света Евхаристија као Духовски догађај - Хришћанско схватање историје - Православни икуменизам - Апофатичко и катафатичко богословље - Јагње Божије и звијер из бездана (најгори од свих могућих ратова) - Допринос Цркве у свету током 2000 година - Христос је мерило за Цркву (интервју) - Духовни живот виђен из православне антропологије - Историја и теологија Светих икона - Васељенски сабори и живо предање Цркве - О исисхастичкој теологији - Дискусија (о исихазму) - О личности и заједници људској - Св. Сава у токовима Ћирило-Методијевског предања - Св. Сава као просветитељ - Литургијски живот - срж хришћанског живота - Христос а не Христ - Свети Сава као просветитељ - Православна вера и живот (догма и морал у Православљу) /пдф 1.1 мб/


source: CulturaX

text: Руски пилоти на Су-34 извели војну вежбу на висини од 17 хиљада метара и температури -55 Целзијуса - Russia Beyond Србија Руски пилоти на Су-34 извели војну вежбу на висини од 17 хиљада метара и температури -55 Целзијуса Хабаровски војни пилоти су на ловцима-бомбардерима Су-34 реаизовали војну вежбу на којој су своје апарате подигли на максималну употребну висину у суровим зимским условима – саопштила је информативна служба Источног војног округа. "Комплетан летачки састав је успешно реализовао лет на висини од 17 хиљада метара при ниским температурама, где је још једном доказана вишенаменска функција и поузданост ових летелица" – говори се у саопштењу које је пренео интернет портал РИА Новости. У овом моменту темоература у Хабаровску се спустила на – 20 степени Целзијуса. На висини од 17 хиљада метара температура је далеко нижа и износи – 55 степени Целзијуса испод нуле. Пред извођење лета техничка служба је детаљно проверила исправност летелица и њихових система, и оценила да је све у максимално исправном стању. У последње време се спомиње да руски војно-индустријски комплекс планира да унапреди ову изузетну летелицу која је показала одличне резултате током ваздушне операције у Сирији. У плану је даље унапређење нападно-навигацијског комплекса летелице, затим проширења асортимана перспективним убојним средствима, интеграција савремених система за противелектронску борбу итд.


text: Плави кит () је морски копитар који припада парвореду китова плочана (-{Mysticeti}-). То је највећа животиња која је икад живела на Земљи - дугачка је до 33 метра и тежи до 150 и више тона. Плавих китова је било у великом броју у скоро свим океанима широм света до почетка двадесетог века. Четрдесет година 20. века људи су их ловили скоро до истребљења, док Међународна комисија за китолов није забранила сав китолов плавих китова 1967. године. Према процени база података улова Међународне комисије за китолов 382.595 плавих китова је уловљено између 1868. и 1978. Пре почетка ловљења, највећа популација ових китова од 239.000 јединки је живела око Антарктика. Глобална популација плавих китова се процењује на 10.000-25.000 јединки, што је око 3-11% величине популације процењене у 1911. године. Остају само много мање концентрације у источном северном Тихом океану (1.647), централном северном Пацифику (63—133), северном Атлантику (1.000-2.000), Антарктику (2.280), Новом Зеланду (718), северном Индијском океану (270), и Чилеу (570—760). Еволуција и таксономија Плави китови припадају породици -{Balaenopteridae}-, породици у коју још спадају грбави кит, перајасти кит и сардински кит. Верује се да се ова породица разишла од осталих породица подреда -{Mysticeti}- давно, још на половини олигоцена. Плави кит је сврстан као једна од седам врста китова рода -{Balaenoptera}-; међутим, анализа ДНК је указала да су плави китови у ближем сродству са грбавим и сивим китовима него са осталим китовима овог рода. Посебан назив -{musculus}- је латинског порекла и може значити „мишићавост“, али такође може значити и „мали миш“. Лине, који је дао име овој врсти 1758. године, знајући ово, желео