text: Чижов: Расположење у ЕУ не иде у корист пооштравања санкција Чижов: Расположење у ЕУ не иде у корист пооштравања санкција У Европској Унији тренутно не преовладава расположење да се Русији уводе нове, оштрије санкције, изјавио је стални представник Русије при ЕУ Владимир Чижов коментаришући планове учесника неформалног самита ЕУ у Салцбургу да чују извештај премијерке Велике Британије Терезе Меј о "случају Скрипаљ". Владимир Чижов је навео да реч "санкције" нису изговорили ни Туск ни Мејова. "Мислим да, уз сву извештаченост те приче они треба да схвате: расположење у Европској унији не иде у корист пооштравања санкција", рекао је руски дипломата. "Мислим да је јавна солидарност коју су Великој Британији изразиле земље Европске уније била већ велики аванс Лондону који је, према мом убеђењу, незаслужен", додао је он.


Београд – Лазар Крстић, нови министар финансија у Влади Србије, поријеклом је из Катара, тренутно учи српски језик, па га зато не можете видети на телевизији или да даје изјаве и старији је двије године него што се представља, устврдио је за „Слободну Босну“ Џевад Галијашевић, самозвани експерт за међународни тероризам. Он тврди да су његови извори поуздани, те да је Крстић уств f38 072;ри из Катара те да у Србију долази да заштити инвестиције које ова арапска држава намјерава уложити код наших источних сусједа - скоро милијарду долара у најави за сада! „ У обавештајним круговима се зна да је Крстић из Катара, да је радио за америчке обавештајне службе. А то и вероватно знају и србијанске власти и пристају на његов долазак, само да би добили пријеко потребни новац“, тврди Галијашевић. Он подсјећа да ово није нови покушај спиновања србијанске владе (подсјетимо, Галијашевић је повремени саветник предсједника РС Милорада Додика), већ чињенице. „ Само име и презиме су довољни. Лазар и Крстић. Провидно! Не може бити српскије име од то 3ffa га. Чињеница је да његов изглед није словенски, није ни турски, што би било и разумљиво ако је из Ниша, јер су се тамо стотинама година мешали Турци и Срби, већ чисто арапски“, каже Галијашевић. Штавише, циркуларни маил који смо и ми добили, а који је послао Галијашевић, а за којег опет тврди да га је добио од неког другог, садржи и слике Абу Малија, злогласног терористе и припадника Ал Qаиде. Сличност са Крстићем је запањујућа! Да ли је Лазар Крстић, геније из Ниша, Арап или можда сам Абу Мали, процените сами. Васељенска ТВ ВАШЕ МИШЉЕЊЕ?


Home > АКТУЕЛНОСТИ > АНА БРНАБИЋ ОДГОВОРИЛА ЗЕЛЕНОВИЋУ: ПРЕКИНИТЕ ДА ИЗНОСИТЕ ЛАЖИ, БОЉЕ ЈЕ ДА СЕ СВИ БОРИМО ПРОТИВ ЗАЈЕДНИЧКОГ НЕПРИЈАТЕЉА! 14. јула 2020. 14. јула 2020. admin72Leave a Comment on АНА БРНАБИЋ ОДГОВОРИЛА ЗЕЛЕНОВИЋУ: ПРЕКИНИТЕ ДА ИЗНОСИТЕ ЛАЖИ, БОЉЕ ЈЕ ДА СЕ СВИ БОРИМО ПРОТИВ ЗАЈЕДНИЧКОГ НЕПРИЈАТЕЉА! „Поштовани господине Зеленовићу, Приморана сам да Вам други пут у последњих неколико месеци одговарам на овај начин. Овога пута то чиним након низа неистина које сте у претходним данима изговорили о борби против вируса Цовид 19 у Шапцу. Као што верујем да знате, одлуком Министарства пољопривреде, шумарства и водопривреде, Ветеринарски институт у Шапцу ради ПЦР тестове на корона вирус већ више од 10 дана. Примера ради, само током јучерашњег дана је урађено 140 тестова. Желим да Вас обавестим да ће већ у наредним данима капацитет бити повећан на 250 тестова дневно, с обзиром на то да је у Институт упућено додатно људство и опрема. Пре него што смо Ветеринарски институт ставили у функцију борбе против корона вируса, тестове из Шапца су обрађивале друге лабораторије по Србији, као што и данас раде, када има потребе за обрадом већег броја тестова од дневног капацитета самог института. Добро Вам је позната чињеница да је Влада Републике Србије обезбедила и ПЦР и серолошке тестове за сваку здравствену установу која врши тестирање грађана на Цовид 19. Познато Вам је да имамо скоро 200 хиљада ПЦР тестова на располагању, као и да сваког јутра проверавамо стањње са бројем тестова у свакој општини и шаљемо додатне тестове уколико за тим има потребе. Када већ све то знате, немојте да обмањујете јавност да је локална самоуправа у Шапцу та која обезбеђује тестове јер се ради о тенденциозно пласираним неистинама у циљу Ваше сопствене политичке промоције. Још једном, и надам се последњи пут, најснажније апелујем да се суздржите од политизације тренутне ситуације у земљи и још једном Вас молим да не одузимате време ни себи, ни здравственим радницима, ни представницима Владе Републике Србије пласирањем лажи које онда неко мора да демантује чињеницама, уместо да се сви заједно боримо против заједничког непријатеља“. СОЈА ЈЕ И ДАЉЕ ЈЕДНА ОД ВОДЕЋИХ КУЛТУРА У СРЕМУ


Па кад оно говедо Ђинђић има булеваре по Србији,ништа није чудно ни ово. Пуна Србија маторих југоносталгичара који су захваљујући патризанима сишли са гудура и видели да овце нису човеков најбољи пријатељ п им се сад захваљују. Што се тиче Тита,хвала Богу неко се у републичкој дирекцији сетио да забрани дуплирање имена улица у једној општину па Тито више не може да добије ни једну улицу,а у Србији има 279 у 4000 1083;ица са његовим именом у 65 општина. Ја сам се смејао кад сам видео да једна улица у Крагујевцу и то порилично велика носи име Бошко Буха Баш ме интересује ко је поднео иницијативу


source: fineweb

text: Трагедија |Овај чланак не цитира никакве референце или изворе. Молимо помозите да овај чланак буде поправљен додавањем навода из поузданих извора. Садржај непоткрепљен изворима може бити доведен у питање, а потом и уклоњен.| Сама реч долази од грчких ријечи τράγος јарац и ᾠδή песма. Није у потпуности јасно зашто је тај облик драме прозван „јарчевом песмом“. Могуће је да су први извођачи били огрнути јарчевом кожом или пак јарца добивали као награду или плату за своју приредбу. Можда је назив повезан са жртвом која се приносила у време фестивала трагедије и „трагичним“ звуком који је јарац производио приликом жртвовања. Према грчком филозофу Аристотелу, темељна улога трагедије је катарза, односно осећај сажаљења којег трагедија мора изазвати код гледаоца. Дакле, трагедија мора продубити гледаочеве моралне особине и у њему подстакнути осећање, те на тај начин прочистити његову душу (грч. κάθαρσις прочишћење). Обележја трагедије[уреди] - Трагични јунак је централни лик трегедије, који умире не због властите кривице, већ судбине која му је донела несрећу (без кривице крив). - Трагични сукоб је сукоб трагичног јунака с осталим ликовима који имају различита уверења од његових. - Трагична кривица је кривица због које трагични јунак трпи. - Трагични крај је крајњи расплет трагедије у којем јунак тешко страда: убијају га или се сам убија, бива прогнан и сл. - Узвишени стил је тон којим је писана трагедија, специфичан по својој узвишености, којој је улога радњу трагедије учинити још драматичнијом.


source: CulturaX

text: Рекао премијеру: "Склањај се с мог травњака!" /видео/ - Спутњик Србија 16:39 04.06.2020 (освежено 19:49 04.06.2020) Преузмите краћи линк https://rs.sputniknews.com/videoclub/202006041122712458-rekao-premijeru-sklanjaj-se-s-mog-travnjaka-video/ Како наводи британски "Гардијан", Морисон је на прес-конференцији у предграђу Гугонг у Новом Јужном Велсу, између осталог, говорио и о реновирању домаћинстава, али се власник имања у једном тренутку обратио присутнима речима: "Можете ли да се склоните са мог травњака, управо сам га средио. Хајде, сви!" Међутим, он се извинио кад је видео премијера који је замолио присутне да се склоне са травњака, што су и учинили, преноси Танјуг.


source: wikipedia

text: 1346. је била проста година. Догађаји 16. април — Српски краљ Душан Стефан Немањић у Скопљу крунисан за цара. Јун 9. јун — Енглеска војска је поразила бретањског војводу Шарла у бици код Сен Пол де Леона. Август 26. август — У бици код Кресија у Стогодишњем рату енглеска војска краља Едварда III је комбинацијом новог оружја (велшки лук) и технике победила много бројнију француску војску краља Филипа VI. Рођења Смрти Дани сећања 1340-е 41346


Хахаха.. баш ми је драго да неко коначно одреагује на било какав начин. Кошер "Мадона" је ништа више од једне најобичније маторе курве која би за шаку долара и једном својом издатом књигом за децу (какве ли ироније?) да постане нешто што није била ни са 14 година. Питам се само који рабин јој је овај пут припремао храну.. Као сад се она брине за цигане, ето како је она увиђајна.. Да неће можда и да усвоји неког од те гамади, да растерети мало Европу? Вероватно је мислила да је то држава цигана, колико је глупа не би ме чудило да је повезала име "Romania" са тзв. ромима.. Па да би се направила паметном, као што није, изјавила будалаштину коју би сваки нормалан човек осудио. Није доста што свака држава у Европу муку мучи са тим шљамом, и што у Италији мешају Румуне са циганима и повезују, још им је само фалила она да им соли памет (и то за ко зна колико новаца, колико су платили карту за њен концерт) како су они, Боже мој "дискриминисани".. Нека се само она врати тамо одакле је и дошла, у своју државу курава и лопова.


text: Конкурси – ОШ "Татомир Анђелић" Радионица подршке Календар рада за школску 2022/23. годину Формулар за годишњи извештај наставника Правилник о упису ученика у средњу школу РЕЗУЛТАТИ ОКРУЖНОГ ТАКМИЧЕЊА ИЗ ШАХА 17. дец 2020 Школски зелени прес 2020. lukasКонкурси На ШЕСТОМ конкурсу "Школски зелени прес 2020." у организацији ЕКОЛОШКОГ УДРУЖЕЊА "ЗЕЛЕНО ПИТАЊЕ" из Новог Сада учествовале су 93 школе и преко 300 ученичких радова. Ученици наше школе који су похваљени и чији су се радови издвојили су: – Дуња ... 14. дец 2020 Ученик наше школе Стефан Бојовић, 2. разред, освојио је треће место на Међународном литерарном конкурсу ,,Млади чувари српске народне културе 2020." за састав ,,Мој предак светлог лика". Ментор професор Слађана Вукосављевић. Честитамо 👏❤ https://cuvaridelavkca.blogspot.com/2020/12/2020.html?m=1... 4. дец 2020 На конкурсу Дечјег културног центра Београд ,,Домовина се брани лепотом", у категорији фотографије, Михаило Вучићевић 6/1 освојио је прво место! Честитамо Михаилу! На овогодишњи конкурс Нишког креативног студија и Интернет часописа за подстицање дечјег стваралаштва "Табла" за најбоље литерарне и ликовне радове ученика основних школа одазвало се више од 250 аутора са укупно 315 литерарних и ликовних радова. Сви ликовни и литерарни ... 16. сеп 2020 На Међународном фестивалу хумора за децу одржаном у Лазаревцу 16.9.2020. године, Дуња Крнетић 6/1 освојила је трећу награду за песму ,,Љубав" у категорији ,,Савремени приступ ". Честитамо Дуњи и ментору Снежани Симеуновић.👏👏👏