је да на смешан начин да иронично „дупло“ значење (ово „дупло“ се односи на величину). Научници класификују ове китове у три подврсте: -{B. m. musculus}- која се састоји од северно-атлантских и јужно-пацифичких популација, -{B. m. intermedia}- коју сачињава популација из јужног океана и -{B. m. brevicauda}- (познат као и пигмејски плави кит) који живе у Индијском океану и јужном Пацифику. Изглед Плави кит има дуго, заоштрено тело. Просечна дужина тела им је око 26 метара, мада су примерци са стаништем на јужној половини Земље обично мало већи од оних на северној. Често достижу дужину и од 30 метара, а највећи забележени примерак измерен је 1922. године и био је дугачак 33,58 метара. Женке су у просеку веће за 6% од мужјака, а после сезоне храњења могу да теже и до 200 тона. Срце ове огромне животиње може тежити од 600 до 1000 килограма, док је пречник аорте 20 центиметара. Глава је равна и у облику слова U на којој се налази упадљива дебела ивица која се креће од отвора за дисање до врха горње усне. Предњи део усана је дебео и прекривен усима, налик на мекане зубе, којих има око 300 (свака дуга 1 метар) и који висе од горње вилице до унутрашњости уста. Леђно пераје је мало, видљиво само приликом зарањања кита у воду. Свака јединка има различит облик леђног пераја. Налази се отприлике на 3⁄4 дужине тела. Када дише, кит испушта спектакуларан усправан стуб воде висине до 12, обично 9 -{m}-. Величина Верује се да је плави кит највећа животиња која је икада живела на планети. Највећи познати диносаурус је био аргентиносаурус који је живео у мезозоичком периоду и тежио је 90 тона а био је дуг до 38 метара, Суперсаурус уз Бревипаропус и Сауропосејдон Протелес су били такође огромни, Сеизмосаурус је био дуг до 42 метра али највећи диносаур икада који је био биљојед имена Амфоцелис Фрагилис је био дуг до 60 метара а тежине од око 200 тона и он је истински кандидат за највећу животињу икада. По тежини је кандидат број 1. а по дужини, ако узмемо доказе о гигантским октоподима и лигњама од 80 метара онда и није. У енциклопедији Британика коју је за простор бивше Социјалистичке Федеративне Републике Југославије 1986. штампала књижара Вук Стефановић Караџић уз помоћ Младинске књиге из Љубљане, у тому књиге назива : "Природа" налазимо податак да је највећи ухваћени Велики Плави Кит, Гранд Роквал био дуг чак 34,2 метра. Ипак ту треба бити опрезан јер у истој књизи се за распон крила највећег типа Птеродактилуса икада пронађеног латинског имена : "Квецалкоатлус" наглашава да је био око 16 или 17 метара а данас се већина палеонтолога слаже да тај распон није могао бити већи од 11 метара. Ипак та дужина од 34,2 метра је нека чињеница о којој се може расправљати. Најдужи китови икада измерени су биле две женке од по 33,6 и 33,3 метра. Међутим, најдужи кит измерен од стране научника из америчке Националне лабораторије за морске сисаре је био дуг 29.9 метара - отприлике исте дужине као авион Боинг 737. Језик плавог кита је величине слона и 50-ак људи може да стане у његова уста. Али, димензије гркљана плавог кита су толико мале да не може да прогута објекат шири од лопте за плажу. Срце је величине омањег аутомобила и највеће је од свих осталих животиња. Људска беба би могла да се увуче у аорту плавог кита која има 23 -{cm}- у пречнику. Током првих седам месеци живота, младунче плавог кита попије око 400 литара млека сваког дана. На свака 24 часа, младунчад се угоје око 90 килограма. На самом рођењу теже и до 2700 -{kg}-, колика је тежина одраслог нилског коња. Животиње дуге до 27 метара су тешке између 150 до 170 тона. Најтежи кит је била женка која је тежила 177 тона. Животни циклус Парење почиње касно у јесен и траје до касно у зиму. Мало је познато о парењу и размножавању. Женке рађају на почетку зиме на сваке две до три године после трудноће која траје 10-12 месеци. Младунче тежи око 2,5 тоне и дуго је 7 метара. Док младо сиса, мајка није у могућности да се храни. Када престане да сиса, после шест месеци, младунче удвостручује своју дужину. Полну зрелост мужјак достиже са 8-10 година, када су они већ дугачки око 20 метара. Женке су полно зреле са пет година, када су дугачке 21 метар. Научници процењују да плави китови могу да поживе најмање 80 година. Међутим, најдуговечнија јединка која је била праћена (1998. година) је доживела 30-40 година. Живела је североисточном Пацифику. Једини природни непријатељ плавих китова је кит убица. Истраживања показују да чак 25% популације одраслих плавих китова имају ожиљке од напада китова убица. Стопа смртности од таквих напада је непозната. Веома су ретки случајеви насукавања плавих китова. Међутим, ако до насукавања ипак дође, оно постане врло брзо јавни догађај. 1920. године, пронађен је плави кит насукан код острва Левис у Шкотској. Био је погођен у главу од стране китоловаца, али харпун није успео да експлодира. Популација и данашња распрострањеност Откако је лов на китове забрањен, није установљено да ли је светска популација плавих китова стабилна или је у порасту. На Антарктику, процењује се да се за 7,3% повећава бројност популације сваке године. Претпоставља да су исландске и калифорнијске популације такође у порасту. Бројност целокупне светске популације плавих китова се процењује на између 5000 и 12.000 јединки (2002. године), међутим постоји велика неизвесност у проценама у многим областима. Према IUCN црвеној листи, плави кит је угрожена врста, и то је био откада је та листа први пут састављена. Највећа позната популација се налази у североисточном Пацифику (од Аљаске до Коста Рике) и броји око 2.000 плавих китова. Најчешће су виђени лети око Калифорније. Понекад се ова популација протеже преко северозападног Пацифика; забележени су ретки сусрети на простору између Камчатке и крајњих северних делова Јапана. Укупна популација северноатлантских плавих китова је између 600 и 1500. Занимљивости Плави кит је дужи од 5 слонова поређаних у низу и 6 пута је тежи од њих. Плаве китове је први пут открио 1692. године Роберт Сибалд (1641—1722), шкотски лекар и антиквар. Глас плавог кита најгласнији је звук забележен у животињском свету. Може да се чује на удаљености и до 1.600 километара. Референце Литература NOAA Fisheries, Office of Protected Resources Blue whale biology & status The Chilean Blue Whale (Balaenoptera musculus chilensis Khalaf, 2020): A New Subspecies from Chile. By: Prof. Dr. Norman Ali Bassam Khalaf-Prinz Sakerfalke von Jaffa. Gazelle: The Palestinian Biological Bulletin, ISSN 0178-6288, Volume 38, Number 185, May 2020, pp. 40-63. Спољашње везе BBC: Плави кит -{National Geographic Profile}- -{Blue whale vocalizations – Cornell Lab of Ornithology—Bioacoustics Research Program}- -{Blue whale video clips and news from the BBC – BBC Wildlife Finder }- -{Voices in the Sea – Sounds of the Blue Whale}- -{NOAA Stock Assessments}- -{Life of a Hunter: Blue Whale – BBC America}- -{Living With Predators – BBC America}- Китови плочани Угрожени таксони


РТС :: Илон Маск лансирао своју ракету Технологијa Илон Маск лансирао своју ракету субота, 02. мар 2019, 19:28 -> 20:01 Илон Маск лансирао своју ракету Ракета с капсулом за људску посаду, коју је изградила приватна компанија „Спејс Икс“, лансирана је на пробни лет до Међународне свемирске станице. Планирано је да у јулу „Спејс Икс“ превезе америчке астронауте до станице, чиме би се прекинула зависност америчког свемирског програма од Русије. Ракета „Фалкон 9“ и свемирска капсула „Спејс Икс“ под називом „Кру дрегон“ лансиране су усред ноћи из Насиног свемирског центра „Кенеди“ на Флориди. Сваки тренутак лансирања напето је пратио оснивач и власник програма „Спејс Икс“, проналазач и милијардер Илон Маск, коме је Наса пружила подршку и помоћ у развијању програма. „Човечанство је са ове лансирне платформе кренуло