text: Премијер Мило Ђукановић казао је да Црна Гора никада у својој историји није били ближа оставрењу „једног тако важног стратешког циља као што је чланство у NATO”. Он је поручио да су реална очекивања позив за чланство у тај савез стигне за нешто мање од два мјесеца, и да заслуге за то у великој мјери припадају Војсци и сектору одбране Црне Горе. „Сигуран да ћемо знати да искористимо вријеме које је пред нама, и да ћемо завриједити позив већ са Министарског састанка у децембру. Тиме ћемо направити најважнији, одлучан корак, ступајући у савез демократских, најмоћнијих и најразвијенијих земаља у свијету, на добро наше државе, свих њених грађана и генерација које долазе”, казао је Ђукановић у Даниловграду, на свечаности поводом обиљежавања Дана Војске Црне Горе. Предсједник Владе казао је да данашње вријеме, бременито новим изазовима, непредвидивостима и брзим промјенама на међународној сцени, тражи врло развијену безбједносну функцију сваке државе. „И одговорност и способност да у партнерству са другима промптно реагује и на извориштима криза које прете глобалном миру и стабилности. Избеглички талас који већ у дужем периоду погађа наш регион и Европу, помоћи ће, вјерујем, свима у Црној Гори који још са скепсом гледају на пуноправно чланство у Алијанси да схвате како универзалне пријетње обесмишљавају националне стереотипе”, казао је он. Он је у касарни „Милован Шарановић“ рекао да овај Дан ВЦГ обиљежавамо у години за коју вјерује да ће бити уписана великим словима у новијој црногорској историји. „Посебно због крупних остварења наше државе на плану интеграција и уласка у друштво развијених демократских држава и народа... У данима те реалне наде прилика је да се подсетимо на Туђемилску битку, на прву велику црногорску победу у борби за одбрану државне независности. То је датум који је с поносом изабран за Дан Војске Црне Горе. Као прва страница велике ратне епопеје црногорске историје, која је окончана тек у XX веку. Велике битке и ратови су све до маја 2006. године нажалост били једини начин и да се стекне и да се одбрани независност наше државе“, казао је Ђукановић. Премијер је рекао да је Туђемилска битка била војничка побједа великог политичког значаја и да су је одређивањем тог датума за Дан ВЦГ „уздигли до незаборава”. „Не да би славили ратове и жртвовања, већ вриједности и идеале слободарства које смо бранили и очували. Они су постали трајни дио наше етике и свјетоназора. На њима су стасавале црногорске генерације, кроз историју увијек спремне да се за њих боре са истим патриотским жаром. И на Туђемилима и на Крусима, на Граховцу и Вучјему Долу, на Фундини и Мојковцу... Све до величанственог 13. јула 1941. и знаменитих битака у Народноослободилачкој борби. Све до славног 21. маја 2006. године кад је наша генерација имала привилегију да пушку замијени оловком и после готово једног вијека опет обнови своју државну кућу, независну и међународно уважену Црну Гору, којом се данас тако гордимо”, казао је он. Ђукановић је рекао да „захваљујући том историјском подвигу имамо и Војску ЦГ чији празник данас обиљежавамо”. Принцип


text: 27. јануар је двадесет седми дан у години у Грегоријанском календару. 338 дана (339 у преступним годинама) остаје у години после овог дана. Догађаји 447 — Земљотрес је уништио велики део Цариградских зидина. 661 — Алијином смрћу окончан је Рашидунски халифат. 1785 — Основан је Универзитет Џорџије, први државни универзитет у САД. 1822 — На скупштини у Епидауру грчки устаници прогласили независност Грчке, коју је Турска признала 1829. 1825 — Амерички конгрес је одобрио стварање Индијанске територије (у данашњој Оклахоми), отворивши пут пресељавању Индијанаца у источном делу САД кроз Пут суза. 1865 — Шпанија признала независност Перуа. 1919 — У Марибору је убијено је 13 а рањено 60 ненаоружаних грађана немачке националности у догађају познатом као Мариборска крвава недеља. 1924 — Влада Краљевине Срба, Хрвата и Словенаца потписала у Риму пакт о пријатељству и сарадњи са Италијом и споразум којим је Ријека предата Италији. 1926 — Енглески проналазач Џон Логи Берд у Лондону први пут јавно демонстрирао телевизију. 1942 — Извршен је Игмански марш Прве пролетерске бригаде за време Друге непријатељске офанзиве. 1943 — Америчко ратно ваздухопловство је извршило, у Другом светском рату, први напад на Немачку целодневним бомбардовањем ратне луке Вилхелмсхафен. 1945 — Совјетске јединице су ослободиле Аушвиц. 1964 — Француска је успоставила дипломатске односе са Народном Републиком Кином. 1967 — Током проба за лет на Месец у бази Кејп Каневерал три америчка астронаута (Гас Грисом, Едвард Вајт и Роџер Чафи) погинула у капсули свемирског брода „Аполо 1“ у ком је избио пожар. 1967 — Представници 60 земаља потписали споразум о забрани употребе оружја за масовно уништавање у свемиру. 1973 — Потписивањем Париског мировног уговора ступило је примирје у Вијетнамском рату и окончано војно ангажовање САД у тој земљи. Главни преговарачи, државни секретар САД Хенри Кисинџер и северновијетнамски министар Ле Дук То, добили исте године Нобелову награду за мир. 1980 — Уз помоћ званичника канадске владе, шесторо америчких дипломата који су избегли затварање у иранској талачкој кризи је побегло у Цирих. 1981 — Најмање 500 људи погинуло на индонежанском фериботу „Тампомас II“ који је после пожара потонуо у Јаванском мору. 1991 — Америчка авијација у Заливском рату почела масовно бомбардовање другог по величини ирачког града Басре. 1991 — Посланици Собрања изабрали Киру Глигорова за председника Македоније. 1993 — У Њу Делхију полиција употребила сузавац да растера побуњене Хиндусе који су напали џамију и муслимане који су напали хиндуски храм и том приликом спалили на десетине радњи. 1996 — У Нигеру војним ударом оборен први демократски изабран председник Махамане Осман. 1997 — Уочи Светосавске литије, у којој је те године учествовало више од 100.000 људи, повукао се полицијски кордон у Коларчевој улици у центру Београда. Полиција и демонстранти стајали непрекидно седам дана једни спрам других током протеста због фалсификовања локалних избора у Србији у новембру 1996. Демонстранти бучно прославили завршетак акције „кордоном на кордон“ и кренули у протестну шетњу улицама Београда. 1998 — Европска унија и НАТО изразили забринутост због заоштравања ситуације на Косову, где су учестали сукоби наоружаних Албанаца и српских снага безбедности. 1999 — Београдска канцеларија Комесаријата Уједињених нација за избеглице саопштила да у 98 села у централном и западном Косову више нема српског становништва. 2002 — У серији експлозија у војном складишту у Лагосу и пожару изазваном експлозијама погинуло више од 1.000 људи. 2006 — Сурчински аеродром у Београду је преименован у Аеродром Николе Тесле. Рођења 1756 — Волфганг Амадеус Моцарт, аустријски композитор. (прем. 1791) 1777 — Лукијан Мушицки, српски епископ и књижевник. (прем. 1837) 1832 — Луис Керол, енглески писац. (прем. 1898) 1836 — Леополд фон Захер-Мазох, аустријски писац. (прем. 1895) 1859 — Вилхелм II од Немачке, немачки цар и пруски краљ. (прем. 1941) 1885 — Џером Керн, амерички композитор, отац модерног мјузикла. (прем. 1945) 1910 — Едвард Кардељ, словеначки и југословенски политичар, народни херој Југославије. (прем. 1979) 1916 — Стјепан Стева Филиповић, командир Колубарске чете Ваљевског партизанског одреда, народни херој Југославије. (прем. 1942) 1921 — Дона Рид, америчка глумица и продуценткиња. (прем. 1986) 1932 — Зоран Прљинчевић, српски фудбалер. (прем. 2013) 1936 — Бери Бариш, амерички физичар, добитник Нобелове награде за физику (2017). 1936 — Семјуел Ч. Ч. Тинг, кинеско-амерички физичар, добитник Нобелове награде за физику (1976). 1940 — Џејмс Кромвел, амерички глумац. 1944 — Ник Мејсон, енглески музичар, најпознатији као суоснивач и бубњар групе -{Pink Floyd}-. 1947 — Бранислав Покрајац, српски рукометаш и рукометни тренер. (прем. 2018) 1954 — Маринко Роквић, српски певач. (прем. 2021) 1956 — Мими Роџерс, америчка глумица. 1957 — Јаник Герс, енглески музичар, најпознатији као гитариста групе -{Iron Maiden}-. 1961 — Драгиша Шарић, српски кошаркаш и кошаркашки тренер. (прем. 2008) 1964 — Бриџет Фонда, америчка глумица. 1979 — Розамунд Пајк, енглеска глумица. 1980 — Јиржи Велш, чешки кошаркаш. 1980 — Ђорђе Пантић, српски фудбалски голман. 1980 — Марат Сафин, руски тенисер. 1987 — Иван Паунић, српски кошаркаш. 1991 — Александар Игњовски, српски фудбалер. 1994 — Адин Врабац, босанскохерцеговачки кошаркаш. 1995 — Емил Роцков, српски фудбалски голман. Смрти 1807 — Осман Пазваноглу, турски војни заповедник, управник Видинског пашалука и пријатељ Риге од Фере. (рођ. 1758) 1814 — Јохан Готлиб Фихте, немачки филозоф. (рођ. 1762) 1885 — Миша Анастасијевић, српски трговац, добротвор, родољуб и учитељ. (рођ. 1803) 1901 — Ђузепе Верди, италијански композитор. (рођ. 1813) 1942 — Петар Добровић, српски сликар и политичар. (рођ. 1890) 1972 — Махалија Џексон, америчка госпел певачица. (рођ. 1911) 1980 — Ели Финци, српски и југословенски књижевник, позоришни и књижевни критичар, есејистa и преводилац. (рођ. 1911) 1983 — Луј де Финес, француски глумац и комичар. (рођ. 1914) 2006 — Никица Калогјера, југословенски и крватски композитор, диригент, аранжер и музички продуцент. (рођ. 1930) 2006 — Јоханес Рау, немачки политичар, председник Немачке (1999—2004). (рођ. 1931) 2009 — Џон Апдајк, амерички писац, песник, критичар уметности и књижевни критичар. (рођ. 1932) 2010 — Зелда Рубинстејн, америчка глумица и активисткиња за људска права. (рођ. 1933) 2010 — Џером Дејвид Селинџер, амерички књижевник. (рођ. 1919) 2012 — Љиљана Јовановић, српска глумица. (рођ. 1930) 2014 — Пит Сигер, амерички музичар и активиста. (рођ. 1919) 2015 — Чарлс Хард Таунс, амерички физичар, добитник Нобелове награде за физику (1964). (рођ. 1915) 2017 — Емануел Рива, француска глумица и песникиња. (рођ. 1927) 2021 — Клорис Личман, америчка глумица и комичарка. (рођ. 1926) 2023 — Саша Петровић, босанскохерцеговачки глумац. (рођ. 1962) Празници и дани сећања Србија: Дан духовности Српска православна црква слави: Светог Саву архиепископа српског Преподобне мученике Оце Синајске и Раитске Свету Нину, просветитељку Грузије Русија:Дан укидања опсаде Лењинграда Међународни дан сећања на жртве Холокауста Референце 127


text: Састанак делегација Српске Православне Цркве и Јеврејске заједнице у вези са реституцијом имовине црквама и верским заједницама Дана 5. децембра 2008. године одржан је састанак делегације Српске Православне Цркве у саставу: Високопреосвећени Митрополит црногорско-приморски Г. др Амфилохије, протојереј др Лука Новаковић, директор Патријаршијске управне канцеларије, г. Милан Андрић, правни саветник Патријаршијског управног одбора и г. Стеван Зивлак, члан Правног савета Патријаршијског управног одбора, са г. Александром Нећаком, председником Савеза јеврејских општина Србије. На састанку се водио разговор о досадашњем спровођењу поступка реституције имовине црквама и верским заједницама. Г. Нећак је упознао присутне са проблемима са којима се суочава Јеврејска заједница у Србији у погледу повраћаја одузете имовине. Навео је да већи део одузете имовине Јеврејској заједници је до сада отуђен, те да једини начин да се обави правично обештећење јесте давање друге одговарајуће имовине, односно примена принципа тзв. заменске реституције, а уколико ово није могуће, неопходно је применити принцип новчаног обештећења према пуној тржишној вредности. Ово је редован ток ствари који је предвиђен Законом, међутим као посебан проблем је навео мишљење Министарства финансија Републике Србије из августа месеца ове године, којим је Дирекцији наложено да не примењује Закон о реституцији имовине црквама и верским заједницама у делу који се односи на тзв. заменску или натуралну реституцију, као и обештећење у новцу. Оваквим мишљењем грубо су нарушена начела враћања имовине предвиђена садашњим Законом, те би се спровођењем поступка на овај начин изиграла примена већ донетог Закона. Његово Високопреосвештенство Митрополит црногорско-приморски Г. Амфилохије је истакао да је Српска Православна Црква упозната са наведеним мишљењем Министарства финансија и да је Црква по том питању обавила већ један радни састанак са председником Владе Републике Србије, на којем је предочено да се Црква са таквим мишљењем не слаже, те да је наведеном приликом захтевано да надлежна министарства Владе Републике Србије доследно спроводе законе који су на снази и које је Народна скупштина Републике Србије на демократски начин и у складу са свим начелима парламентарног процесног права усвојила. На овом састанку поменуто је и питање повраћаја покретних ствари од изузетног културног и историјског значаја које у поменутом поступку реституције могу бити враћене. Присутни су се сложили да је неопходно да Српска Православна Црква и Јеврејска заједница у Србији убудуће ближе заједнички сарађују на пољу реституције одузете имовине. Из Правне службе Патријаршијског управног одбора