и слетело на Месец. То је био највећи тренутак у историји, и хвала вам што сте нам омогућили да узлетимо са исте платформе. Надам се да ћемо се ускоро вратити на Месец, то нам је први циљ. Стална база на Месецу и слање људске посаде на Марс“, нагласио је Маск. Капсула са лутком уместо посаде би до Међународне свемирске станице требало да стигне у недељу. Пробни лет даће податке о раду ракете „Фалкон 9“ и „Спејс Икс“ „Кру дрегона“, земаљских система и других операција, да би у јулу могла да превезе америчке астронауте до Међународне свемирске станице, чиме се Америка враћа у свемирски програм прекинут 2011. гашењем мисија „Спејс шатла“. То је мржња према Мађарско - Српском пријатељству и сарадњи Оскрнављена зграда мађарске амбасаде у Београду


СТУДИЈЕ УПРАВЉАЊА РИЗИКОМ ОД ЕЛЕМЕНТАРНИХ И ДРУГИХ НЕПОГОДА


text: 12. јул (12.7.) је 193. дан године по грегоријанском календару (194. у преступној години). До краја године има још 172 дана. Догађаји 1191 — Енглески краљ Ричард Лављег Срца заузео је у Трећем крсташком рату град Акру. 1543 — Енглески краљ Хенри VIII оженио се шести и последњи пут. Овог пута са Катарином Пар, удовицом лорда Латимера. 1690 — У бици на Бојну током Славне револуције, енглески краљ Вилијам III Орански победио је католичке снаге Џејмса II. 1806 — У Паризу је формирана Рајнска конфедерација у коју је ушло шеснаест немачких држава под протекторатом Наполеонове Француске. То је означило и крај Светог римског царства, које је укинуто 6. августа када се Франц одрекао царске немачке круне. Конфедерација се распала 1813. године након Наполеоновог пораза у Битке код Лајпцига. 1913 — Српска војска је у Другом балканском рату започела опсаду Видина. 1920 — Званично је отворен Панамски канал, шест година након што је кроз њега прошао први брод. 1941 — На Петровданском сабору Цетињу је у Другом светском рату проглашена квислиншка суверена и независна Црна Гора под протекторатом фашистичке Италије. Након напада Немачке на СССР у Другом светском рату, совјетска влада и Велика Британија потписале су у Москви споразум о узајамној помоћи и заједничкој борби против нацистичке Немачке. 1943 — У бици код Прохоровке у Другом светском рату, немачке и совјетске војске су се сукобиле у највећој тенковској бици свих времена. 1960 — Француска је признала независност колонија у Африци: Дахомеја, Нигера, Горње Волте, Обале Слоноваче, Чада, Централне Африке и Конга. 1979 — Гилбертова Острва у Тихом Океану су стекла независност у оквиру Британског комонвелта под називом Република Кирибати после 87 година британске колонијалне управе. 1993 — Земљотрес на северу Јапана активирао је клизишта и покренуо џиновске морске таласе (цунамије), у којима је око 200 људи изгубило живот. 1997 — Кубанска влада је, након лабораторијских испитивања, потврдила аутентичност посмртних остатака легендарног герилског вође Ернеста Че Геваре, пронађених у Боливији, где је убијен, а потом пребачен на Кубу, на основу споразума влада двеју земаља. 1998 — Француска је победом над Бразилом у Паризу у финалу светског фудбалског првенства, први пут постала првак света у фудбалу. 2001 — САД су објавиле црну листу земаља које нису започеле борбу против трговине људима. На том списку налазе се 23 земље, укључујући Израел, Грчку и Саудијску Арабију. Бивши бугарски цар Симеон II прихватио је кандидатуру за премијера те земље. На ту дужност је званично изабран у парламенту 24. јула. 2002 — У Београду је започела рад Комисија за израду Уставне повеље будуће државне заједнице Србије и Црне Горе. 2003 — Савет безбедности УН продужио је мандат међународним мировним снагама у Босни и Херцеговини (СФОР) за годину дана и затражио да сви оптужени за ратне злочине буду приведени правди. Снаге Сфора размештене су у Босни и Херцеговини у јануару 1996. 