Владимир Димитријевић: Богородичин град на удару паганизма ГЕЈ ПАРАДА И МАРИНА АБРАМОВИЋ: БОГОРОДИЧИН ГРАД НА УДАРУ ПАГАНИЗМА Још у доба древног Рима, Београд је био град Христов у коме су, од паганских прогона, пострадали Свети мученици Ермил и Стратоник. Када га је деспот Стефан Високи, син Лазарев, добио на управу, он га је учинио престоницом, обновио и посветио Пресветој Богородици. Ту, у београдској тврђави, дуго су биле мошти Свете Петке. Ту, на Врачару, спаљене су мошти Светог Саве. У Београд, после победе над Турцима, ушао Карађорђе под крсташем барјаком. Ту су, на Стамбол капији, на коље набијени Свети Пајсије и Авакум, који је певао:“Нема лепше вере од хришћанске, Срб је Христов, радује се смрти“. ИЗ ИСТОРИЈЕ ХРИШЋАНСКОГ БЕОГРАДА Ту се књаз Милош носио са обновљеном османском окупацијом, да би Београду подарио Спасовдан као славу. Овде је кнез Михаило сањао о слободном хришћанском Балкану, овде је проглашена слободна Краљевина Србија под круном са крстом, ту је велики владар, Петар Карађорђевић, са својим народом досањао сан о ослобађању крстоносне Старе Србије. И зато је мајор Гавриловић кликтао да образ Београда заувек мора остати светао. Овај Град Мученик, толико пута разаран и обнављан ( три пута бомбардован само у 20. веку ) увек је живео у знаку крста Господњег, али и вечног васкрсења. Зато није и не може бити чудо то што, после свега, силе глобалистичог зла желе да понизе и поразе хришћански Београд, ударајући на његово духовно – морално наслеђе. Септембар 2019. био је у знаку понижења Београда неопаганизмом, смишљеном у штабовима тзв. „меке окупације“. Најважнији удар неопаганизма усмерен је на остатке хришћанског морала у Србији, земљи Светог Саве, која ове године слави осам векова аутокефалије народне Цркве. И један од главних метода дехристијанизације јавног простора у нас је пропаганда политичког хомосексуализма. То је појам који је у употребу увела др Наталија Нарочницка, угледна руска историчарка и челница Фонда демократске перспективе, да би нагласила да савремена борба тзв. ЛГБТ покрета нема много веза са „правима хомосексуалаца“. У питању је идеологија, коју намеће глобалистичка Империја, с циљем да разори природну породицу, оствари планове о тзв. „златној милијарди“ и наметне културу смрти уместо културе живота. У Србији, у којој сваке године умре преко четрдесет хиљада људи више него што их се роди, и из које сваке године у емиграцију оде педесетак хиљада незадовољних, таква идеологија је не само противпородична, него и аутогеноцидна. КОНАЧНИ ЦИЉЕВИ ПАРАДИРАЊА Циљ политичког хомосекусализма је разарање природне породице у неколико корака. Почиње од геј парадирања, наставља се редефиницијом брака и давањем права „браковима“ политичких хомосексуалаца да усвајају децу, а треба да оконча у смрти свега истински породичног. Лезбо – феминисткиња Шуламит Фајерстон написала је, у књизи „Дијалектика пола“, још пре педесет година, да ће „децу рађати оба пола или ће се рађати бесполно – како се узме; зависност детета од мајке ( и обратно ) уступиће место краћој зависности од мање групе људи/.../ Тиранија биолошке породице биће уклоњена.“Она је предвидела и легализацију инцеста. Савремена лезбо – феминисткиња, Маша Хесен, мрзитељка Владимира Путина, открила је планове политичких хомосексуалаца:“Овде се не ради o правима хомосексуалаца на брак, већ о томе, да институцију и брак, као такав, односно породицу, треба – демонтирати! Породица не треба даље да постоји у класичном облику. Борба хомосексуалaцa „за брак“ обично крије оно, штa планирамо да урадимо супружанском пару, када постигнемо циљ. Приче о томе да институција породице неће претрпети никаквих измена и промена нису истините“. Присталице Фајерстонове и Маше Хесен изазивачки марширају хришћанским Београдом. ИЗАЗОВ ЈАВНОМ МОРАЛУ У Србији постоји Закон о јавном реду и миру који у члану 8. забрањује непристојно, дрско и безобзирно понашање које нарушава јавни ред и мир, угрожава имовину и вређа морал грађана. Па ипак, све се се то не примењује кад у питању тзв. «геј параде». Досадашње параде политичког хомосексуализма, од оне прве, 2009, када су парадери носили паролу «Смрт држави», до ове, 2019, често су нудиле непристојно, дрско и безобзирно понашање, које је вређало наш јавни морал, који је, и даље, сасвим већински, хришћански морал. Дешавало се да учесници тих шетњи извргавају руглу патријарха Иринеја и митрополита Амфилохија, да се ругају српској народној ношњи, итд. На геј параду су ове године водили и малу децу, која су могла да виде разне непристојности, иако то забрањују и међународне конвенције и домаће законодавство. Професор Универзитета у Новом Саду, др Бранислав Ристивојевић, јасно истиче шта је циљ удара на морал овог народ указујући да је «било какво излагање деце сексуалности у нашој култури било одувек крајње неприхватљиво.» У свему овоме активно учествује и премијер/ка Владе Србије, која и речју и делом подржава политички хомосексуализам и најављује измену законодавства у правцу тријумфа «џендер» идеологије. РУГАЊЕ КАО МЕТОДА Политички хомосексуалци у Србији се, сасвим свесно, агресивно подсмевају хришћанској вери, још од када су 2012. организовали изложбу Норвежанке Елизабете Олсон Валин, на којој је Христос приказиван у контексту хомосексуализма. На паради у Београду 2019. изругивали су се икони Пресвете Богородице. И не стају, наравно: после свега, они, прави квислинзи тзв. «меке окупације» Србије, маскирани у «борце за људска права», у договору са својим страним менторима решили су да направе европско окупљање парадера у Београду 2022. Ако се томе дода настојање противпородичних екстремиста да уђу у уџбенике и школе са тврдњом да не постоји природни, биолошки пол него само «род» ( «џендер»), који је пука друштвена конструкција, и да свако може да бира «род» како хоће, при чему је у Србији, већ сада, деци преко 15 година живота законски допуштена операција промене пола без дозволе родитеља, јасно је зашто се одлучно треба супротставити наметању противпородичне идеологије српском друштву. ПРОДОР У ПРОВИНЦИЈУ Чињеница је да огромна већина грађана ове земље јавно испољавање политичког хомосексуализма сматра неморалним, а парадирање својеврсним нарушавањем јавног реда и мира. У члану 344. Кривичног законика РС стоји да ће се казнити затвором до три године онај ко „дрским или безобзирним понашањем значајније угрожава спокојство грађана или теже ремети јавни ред и мир“. Наравно, у Србији пречесто не важе закони, него свако ради оно што му дозволи власт, која је, овде и сада, без обзира на реторику, на страни тзв. „културе смрти“. Ове године парадери су симболички освајали и градове у унутрашњости. Сликали су се, у пратњи збуњене полиције, свуда: од Краљева до Крагујевца, од Шапца до Ваљева ( које им је пружило озбиљан јавни отпор). Група плаћених „геј активиста“ је развијала заставе дугиних боја и транспарент „Не одричем се“, и под великом полицијском заштитом шетала централним улицама „меко окупиране“ Србијице. А онда је у Београд стигла и Марина Абрамовић, у чије је медијско пропагирање уложено много више него у сведочење чињенице да се ове године слави осам векова најстарије установе овог народа, Српске Православне Цркве. То је навело нашег угледног интелектуалца, Слободана Самарџића, да каже како му се, на основу вулгарне “must see”пропаганде, чини као да ће они који одбију да гледају Маринине опите у Музеју савремене уметности, бити ухапшени. КО НЕ ОДЕ ДА ВИДИ, БИЋЕ УХАПШЕН Слободан Самарџић истиче:“Оваква пропаганда једног догађаја на овим просторима до сада није виђена. Данима, недељама, већ месецима публика се преко електронских медија националне фреквенције буквално натерује у Музеј савремене уметности где ће се одиграти чудо невиђено. У рекламним прилозима једна женска особа рекламира своја умећа која треба не тек продати него наметнути примаоцима тако широког спектра становништва као што су гледаоци телевизије. Томе се придодаје сијасет посебних прилога у посебним или редовним емисијама (рецимо, јутарњи програм РТС-а), у којима надритумачи настоје да осмисле један врхунски хохштаплерски феномен. Баналне слике учесталих рекламних прилога – ждрање главице купуса, рандеву са змијом, генералска поза на коњу, драње лицем у лице са партнером, гледање лицем и лице са магарцем, махање заставама и др, одличне су илустрације тог феномена. Посматрајући овај добро организовани бесмисао, још једном сам се стужио над чињеницом колико је Србија јадна земља. Она је сада, између осталог, изложена и једном квазиуметничком материјалу који, једном давно, пре готово четрдесет година овде није могао да се наметне.“ А шта је она, пре пола века, наметала Београду који је, тада мудрији, схватио да се ради о својеврсном квазиуметничком шибицарењу? БЕОГРАДСКИ ПОЧЕЦИ Никола Ј. Пашић, у докторској дисертацији „Окултура у поетици Марине Абрамовић”, истиче да је садашња гошћа Београда почела уметничку каријеру као следбеник „нове левице“ и езотерији склоних праваца хипи – покрета. Занесењаци „нове левице“ окупљали су се, седамдесетих година прошлог века, око Студенстког културног центра. Следбеници окултурне авангарде, попут група ОХО и КОД, нудили су нове идеје, које је режим допуштао – само ако не доводе у питање власт Јожека Кумровачког. То је доба у коме се појављују књиге Живорада Михајловића Славинског и Велимира Абрамовића, што младе Србе шаљу у магле езотерије. У Београд долази, 1974, и чувени уметник – шаман Јозеф Бејс. Већ у својим раним перформансима, Марина Абрамовић користи окултне пентаграме. Она умало није жива изгорела када је, во времја оно, приредила перформанс под називом Ритам 5. Наш мислилац, Раде Јанковић, о томе пише:“Најпре је на поду галерије нацртала пентаграм, затим спалила прамен косе и нокте које је себи одрезала, полила бензином ивице пентаграма и легла у његов центар. Дежурне службе и публика имали су муку да је спасу из буктиње која се распламсавала.“ ВОЛИМ ВУДУ, А ВОЛИМ И БУДУ Даљи пут у окултизам ишао је, према Пашићевим увидима, преко преузимања магијских пракси Абориџина, Тибетанаца, Индијанаца, Кинеза и афроамеричких вуду – поклоника. Касније се Марина Абрамовић нашла под утицајем Јунговог тумачења алхемије, углавном током перформанса „Ноћни прелаз“ и „Конјукција“, које је изводила са Улајем. На њу је утицао и будистички модернизам, са појмом „разбуђености ума“. Затим је прешла на Њу Ејџ еколошке теме, којима се бавила у серији радова „Прелазни објекти“и у перформансу „Змајеве главе“. Она је, на крају, осмислила и Метод Абрамовић. Од преласка у Њујорк, 2002, представља се, све више, као гуру окултуре, а перформансе сматра средством спиритуалног прогреса. Никола Ј. Пашић истиче:“Тренутни облик уметничко-педагошког деловања Абрамовићеве је, према њеним речима, нека врста „бање за мозак”; у питању су турнеје „подизања свести” практиковањем њеног Метода Абрамовић (Сао Паоло, Сиднеј, Атина), где „публика чини дело”, а уметница је само „диригент”, или је потпуно одсутна, док управљање перформансом препушта посебно обученим сарадницима.“ Тврдећи како је сав живот дала уметности, Марина Абрамовић је истакла како је вршила и абортусе јер није желела да рађа, него да се бави стваралаштвом. Радикално феминистички, зар не? ЧИМЕ СЕ ЈОШ БАВИЛА МАРИНА? Пашић наводи и низ других чињеница о окултурним делатностима перформерке којој се постмодерни Београд сада клања: “Абрамовићева се заиста поигравала са елементима сатанизма када се 2014. године сликала за украјински "Вог" с одраном главом јарца, која иначе, као симбол уписан у обрнути пентаграм, представља заштићени лого Сатанистичке цркве. Такође, на Јутјубу постоји и контроверзни снимак поп звезде Лејди Гаге у којем трчи по ливади гола, са "роговима" на глави, и све то под надзором свога "гуруа" – Марине Абрамовић.“ Ту је и перформанс „Духовно кување“, чији је снимак био доступан и на Интернету; Пашић каже да је на њему „наша уметница заокупљена, мора се признати, прилично необичним послом: крвљу исписује по зидовима различите "рецепте", међу којима је онај чији су главни састојци мајчино млеко и сперма“. Тај снимак је, вели Пашић, „одмах убедио теоретичаре завере да је „Кување духа“ заправо сатанистички ритуал, у духу окултисте Алистера Кроулија. На снимку се такође види Абрамовићева како крвљу запљускује антропоморфне фигурине од воска, уобичајен реквизит у карипској религији сантерији, која гледано из екстремно хришћанског и евроцентричног угла и није ниша друго до црна(чка) магија.“ Сантерија, за упућене, значи приближно исто што и вуду магија. Пашић ипак сматра да је у питању авангардна уметничка пракса, која нема везе са сатанизмом. ШТА ЈЕ ОТКРИО ЏУЛИЈАН АСАНЖ А сасвим недавно, усред настојања Хилари Клинтон да постане прва председница САД и уклони Трампа са обзорја политике, Асанжов „Викиликс“ објављује низ тајних докумената о реалном сатанистичко-педофилском мраку у који су уплетени Клинтонови. Пол Џозеф Вотсон је међу мејловима шефа кампање Хилари Клинтон, Џона Подесте, пронашао позив Марине Абрамовић да „учествује у окултним ритуалима чији је оснивач сатаниста Алистер Кроули“. Мејл је, како је указала Биљана Ђоровић, био датиран на 28. јун (Видовдан и дан Косовске битке) 2015. и упућен је брату Џонија Подесте, Тонију. Марина Абрамовић је у мејлу написала: „Веома се радујем вечери ’Духовног кувања’ (Spirit Cooking dinner) код мене. Можете ли да ме обавестите да ли ће нам се придружити и ваш брат? С љубављу, Марина.“ „Духовно кување“ је, каже Вотсон, битан елемент у Корулијевој телемитској религији и укључује употребу менструалне крви, мајчиног млека, урина и сперме користе да се креира „слика“. Како сведочи Биљана Ђоровић, глобалистичка врхушка је своју паганску посвећеницу одмах узела у заштиту:“Тајне модерне уметности неупућени амерички „десничари“, према писању британског „Гардијана“, не могу да разумеју, посебно ову церемонију која, по речима најпознатије перформанс уметнице на свету, „симболизује спој микрокосмоса, човека и макрокосмоса, божанског, које је репрезентација једног од аксиома херметизма, древног филозофско-религијског учења: Како горе, тако доле“.“ Све смо то већ видели, још од доба Дишановог писоара: мораш да прихватиш авангардно дело, иначе си глуп и старомодан. ОД НЕРОНА ДО МАРИНЕ Већ поменути Раде Јанковић, пише да Марина Абрамовић „припада реду еминентних предствника постмодерне; умрежена је у глобални „етнос“ боди арт уметника, големо племе „шамана“ који негују сатанистичке сеансе под еуфемизмом - перформанс.“ Али, и то је већ било. Јанковић пише о цару Нерону: „У неком тренутку луцидности, надахнут ко зна каквим демоном, Нерон схвата: уметност у себи скрива огроман духовни потенцијал који може да се каналише, самим тим и да се инструментализује. Милиони људских душа могу да се програмирају и ставе под контролу помоћу енергије коју ослобађа специфичан распоред речи, тонова или боја – глас, покрет, призор./.../ Нерон, иако свестан да је обузет, али не и да је болестан, стрпљиво и педантно обликује оно што ће у нашем постмодерном добу добити препознатљиве форме: поп-арт, боди-арт, перформанс. Када је 65. године н.е. у огромном Помпејевом позоришту у Риму наступио као певач и харфиста – најавио је Егзит, Вудсток, Евросонг ; када са Меценине куле посматра Рим како гори, док уз харфу тихо певуши о пустошењу Троје – био је то највећи до тада виђени перформанс; када улице Рима осветљава пламеним буктињама од запаљених тела хришћана – антиципирао је боди-арт Мaрине Абрамовић.“ МЕТАФИЗИКА ЗА БУДАЛЕ Ипак, није случајно што је Теодор Адорно, у својим „Тезама против окултизма“, истакао да је савремено окретање окултном израз дубоке регресије свести, а да су и фашизам и окултизам, дубински сродни, својеврсно насиље над човеком. Додао је, сурово, али прецизно:“Окултизам је метафизика за будале“. Побудаљени и репаганизовани, квазиевропски и квазиелитистички Београд, зато је, веома успешно, у септембру 2019. прихватио и геј параду, и клицао Марини Абрамовић, одричући се духовно - моралног хришћанског наслеђа, не чујући, притом, паклени кикот злодуха чија је, како рече Бодлер, највећа превара у томе да нас увери како он, баш он, ни не постоји.


text: Митрополит Амфилохије служио Литургију у Савини Архиепископ цетињски и Митрополит црногорско-приморски Господин Амфилохије служио је на празник Светог Лава Катанског са свештенством Свету службу Божију у манастиру Савина код Херцег Новог. У литургијској проповиједи Владика је подсјетио колико је велико призвање хришћана на земљи. “Није случајно Господ рекао: Ја вас изабрах од свијета. Хришћани су најизабранији род на овој земљи, без обзира коме народу припадали и којим језиком говорили. Само ако су се крстили у име Оца и Сина и Духа Светога и ако су примили Христа као Бога свога и Господа свога и ако се труде да се кроз Њега и преко Њега сједине са великом и Светом тајном и истином, љубављу и добротом коју је Он донио, коју нам је открио и подарио”, рекао је Владика. “То је велика одговорност нас хришћана, а нарочито нас презвитера и епископа који смо наследници првих Христових ученика, заједно са народом Божјим”, објаснио је Митрополит Амфилохије. У току литургије Владика је у презвитерски чин рукоположио ђакона Стефана Јовановића, који је рођен у Аргентини, а предачким поријеклом је из Ћеклића. Он ће бити свештеник у новооснованој Буеносајреско-централно-јужноамеричкој епархији Српске православне цркве, чији администратор је Митрополит Амфилохије. Владика је данашње рукоположење велики благослов за оца Стефана и његову попадију, за нашу Цркву и њену мисију, за потомке наших исељеника у Јужној Америци који су сачували вјеру предака. “Велика мисија очекује нашег оца Стефана у Аргентини, као што очекује и друге наше свештенике. Већ је пет наших свештеника отишло одавде да служе у Јужној Америци. Тамо има много нашег народа, понајвише Бокеља у Аргентини и шире од Аргентине, још од осамнаестог вијека”, рекао је Владика. “Треба да се молимо сви да Господ благослови ту нашу нову епископију, да благослови наш тамошњи народ, који је расијан као овце без пастира”, казао је Митрополит Амфилохије. Извор: Митрополија црногорско-приморска


text: Почните Основе Firefox OS-а - Додавање календара на Firefox OS Овај чланак ће Вам помоћи да персонализујете календаре доступне за преглед и измену на паметном телефону. - Кретање између отворених апликација на Firefox OS Овај чланак Вам показује како да се брзо пребаците између отворених Firefox OS апликација и како да их затворите. - Започните са Firefox OS Овај чланак покрива основне карактеристике Firefox OS апликација, порука, контаката, музике и осталог. Такође садржи везе ка осталим чланцима које би можда касније хтели да истражите. - Шта је Marketplace? Marketplace је продавница где су приказане апликације које су дизајниране за уређај којег покрећу Firefox OS, Firefox за Android или Firefox десктоп. - Намести будилник на Firefox OS-у Овај чланак објашњава како да користите будилник у Firefox OS-у


text: Распутица |Овај чланак или његов део не цитира никакве референце или изворе. Молимо помозите да овај чланак буде поправљен додавањем навода из поузданих извора. Садржај непоткрепљен изворима може бити доведен у питање, а потом и уклоњен.| Распутица (рус. Распутица) је беспуће карактеристично за блатне коловозе руских степа. Распутица наступа у јесен и пролеће, када се ствара блато а земља је препојена са водом од кише (у јесен) или растопљеног снега (у пролеће). Распутица је у Руса била често спасавајућа. Понајвише у Другом светком рату, када је отежавала освајање нациста (моторизоване колоне су остајале у блату или су се једва кретале). Велике потешкоће са таквим беспућима је имао и Наполеон у инвазији на Русију 1812. године.


text: Ферментација (биохемија) Ферментација је анаеробни метаболизам у којем долази до деградације природних молекула као што су шећер глукозе. Ферментација не отпушта сву постојећу енергију молекула, већ отпушта довољно онолико колико је потребно да би процес гликолизе (процес у којем се стварају два молекула АТП на један шећер глукозе) започео. Ферментацијом се добија лактат, ацетисална киселина и етанол. Термин ферментација се често користи и у својству описивања развоја великог скупа микроорганизама. Ферментација се користи у производњи и чувању-конзервирању хране, дакле нашла је примену у прехрамбеној индустрији. Када кажемо Ферментација у најширем облику то подразумева ферментацију шећера у алкохол користећи квасац, али и други облици ферментације подразумевају на пример производњу јогурта. Наука која проучава процес ферментације се назива Зимологија. Воћа се природно ферментишу, тако да сам процес ферментациеј датира од пре настанка човека. Међутим, људи су увидели користи ферментације и почели да је користе у своје сврхе. Постоје значајни докази који показују да су људи ферментовали пића још у Вавилону око 5000. п. н. е., затим у Египту 3000. п. н. е., територији данашњег Мексика око 2000. п. н. е., и у Судану 1500. п. н. е. Постоје такође докази да су Кинези први развили ферментовано поврће. Ферментација је процес који је битан у анаеробним условима када оксидативна фосфорилација није могућа како би се очувала производња АТП молекула путем гликолизе. Током ферментације пируват је метаболизиран у различита једињења. Примери ферментованих продуката су етанол (алкохол који конзумирамо), лактичка (млечна) киселина и водоник. Ферментацијом се такође може произвести ацетон. Иако финални корак ферментације не производи енергију, сам процес је критичан за анаеробне ћелије јер се процеом регенерише никотинамид−аденин−динуклеотид (NAD+), који је неопходан за гликолизу. Ово је веома битно за ћелијске функције, јер је гликолиза једини извор АТП молекула у анаеробним условима. Продукти ферментације садрже хемијску енергију (значи нису потпуно оксидовани), али се сматрају бескорисним јер не могу сами бити метаболизирани без употребе кисеоника (или било ког другог примаоца електрона кји је високо оксидован). Продукција АТП молекула ферментацијом је мање ефикасна од рецимо оксидативне фосфорилације, где је пириват потпуно оксидован у угљен диоксид. Ферментација производи два молекула АТП на један молекул шећера глукоза, наспрам рецимо 36 новонасталих молекула АТП−а аеробном респирацијом. Увек имати у виду да је АТП молекул који служи као извор енергије за све ћелијске процесе. Ферментација је од огромног значаја код кичмењака. Користи се као веома ефикасан извор краткорочне енергије, током периода интензивног напора, када је транспорт кисеоника до мишића недовољан како би се одржао аеробни метаболизам. Ово се дешава при брзом а кратком трчању, где сагоревамо јако пуно енергије, а организам услед тако брзог трошења енергије нема времена да је замени новом, спорим процесом, већ користи ферментацију. На пример, код људи, ферментација лактичке (млечне) киселине производи енергију коју можемо да користимо у периоду између 30 секунди до 2 минута. У овом периоду брзина продукције АТП молекула је око 100 пута већа од оне у оксидативној фосфорилацији. Ферментовано пиће и храна у свету, по регионима[уреди] - Свуда у свету: алкохол, вино, сирће, јогурт, маслинке - Азија - Индија: ачар, гундрук, индијски кисели краставци - Југоисточна Азија: асинан, баи минг, далок, мианг, буринг манга, - Централна Азија: кумис, кефир, шубат (камилино млеко) - Африка: семе хибискуса, љут паприкин сос, гари - Северна и Јужна Америка: сир, кисели краставци, чоколада, ванила - Блиски исток: кушук, мекхалел, торши, турсу - Европа: сир, кисели купус, кефир, кисело млеко, кајмак, Балтичке херинге


Грци бранили Шешеља у Европском парламенту, ово је политички прогон! БРИСЕЛ- На данашњој седници парламента ЕУ, о резолуцији усмереној против Војислава Шешеља дошло је до жучне расправе посланика који су подржавали ову резолуцију, оних који је уважавају али неће гласати за њу, и посланик који имају евро-скептичне ставове и који су стали у Шешељеву одбрану. Тако је грчки посланик из десничарске странке Златне зоре, бивши генерал Гиоргос Епитидеиос оштро критиковао ову резолуцију као политички прогон неистомишљеника. Председник наше странке је 14 месеци у затвору без икаквих доказа, рекао је Епитидеиос, и нагласио да ће се оваквим кршењем људских права у демократским режимима произвести много горе стање од онога у тоталитарним. Ускоро ћемо морати да гласамо о судбини доктора Шешеља, особе која је 12 година провела у затвору као политички затвореник, не због тога што је нешто учинио већ због онога што је рекао, због својих ставова. Колеге можете ли да замислите да се вођа ваше странке стави у затвор без да је починио злочин, ви би сте рекли да то није демократски, али за нас грчке националисте то је стварност и то се управо догодилио, већ 14 месеци наш лидер и 6 функционера наше странке су у затвору, рекао је пред паралметном ЕУ Гиоргос Епитидеиос. Председник парламентарне групе за Србију Едвард Кукан изјавио је на почетку расправе да резолуција повећава тензије у региону уместо да их спушта и да због тога неће подржати. Кукан је такође додао да је ова резолуција неприхватљива јер критикује независни суд који је основа Савет безбедносту Уједињених нација. У залагању да се ова резолуција усвоји предњачили су посланици из Хрватске који су и иницирали расправу. Хрватски посланик Андреј Пленкотић је оптужио државни врх Србије да се боји Шешеља . У чему је проблем председниче Николићу, премијеру Вучићу и министре Дачићу? Зашто ћутите?, изјавио је Пленкотић. Са друге стране Епитидеиос је послао поруку да се ради о политичком терору какав се данас врши и над противницима уније у Грчкој. Већ 14 месеци наш лидер и 6 функционера наше странке су у затвору, не зат 4000 ;о што су учинили неко зло, већ зато што њихови политички противници више немају аргументе, ради се о арбитрарној правди, коју кроје политичари. Када се то догоди у демократији онда може доћи до кршења људских права која су далеко гора од оних на која наилазите у ауторитарним и тоталитарним режимима. Председник Златне зоре Никос Мичалолиакос се већ 14 месеци налази у притвору, док се против њега води поступак под оптужбом да је странка у тајности криминална органзација, док ова грчка партија говори да се ради о лажним оптужбама и политичком прогону неитомишљеника. Иако за себе категорички кажу да су националистичка странка, медију су у прошлости против Златне зоре пласирали разне оптужбе између осталог за десни екстремизам, нео-нацизам и говор мржње. Међутим те критике су престале након што њихов посланик Илиас Пагагиотарос у марту прошле године јавно осудио украјински фашизам који се манифестовао току Евромајдана. Златна зора је тренутно трећа најјача партија у Грчкој, а залаже се за излазак из ЕУ, заустављање масовне имиграције и сарадњу са Русијом. http://www.pravda.rs/2014/11/27/grci...iticki-progon/