2006 — Акцијама Хезболаха започео је Либански рат против Израела. Рођења 100. п. н. е. — Јулије Цезар, римски политичар и генерал († 44. п. н. е.) 1828 — Мина Караџић, српска сликарка и књижевница, кћерка Вука Стефановића Караџића. (прем. 1894) 1872 — Емил Хаха, чехословачки политичар, 3. председник Чехословачке. (прем. 1945) 1884 — Амедео Модиљани, италијански сликар и вајар. (прем. 1920) 1886 — Џин Хершолт, данско-амерички глумац. (прем. 1956) 1895 — Бакминстер Фулер, амерички архитекта, дизајнер, филозоф, проналазач и писац. (прем. 1983) 1904 — Пабло Неруда, чилеански књижевник и дипломата, добитник Нобелове награде за књижевност (1971). (прем. 1973) 1912 — Петар Стамболић, учесник Народноослободилачке борбе, друштвено-политички радник СФРЈ и СР Србије, јунак социјалистичког рада и народни херој Југославије. (прем. 2007) 1913 — Вилис Лем, амерички физичар, добитник Нобелове награде за физику (1955). (прем. 2008) 1933 — Олга Познатов, српска глумица. (прем. 1996) 1937 — Лионел Жоспен, француски политичар, премијер Француске (1997—2002). 1937 — Бил Козби, амерички глумац, комичар, писац и продуцент. 1948 — Душан Ковачевић, српски драматург, сценариста и редитељ. 1949 — Петар Пеца Поповић, српски новинар, публициста, музички критичар и уредник новина. 1959 — Чарли Марфи, амерички глумац и комичар. (прем. 2017) 1967 — Џон Петручи, амерички музичар, најпознатији као суоснивач и гитариста групе -{Dream Theater}-. 1968 — Игор Маројевић, српски књижевник. 1972 — Тибор Бенедек, мађарски ватерполиста и ватерполо тренер. (прем. 2020) 1972 — Ненад Јездић, српски глумац. 1973 — Кристијан Вијери, италијански фудбалер. 1974 — Шерон ден Адел, холандска музичарка, најпознатија као певачица групе -{Within Temptation}-. 1974 — Стелиос Јанакопулос, грчки фудбалер и фудбалски тренер. 1976 — Ана Фрил, енглеска глумица. 1978 — Тофер Грејс, амерички глумац. 1978 — Мелани де Бјазио, белгијска музичарка. 1978 — Мишел Родригез, америчка глумица. 1981 — Бојана Новаковић, српско-аустралијска глумица. 1981 — Растко Стојковић, српски рукометаш. 1982 — Антонио Касано, италијански фудбалер. 1988 — Патрик Беверли, амерички кошаркаш. 1990 — Дру Гордон, амерички кошаркаш. 1991 — Пабло Карењо Буста, шпански тенисер. 1991 — Хамес Родригез, колумбијски фудбалер. 1995 — Јохио, шведски музичар. 1995 — Лук Шо, енглески фудбалер. 1997 — Малала Јусуфзаи, пакистанска активисткиња, добитница Нобелове награде за мир (2014). 1999 — Никола Мијатовић, српски глумац. 2000 — Винисијус Жуниор, бразилски фудбалер. Смрти 1536 — Еразмо Ротердамски, холандски хуманиста, филозоф и филолог. (рођ. 1466). 1682 — Жан Пикар, француски астроном. (рођ. 1620). 1804 — Александар Хамилтон, амерички економиста и политички теоретичар, први министар финансија САД (1789—95). (рођ. 1757). 1814 — Вилијам Хау, британски генерал. (рођ. 1729). 1910 — Чарлс Стјуарт Ролс, енглески произвођач аутомобила и пилот, један од твораца бренда Ролс-Ројс. (рођ. 1877). 1935 — Алфред Драјфус, француски официр. (рођ. 1859). 1945 — Волфрам фон Рихтхофен, Генерал-фелдмаршал немачког Луфтвафеа. (рођ. 1895). 1984 — Марко Ристић, српски писац и дипломата. (рођ. 1902). 2000 — Принц Томислав Карађорђевић, син краља Александра I и брат Петра II. (рођ. 1928). 2016 — Горан Хаџић, председник Републике Српске Крајине. (рођ. 1958). Празници и дани сећања Српска православна црква слави: Светог апостола Петра Светог апостола Павла


text: Идеализам представља филозофско становиште о приоритету идеје у односу на материјални свет. Два основна типа идеализма су: метафизички идеализам, који спекулише о идеалној реалности и епистемолошки, односно сазнајни идеализам, по којем, у процесу сазнања ум једино може докучити психичке ствари, односно да је предмет спознаје увијек условљен могућношћу његове перцепције. Метафизички идеализам је директно у супротности са материјализмом, погледом по којем основну супстанцу свега постојећег чини материја. Овај текст је клица. Можете допринети Википедији тако што ћете га