text: 1917. је била проста година. Догађаји Јануар 9. јануар — Британска војска је поразила османску војску у бици код Рафе. 31. јануар — Немачка је у Првом светском рату објавила „тотални рат на мору“ у намери да неограниченим подморничким ратом принуди Велику Британију на капитулацију. Торпедовање америчких бродова нагнало је дотад неутралне САД да уђу у рат против Централних сила. Фебруар 5. фебруар — Усвајањем новог устава, Мексико постао федеративна република од 28 савезних држава. 21. фебруар — Избио је Топлички устанак због покушаја бугарске војске да мобилише српске регруте у окупираним областима у јужној Србији у Првом светском рату. Март 4. март — Теретњак Америчке морнарице УСС Киклоп је нестао на путу од Барбадоса према Балтимору, што је њен највећи губитак ван борбе. 8. март — Немирима и штрајковима у Петрограду почела Фебруарска револуција у Русији. 11. март — Британски војници под командом Стнелија Мода су заузели Багдад. 15. март — Под притиском револуционара абдицирао је последњи руски цар Николај II, чиме је после три века окончана владавина династије Романов. 26. март — У покушају да се пробију у Палестину, Британци су претрпели пораз од османске војске у првој бици за Газу. Април 2. април — Пред Војним судом за официре српске војске у Солуну је почео судски процес против групе официра са пуковником Драгутином Димитријевићем Аписом на челу. Мај Јун 7. јун — Британска војска је детонирала 19 амоналских мина испод немачких ровова, усмртивши 10.000 особа у најсмртоноснијој ненуклеарној експлозији коју је изазвао човек. 11. јун — Александар I је наследио престо Грчке, пошто је његов отац Константин I абдицирао под притиском савезничких армија које су окупирале Атину. Јул 2. јул — Бели становници Ист Сент Луиса су запалили делове града и пуцали на црнце који су покушавали да побегну од пожара. 17. јул — Британска краљевска кућа променила је своје име Сакс-Кобург-Гота у Виндзор због антинемачког расположења у Британији током Првог светског рата. 20. јул — Потписана је Крфска декларација о стварању заједничке државе Срба, Хрвата и Словенаца. 31. јул — Британском артиљеријском ватром започела је битка код Пашендала. Август Септембар Октобар 26. октобар — Бразил је објавио рат Немачкој у Првом светском рату. Новембар 2. новембар — Британски министар иностраних послова Артур Џејмс Балфор објавио је Балфорову декларацију, о оснивању јеврејске државе у Палестини. 4. новембар — Завршена је битка код Капорета италијанским поразом и повлачењем италијанске војске се до реке Пијаве. 7. новембар — У Петрограду под водством вође бољшевика Владимира Иљича Лењина почела Октобарска социјалистичка револуција. Децембар 9. децембар — Турске трупе су у Првом светском рату предале Јерусалим Британцима. 15. децембар — Русија и Централне силе су потписале примирје у Брест-Литовску и започели мировне преговоре који су довели до Брест-Литовског мира. Рођења Фебруар 6. фебруар — Жа Жа Габор, мађарско-америчка глумица. († 2016) Мај 29. мај — Џон Кенеди, 35. председник САД († 1963) Јун 7. јун — Дин Мартин, италијанко-амерички певач и глумац. († 1995) 9. јун — Ерик Хобсбом, британски историчар. († 2012) Јул 17. јул — Кенан Еврен, турски генерал и политичар. († 2015) Август 9. октобар — Ђоко Јованић, генерал ЈНА и народни херој. († 2000) Децембар 21. децембар — Хајнрих Бел, немачки књижевник и добитник нобелове награде 1972. († 1985) 24. децембар — Ким Џонг Сук, корејска политичарка († 1949) Смрти Јануар 2. јануар — Леон Фламан, француски бициклиста. (*1877). 22. јануар — Јован Илкић, српски архитекта (*1857) Фебруар 16. фебруар — Октав Мирбо, француски новинар, књижевни критичар и драмски писац. (*1848). Март 8. март — Фердинанд фон Цепелин, немачки инжењер (*1838) Април 14. април — Лудвик Лазар Заменхоф, пољски лекар, творац есперанта. (*1859). Мај 16. мај — Владислав Петковић Дис, српски песник (*1880) 23. мај — Франо Супило, хрватски политичар. (*1870). Јун 14. јун — Драгутин Димитријевић Апис, генералштабни пуковник војске Краљевине Србије. (*1876) Јул 14. јул — Октав Лапиз, француски бициклиста. (*1882). Август 13. август — Едуард Бухнер, немачки хемичар, добитник Нобелове награде. (*1860). Децембар 3. децембар — Карло Оријани, италијански бициклиста. (†1888) 20. децембар — Лисјен Пети Бретон, француски бициклиста. (*1882). Нобелове награде Физика — Чарлс Гловер Баркла Хемија — Награда није додељена Медицина — Награда није додељена Књижевност — Карл Адолф Гјелеруп и Хенрик Понтопидан Мир — Међународни Црвени крст (Швајцарска) Економија — Награда у овој области почела је да се додељује 1969. године 1910-е 11917


text: Наука 500. година од Реформације – у вишестраном и екуменском разматрању Јубиларне 2017. г. навршава се пет стотина година од 31. октобра 1517. када је монах августинац, МартинЛутер, у Витенбергу изложио својих 95 теза, означивши почетак Реформације, чиме је проузроковао радикални теолошки обрт који је заувек изменио конфесионалну топографију Европе. Имајући у виду овај историјски јубилеј, Евангелистичка црква Немачкеј је прогласила ову деценију„Лутеровомдекадом“. Лутер је, веле протестантски теолози, зацело тежио реформи индулгенција, никако радикалном расцепу са Римом и дубоком преобрату који и данас одређује односе католика и протестаната у многоструким деноминацијама. Припрема овог убилеја је пропраћена оштрим контроверзним дискусијама: дали треба јубилејр славити, јер је Реформацијом отпочела обнова Цркве? Или Реформацију ваља видети критички, јер је једна од њених консеквенци дубок расцеп унутар Цркве? Да ли је у овако постулираним питањима реч о алтернативама или су обе, свака за себе, исправне/тачне? На Патристичком институту Августинијанум (Istituto Patristico Augustinianum) у Риму г. Марјан Алексић је 17. априла 2015. године одбранио докторски рад на тему Есхатологија у беседама народу светог Августина (La escatología en los sermones ad populum de san Agustín) са највишом оценом summa cum laude. Српска православна богословија Светог Петра Дабробосанског у Фочи, била је домаћин овогодишњег Републичког такмичења из српског језика за ученике средњих школа Републике Српске. Такмичење је у сарадњи са Републичким педагошким заводом Републике Српске одржано у суботу, 18. априла 2015. године у поменутој Богословији. Благословом Његовог Преосвештенства Епископа тимочког г. Илариона и благовољењем Високопреподобног архимандрита Козме (Радовић), игумана манастира Буково, од 16. до 18. априла 2015. године, студенти докторских студија Православног богословског факултета Универзитета у Београду јереји Ратко Хрваћанин и Слободан Јаковљевић, ђакон Петар Николић и Никола Јоцић, под менторством протојереја-ставрофора проф. др Владимира Вукашиновића, одржали су свој редовни тромесечни радно-консултативни састанак. Ниједна друга личност у раном хришћанству не стоји толико високо у блиставом светлу као апостол Павле, али и у каснијем развоју хришћанске историје. О многим другим апостолима из круга Дванаесторице и Седамдесеторице ученика, знамо недовољно; свакако су нам позната њихова имена и штури подаци из њиховог живота и рада. Са чисто библијског становишта и сведочења, већина њих је за нас остала потпуно непозната, ма колико да се црквено предање упињало да ове празнине попуни или појединости из живота расветли. Штавише, и сама личност Господа Исуса Христа је задавала тешкоће историчарима, јер он лично није иза себе оставио писани документ. Међутим, до нас су доспела јеванђеља која износе његов живот и рад, а уз то, црквено предање темељито посведочава јеванђелске извештаје, да не говоримо о чврстој вери апостола и првих хришћана као највећих сведока његовог свеукупног спаситељног и, надасве, историјског деловања.


text: Царис ЛеВерт Био [2021 Ажурирање]: Повреда, НБА промаја и нето вредност - Атлета Царис ЛеВерт Био: Повреда, НБА драфт, уговор и нето вредност Поштено је рећи да су повреде, без обзира на њихов обим, део играчевог живота у спортском свету. У сваком случају је болно и, у већини случајева, може завршити каријеру. Исто тако, Царис ЛеВерт је током каријере прошао кроз неколико повреда. Међутим, свој бол претворио је у радост и победу. Сходно томе, успео је да постане незаустављив играч. Па, ко је Царис ЛеВерт ? За оне који не знају, ЛеВерт је амерички професионални кошаркаш који игра као чувар шутева за Индиана Пацерс Националне кошаркашке асоцијације (НБА). 26-годишња НБА звезда Царис ЛеВерт Првобитно је Индиана Пацерс израдио регрутованог средњошколског кандидата са три звездице на НБА драфту 2016. године. Али касније, обавезао се за Брооклин Нетс. Слично томе, Индиана Пацерс тргује са њим недавно 2021. године. По повратку у Пацерс, дијагностикована му је мала маса на левом бубрегу. Тиме ће се млади спортиста вратити на терен овог лета. Ако желите да сазнате више о његовом животу, како личном тако и професионалном, прочитајте овај чланак. Али прво, прочитајмо његове кратке чињенице; Пуно име Царис Цолеман ЛеВерт Познат као Царис ЛеВерт / Баби Дурант Датум рођења 25. августа 1994 Место рођења Цолумбус, Охио, САД Име оца Даррил Ваине ЛеВерт Име мајке Ким ЛеВер Брат или сестра Даррил Марцус (млађи брат) Резиденција Пицкерингтон, Охио Средња школа Средња школа Пицкерингтон Централ Колеџ Универзитет Мицхиган Статус везе Једно Висина 6'6 ′′ (1,98 м) Тежина 205 лб (92 кг) Положај Схоотинг Гуард / Мали напред Бивши тим Мицхиган Волверинес, Брооклин Нетс Тренутни тим Индиана Пацерс НБА нацрт 2016 Јерсеи Нумбер 22 Потврда Јордан , Нике Плата 16 милиона УСД (годишње) Нето вредност 52,5 милиона долара Девојко Карте за мењање , Рабљени Нетс Јерсеи Где је био Царис ЛеВерт рођен? - Рани живот Царис Цолеман ЛеВерт, позната као Царис ЛеВерт , рођен је 25. августа 1994. године у Цолумбусу, Охио, САД. Али касније, његови родитељи су се преселили у Пицкерингтон, Охио, када је ишао у други разред. Поред тога, рођен је са родитељима Даррил Ваине-ом и Ким ЛеВерт. Одрастао је са млађим братом Даррилом Марцусом, који је само једанаест месеци млађи од њега. Поред овога, његов брат је такође кошаркаш који је играо за Цоннорс Стате Цоллеге. Такође прочитајте о Марцус Деррицксон Био: Каријера, љубавни живот и нето вредност >> Занимљиво је да потиче из музичке породице јер је трећи рођак Еддие ЛеВерта, главног вокала групе О'Јаис. Поред тога, он је такође рођак брата покојних кантаутора Гералда ЛеВерта и Сеана ЛеВерта, Едијевих синова. Царис ЛеВерт са својим оцем Штавише, његова мајка Ким је учитељица првог разреда школе Цолумбус Цити. Његов отац, Даррил Ваине, био је графички дизајнер. Али нажалост, породица ЛеВерт морала је да доживи трагични тренутак смрти Даррил Ваине-а 4. априла 2010. Дакле, морао је да изгуби оца са 16 година. Међутим, његова мајка је врло добро одгајила оба сина. Сада је она сигурно најпоноснија мајка на свету јер се оба његова сина крећу ка успеху на свом пољу. У једном интервјуу сетио се свог оца и рекао: Сад сам у реду са тим, претпостављам у миру. Осећам се као да сам од њега добио све што сам требало да знам. Толико ме научио. Говорећи о њему, ЛеВерт је такође поменуо како је био миран и брижан. Његова велика ствар била је држање равни главе - никада не превисоко или прениско. Само буди смирен, буди паметан. Колико је висока Царис ЛеВерт? Мерење старости и тела Професионални кошаркаш тренутно има 26 година, младић. Поред тога, висок је 1,98 м и тежак 93 кг. Према датуму рођења, хороскопски знак му је Девица . Мушкарац Девица је познат по томе што је практичан, искрен и услужан. Осим овога, има добро одржавано и атлетско тело. Такође, има црну косу и очи црне боје. Хигх Сцхоол Хигхлигхтс Ова 26-годишња кошаркашка звезда започела је средњошколску каријеру у средњој школи Пицкерингтон. Као средњошколац водио је Пицкерингтон до рекорда 26–2 и државног првенства ОХСАА дивизије И 2012. године. Сходно томе, постао је средњошколски кошаркаш другог тима Ассоциатед Пресс Алл-Охио Сецонд Теам за 2012. годину и метро играч године Цолумбус Диспатцх 2012. године. Штавише, он је био само регрутован са три звездице у средњој школи. Али обавезао се да ће државни универзитет у Алабами играти колеџ. У међувремену, напустио је државу Алабаму и уписао се на Универзитет Мицхиган 11. маја 2012. Такође прочитајте мотивационе цитате 99 Познати Гианнис Антетокоунмпо >> Цоллеге Статс ЛеВерт је започео своју колеџ каријеру у Мицхиган Волверинес-у иза Стаускаса, Робинсона, Тима Хардаваи-а млађег и Матта Вогрицха на малим позицијама напред. Провео је 4 године у Мичигену, где је забележио највише поена у каријери, одбијао се и асистирао много пута. У студентској каријери његов допринос је био импресиван и водио је тим у победи неколико пута. Истакнуто је то што је постао 4. играч у историји Мичиген-а који је остварио трипл-дабл рекорд и 49. Волверине који је помрачио 1.000 бодова у каријери. Поред тога, звезда Волверинес је прошла три хируршка поступка да би санирала прелом стреса у стопалу током целе сезоне. Због своје друге операције, морао је да пропусти шансу да бира на НБА драфту 2015. због поновног повреда стопала. НБА нацрт Заиста, ЛеВерту није било лако да путује све до пута НБС-а. Међутим, он је то учинио. Иако се суочио са повредом стопала много пута, коначно је изабран 20. укупним избором на НБА драфту 2016. године од стране Индиана Пацерса. Али касније, Брооклин Нетс су стекли његова права и потписали вишегодишњи уговор с њим. Пре НБА нацрта за 2016. годину, ЛеВерт је написао отворено писмо генералним менаџерима НБА-е и његовим сумњичавима како би осигурао свој капацитет. Написао је, Скоро сам стигао. Једва чекам да покажем свету када дебитујем у НБА лиги као играч који може да се носи, шутира, иде тешко у обруч и брани. за кога је Билл Белицхицк играо ЛеВерт је тада изјавио како је његова свестраност његово највеће богатство. Могу да играм као један, два, па чак и тројка. Моја свестраност је моје највеће богатство и на терен доносим јединствене вештине. Поени у каријери и Повреда Незаустављива звезда у успону започела је професионалну каријеру у Брооклин Нетс-у. Као универзитетска каријера, наставио је да истиче своје каријере у професионалној каријери. Исто тако, професионално је дебитовао против Денвер Нуггетса, где је у сезони 2016 објавио 4 скока и 3 украдене лопте за 9 минута игре. Због тога је постао први играч мреже који је у свом дебију објавио 3 украдене лопте. Током прве годишњице свог дебија у НБА лиги, постигао је 21 поен у каријери и 10 асистенција против владајућег НБА МВП-а Русселл Вестброок-а, што је Нетсеве одвело до победе Оклахома Цити Тхундер-а у Мекицо Цитију у сезони 2017 од 100–95. Међутим, пропустио је 10 утакмица у сезони 2017. због лакших повреда препона и колена. Следеће сезоне је пропустио 42 утакмице због повреде скочног зглоба десне ноге. Даље, поставио је нови максимум у каријери са 28 поена у 107–105 и победио је Нев Иорк Кницкс у сезони 2018. 26. августа 2019. године играч од 6 стопа тежине 205 килограма продужио је трогодишњи уговор са Нетима. Такође, објавио је 29 поена у каријери против Пхоеник Сунса. Исто тако, ЛеВерт је забележио 51 поен у каријери, укључујући 37 у четвртој четвртини и продужетке, који воде Нетсе до победе од 129-120 над Бостон Целтицси у сезони 2019. године. Такође прочитајте о играчу Брооклин Нетс-а Кевину Дуранту Био: Каријера, НБА, нето вредност и девојка >> Шта се десило са Царис ЛеВерт? Маса и хирургија бубрега Царис је пуцао из Брооклин Нетса и пребацио се у Индиана Пацерс 16. јануара 2021. Али касније је утврдио да је имао малу масу на левом бубрегу. Дакле, прошао је успешну операцију бубрега и уклонио масу. Према речима лекара, за њега није потребно даље лечење. Дакле, очекује се да се потпуно опорави и за сада ће бити на неодређено време. Међутим, ускоро ће се вратити на суд и показати свој најбољи учинак за Индиана Пацерс. Достигнућа и награде Државно првенство ОХСАА дивизије И (2012) Метро играч године Цолумбус Диспатцх (2012) Ассоциатед Пресс Алл-Охио Сецонд Теам (2012) Све-велика десетка другог тима (2014) Играч недеље са сувеличаних десет (2016.) Ко се сада Царис ЛеВерт забавља? - Девојка Професионални кошаркаш делује приватно и тајно. Дакле, он свој јавни живот није објавио јавности. Према томе, могао би имати девојку или не; тешко је рећи без икаквих података. Поред тога, можда се усредсредио на своју професионалну каријеру уместо да укључује трачеве, гласине и контроверзе. Царис ЛеВерт са својом девојком о којој се прича / Фацебоок Али, висок 6 стопа и 6 инча, ЛеВерт је био у вези са Цариссом Мартин, као што можемо видети фотографију са њом на његовом Фацебоок-у. Да ли су прекинули? Зашто? Нажалост, нису пронађени детаљи о томе. Колико зарађује Царис ЛеВерт? - Нето вредност и уговор Чувар гађања пристао је на трогодишње продужење уговора са Брооклин Нетс-ом у износу од 52,5 милиона долара 2019. године, укључујући годишњу просечну плату од 17,5 милиона УСД. Исто тако, он има нето вредност од приближно 52,5 милиона долара од 2021. године. Међутим, недавно се обавезао са Индиана Пацерс-ом. У периоду 2020-21, он ће зарадити основну плату од 16 милиона долара и зарадити 17,5 милиона у следећој сезони. Говорећи о свом уговору о одобравању, уговорио је уговор са компанијом Јордан Бранд и Нике, подружницом. Ако сте заинтересовани, прочитајте о Кемба Валкер Био: Рани живот, уговор, ципеле и повреда >> шта се догодило са Биллом Хеммером на лисици Бивша звезда Брооклин Нетс-а Царис доступна је на Инстаграму, Твиттер-у и Фацебоок-у. Међутим, сразмерно је активнији на Инстаграму од Твитера и Фејсбука. инстаграм - 235.000 следбеника Твиттер - 51,7.000 пратилаца Фејсбук - 12.000 следбеника Да ли је Царис ЛеВерт повређена? ЛеВерт је током меча морао да се суочи са многим повредама. Међутим, тренутно није повређен. Рекавши то, Царис се одмара након операције на бубрезима. Одакле је Царис ЛеВерт? Кошаркаш тежак 6 килограма (205 килограма) рођен је у Колумбусу у Охају. Сада је становник Пицкерингтона, Охио. Где је ЛеВерт ишао на колеџ? ЛеВерт је завршио школовање у средњој школи Пицкерингтон, а затим је завршио факултет на Универзитету Мицхиган.


Скинс Ревиев: Тхе Мисери Оф Еписоде Тво 🌟🌟🌟 | May, 2020 Скинс Ревиев: Тхе Мисери Оф Еписоде Тво То је потпуно нова недеља, корњаче за скупљање, а за започињање падова надоле је бренд спанкинг нову епизоду Скинса и дечака, океј, је ли то несрећан овај пут! Имаш ли среће? Прво, идемо на тренутак људи. Ово је друга епизода, тако да морају да изнесу велике пиштоље сада када се сви врате у досаданог старог Бристол-а, а не у некој земљи која се бори са сексуалном грејом, па су наравно писци морали направити епизоду која се бави горућим проблемима? све док је нешто врелије од ватре сви смо срећни у праву? Наравно, било је партија и наравно да је било секса чак и неке минималне употребе дроге, али који ових дана не зеза необичну линију кокса. Гдје је била тврда течност? Сви се сећамо дана када је боца водке трајала једним брзим замахом, али сада се чини да је све превише меланхолично за нешто јаче од конзерви лагера. Ове седмице је толико на депонијама да је Пхил Цоллинс направио звучни запис када није било ни кише. Ови писци морају да саберу своја срања и иду на роллерцоастер или нешто слично. Ове недеље је био Рицх'с турн за позорницу када је отишао у сањарење о свом мртвој дјевојци, ако га још нисте гледали, онда је то оно што ми бизнис волимо да зовемо спојлер. Да, Граце је сада мртва, отишли су у Швајцарску и све због тога што је у реду за еутханисе (МУРДЕР) тамо. Рекли смо вам да постоје проблеми. Иако нисмо баш сигурни како се то на било који начин бави, било је само махнуло од аутомобила који је пролазио и рекао: ? хеј ово је још увек ствар у реду? Момци ?? заиста је ствар. Можете ли да замислите свет у коме Скинс решава цео аргумент о еутаназији, јер то нас чини жељним да смртно убризгамо савршено здрага тела на смрт. Више у складу са вама пагани и оно што се показало толико популарним током протеклих пет година, емисија баца забаву и заиста паметно, позивају све своје Фацебоокове пријатеље? да дођете и уживате у просечном добром времену док уживате у некој бесмисленој анархији зато што, то је оно што су деца сада у праву? Да сви кажемо ово заједно? Р И О Т С. Видимо да смо вам рекли да постоје проблеми, множина. Нико не може порицати да је то проблем, то је врста питања коју Скинс реално може да се бори и да се бори. Осим ових притисканих штапова из виших разреда, одлучи се да је све мало безопасне забаве и носити главобољу изазивајући одјећу у огромном дворцу да се упусти у скромне активности плебанаца. Они су све кашике које не могу чак ни да плачу, тако да једу бисквите. Ако вам неко нуди кекс ако сте тужни да је ваш пријатељ у коми, имате нам власт да срушите тај бурбон и ставите је у косу. Вероватно воле своју драгоцену косу. Дицкс. Затим запалите њихова лица и пошаљите их у Швајцарску. Тако да је мало тужно ове недеље, можда сте чак и плакали ако сте псићи, али оно што смо сви заиста научили јесте да никада не би требало да поступате са својим телефоном као што је Рицх, јер потпуно уништава илузију говора вашој мртвој дјевојци . Можда је права ствар коју су писци тукли ове недеље била лудило; има превише крвавих слојева да сви заврштимо главе. Ови људи су геније у облику торта, то је оно што ми мислимо, а ви би требали и ако знате шта је добро за вас. Феррари Ензо скоро потпуно уништен у лудој олупини сада вреди три пута толико Гоогле ЦЕО Сундар Пицхаи добио пакет акција вредан скоро 200 милиона долара Первез Мусхарраф Нето Вриједност Мухаммад Иунус Нето Вриједност Борба са менаџером опреме ће коштати Блаке Гриффина $ 859,442 Ријетки виски превазишао злато као инвестиција прошле године Неуобичајена фотографија о повређеном Формули 1 Рацеру Мицхаелу Сцхумацхеру купио око за изненадни износ Сам Перкинс Нет Вортх Винцент Цуратола Нето Вриједност Бриан Халеи Нет Вортх Грахам МцПхерсон Нето Вриједност


Удружење на чијем сам челу, заједно са Београдским универзитетом и САНУ, организовало је прошле године Академију посвећену животу и делу Луке Ћеловића Требињца на којој је закључено да би Београд и Србија требало не само да достојније изразе захвалност том великом добротвору, него и да учине да се његов тестамент, којим све што је имао оставља српској науци и култури, испоштује до краја.


Quote: Ти брате онда од шуме не видиш дрво. Увоз и довођење све више и више имиграната у Русију(читај расни геноцид), Путиново стварање Евроазије("новог" јеврејског СССР-а)... итд то теби уопште није ЗОГ политика... Quote: То опкољавање и ракетни штитови је Хладни рат(Трка у наоружању која још траје и која није ни престајала и која је опет креација ЗОГ-а). Забрана геј параде је тактичка није антиЗОГ, јер је у Русији много више људи који би изашли на улицу да се обрачунају са њима него код нас, па би то била отворена претња власти(ЗОГ-у) и масовно крвопролиће на улицама што би било јако провидно, па да неби ЗОГ добио по носу од самог руског народа, онда су из превентиве и забранили геј параду, а не из неких "патриотских" и "проруских" разлога. Курве из Пуси Рајотс ће пустити на слободу и то на условну. И то је фарса имаш овде https://www.stormfront.org/forum/t907731-4/


Новинари Другог програма Радио Београда у јесен 1991. године радили су репортажу у логору „Бегејци” и разговарали са заробљеницима. Даница Вученић, једна од тих новинара, сада запослена на радију Б92, каже да су са хрватским заробљеницима разговарали искључиво у присуству војника и чувара.


text: 15. јул (15.7.) је 196. дан године по грегоријанском календару (197. у преступној години). До краја године има још 169 дана. Догађаји 1099 — У Првом крсташком рату Крсташи су освојили Јерусалим. 1399 — Прво писано спомињање Јагодине, града у централној Србији, у извештају кнегиње Милице дубровачкој општини. 1240 — Новгородска војска кнеза Александра Невског је поразила шведску војску у бици на Неви. 1410 — пољско-литвански краљ Владислав II Јагело победио је Тевтонски ред у бици код Гринвалда. 1795 — Марсељеза постала званично химна Француске. 1813 — Почела велика Турска офанзива на свим фронтовима. Са запада је надирао босански везир са око 100.000 војника. Турска војска је сломила отпор Срба на Морави, Дрини и Тимоку. 1834 — Шпанска инквизиција је званично распуштена након скоро 356 година терора. 1869 — Француз Иполит Меж Морис је патентирао маргарин, прехрамбени производ којим се покушала спречити масовна глад сиромашних слојева становништва. 1918 — Почела је Друга битка на Марни у Првом светском рату офанзивом немачке војске под командом генерала Ериха Лудендорфа. 1920 — Одлуком Привременог народног представништва, име државе Краљевство СХС је промењено у Краљевина СХС, тако да је од тог датума званичан назив државе био Краљевина Срба, Хрвата и Словенаца. 1937 — Пуштен у саобраћај канал Москва-Волга. Канал је дуг 128 km, дубок 5,5 метара и широк 85 метара. Тиме је регулисана река, а Москва је постала лука повезана са пет мора. 1941 — Први пут употребљене „каћуше“, прво ракетно оружје уведено у ратна дејства. То плотунско ракетно оружје употребљено је у бици код Орше у Другом светском рату. 1946 — Завршен је Београдски процес, суђење Драгољубу Михаиловићу и још двадесет тројици оптуженика. 1958 — На захтев председника Камија Шамуна, америчке снаге искрцале су се у Либану, чиме је започета њихова интервенција. Тиме су власти САД омогућиле Камију Шамуну да се поново кандидује за место председника. 1968 — На линији Москва-Њујорк успостављен први директни путнички авио-саобраћај између САД и СССР. Летове су почели обављати авиони компанија Аерофлот и Пан Америка. 1974 — Група грчких официра у кипарској Националној гарди и присталица припајања Кипра Грчкој извршила војни удар збацивши са власти председника и архиепископа Макариоса III. Власт је преузео Никос Сампсон, бивши лидер странке ЕОК, a архиепископ Макариос III привремено напустио Кипар. 1975 — Сојуз 19 ракета којом је управљао астронаут Алексеј Леонов и Аполо 18 под командом Томаса Стафорда лансирани су у орбиту око Земље, у оквиру совјетско-америчког програма којим је предвиђено њихово спајање у свемиру, два дана касније летелице су се спојиле у орбити, а посаде су размениле поклоне и руковале се. То је била прва права сарадња у свемиру два, у то време, непомирљива непријатеља. 1983 — Јерменски терористи напали просторије турске ваздухопловне компаније на париском аеродрому Орли. Том приликом погинуло је шест и рањено 46 људи. 1992 — Одржан скуп под називом „Жута трака“ чији је циљ био протест против дискриминације и претњи припадницима других етничких група. Скуп су организовали невладина организација Центар за антиратну акцију и странка Грађански савез Србије, а непосредан повод за протест било је присилно исељавање Хрвата из војвођанског села Хртковци. 1995 — Акцијом војске Шри Ланке окончана највећа офанзива тамилских побуњеника од 1987. године. Током те акције погинуло је најмање 300 људи. 1999 — На Косово и Метохију стигао шеф цивилне администрације Уједињених нација, Бернар Кушнер, а после доласка међународних мировних снага. Војни званичници су прогласили Косово и Метохију једним од најопаснијих места на свету због великог броја мина које су поставиле све стране у рату. 2000 — Зимбабве је поново уредио законом статус црних сељака на фармама у поседу белаца. 2001 — Шеик Хасина, премијер Бангладеша, после пет година напустио свој положај. На њему се задржао дуже од свих својих претходника. 2016 — Део турске војске је покушао државни удар против турског председника Реџепа Тајипа Ердогана. Рођења 1606 — Рембрант, холандски сликар и графичар. (прем. 1669) 1707 — Фрањо Ксавер Пејачевић, хрватски историчар и теолог. (прем. 1781) 1718 — Александер Рослин, шведски сликар. (прем. 1793) 1892 — Валтер Бенјамин, немачки филозоф, теоретичар културе, социолог, књижевни критичар, преводилац и есејиста. (прем. 1940) 1910 — Александар Тирнанић, српски и југословенски фудбалер и фудбалски тренер. (прем. 1992) 1918 — Бертрам Брокхаус, канадски физичар, добитник Нобелове награде за физику (1994). (прем. 2003) 1919 — Ајрис Мердок, ирска књижевница и филозофкиња. (прем. 1999) 1922 — Леон М. Ледерман, амерички експериментални физичар, добитник Нобелове награде за физику (1988). (прем. 2018) 1922 — Божидар Петровић, српски архитекта. (прем. 2012) 1924 — Петар Словенски, српски глумац, редитељ и радијски водитељ. (прем. 2002) 1928 — Слободан Ж. Марковић, српски историчар књижевности. (прем. 2015) 1930 — Жак Дерида, француски филозоф, зачетник деконструктивизма и један од главних представника постмодернистичког покрета. (прем. 2004) 1936 — Џорџ Војнович, амерички политичар и сенатор. (прем. 2016) 1940 — Иван Растегорац, српски песник и филмски критичар. (прем. 2010) 1946 — Линда Ронстадт, америчка музичарка. 1949 — Карл Билт, шведски политичар и дипломата, премијер Шведске (1991—1994). 1952 — Тери О’Квин, амерички глумац. 1953 — Неда Арнерић, српска глумица. (прем. 2020) 1954 — Марио Кемпес, аргентински фудбалер и фудбалски тренер. 1956 — Ијан Кертис, енглески музичар, најпознатији као фронтмен и певач групе -{Joy Division}-. (прем. 1980) 1956 — Џо Сатријани, енглески музичар, најпознатији као гитариста. 1961 — Форест Витакер, амерички глумац, продуцент и редитељ. 1961 — Лолита Давидович, канадска глумица. 1963 — Бригит Нилсен, данска глумица, модел и музичарка. 1967 — Адам Севиџ, амерички предузетник, стручњак за специјалне ефекте и ТВ водитељ. 1968 — Летисија Калдерон, мексичка глумица. 1971 — Данијела Мартиновић, хрватска певачица. 1976 — Марко ди Вајо, италијански фудбалер. 1976 — Дијана Кригер, немачко-америчка глумица и модел. 1976 — Хуанфран, шпански фудбалер. 1979 — Травис Фимел, аустралијски глумац и модел. 1980 — Марија Вељковић, српска глумица и ТВ водитељка. 1982 — Јован Копривица, српски кошаркаш. 1988 — Луис Ибањез, аргентински фудбалер. 1988 — Ким Тили, француски кошаркаш. 1989 — Ентони Рандолф, америчко-словеначки кошаркаш. 1990 — Дејмијан Лилард, амерички кошаркаш. 1990 — Тајлер Ханикат, амерички кошаркаш. (прем. 2018) 1992 — Вејд ван Никерк, јужноафрички атлетичар. 1992 — Страхиња Стојачић, српски кошаркаш. 1994 — Стефан Пот, српски кошаркаш. 2000 — Армин Ђерлек, српски фудбалер. Смрти 1291 — Рудолф I Хабзбург, цар Светог римског царства (1273—91) и оснивач династије Хабзбурговаца (рођ. 1218) 1904 — Антон Павлович Чехов, један од најзначајнијих руских и светских драмских писаца и приповедача (рођ. 1860) 1919 — Херман Емил Фишер, немачки хемичар, добитник Нобелове награде за хемију 1902. године (рођ. 1852) 1929 — Хуго фон Хофманштал, аустријски писац (рођ. 1874) 1948 — Џон Першинг, амерички генерал (рођ. 1860) 1971 — Љубиша Јовановић, позоришни глумац (рођ. 1908) 1993 — Божа Илић, српски сликар (рођ. 1919) 1997 — Ђани Версаче, италијански модни креатор (рођ. 1946) 2006 — Младен Бата Вранешевић, српски музичар, члан групе "Лабораторија звука" (рођ. 1947) 2012 — Селест Хоум, америчка глумица, добитница Оскара. (рођ. 1917) 2017 — Марјам Мирзахани, иранска математичарка (рођ. 1977) 2017 — Мартин Ландау, амерички глумац (рођ. 1928) 2018 — Драгутин Шурбек, југословенски и хрватски стонотенисер (рођ. 1946) 2018 — Бранимир Бабарогић, некадашњи југословенски фудбалер, фудбалски судија и фудбалски радник (рођ. 1951) Празници и дани сећања Српска православна црква слави: Полагање ризе Пресвете Богородице


МУЗИЧАР МАТЕМАТИЧАР | Galaksija Nova Карол Бефа (Бојан Живојиновић) Карол Бефа, свестрани композитор и пијаниста, који се још опробао и у математици, глуми и новинарству, недавно је гостовао у Београду, у оквиру манифестације Мај месец математике. Дан након премијере његове књиге и концерта у пуном Коларцу, разговарали смо о математици, музици, политици и чудесним путевима који стоје иза кулиса стваралаштва. Карол Бефа (1973) је француски и швајцарски пијаниста и композитор, а изучавао је још и историју, математику, енглески језик и филозофију. Осим што свира и компонује, Бефа је предавао на неколико престижних универзитета у Француској, укључујући Сорбону. Тренутно је шеф Катедре за уметничко стваралаштво на Колeџу Француске и професор на Високој нормалној школи, а хабилитацију за вођење истраживања стекао је 2015. Бефа је написао неколико стотина дела, која су извођена широм света: осим у Француској, ансамбли и оркестри у Кини, Немачкој, Великој Британији, Италији, Русији, Сједињеним Америчким Државама и Јапану свирали су његова дела. Бефа је добитник и неколико престижних музичких награда, попут: Victoires de la musique classique (Победник класичне музике) и Grand Prix for symphonic music (Гран при за симфонисјку музику). Осим што је изврстан пијаниста и композитор, Бефа је написао и неколико књига. Једна од њих преведена је на српски језик, Иза кулиса стваралаштва, а издавач је Центар за промоцију науке. Ову књигу Бефа је написао заједно за својим дугогодишњим пријатељем и сарадником, иначе цењеним француским математичарем др Седриком Виланијем, у форми аутентичног дијалога, где покушавају да открију одакле долазе идеје, да ли су креативној слободи потребна ограничења, какву улогу имају ритуали у развоју мисли и који су то чудесни путеви стварања музике и решавања математичких проблема. Ивана Николић: Господине Бефа, синоћ сте имали промоцију књиге у Београду, након чега је уследио концерт. Како вам се допала београдска публика, и цео догађај? Карол Бефа: Заправо, ово је била прва истинска промоција превода неке моје књиге изван Париза, штавише изван Француске, и прошла је врло добро. Веома ми је драго да је све заиста било одлично организовано. Што се публике тиче, очигледно је да је београдска публика врло музикална. Теме на које сам импровизовао, а које су они предложили, биле су врло инспиративне. Ипак, можда је требало да приметим или да некоме кажем да је светло у концертној дворани требало бити усмерено и на публику, а не само на мене на сцени. То је вероватно била грешка, али све у свему, било је заиста надахњујуће. Николић: Доводите ме до следећег питања, а то је импровизација у музици, чиме се, између осталог, и бавите. Можете ли ми рећи нешто ви- ше о читавом процесу импровизације? Да ли је стресно, с обзиром на то да вам публика каже реч или сценарио и онда за то морате да смислите музику у само неколико секунди? Ако сам добро разумела, то мора сваки пут бити нешто ново. Какав је осећај стварати музику на такав начин? Бефа: Не, не бих смео да кажем да је то било стресно [јуче] или да је стресно уопште. Наравно, оног тренутка када ставим руке на дирке клавира, ја заправо не знам шта ћу да радим, тачније не знам како ће форма изгледати. Имам само наговештај, знам шта ће бити почетак моје импровизације, и можда имам наговештај шта би биле силе које би могле да воде од једне до друге тачке, у смислу да су теме које ми се дају понекад позиви на суочавање два различита света или врло различитих композитора. Што су различитији, то је лакше. Ако добијем „Месечину” у стилу Моцарта, нормално је да би неко помислио на Бетовенову „Месечеву сонату”, али ја сам одлучио да бих радије узео Дебисијеву „Месечину”, јер би временски био удаљенији од Моцартовог стила. На тај начин бих могао да доживим или да покушам да експериментишем конфронтирајући ова два стила француског композитора с краја 19. века, у време када је настала Дебисијева „Месечина”, и неких 100 година пре Моцарта. Николић; Да ли сте задовољни како је све звучало синоћ? Бефа: Да, увек је питање да ли ће вам публика дати теме које ће заинтригирати вашу машту, што је увек веома тешко. Иако то радим већ неких 20 година, тачније више од 20 година, у почетку је компликовано пренети публици слику о томе како би требало да изгледа добра тема за импровизацију. Оно што ја радим јесте да увек наведем две ствари, чињеницу да наравно не знам све, да нисам џубокс, те ни ви не би требало да се увек позивате на један одређени покрет, одређену компилацију, било да је реч о ремек-делу одређеног композитора. Такође, могу да наведем чињеницу да све радознале, чудне теме нису нужно добре теме. Увек постоји искушење некога из публике да не размишља о томе шта би била добра импровизација, већ о томе како ја могу да привучем пажњу људи, како да се на неки начин покажем пред публиком. Али, морам да кажем да овај ризик, који увек постоји, јуче није био висок у смислу да су, генерално, све теме које су ми дате биле теме на којима би могле да се темеље импровизације. Николић: Читала сам много о вама пре интервјуа и рекла бих да имате прилично разнолик живот и каријеру. Бавили сте се математиком, помало и новинарством, музиком. Како сте завршили у музици, и да ли ћете у њој и остати или планирате да пређете на нешто друго? Бефа: Истина је, ја сам се мало бавио математиком, али у поређењу не само са Виланијем, коаутором књиге, али и са свима који се баве математиком, математика коју сам ја радио била је увод тек у неке делове ове огромне дисциплине. Никада себе не бих назвао математичарем. Када сам почео да се бавим новинарством, имао сам 19 година, и то је била моја прва музичка критика и то за студентски часопис. Касније сам са истом групом људи основао часопис који се зове Класика. То је било пре више од 20 година, и још траје, и даље је веома утицајан и веома популаран. Бављење музичком критиком ми је омогућило да упознам друге композиторе, од којих неки пишу у стилу који се разликује од мог, па је то био начин да проширим своје погледе на тему композиције. Такође, треба имати на уму да у то време сва музика овог света ниjе била доступна преко једног клика, што је данас случај. Било је много теже сазнати и стећи утисак о томе како компонује композитор у некој другој, удаљеној земљи. Што се мене тиче, чињеница да сам сваког месеца добијао на десетине дискова помогла ми је да будем бољи познавалац савремене музике. И не само савремене музике: мој главни фокус био је музика с краја 20. века, али сам такође постао експерт за француску музику у међуратном периоду, а занимала ме је и музика из остатка Европе. Све ово дало ми је прилично широк спектар експертизе и драго ми је што сам се бавио музичком критиком. Такође сам извукао још једну корист из тога, а то је чињеница да, када се бавите музичком критиком, схватите да не треба да будете превише под стресом или да себе доживљавате као жртву ако којим случајем добијете лошу критику. У целини, мислим да је то добра ствар. Николић: Бавили сте се и глумом, то сам пропустила да поменем. Бефа: Глумом сам се бавио прилично давно, као дете, између своје осме и дванаесте или тринаесте године. Глумио сам у неких 15 филмова, и за телевизију и за биоскоп. Имао сам прилику да глумим у позоришту са једним од највећих светских режисера у то време, Ђорђом Штрелером и његовим Piccolo Teatro di Milano. Свидело ми се то искуство, на неки начин ми је жао што нисам наставио, али сада имам срећу да понекад напишем музику за филм, иако је то мали део онога што радим као композитор. Знам неколико режисера који ми верују, неки од њих ми дају мале роле у својим филмовима. То је врло лепа ствар коју веома волим да радим. Николић: Хајде да сада пређемо на разговор о вашој књизи која је преведена на српски језик и промовисана синоћ, Иза кулиса стваралаштва. Уопштено говорећи, шта се крије иза кулиса стваралаштва, и у музици и у другим дисциплинама и наукама? Бефа: Нас, заправо, не занима толико веза између музике и математике и између музике и осталих наука. Уместо тога, занимају нас уобичајени процеси креативности који су укључени у покушај решавања теорема или покушај компоновања једне стране музике. Постоји много тога заједничког, пресек ове две дисциплине прилично је широк. Постоје специфични тренуци током дана и код Виланија и код мене, када радимо, када смо уроњени у процес компоновања или у математику. Постоји и овај истински проблем за који мислим да га још нисмо решили и вероватно га нико никада неће решити, а то је како нам идеје долазе, или падају на памет. Да смо имали прилику да нађемо решење овог проблема, онда би цело питање креативности било решено. Нажалост, то није случај. То је такође један од разлога зашто смо се одлучили да напишемо ову књигу. Познајемо се прилично дуго, Вилани и ја. Обојица смо истовремено били студенти на Вишој нормалној школи, пре више од 25 година. Заједно смо пратили предмете који се налазе на самој граници између математике и музике. Ова књига била је за нас прилика да, у форми дијалога, разменимо идеје о томе како се одвија врло мистериозни процес креативности. Николић: Који би били главни закључци вашег разговора? Претпостављам да је ово прилично широко питање. Бефа: Да, јесте. Један од закључака је повезан са чињеницом да ограничења која имате приликом стварања могу да буду веома велика. Што се музике тиче, једно од ограничења може бити сама наруџбина. Ја имам ту срећу да могу и тада да компонујем. Те поруџбине могу да дођу од државе, што је врло ретко, или са Радио Француске; могу бити са фестивала, из регионалних оркестара, од људи. Понекад су наручиоци чак и приватни спонзори. Али, морам рећи да су, генерално говорећи, ограничења која имам док радим на овим наруџбинама ипак ретка. Обично вам се понуди да напишете дело које ће бити премијерно изведено у неким специфичним околностима. Рецимо, то може бити концерт за који већ постоји јасно утврђен програм. За овај програм постоји одређена количина инструмената, што значи да ћу морати да пишем, на пример, за соло клавир, хор и симфонисјки оркестар. Дакле, то је једно ограничење. Друго ограничење односи се на то колико ће дело које пишете потрајати док се изводи, а ово је такође повезано са околностима премијере. Осим ове две ствари – специфичног ансамбла и трајања дела – нема ограничења. Као што сам јуче рекао на промоцији, може се десити да имате неке случајеве који су само на граници ограничења. На пример, пре неколико година мој пријатељ је желео да изненади своју будућу невесту и одлучио је да од мене наручи један комад за њу, као венчани поклон. Наравно, прилично сам сигуран да му се не би допало да сам написао нешто заиста тужно. Супротно томе, ако ми наручe реквијем, онда не би требало да пишем неку веселу музику за плес, већ би то требало да буде прилично озбиљно и, по могућству, тужно. Осим ових случајева, ограничења нема много, али постоје и сасвим обрнуте ситуације. Поменуо сам да је филмска музика мали део онога што компонујем, али за филмску музику ограничења су велика. Ту су сценарио, сам филм, као и мишљење режисера и продуцента. Ево, рецимо, музика за децу. Досад ускоро ћу написати и пету. У тим ситуацијама много тога одређује текст, који је одређене дужине, који преноси нека специфична осећања и наравно да се морате прилагодити тим осећањима и покушати да на свој начин изразите оно о чему се у тексту говори, а то је додатно ограничење. Николић: Хтела сам да вас питам још неколико ствари о књизи: шта је оно што сте научили о математици и математичарима током разговора са Виланијем? Бефа: Начин рада у математици веома се разликује од начина рада у музици. Оно што је слично јесте чињеница да је активност стварања уопште врло усамљеничка: можете се осећати усамљено када покушавате да страницу напуните музиком или симболима математике. Али, што се математике тиче, ви имате могућност размене мишљења на колегијумима, семинарима, ту је такође важна интеракција са колегама у пољу које вам је врло блиско, али и помало удаљено, јер вам и они могу помоћи у решавању математичког проблема на коме радите. Када говоримо о музици и компоновању, ствари стоје сасвим другачије. Ако останем у домену уметности, и узмем за пример књижевност или филм, ту постоји неколико људи – двоје, троје, или чак шесторо – који раде на сценарију, тако да је то већ дело тима. Када је о музици реч, ви сте најчешће сами испред свог листа папира. Рецимо, да сам романописац, вероватно бих имао прилику да представим своје дело колеги, који би га прочитао и стекао утисак након неких 100 страница, за шта би му требало, рецимо, два сата. У музици је то доста другачије, поготово када радите за велики ансамбл или оркестар. Ако пишем само један музички лист за оркестар, време које ће особи коју питам за мишљење бити потребно да га темељито прочита може бити неких 10 или 15 минута, што је прилично много ако се има у виду да, када се изводи, оно траје не више од шест секунди. Дакле, можете замислити како би то изгледало да није у питању једна страница музике, већ рецимо 100 страница, и колико би времена некоме требало да то прочита, у поређењу са трајањем тог дела на сцени. Николић: Да ли то значи да врло ретко тражите мишљење од колега, других композитора, током писања неког дела? Бефа: Да, тако је. Међутим, оно што имамо на располагању су рачунарски алати који могу бити од неке помоћи при компоновању. Ја их, ипак, не користим тако често, једноставно се не осећам угодно. Користим свој рачунар за чисте листове папира, јер мој рукопис постаје све гори и гори временом, вероватно баш зато што компонујем на рачунару. Заправо, користим софтвер под називом Финале који ми само помаже да „угравирам” музику. Он вам може додатно помоћи тако што ће вам омогућити да чујете оно што сте искомпоновали. Међутим, моја верзија Финала је дуго времена лоше радила, и ја нисам могао да преслушавам оно што бих написао. Морам да кажем да ми то није тешко падало, чак сам био и задовољан, јер ме је то терало да се више концентришем на своју унутрашњу перцепцију, без потребе да слушам како то звучи са рачунара. У мојој верзији више нема грешака, али ја ту могућност преслушавања користим само када пишем музику са брзим темпом, где она може имати одређену функцију, или када желим да контролишем неке аспекте композиције. За то вам рачунар може бити од неке помоћи, али осим тога, ако пишем у умереном или спором темпу, рачунар ми готово уопште неће користити. Николић: Завршила бих интервју враћајући се још једном на вашу књигу. Господин Вилани је у међувремену почео да се бави политиком, он је посланик. Да ли то значи да ћете можда у будућности имати још један разговор с њим, овога пута о процесима стварања у политици, ако можемо рећи да постоји и нека врста креације у политици? Бефа: Занимало би ме да разменим идеје са Виланијем о ономе чиме се сада бави, јер сам прилично сигуран да је он угледни посланик, посвећен својим бирачима и јавном добру као таквом. Ипак, иако ме политика генерално занима, не мислим да је количина креативности на том пољу велика. Сматрам да постоји веома јасна разлика између ствараоца који целодневно сања и размишља, и политичара који је ногама чврсто на земљи. То је одувек тако и вероватно ће вековима остати непромењено. Дакле, не бих имао ништа против да за пет или десет година напишем још једну књигу са Виланијем о питањима у вези са политиком, али то сигурно неће бити књига о стваралаштву на пољу политике.


Јелена Гускова: Мит о Сребреници је оборив! Процес криминализације негације геноцида у Сребреници је у пуном јеку и наставиће се, јер сувише је интереса и елемената структуре моћи уложено у тај мит да би га се олако одрекли, али научници ће наставити да га руше – изјавила је руски историчар Јелена Гускова. Гускова, која је руководилац Центра за проучавање савремене балканске кризе при Руској академији наука, каже да научници тај мит о Сребреници врло лако и једноставно могу да сруше, али да им из међународне заједнице не дају да 12d9 ; то раде, јер ће тако пасти цијели концепт стварања БиХ којим се минимизира Република Српска. „Међутим, ми ћемо наставити да радимо у том правцу“, рекла је Гускова, напомињући да је у Руској академији наука изашла књига са међународног скупа из 2010. године у којој су научници из многих земаља, укључујући Енглеску и Русију, представили јавности истраживање о Сребреници. „Питање је прво: да ли је уопште било злочина геноцида у Сребреници, као и да ли је број од 8.000, о којем се говорило, прави број жртава“, рекла је Гускова, наводећи да су научници истраживали патолошке налазе и кретања становништва на територији Сребренице прије јула 1995. године и послије, када су колоне људи дошле у Тузлу. Према истраживању броја људи који су живјели у Сребреници, додала је она, изгледало је да је послије тих догађаја више становика 3ffa остало у Сребреници, него прије јула 1995. године. Гускова наводи да су се појавили документи и дневници муслимана који су ишли у тим колонама према Тузли, те додаје да ти дневници још нису објављени, али постоје, као и да Хаг скрива документе које има и да треба испитати да ли је била колона која је ишла према Тузли и да ли је било стријељања. Гускова је додала да постоје истраживања која су заснована само на муслиманским документима те истакла да наука има на располагању широке могућности да настави то истраживање, али јој је потребна и политичка подршка, како би резултати истраживања били представљени у цијелом свијету. Јелена ГуÑ?кова: Мит о Сребреници је оборив! А шта ја мислим о Сребреници речено је у овој песми: