text: Виртуелна академија ОКО Добродошли на сајт Виртуелне академије ОКО Идеја овог пројекта је да вам омогући лако упознавање и коришћење рачунарских програма на српком језику. Без рачунара и Интернета, тешко је замислити савремени живот, па нам је свима, у тој области, неопходна добра, стална обука, на свим нивоима и образовања и живота. Кад су у питању рачунари, код нас су, углавном, доступни само различити седмично-месечни (или викенд) курсеви, који прилично коштају, а после којих се добијају некакве дипломе, које не значе ништа. У овој академији нећете добити диплому (зато учлањењем, можете да постанете академик ). Да би до вас донела потребна знања, екипа вредних људи, чланова академије, започела је израду квалитетних материјала, јер главни циљеви ове академије су: • да се направе и постану доступне е-књиге и е-курсеви, који су разумљиви људима свих узраста • да е-књиге и е-курсеви буду по пристојним ценама или бесплатни • да е-књиге и е-курсеви под истим условима буду доступни људима у свим крајевима наше земље • да се подстакну предавачи, да са својим ученицима сами направе неке од потребних и корисних програма, за њихову област изучавања и интересовања • да се што боље искористе могућности Интернета за стално повећавање знања • да се непрекидно подиже ниво знања и предавача и других заинтересованих људи • да се обезбеди превод на српски језик свих програма који се користе у настави и нашој заједници • да се оствари боља комуникација између предавача у целој земљи и стална размена искустава,... Направити упутства, е-књиге, е-курсеве, превести потребне програме и урадити сав остали посао, који је наведен у циљевима, није једноставно. То није прављење уџбеника за студенте, који су обавезни да их науче и по њима полажу испите. Овај пројекат тежи да избегне замке таквог приступа. Предавачи и остали, који желе да повећају своју рачунарску писменост, нису студенти и ако на приступачан начин не буду успели да овладају рачунарским програмима, изгубиће веру у своје способности и одустати, а ако се ради о предавачу, онда ће се то веома негативно одразити на његове ученике и ниво наставе. Схватајући важност и величину задатка, уредници пројекта позивају све заинтересоване да се придруже и помогну својим идејама, знањима и предлозима, како, када се ради о постојећим електронским књигама, лекцијама, преведеним или ауторским програмима, тако и када су у питању пројекти у изради или предлози за нове. Рачунари су стално отворена књига, коју и зналци и они који тек уче, морају непрестано освајати. На срећу, освајање рачунара је могуће у сваком узрасту, само ако постоји воља и жеља. Зато, драге колеге, не слушајте никога, ко вам каже да је касно да седнете за рачунар. Никада није касно за учење! Да бисмо остварили бољу комуникацију и успешније једни другима помогли, на овом сајту постоји форум. Изволите, придружите се форуму и изнесите своје предлоге, везане за програме и упутства, своја искуства у раду са њима, питања и недоумице, или предложите начине, на које једни другима можемо боље помоћи и ближе се упознати. Виртуелна академија ће заинтересованима периодично слати додатне материјале и изворе знања. Попуњавањем обрасца испод, пријавите се да добијате БЕСПЛАТНУ периодичну преписку "Ново из Виртуелне академије" (поступак пријаве погледајте на страници Помоћ):


source: wikipedia

text: 14. јун (14.6.) је 165. дан године по грегоријанском календару (166. у преступној години). До краја године има још 200 дана. Догађаји 1645 — У грађанском рату у Енглеској снаге парламентариста под вођством Оливера Кромвела и Томаса Ферфакса поразиле су код Нејзбија ројалисте под вођством принца Руперта од Палатината. 1667 — Окончана је битка на Медвеју у којој је низоземска флота нанела Краљевској морнарици најтежи пораз у њеној историји. 1775 — Континентални конгрес је основао Континенталну војску, што и Армија САД узима као датум свог оснивања. 1777 — Континентални конгрес је прихватио заставу „звезда и пруга“ као званично државно знамење. 1789 — Енглески капетан Вилијам Блај, са 18 присталица, после драматичног путовања и више од 3.500 чамцем пређених миља, стигао на острво Тимор близу Јаве. 1800 — Наполеон Бонапарта поразио аустријске трупе у пресудној бици код Маренга у Италији. 1848 — Англофони насељеници у Сономи су почели побуну против Мексика и прогласили Републику Калифорнију. 1900 — Хаваји су постали територија САД. 1940 — Немци су током битке за Француску заузели Париз. 1941 — Председник САД Френклин Делано Рузвелт наредио замрзавање имовине Немачке и Италије у Америци. 1954 — Амерички председник Двајт Ајзенхауер је потписао закон којим су речи под Богом додати у заклетву застави САД. 1962 — У Паризу основана Европска организација за истраживање свемира. 1966 — Конгрегација за наук вјере је укинула Индекс забрањених књига. 1985 — Белгија, Француска, Западна Немачка, Луксембург и Холандија су потписале Шенгенски споразум са циљем укидања систематских пограничних контрола. 1990 — У Букурешту је 10.000 рудара, уз подршку власти како је тврдила опозиција, растурило шаторско насеље студената који су демонстрирали против власти у центру града и демолирало редакције појединих листова и седишта опозиционих странака. 1992 — У Београду први пут после 45 година одржана литија за празник Духова на којој је учествовало око 10.000 људи предвођених патријархом српским Павлом; у организацији Грађанског савеза Србије неколико хиљада Београђана учествовало је на манифестацији „Последње звоно“ са поруком режиму Слободана Милошевића да је његово време истекло. 1992 Почетак Операције Коридор 92 1993 — Тансу Чилер је постала прва жена премијер у историји Турске. 1995 — Чеченски побуњеници извршили напад на град Буђоновск на југу Русије, узели 1.500 таоца и заузели владине зграде. У нападу је погинуло око 100 људи, а таоци су враћени након преговора са руским премијером Виктором Черномирдином. 2000 — Италијанске власти испоручиле су Турској Мехмеда Али Агџу након што га је председник Италије помиловао. Агџа је због покушаја атентата 1981. на папу Јована Павла II, провео 19 година у италијанском затвору. 2001 — Влада СР Југославије усвојила нацрт закона о сарадњи с Међународним судом за ратне злочине у Хагу. Након неуспешних преговора с коалиционим партнером Социјалистичком народном партијом Црне Горе, нацрт закона повучен је из процедуре Савезне скупштине 21. јуна. 2003 — На референдуму у Чешкој, 81% грађана гласало за приступање ЕУ. Рођења 1798 — Франтишек Палацки, чешки историчар и политичар. (прем. 1876) 1811 — Херијет Бичер Стоу, америчка аболиционисткиња и књижевница. (прем. 1896) 1879 — Артур Дафи, амерички атлетичар. (прем. 1955) 1894 — Љубица Јанковић, српска етномузиколошкиња. (прем. 1974) 1916 — Дороти Макгвајер, америчка глумица. (прем. 2001) 1924 — Владимир Солоухин, руски писац и песник. (прем. 1997) 1928 — Че Гевара, аргентински марксистички револуционар, лекар, писац, герилски вођа, дипломата и војни теоретичар. (прем. 1967) 1930 — Бора Костић, српски фудбалер. (прем. 2011) 1930 — Предраг Палавестра, српски књижевник, историчар књижевности и академик. (прем. 2014) 1946 — Доналд Трамп, амерички предузетник и политичар, 45. председник САД. 1954 — Ђана Нанини, италијанска музичарка. 1954 — Вил Патон, амерички глумац. 1956 — Кинг Дајмонд, дански музичар, најпознатији као фронтмен група -{Mercyful Fate}- и -{King Diamond}-. 1961 — Бој Џорџ, енглески музичар, ди-џеј и модни дизајнер. 1961 — Душан Којић Која, српски музичар. 1963 — Рамбо Амадеус, српско-црногорски музичар. 1963 — Риалда Кадрић, српска глумица. (прем. 2021) 1963 — Миломир Миљанић, српски певач и гуслар. 1966 — Индира Радић, српска певачица. 1968 — Јасмин Блит, америчка глумица. 1969 — Штефи Граф, немачка тенисерка. 1973 — Светлана Ражнатовић, српска певачица. 1974 — Саша Дончић, словеначки кошаркаш и кошаркашки тренер. 1976 — Масимо Одо, италијански фудбалер и фудбалски тренер. 1978 — Никола Вујчић, хрватски кошаркаш. 1983 — Луј Гарел, француски глумац, редитељ и сценариста. 1988 — Кевин Макхејл, амерички глумац, певач и плесач. 1988 — Лука Штајгер, немачки кошаркаш. 1989 — Луси Хејл, америчка глумица и певачица. 1989 — Кори Хигинс, амерички кошаркаш. 1991 — Костас Манолас, грчки фудбалер. 1999 — Ким Мин-Сок, јужнокорејски брзи клизач. 2001 — Марио Накић, српско-хрватски кошаркаш. Смрти 1837 — Ђакомо Леопарди, италијански писац. (рођ. 1798). 1904 — Јован Јовановић Змај, српски писац и лекар. (рођ. 1833). 1928 — Емелин Панкхерст, британска суфражеткиња. (рођ. 1858). 1936 — Максим Горки, руски писац. (рођ. 1868). 1936 — Фриц Вит, један од истакнутијих команданата Вафен-СС-а. Био је први командант 12. СС дивизије Хитлерјугенд. 1946 — Џон Берд, шкотски инжењер. (рођ. 1888). 1968 — Салваторе Квазимодо, италијански песник. (рођ. 1901). 1979 — Благоје Јастребић магистар српског језика и књижевности, књижевник, есејиста. (рођ. 1941) 1986 — Хорхе Луис Борхес, аргентински писац. (рођ. 1899). 2018 — Душан Анђић, српски сценариста, књижевник и редитељ (рођ. 1943). Празници и дани сећања Међународни празници Светски дан добровољног давања крви Дан европског Амазона Српска православна црква слави: Преподобни Јустин Ћелијски Светог мученика Јустина Филозофа Свете мученике Јустина, Харитона, Харита, Евелписта, Јеракса, Пеона, Валеријана и Јуста Преподобног Агапита Печерског


text: 1817. је била проста година. Догађаји Јануар Фебруар Март 4. март — Џејмс Монро је инаугурисан за 5. председника САД. Април Мај Јун Јул Август Септембар Октобар Новембар 6. новембар — Велика скупштина у Београду Децембар Рођења Април 24. април — Жан Шарл Галисар де Марињак, швајцарски хемичар. Мај 20. мај — Шарл Дадан, француско-амерички пчелар († 1902) 21. мај — Рудолф Херман Лоце, немачки филозоф. (†1881). Јун 26. јул — Бранвел Бронте, енглески књижевник. († 1848) Смрти Март 22. март — Сима Марковић, српски војвода. Април 4. април — Андре Масена, француски маршал 12. април — Шарл Месје, француски астроном Јул 14. јул — Мадам де Стал, француска књижевница 18. јул — Џејн Остин, енглеска књижевница 26. јул — Карађорђе Петровић, вођа Првог српског устанка. (*1762) Август 14. октобар — Фјодор Ушаков, руски адмирал 15. октобар — Тадеуш Кошћушко, пољски генерал и устаник Новембар 6. новембар — Шарлота од Велса, британска принцеза Литература Б92 1810-е 11817


На Космету преполовљен увоз роба из Србије и БиХ


На испит донети индекс и две студентске пријаве (за сваки испит појединачна испитна пријава).


text: 11. новембар (11.11.) је 315. дан године по грегоријанском календару (316. у преступној години). До краја године има још 50 дана. Догађаји 308 — Римски цар Галерије прогласио свог старог саборца и земљака Лицинија за свог августа-савладара. 1500 — Француски краљ Луј XII и Фердинанд Арагонски потписали су тајни споразум у Гранади о подели Италије. 1889 — Вашингтон је постала 42. држава САД. 1918 — Склопљено примирје између победничке Антанте и немачке војске у Компијењској шуми (Француска), чиме је окончан Први светски рат. Маршал Јозеф Пилсудски прогласио је независну републику Пољску. 1941 — С територије Совјетског Савеза у Другом светском рату почело је емитовање програма радио станице „Слободна Југославија“. 1942 — Немачке трупе су у Другом светском рату запоселе и неокупирани део Француске, под контролом квислиншке владе у Вишију. Истог дана немачке и италијанске трупе су окупирале и француско острво Корзика. 1944 — Почела је Батинска битка у којој су јединице совјетске Црвене армије и Народноослободилачке војске Југославије у Другом светском рату, после тешких борби 23. новембра поразиле немачке снаге. 1945 — Одржани су први послератни избори у Југославији на основу којих је конституисана Уставотворна скупштина Демократске Федеративне Југославије. 1952 — Џон Мулин и Вејн Џонсон у Лос Анђелесу су први пут приказали свој изум - видео рекордер. 1958 — На Клиници „Кири” у Паризу, извршено прво успешно пресађивање коштане сржи. 1961 — Совјетски град Стаљинград је преименован у Волгоград. 1965 — Премијер Родезије Ијан Смит једнострано је прогласио независност од Уједињеног Краљевства, која је режим беле мањине прогласила илегалним и увела трговинске санкције. 1971 — Сенат САД је ратификовао уговор којим је Јапану враћено острво Окинава, одузето крајем Другог светског рата. 1975 — Проглашена је независност Анголе, после пет векова португалске колонијалне власти. Први председник Народне Републике Анголе постао је Агостињо Нето. 1992 — Енглеска англиканска црква је напустила вековну традицију и допустила женама да буду свештенице. 1996 — Председник Гватемале Алваро Арсу је саопштио да је с герилским покретом постигнут споразум о окочању 36-годишњег грађанског рата у тој централноамеричкој земљи. 2000 — У запаљеној жичари у једном тунелу испод глецера Кицштајнхорна у масиву Хохен Тауерн, у аустријски Алпама, живот је изгубило 159 особа. Ступио је на снагу Закон о Централној банци Црне Горе, чиме је заокружена монетарна власт у Црној Гори, инаугурисана пре годину дана, увођењем немачке марке у платни промет те републике. 2001 — Дан након пријема Кине у Светску трговинску организацију, члан те организације постао је и Тајван. 2002 — Председник компаније Мајкрософт, Бил Гејтс поклонио је 100 милиона долара за борбу против АИДС-а у Индији. 2003 — Бугарски председник Георги Прванов допутовао је у дводневну посету Србији и Црној Гори. Он је први бугарски шеф државе који је након 53 године, званично посетио Београд. Сједињене Америчке Државе увеле су економске и дипломатске санкције Сирији, због подршке „палестинском отпору израелској окупацији“. 2004 — Парламент Литваније ратификовао је нови Устав Европске уније. Литванија је прва чланица Уније која је усвојила европски устав. Рођења 1154 — Санчо I од Португалије, други краљ Португалије (1185—1211 ) из Бургундске династије. (прем. 1211) 1821 — Фјодор Достојевски, руски књижевник. (прем. 1881) 1852 — Франц Конрад фон Хецендорф, аустроугарски генерал и начелник генералштаба. (прем. 1925) 1855 — Стеван Сремац, српски књижевник. (прем. 1906) 1861 — Ерих фон Фалкенхајн, немачки војсковођа и начелник генералштаба. (прем. 1922) 1869 — Виторио Емануеле III Савојски, италијански краљ од 1900. до 1946. год. (прем. 1947) 1885 — Џорџ Смит Патон, амерички генерал. (прем. 1945) 1905 — Јосип Колумбо, један од седам секретара СКОЈ-а. (прем. 1930) 1922 — Курт Вонегут, амерички писац. (прем. 2007) 1935 — Биби Андерсон, шведска глумица. (прем. 2019) 1941 — Божидарка Фрајт, југословенска глумица. 1958 — Лус Касал, шпанска музичарка. 1960 — Стенли Тучи, амерички глумац, сценариста, редитељ и продуцент. 1962 — Деми Мур, америчка глумица и модел. 1964 — Калиста Флокхарт, америчка глумица. 1966 — Бенедикта Боколи, италијанска глумица. 1971 — Горан Ђоровић, српски фудбалер и фудбалски тренер. 1974 — Леонардо Дикаприо, амерички глумац и продуцент. 1977 — Манише, португалски фудбалер. 1980 — Ненад Ковачевић, српски фудбалер. 1981 — Јадранка Барјактаровић, црногорско-српска певачица. 1982 — Асафа Пауел, јамајкански атлетичар (спринтер). 1983 — Филип Лам, немачки фудбалер. 1985 — Нина Сеничар, српска глумица, телевизијска водитељка и модел. 1986 — Милена Вучић, српско-црногорска певачица. 1989 — Џо Регланд, америчко-либеријски кошаркаш. 1990 — Џорџинио Вајналдум, холандски фудбалер. 1990 — Том Думулан, холандски бициклиста. 1991 — Немања Радовић, црногорски кошаркаш. Смрти 1211 — Санчо I од Португалије, краљ Португалије. (рођ. 1154). 1331 — Стефан Урош III Дечански, српски краљ. 1405 — Милица Хребељановић, жена кнеза Лазара Хребељановића. (рођ. 1335). 1855 — Серен Киркегор, дански филозоф. 1866 — Пол Бер, француски зоолог, физиолог и политичар. (рођ. 1833) 1878 — Стјепан Митров Љубиша, црногорски писац и политичар. (рођ. 1824). 1993 — Драгомир Бојанић Гидра, српски глумац. 2004 — Јасер Арафат, палестински политичар и државник. (рођ. 1929). Празници и дани сећања Србија: Дан примирја у Првом светском рату Српска православна црква данас прославља Свети Преподобни Аврамије Затворник - Аврамијевдан Преподобна мученица Анастасија Римљанка Кина Дан самаца Референце


11/25/2017 23:37 Издвојено Србија Хроника Милошевић је имао неке везе с Караџићем и Младићем, али према мишљењу Хага недовољно јаке да би се сматрало да је члан "удруженог злочиначког подухвата" у склопу ког су почињени злочини у Босни и Херцеговини, пише загребачки дневник. У самој пресуди наводи се да судије нису нашле доказе да би Слободан Милошевић или неко од његових београдских колега био саучесник "удруженог злочиначког подухвата" од 1991. до краја 1995. године с циљем протеривања Хрвата и Бошњака, тадашњих Муслимана, с великих делова БиХ "на којима су Срби желели своју етнички хомогену државу", пише Јутарњи лист. "Судско веће налази да је више особа учествовало у удруженом злочиначком подухвату, укључујући Радована Караџића, Момчила Крајишника, Биљану Плавшић, Николу Кољевића, Богдана Суботића, Момчила Мандића и Мићу Станишића". "Докази које је примило судско веће нису показали да су Слободан Милошевић, Јовица Станишић, Франко Симатовић, Жељко Ражнатовић или Војислав Шешељ учествовали у реализацији заједничког криминалног циља”, наводи Јутарњи лист. Последње писмо које је Слободан Милошевић послао из Хага било је упућено Русији, а шта је садржало, прочитајте ОВДЕ.


source: CulturaX

text: Видео: Кристијан Борха у инат Билу Клинтону вратио великана гдје му је и мјесто! | БН Видео: Кристијан Борха у инат Билу Клинтону вратио великана гдје му је и мјесто! Дан који се чекао пет година! Бивши нападач Црвене звезде и некадашњи голгетер Порта су јунаци велике победе! Фудбал 30.11.2016 | 08:30 Америка из Калија је великан колумбијског фудбала. По броју освојених трофеја је трећи клуб по успешности у овој јужноамеричкој земљи и дичи се са 13 титула националног првака. Више титула имају само Атлетико Насионал (15) и Миљонариос (14), док је градски ривал Депортиво Кали на четвртом месту са девет освојених титула шампиона Колумбије. Јасно је да Америка по статусу припада елитном рангу колумбијског фудбала, али да би се то потврдило и на терену, побринуо се Кристијан Борха, некадашњи нападач Црвене звезде. Колумбијац је био стрелац одлучујуег гола у мечу "бити или не бити" којим се Америка вратила у први ранг колумбијског фудбала после пет година неправденог одсуства. Америка је златне године доживела 80-их година прошлог века када је са феноменалном генерацијом освојила пет узастопних титула што је и дан данас непревазиђен подвиг у тамошњем фудбалу. За Америку тада играле звезде попут Алекса Ескобара, РикардаГареке, Роберта Кабањаса... Та генерација је играла три везана финала Копа Либертадорес и сва три је изгубила! После њих је дошла још једна сјајна генерација са Фредијем Ринконом, Харолдом Лозаном,Хорхеом Бермудезом, Оскаром Кордобом, Марком Ечеверијем која је у последњој деценији претходног миленијума освојила четири титуле. Опет је Америка дошла до финала Копа Либертадорес, али је 1996. године тесно поражена од старшног тима Ривер Плејта саФранческолијем, Ортегом, Креспом, Алмеидом, Сорином, Гаљардом, Саласом, СелсомАјалом, Бургосом... Али тада је почео и финансијски слом Америке. Колумбијски клуб је стављен на црну "Клинтонову листу". Реч је о списку неподобних предузећа и компанија који је направила тадашња америчка влада на челу са Билом Клинтоном и којима су уведене финансијске санкције. Званично, због сарадње са нарко-картелима. Незванично, власници Америке нису били на страни у грађанском рату у Колумбији коју су подржавали Клинтон и САД. Америка је 13 година одолевала иако се налазила на поменутој листи, освајала је и неке трофеје али више никада није била моћна као раније и није успела да направи искорак у Копа Либертадорес. Када је 2009. године освојена последња титула, промењрна је власничка структура и тада је неподобно руководство отишло из клуба под претњом да ће Америки бити одузети сви трофеји и конфискована сва имовина. Са новим, "подобним руководством" почео је слом Америке и већ 2011. је испала у други ранг колумбијског фудбала. Тамо је провела пет године, све док пре две ноћиКристијан Борха није постигао злата вредан гол за велики повратак велика где му је и место. Атмосфера у Калију је била налекетрисана пред долазак Депортес Квиндиа. Стадион ПаскалГереро је био испуњен до последњег места, црвени дим је прекрио небо над стадионом, а са трибина је допирала несношљива бука. Црвени део Калија је годинама чекао ту утакмицу. Играло се последње коло плеј-офа Груп Д друголигашког каравана. Депортес Квиндио је дошао у Кали са два бода више од Америке и био му је довољан реми да сачува прево место и пласира се у Примеру. Али Црвени ђаволи су у свом црвеном паклу успели да остваре подвиг чекан пет година . Уз велики допринос некадашњег Звездиног нападача Кристијана Борхе који је дрес овог клуба обукао пре непуних годину дана. Некадашњи нападач Ривера, Палерма, Порта, Крузеира, Индепендијентеа и осталих клубова, Ернесто Фаријас је у 20. минуту изазвао ерупцију одушевљења код 35.000 френетичних навијача начичканих на трибинама стадиона у Калију. Али славље је убрзо претворено у неверицу и стрепњу. Џони Москера је у 26. минуту затресао сопствену мрежу и донео гостима изједначење. Страх се осећао на трибинама све до надокнаде првог полувремена када је Кристијан Борха постигао гол из пенала вредан победе и повратка великана у природно окружење после пет година. Након последњег судијског звиждука, коментатор је заплакао, стадион је димним бомбама обојен у црвено, уследило је дивље славље на улицама Калија, а играчи међу којима и Борха су градским улицама провезени у отвореном аутобусу као хероји којима се клањало на хиљаде људи. Звездин бивши нападач је на 19 првенствених утакмица ове сезоне постигао 11 голова и доживео вероватно најславнији тренутак у каријери...


четвртак, 24 октобар 2013 17:23 Министар науке и технологије Републике Српске, проф. др Јасмин Комић, примиo је 23.10.2013. године у Mинистарству науке и технологије награђене учеснике Међународног фестивала иновација, знања и стваралаштва "ТЕСЛА ФЕСТ 2013", који је одржан у Новом Саду од 12.-15.10.2013. године. Иноватори из Републике Српске, који су учествовали на 27. Међународном фестивалу иновација, знања и стваралаштва "ТЕСЛА ФЕСТ 2013", вратили су се са 17 освојених медаља и два признања. понедељак, 21 октобар 2013 07:39 Звијездан Вишт, иноватор из Добоја и један од најуспјешнијих чланова Савеза иноватора РС, је добио наруџбу за испоруку вакумске пресе од стране Националне Лабораторије за авио и свемирска истраживања Индије (институција са 394 запослена научника). Посао је добијен на тендеру у конкуренцији највећих свјетских произвођача овакве опреме. Испорука је реализована 12 септембра 2013. године.


text: 29. септембар (29.9.) је 272. дан у години по грегоријанском календару (273. у преступној години). До краја године има још 93 дана. Догађаји 480. п. н. е. — Битка код Саламине: Грчка флота под командом Темистокла поразила персијску флоту цара Ксеркса. 61. п. н. е. — Римски војсковођа Помпеј прославио свој трећи тријумф након победе над медитеранским пиратима. 1227 — Папа Гргур IX изопштио из цркве цара Светог римског царства Фридриха II пошто је цар избегавао да испуни своју заклетву и крене у крсташки рат. 1273 — Избором грофа Рудолфа I Хабсбурга за краља Светог римског царства, окончана је свађа око престола. То је био почетак успона Хабзбурговаца на положај најмоћнијег немачког племства, које је готово непрекидно до 1806. владало царством. 1399 — Краљ Ричард II постао је први енглески монарх који је абдицирао. На абдикацију су га приморали племићи који су се побунили против његове апсолутистичке владавине. 1739 — У Нишу потписан мировни споразум између Османског султаната и Руске Империје којим је окончан Руско-турски рат. 1911 — Италија је објавила рат Турској и упала у либијску провинцију Триполитанију. 1923 — На основу мандата Друштва народа, Велика Британија је успоставила власт у Палестини. 1938 — Велика Британија, Француска, Италија и Немачка потписале су споразум у Минхену којим је Немачкој дозвољено да припоји Судетску област, део Чехословачке са немачком националном мањином. Минхенски споразум сматра се пресудним актом којим је Хитлеру отворен пут за отпочињање Другог светског рата. 1940 — Румунија је у Другом светском рату иступила из Балканског пакта који је 9. фебруара 1934. у Атини закључила с Југославијом, Турском и Грчком. 1941 — У Баби Јару, код Кијева, Немци су у Другом светском рату у масакру над Јеврејима, који је трајао два дана, побили 33.771 цивила, укључујући жене и децу. 1957 — У Западном Пакистану је погинуло око 300 људи када је експресни воз ударио у композицију цистерни са нафтом. 1958 — Емитован је први заједнички програм ТВ одашиљача у Београду, Загребу и Љубљани. 1967 — Међународни монетарни фонд окупио је својих 106 чланица на састанку у Рио де Жанеиру, где је одобрена реформа светског монетарног система. 1970 — Потпредседник Египта Анвар ел Садат преузео је дужност шефа државе после смрти Гамала Абдела Насера, а 5. октобра је формално постао председник државе. 1972 — Јапан и Кина су нормализовали дипломатске односе. 1979 — Папа Јован Павле II је, током прве папске посете Ирској, упутио апел за мир у Северној Ирској пред више од милион људи у Даблину. Председник Екваторијалне Гвинеје Франсиско Масијас Нгуема збачен са власти у августу 1979, а потом стрељан под оптужбом да је крив за „геноцид, издају, проневеру и систематско кршење људских права“. 1988 — Мировне снаге УН су за свој 40-годишњи рад добиле Нобелову награду за мир. 1991 — Војним ударом у Хаитију оборен са власти председник Жан Бертран Аристид. 1993 — Један од комунистичких ветерана и представник тврде линије европских комуниста Жорж Марше повукао се, због лошег здравља, са места председника Комунистичке партије Француске, на чијем челу је био две деценије. 1994 — Министри одбране чланица НАТО на састанку у Севиљи одлучили су да НАТО појача ваздушне нападе на положаје Војске Републике Српске. 1999 — Специјалне полицијске снаге за разбијање демонстрација брутално су претукле демонстранте у Београду када су покушали да дођу до резиденције председника СР Југославије Слободана Милошевића и изразе незадовољство његовом деветогодишњом владавином. 2000 — Позиву лидера Демократске опозиције Србије на грађанску непослушност и генерални штрајк због покушаја режима да фалсификује изборне резултате од 24. септембра, први су се одазвали средњошколци у Горњем Милановцу и рудари колубарског рудника Тамнава. У наредним данима талас штрајкова захватио је целу Србију, почела је блокада магистралних путева. 2001 — Савет безбедности УН усвојио је резолуцију о борби против тероризма и спречавању финансирања терориста. Резолуцијом је предвиђено увођење санкција свакој земљи која не буде поштовала антитерористичке мере. Рођења 1547 — Мигел де Сервантес, шпански књижевник. (прем. 1616) 1571 — Каравађо, италијански сликар. (прем. 1610) 1758 — Хорејшио Нелсон, енглески поморац и адмирал. (прем. 1805) 1815 — Андреас Ахенбах, немачки сликар. (прем. 1910) 1864 — Мигел де Унамуно, шпански писац и филозоф. (прем. 1936) 1901 — Енрико Ферми, италијански нуклеарни физичар. (прем. 1954) 1904 — Грир Гарсон, енглеска глумица. (прем. 1996) 1904 — Николај Островски, совјетски књижевник, представник социјалистичког реализма. (прем. 1936) 1910 — Вирџинија Брус, америчка глумица и певачица. (прем. 1982) 1912 — Микеланђело Антониони, италијански редитељ, сценариста и писац. (прем. 2007) 1920 — Питер Мичел, енглески биохемичар, добитник Нобелове награде за хемију (1978). (прем. 1992) 1922 — Естер Бранд, јужноафричка атлетичарка. (прем. 2015) 1922 — Лизабет Скот, америчка глумица. (прем. 2015) 1931 — Анита Екберг, шведско-италијанска глумица и модел. (прем. 2015) 1931 — Џејмс Кронин, амерички физичар, добитник Нобелове награде за физику (1980). (прем. 2016) 1932 — Роберт Бентон, амерички сценариста и редитељ. 1935 — Џери Ли Луис, амерички музичар. (прем. 2022) 1936 — Силвио Берлускони, италијански бизнисмен и политичар. (прем. 2023) 1939 — Фикрет Абдић, босанскохерцеговачки привредник и политичар. 1942 — Феличе Ђимонди, италијански бициклиста. (прем. 2019) 1942 — Ијан Макшејн, енглески глумац. 1942 — Стојан Стив Тешић, српски писац, драматург и сценариста. (прем. 1996) 1943 — Лех Валенса, пољски политичар, председник Пољске (1990—1995). 1943 — Волфганг Оверат, немачки фудбалер. 1945 — Реџи Банистер, амерички глумац, продуцент, сценариста и музичар. 1951 — Шемса Суљаковић, босанскохерцеговачка певачица. 1956 — Себастијан Коу, британски атлетичар и политичар 1962 — Јане Андерсон, шведски фудбалер и фудбалски тренер. 1968 — Драган Шкрбић, српски рукометаш. 1969 — Торе Педерсен, норвешки фудбалер. 1971 — Танока Бирд, амерички кошаркаш. 1974 — Небојша Миловановић, српски глумац. 1976 — Андреј Шевченко, украјински фудбалер и фудбалски тренер. 1980 — Патрик Агјеманг, ганско-енглески фудбалер. 1982 — Милош Милојевић, српски фудбалер и фудбалски тренер. 1984 — Пер Мертезакер, немачки фудбалер. 1984 — Лиса Гормли, аустралијанска глумица. 1986 — Грега Жемља, словеначки тенисер. 1988 — Ања Алач, српска глумица. 1988 — Кевин Дурант, амерички кошаркаш. 1991 — Лука Бабић, хрватски кошаркаш. 1991 — Адем Љајић, српски фудбалер. 1994 — Холзи, америчка музичарка и глумица. 1995 — Матијас Лесор, француски кошаркаш. 1999 — Александар Поповић, српски фудбалски голман. Смрти 1560 — Густав Васа, краљ Шведске (рођ. 1496) 1833 — Фернандо VII од Шпаније, краљ Шпаније (рођ. 1784) 1839 — Фридрих Мос, немачки геолог/минералог (рођ. 1773) 1902 — Емил Зола, француски писац (рођ. 1840) 1908 — Мачадо де Асис, најзначајнији писац бразилске књижевности (рођ. 1839) 1913 — Рудолф Дизел, немачки инжењер који је открио мотор са унутрашњим сагоревањем (рођ. 1858) 1930 — Иља Рјепин, руски сликар (рођ. 1844) 1937 — Ернст Хопенберг, немачки пливач, двоструки олимпијски победник (рођ. 1878) 1937 — Реј Јури, амерички атлетичар, осмоструки олимпијски победник (рођ. 1873) 1968 — Урош Џонић, српски историчар књижевности и управник Универзитетске библиотеке у Београду. (рођ. 1887) 1991 — Милан Тепић, мајор Југословенске народне армије и народни херој Југославије (рођ. 1957) 1997 — Рој Ликтенстајн, амерички сликар (рођ. 1923). 2000 — Пјер Трудо, канадски премијер (рођ. 1919) 2010 — Војислав Воки Костић, српски композитор и писац (рођ. 1931) 2010 — Жорж Шарпак, пољско-француски физичар и нобеловац (рођ. 1924) 2011 — Вера Вељков-Медаковић, пијанисткиња и клавирски педагог. (рођ. 1923) 2012 — Ебе Камарго, бразилска телевизијска водитељка, глумица и певачица (рођ. 1929) 2013 — Шри Сатја Нарајан Гоенка, водећи лаички учитељ Випасана медитације (рођ. 1924) 2020 — Исидора Жебељан, српска композиторка. (рођ. 1967) 2021 — Иван Тасовац, српски пијаниста, директор Београдске филхармоније и министар (рођ. 1966) Празници и дани сећања Дан града Бјеловара Дан града Шибеника Дан града Триља Светски дан срца Дан проналазача (Аргентина)


БИЈЕЉИНА – “Отишла је када сам спавао”, овако о мајци која га је напустила, са очима пуним суза, прича осмогодишњи Гојко Ђурић. Отишла је прије четири године. Од тада, о њој ништа не знају. О томе, колико недостаје његовом тек започетом дјетињству, осмогодишњи Гојко не говори. Али, тај кристални одсјај туге из искреног срц d44 1072; дјечијег све говори. Он не зна како је то кад те након школе на трпези сачека топла супа, и још топлији и дражи загрљај мајчин. Од њеног одласка, Гојко живи сам са оцем Петром у селу Љељенча код Бијељине. Трошна сеоска кућа, без воде и купатила, сав је иметак који њих двојица имају. Но, много веће богатство за њих је то што имају један другог. Умјесто за лоптом, након школе, Гојко прво похрли да обави кућне послове, јер је отац Петар на болесничкој постељи. Прошле године док је надничио у шуми, дрво му је сломило ногу, и од тада је везан за кревет. Стожер дома је његов син Гојко 3ff9 . И све до прошле године успијевлии су некако састављати крај с крајем. Петар је на надници зарадјивао за основне животне потребе. Али , као да није било довољно муке у њиховим животима. Због повреде, више од годину дана Петар носи фиксатор на нози. Оно што га брине јесу прогнозе љекара које не обећавају. Уз то, чека га операција у Београду која кошта 2 000 евра. А, неизвјесно је да ли ће се кући вратити са обје ноге. Тешко је и повјеровати да је један самохрани отац малољетног дјетета, незапослен демобилисани борац, да нема помоћи од друштва коме је толико дао. Гојкова је највећа брига, да ли ће се отац вратити кући. Да ли ће доживјети да оздрави, да стане на своје ноге. А, осим оца, он никога више и нема. Погледајте потресну причу и помозите Петру и Гојку Ђурићу да преброде тешке тренутке. Петар Ђурић, телефон: 387 66 – 839 – 682, Љељенча код Бијељине -Жиро рачун за уплате у Босни и Херцеговини: BOBAR BANKA 5650020002662614 -Жиро рачун за уплате из иностранства: BIC:BATOBA22, BOBAR BANKA ad. BENEFICIARY-IBAN: BA395652050000035122 NAME: PETAR (GOJKO) DJURIC STREET: LJELJENCA CITY: BIJELJINA, REPUBLIKA SRPSKA


text: Нептун је осма планета у Сунчевом систему. Удаљен је 30,06 АЈ или 4.504.000.000 km од Сунца, и има пречник од 49.532 -{km}- (екватор) и масу од 1,0247×1026 -{kg}-. По пречнику Нептун је четврта планета по величини, после: Јупитера, Сатурна и Урана. Планету Нептун опасују прстенови, њих има 4: -{1989N3R}-, -{1989N2R}-, -{1989N4R}-, -{1989N1R}-. Нептунови прстенови су слабије изражени него код Сатурна или Урана. Галилео Галилеј је приметио Нептун 28. децембра 1612. и 27. јануара 1613. Нептун је тих дана био у готово непомичном стању на небу, тако да Галилеј није могао да закључи да је у питању планета, већ је мислио да је то звезда. Положај Нептуна је математичким калкулацијама одредио Ирбен Леверије, а по тим прорачунима га је на небу 23. септембра 1846. спазио астроном Јохан Готфрид Гале уз помоћ Хајнриха Дареа. Име је добио по римском богу мора и његов је симбол трозубац. До сада је откривено 14 Нептунових природних сателита. Највећи је Тритон, с пречником од 2 706 км (открио га је Вилијам Ласел 1846); његова је стаза јако нагнута према планетном екватору и сателит се креће ретроградно. Други је Нереида, док су остали месеци знатно мањи. Најважнији су (по удаљености од средишта планете): Састав Нептуна сличан је Урановом са заједничком особином да се разликују од гасовитих дивова Јупитера и Сатурна. Нептунова атмосфера, иако слична гасовитим дивовима, уз водоник и хелијум садржи веће количине „леда“ попут воде, амонијака и метана. Да би нагласила њихова главна својства, астрономи Нептун и Уран понекад називају „леденим дивовима.“ Унутрашњост планете углавном је састављена од стена и леда. Плава појава планете резултат је метана у атмосфери. За разлику од релативно незанимљиве атмосфере Урана, Нептунова атмосфера је препознатљива по својим активним и видљивим временским обрасцима. Тако је на пример током прелета Војаџера 2 1989. на јужној хемисфери је примећена Велика тамна пега упоредива с Великом црвеном мрљом на Јупитеру. Овакве временске појаве покрећу најснажнији ветрови у целом Сунчевом систему са забележеним брзинама од чак 2 100 км/ч. Због велике удаљености од Сунца, Нептунова спољна атмосфера једно је од најхладнијих места у Сунчевом систему с температурама на врховима облака од око −218 °C (55 -{K}-). Температуре у средишту планете износе око 5 000 °C. Нептун има слабе и фрагментиране планетарне прстенове који су откривени током 1960-их, мада су са сигурношћу су потврђени тек 1989. с Војаџером 2. Екватор планете је закошен у односу на раван стазе за 28,3°. Због брзе је вртње спљоштен. С приближавањем Сунцу (на елиптичној стази) облаци се јаче развијају, вероватно због топлије и динамичније атмосфере. Нептун има унутрашњи извор топлоте који температури његове површине доприноси више од Сунчевог зрачења. Магнетно поље му је слабије од поља других дивовских планета, а оса поља јако је нагнута према оси обртања – за 47°, при чем је удаљена 0,5 полупречника од планетног средишта. Нептун има јоносферу и радијацијске појасеве, а у средишту има стеновито језгро Земљине величине те плашт богат водом, метаном и амонијаком. За планете даље од Сатурна, антички народи нису знали. Уран је на рубу видљивости голим оком, јер му је током опозиције сјај достигне привидну магнитуду -{m}- = +5,8. Нептун током просечне опозиције има звездану величину = +7,6. На средњим удаљеностима од Сунца, која износе 19,2 и 30 АЈ, Уран и Нептун обиђу по стазама за 84 односно 165 година. Стога се међу звездама крећу веома споро. Са Земље се у најбољем случају виде као плочице угаоног пречника 4" односно 2". Историја Откриће Галилејеви цртежи доказују да је Нептун први пут посматрао 28. децембра 1612. и поново 27. јануара 1613. Оба пута Галилео га је сматрао звездом. Током првог раздобља посматрања у децембру 1612, Нептун је био статичан зато што је управо на тај дан постао ретроградан. Ово наоко обрнуто кретање настаје кад се Земљина орбита приближи некој од планета спољашњег Сунчевог система. Будући да је Нептун тек започињао са својим ретроградним циклусом, слабо кретање планета било је тешко уочљиво за примитиван телескоп каквим се служио Галилео. У јулу 2009. физичар Дејвид Џејмисон са универзитета у Мелбурну најавио је нове доказе који сугеришу да је Галилео у најмању руку био свестан да се звезда коју је посматрао кретала у односу на остале фиксне звезде. Године 1821. Алексис Бувар је објавио астрономске прорачуне орбите Нептуновог суседа, Урана. Накнадна посматрања утврдила су значајне девијације од предвиђене путање што је Бувара навело да теоретише о непознатом телу које гравитацијски утиче на Уран. Године 1843. Џон Куч Адамс започео је с проучавањем орбите Урана на основу података које је преко Џејмса Чалиса добио од Сер Џорџа Ерија. С радом је наставио током 1845—46. те је дошао до неколико различитих предвиђања о новој планети. Током 1845—46. је Ирбен Леверије, независно од Адамса, развио је властите прорачуне, али се такође сусрео с потешкоћама око заинтересовања својих сународника. У априлу 1846, након што је видео Леверијеве процене о положају планета те запазио сличности с Адамсовим проценама, Ери је уверио директора опсерваторије у Кембриџу Џејмеса Чалиса да крене у потрагу за планетом. Чалис је провео август и септембар претражујући ноћно небо. Леверије је у међувремену путем писма контактирао Јохана Готфрида Галеа из Берлина те га упутио на посматрање. Хајнрих Даре, студент у опсерваторију, сугерисао је Галеу да упореде недавно направљену карту неба подручја на које је упутио Леверије с тренутним небом у потрази за променама које би биле карактеристичне за планету. Увече истог дана када је писмо примљено, 23. септембра 1846, Нептун је откривен 1° од положаја на којем га је предвидео Леверије, односно 12° од Адамсовог предвиђања. Чалис је касније утврдио да је планета посматрана два пута раније у августу, али да није била идентификована због рутинског приступа послу. У јеку открића, између Француза и Британаца завладало је националистичко ривалство у томе ко заслужује признање за откриће. Међународним консензусом накнадно је утврђено да заслуге за откриће заслужују подједнако Леверије и Адамс. Од 1966. Денис Раулинс доводи у питање кредибилитет Адамсове улоге копроналазача, због чега је цели случај ревидиран од стране историчара 1998. Након ревизије, утврђено је да „Адамс не заслужује једнаке заслуге као и Леверије за откриће Нептуна. Те заслуге припадају само особи која је била успешна у предвиђању локације планете и уверавању других астронома да је потраже.” Именовање Непосредно након открића Нептун се ословљавао једноставно „планетом удаљенијим од Урана“" или „Леверијевом планетом“". Први предлог имена дошао је од Галеа који је предложио име Јанус. У Енглеској, Чалисов предлог био је Океан. Позивајући се на право да именује своје откриће, Леверије је убрзо предложио име Нептун, притом лажно тврдећи да је исто службено одобрио француски Буро за географске ширине. У новембру је тражио да се планета назове Леверије према њему самом, за шта је имао подршку од директора опсерваторије Франсое Арога. Тај приједлог је наишао на жесток отпор изван Француске. Француски часописи убрзо су поновно увели име Хершел за Уран, према његовом откривачу, Сир Вилхелму Хершеле, те Леверије за нову планету. Дана 29. децембра 1846. Ф.Г.В. фон Струве је пред Санкт Петербуршком академијом наука изашао с подршком имену Нептун, након чега то ускоро постаје и међународно признато име. Нептун је у римској митологији био бог мора, еквивалент грчком Посејдону. Аргумент за прихваћањем митолошког имена био је у складу с постојећом традицијом именовања планета где су све, осим Земље, назване по ликовима из грчке и римске митологије. Статус Нептун је сматран најудаљенијим познатим планетом од открића 1846. до каснијег открића Плутона 1930. Услед открића Плутона, Нептун је постао предзадња планета Сунчевог система, осим у раздобљу од 1979. до 1999. када је Плутонова елиптична орбита учинила да буде ближи Сунцу. Откриће Којперовог појаса 1992. навело је многе астрономе да преиспитују Плутонов статус планете. Године 2006. Међународна астрономска унија по први је пут дефинисала „планету“, рекласификујући Плутон у патуљасту планету због чега је Нептун још једном постао најудаљенија планета Сунчевог система. Састав и структура Нептун спада у гасне дивове, као и Јупитер, Сатурн и Уран. На основу мерења летелице Војаџер 2 израчунато је да Нептун вероватно има језгро величине Земље. Израчуната равнотежна температура планете је око 51 -{K}- (-222 °C), међутим мерења су показала да у унутрашњости планете постоји слој температуре 140 -{K}- због преласка амонијака из гасовитог у течно и чврсто стање. Нептун зрачи 2,7 пута више енергије него што је добија од Сунца. С масом од 1,0243 x 1026 кг, Нептун је средње тело између Земље и већих гасовитих дивова: маса му је седамнаест пута већа од Земљине, али је свега 1/19 Јупитерове. Површинска гравитација мања је само од Јупитерове, што та два гасовита дива чини јединим планетама у Сунчевом систему с гравитацијом већом од Земљине. Екваторијални појас од 24764 км готово је четири пута већи од Земљиног. Заједно с Ураном чини поткласу гасовитих дивова под називом „ледени дивови” услед њихове мање величине и веће концентрације лако испарљивих елемената у односу на Јупитер и Сатурн. Нептуново се име у потрази за егзопланетама користи као метоним, па се откривена тела сличне масе називају „Нептунима”. Унутрашња структура Нептунова унутрашња структура слична је Урановој. Атмосфера чини око 5 до 10% масе те се протеже до 10 – 20% према унутрашњости где досеже притисак од око 10 -{GPa}-. У нижим деловима атмосфере владају повећане концентрације метана, амонијака и воде. Поступно ова тамнија и топлија регија се кондензује у суперзагрејани текући плашт где температуре досежу распон од 2000 до 5000 -{K}-. Сам плашт једнак је 10 до 15 маса Земље, те је богат водом, амонијаком и метаном. Како је то већ уобичајено у планетарној науци, ова се комбинација назива „леденом“, иако се ради о врућем флуиду високе густине. Овај флуид високе електричне проводљивости понекад се назива и водено-амонијачним океаном. На дубини од 7000 км могући су услови при којима се метан распада на дијамантне кристале који се затим спуштају према језгру. Могуће је да се плашт састоји од слоја јонизоване воде где се молекули воде распадају на мешавину водоникових и кисеоникових јона, те дубље суперјонизоване воде код које се кисеоник кристализује док се водоникови јони слободно крећу. Језгро планете састављено је од гвожђа, никла и силиката с унутрашњим моделом који предвиђа масу једнаку 1,2 масе Земље. Притисак у средишту износи -{7 Mbar (700 GPa)}-, што је милионима пута више него на Земљиној површини. Атмосфера На вишим висинама Нептунова атмосфера састоји се од 80% водоника и 19% хелијума. У траговима је присутан и метан. Изражене абсорбирајуће траке метана појављују се на таласним дужинама вишим од 600 -{nm}-, у црвеном и инфрацрвеном делу спектра. Као и код Урана, наведена апсорпција црвеног светла од стране атмосферског метана даје Нептуну његову плаву боју, иако се својим плаветнилом разликује од Урановог благог цијана. Нептунова атмосфера дели се на две главне регије: нижу тропосферу, где се температуре смањују с висином, те стратосферу где се температуре повећавају с висином. Граница између наведених, тропопауза, појављује се при притиску од 0,1 бар. На стратосферу се наставља термосфера с притиском мањим од 10-5 до 10-4 микробара. Термосфера ултиматно постаје егзосфера. Модели сугеришу да је Нептунова тропосфера повезана облацима различитог састава зависно од висине. Облаци на вишим нивоима настају при притисцима нижим од једног бара, где је температура погодна за кондензацију метана. За притиске између једног и пет бара (100 и 500 -{kPa}-), верује се да настају облаци амонијака и водоник-сулфида. За притиске изнад пет бара верује се да се облаци састоје од амонијака, амонијум сулфида, водоник-сулфида и воде. Дубљи облаци формирани од воденог леда би требало да се налазе при притисцима од 50 бара (5,0 -{MPa}-), где температуре досежу 0 °C. Облаци на великим висинама су посматрани како бацају сенке на нижи облачни слој. Такође су видљиве велико-висинске траке облака које окружују планету на константној географској ширини. Широке су од 50 до 150 -{km}-, те леже око 50 до 110 -{km}- изнад облачног слоја. Нептунов спектар сугерише да је нижа стратосфера магловита због кондензације продуката ултраљубичасте фотолизе метана, попут етана и ацетилена. У стратосфери су у траговима присутни угљен-моноксид и цијановодонична киселина. Нептунова стратосфера топлија је у односу на Уранову због повећане концентрације угљоводоника. Због још неразјашњених разлога, термосфера планете има аномално високу температуру од око 750 -{K}-. Планета је превише удаљена од Сунца да би овакву врућину створило ултраљубичасто зрачење. Једно од могућих објашњена је атмосферска интеракција с јонима планетиног магнетског поља. Други могући узрок су гравитациони таласи из унутрашњости који се распадају у атмосфери. Термосфера садржи и трагове угљен-диоксида и воде који су се вероватно наталожили из спољашњих извора попут метеора и прашине. Магнетско поље Магнетско поље Нептуна нагнуто је 47° у односу на осу ротације планете, а извор магнетског поља је од средишта планете удаљен 0,55 пречника, тако да се налази у омотачу, а не у језгру. Јачина поља на површини планете зависи од положаја, а може бити до три пута слабије или јаче од онога на Земљи. Интензитет Сунчевог ветра такође утиче на магнетизам. Поларна светлост (аурора бореалис), која је забележена на Нептуну, није ограничена само на поларне пределе услед сложености магнетског поља. Електрична енергија коју производи Нептунова аурора снаге је тек 50 милиона вати (50 -{MW}-), за разлику од Земљине чија је снага 2000 пута већа: 100 гигавата (-{GW}-). Сонда Војаџер 2 је забележила емисије радио-таласа које у временским периодима од 16 сати и 7 минута ствара магнетско поље. Планетарни прстенови Иако Нептун поседује систем планетарних прстенова, они су знатно мањи него Сатурнови. Могуће је да се прстенови састоје од честица леда прекривених силикатима и угљеничним материјалима, због чега су црвенкасте боје. Три главна прстена су Адамс 630000 км од средишта Нептуна, Леверије 53000 км и Гале на 42000 км. Слабији спољашњи продужетак Леверијевог прстена назван је Ласел; са спољашње стране омеђен је прстеном Араго који се налази на удаљености од 57000 км. Први од ових планетарних прстенова откривен је 1968. од стране тима под вођством Едварда Гвинана, иако се накнадно сумњало да је прстен непотпун. Докази да прстени у себи садрже празнине први су се пут појавили током звездане окултације 1984. кад су прстенови ометали поглед на звезду током заласка, али не и изласка. Снимци с Војаџера 2 1989. разрешили су несугласице показујући неколико слабих прстенова. Они имају збијену структуру, чији се узрок са сигурношћу не зна, али се претпоставља да је последица гравитацијске интеракције с малим месецима у њиховој близини. Најудаљенији прстен, Адамс, садржи пет изражених лукова: -{Courage}-, -{Liberté}-, -{Egalité}- 1, -{Egalité}- 2 и -{Fraternité}- (Храброст, Слобода, Једнакост и Братство). Објашњење њиховог постојања било је тешко, будући да би, према законима кретања, лукови требало да се рашире у прстенове у врло кратком року. Астрономи данас верују да су лукови обликовани у свој данашњи облик због гравитацијског утицаја месеца Галатеја. Посматрања са Земље извршена 2005. открила су да су Нептунови прстенови знатно нестабилнији него што се раније претпостављало. Снимци опсерваторије В. М. Кек из 2002. и 2003. показале су значајан распад прстенова у односну на снимке Војаџера 2. То се посебно односи на лук -{Liberté}- за који се претпоставља да би могао нестати у току једног века. Клима Једна од разлика између Нептуна и Урана је и просечан ниво метеоролошких активности. Када је 1986. Војаџер 2 прелетио Уран, планета је визуелно деловала поприлично мирно и незанимљиво, што је била сушта супротност Нептуну који је показивао значајне метеоролошке феномене током прелета 1989. Нептунову климу карактеришу екстремни динамички системи олуја с ветровима који достижу брзине од готово 600 м/с. Типичније, праћењем кретања дуготрајних облака, закључено је да брзина ветра варира од 20 м/с у смеру истока до 325 м/с према западу. На врховима облака ветрови добијају брзине до 400 м/с уз екватор, те до 250 м/с на половима. Већина ветрова креће се у смеру супротном од ротације планете. Општи узорак ветрова показао је проградну ротацију на већим висинама, те ретроградну ротацију на мањим висинама. Верује се да је разлика у смеровима последица „ефекта коже“, те да није повезана с неким дубљим атмосферским процесима. Године 2007. откривено је да је горња тропосфера Нептуновог јужног пола топлија за око 10 °C од остатка планете на којем влада просечна температура од око -200 °C (70 -{K}-). Топлотна разлика је довољна да метан, који се иначе другде налази смрзнут у горњој атмосфери, процури у облику гаса кроз јужни пол, у свемир. „Топла тачка“ резултат је Нептуновог нагиба осе због којег је јужни пол изложен Сунцу барем четвртину Нептунове године, што грубо износи око 40 Земаљских година. Како се Нептун полако кређе према супротној страни Сунца, јужни пол ће бити затамњен док ће се северни осветлити, што ће изазвати да се отпуштање метана „пресели“ с југа на север. Због наведених сезонских промена, посматрање групе облака на Нептуновој јужној хемисфери утврдило је повећање у њиховој величини и албеду. Феномен је први пут пут забележен 1980. те се предвиђа да ће трајати до 2020. Нептунов дуги орбитални период производи „годишња доба“" која трају 40 година. Олује Године 1989. НАСА сонда Војаџер 2 открила је Велику тамну пегу, антициклонски олујни систем који се протеже над подручјем 13.000 x 6600 км, налик Великој црвеној пеги на Јупитеру. Међутим, 2. новембра 1994. свемирски телескоп Хабл није приметио пегу, већ је на северној хемисфери открио нову, сличну, олују. Скутер је друга олуја, бела група облака јужније од Велике тамне пеге. Њено име произилази од чињенице да се приликом открића кретала брже од Велике тамне пеге с тим да су касније фотографије откриле још брже облаке. Мала тамна пега је јужна циклонска олуја, друга по јачини олуја, која је посматрана током прелета 1989. године. Првобитно је била потпуно тамна, да би током приближавања Војаџера 2 развила светло језгро. За тамне пеге се верује да настају у тропосфери, на нижој висини од појава са светлим облацима, тако да делују попут рупа у горњим слојевима облака. Будући да се ради о појавама које могу трајати и до неколико месеци, верује се да се ради о вртложним структурама. Често везане уз тамне мрље су и светлији метански облаци који се формирају око тропопаузе. Дуготрајност ових пратећих облака сугерише да неке бивше тамне мрље могу наставити да постоје као циклони иако више нису видљиви као тамне појаве. Тамне се мрље могу распасти једном када се превише приближе екватору или кроз неки други непознати механизам. Унутрашња топлота За Нептунове сложеније климатске услове у односу на Уран верује се да је узрок у већој унутрашњој топлоти. Иако је у односу на Уран удаљенији од Сунца те прима тек 40% сунчевог светла, њихова површинска температура оквирно је једнака. Температуре у горњим слојевима Нептунове тропосфере спуштају се до -221,4 °C (51,8 -{K}-). На дубини где је атмосферски притисак једнак 1 бару (100 -{kPa}-), температура износи -201,15 °C (72,00 -{K}-). Дубље унутар слојева гаса температура постепено расте. Као и код Урана, извор унутрашње топлоте је непознат с тим да и међу њима постоје разлике: Уран исијава само 1,1 пута више енергије него је прими од Сунца, док Нептун исијава 2,61 пута више него што је прими. Иако је најудаљенија планета од Сунца, Нептунова унутрашња енергија довољна је за покретање најснажнијих планетарних ветрова у Сунчевом систему. Предложено је неколико могућих објашњења за овај феномен, укључујући топлоту као продукт радиоактивног распадања из језгра планете, претварање метана под великим притиском у водоник, дијамант и дуже угљоводонике (угљоводоници и дијаманти би се уздизали и тонули притом отпуштајући гравитацијску потенцијалну енергију) те конвекција у нижој атмосфери која узрокује разбијање гравитацијских таласа изнад тропопаузе. Путања и ротација Путања Нептунова путања око Сунца има ексцентрицитет од 0,0113, и готово је кружна. Његова тачка најближа Сунцу, перихел, лежи на удаљености од 29,709 АЈ, док је најудаљенија тачка, афел, удаљена 30,385 АЈ. Ово је отуда најудаљенија планета Сунчевог система. Просечна удаљеност између Нептуна и Сунца износи 4,5 милијарди км (око 30,1 АЈ) обављајући једну орбиту сваких 164,79 година. 12. јула 2011. Нептун је направио прву пуну орбиту од свог открића 1846, с тим да се притом није налазио на тачној локацији на којој је био и у време открића због Земљине друге позиције. Нептунова елиптична орбита инклинирана је за 1,77° у односу на Земљу. Због ексцентрицитета од 0,011, удаљеност између Нептуна и Сунца варира за 101 милиона км између фаза перихела и афела. У спољним областима Сунчевог система, захваљујући својој релативно великој маси, Нептун утиче на путање многих малих небеских тела. Плутонова путања је толико ексцентрична, да се он у свом перихелу приближава Сунцу више него Нептун. Од 1979. до 1999. Плутон је био ближе Сунцу него Нептун. Из перспективе северног пола еклиптике путање Нептуна и Плутона се секу. Међутим, раван путање Плутона је нагнута за 17,1° у односу на Нептунову, а њихове периоде су тако синхронизоване да је при привидном укрштању путања Нептун увек удаљен од Плутона. Док Нептун обиђе Сунце три пута, Плутон га обиђе двапут. Нагиб осе Нептуна од 28,32° сличан је Земљином (23°) и Марсовом (25°) због чега доживљава сличне сезонске промене. Дуги орбитални период значи да годишња доба трају око 40 земаљских година. Период звездане ротације (дан) траје око 16,11 сати. Будући да Нептун није чврсто тело, атмосфера му пролази кроз процес диференцијалне ротације. Широке екваторијалне зоне ротирају се с периодом од око 18 сати што је спорије од 16,1 сатне ротације планетарног магнетног поља. Супротно томе, поларне регије имају ротацијски период од 12 сати. Нептун има најизраженију диференцијалну ротацију од свих планета Сунчевог система што резултира у снажним попречним ветровима. Орбитална резонанца Нептунова орбита има значајан утицај на Којперов појас, подручје које се наставља иза ње. Појас је прстен малих ледених планетоида, сличан астероидном појасу само пуно већи, протежући се од Нептунове орбите (30 АЈ) до 55 АЈ од Сунца. Слично као што Јупитерова гравитација доминира астероидним појасом обликујући његову структуру, тако Нептунова гравитација доминира Којперовим појасом. Под утицајем Нептунове гравитације нека подручја Којперовог појаса с временом су се дестабилизовала резултирајући у празнинама у његовој структури. Пример тога је подручје између 40 и 42 АЈ. Унутар наведених празнина постоје орбите где објекти могу преживети од настанка Сунчевог система. Ове се резонанце појављују када Нептунов орбитални период износи тачан разломак објектовог, попут 1:2, или 3:4. Ако рецимо објекат орбитира око Сунца једном за две Нептунове орбите, то значи да ће обавити само пола орбите у тренутку када ће се Нептун вратити на свој исходишни положај. Најнасељенија резонанца Којперовог појаса, с преко 200 познатих објеката, је 2:3 резонанца. Објекти у овој резонанци, названи плутиноси према 134340 Плутону, направе две орбите за три Нептунове. Иако Плутон сече Нептунову орбиту, 2:3 резонанца осигурава да се никада не сударе. Остале резонанце, 3:4, 3:5, 4:7 и 2:5 ређе су насељене. Нептун поседује и велики број објеката који се налазе у Сунце-Нептун Л4 Лагранжовој тачки - гравитацијски стабилној регији. На Нептунове тројанце може се гледати као да се налазе у 1:1 резонанци с Нептуном. Нептунови тројанци необично су стабилни у својој орбити због чега се претпоставља да су се формирали заједно с Нептуном, и да нису „ухваћени“ током времена. Први и засада једини објект у Нептуновој Л5 Лагранжовој тачки је 2008 ЛЦ18. Формација и миграција Показало се да је формирање ледених дивова, Нептуна и Урана, тешко прецизно приказати моделом. Тренутни модели сугеришу да је густина материје у спољним подручјима Сунчевог система била прениска како би се њоме објаснило формирање овако великих тела кроз традиционално прихваћену методу увећавања језгра. Према једној хипотези, ледени дивови су настали из нестабилности изворног протопланетарног диска, те да им је атмосферу накнадно однијела радијација од недалеке ОБ звијезде. Према другом концепту настали су ближе Сунцу где је густина материје била виша, да би накнадно мигрирали у тренутне орбите након уклањања гасовитог протопланетарног диска. Хипотеза миграције након формирања тренутно се преферира у научним круговима због своје способности да боље објасни попуњеност популације малих објеката посматраних у транс-Нептунској регији. Тренутно најшире прихваћено објашњење детаља ове хипотезе познато је као Нис модел, који објашњава утицај мигрирајућег Нептуна те других гасовитих дивова на структуру Којперовог појаса. Природни сателити Нептун поседује 14 познатих природних сателита. Далеко највећи, заузимајући више од 99,5% масе у орбити око Нептуна те једини који је довољно масиван да буде сферичан, јест Тритон, који је Вилијам Ласел открио свега 17 дана након открића самога Нептуна. За разлику од других великих сателита у Сунчевом систему, Тритон има ретроградну орбиту што сугерише да је захваћен, а не формиран на месту; највјеројатније као патуљаста планета из Којперовог појаса. Године 1989. Тритон је био најхладнији објект икад измерен у Сунчевом систему, с процењеном температуром од -235 °C (38 -{K}-). Нептунов други познати сателит (према реду откривања), неправилни месец Нереида, има једну од најексцентричнијих орбита од свих природних сателита сунчевог система. Ексцентрицитет од 0,7512 производи апоапсис који износи седам пута удаљености периапсиса од Нептуна. У раздобљу од јула до септембра 1989. Војаџер 2 је открио шест до тада непознатих Нептунових сателита. Међу њима, неправилно обликовани Протеј, значајан је по томе што небеско тело његових димензија и густине није успело да поприми сферичан облик под утицајем властите гравитације. Иако је други најмасивнији Нептунов месец, његова маса износи тек једну четвртину једног процента масе Тритона. Најунутрашњији сателити - Најада, Таласа, Деспина и Галатеја - орбитују довољно близу да буду унутар Нептунових планетарних прстенова. Лариса је изворно откривена 1981. током окултације звезде. Како је догађај својевремено приписан прстеновим луковима, тек је прелетом Војаџера 2 1989. откривен прави узрок окултације те потврђено њено постојање. Пет неправилних сателита откривено је између 2002. и 2003. те су јавно прихваћени 2004. Будући је Нептун био римски бог мора, сателити су названи по нижим морским божанствима. Посматрање Нептун никада није видљив голим оком будући има сјај између магнитуда +7,7 и +8,0, што значи да може да буде засењен Јупитеровим Галилејанским месецима, патуљастом планетом 1 Церес, те астероидима 4 Веста, 2 Палас, 7 Ирис, 3. јуно и 6 Хебе. Посматран кроз телескоп или бољи двоглед, Нептун изгледа као мали плави диск, сличан Урану. Због Нептунове удаљености од Земље, његов угаони пречник износи свега од 2,2 до 2,4 угаоне секунде, што је најмање од свих планета Сунчевог система. Наведени параметри разлог су због којег је тешко визуелно проучавати ову планету. Већина телескопских податка била је ограничена до појаве свемирског телескопа Хабл те великих земаљских телескопа с адаптивном оптиком. Проучавање радио-фреквенција открива да је Нептун извор непрекидних емисија, али и неправилних праскова. За обе појаве се верује да настају из магнетног поља. Посматране кроз инфрацрвени спектар, Нептунове олује делују светло у односу на хладнију позадину што омогућује редовно праћење њихових величина и облика. Истраживање Најближи прилаз Нептуну Војаџер 2 је остварио 25. августа 1989. Будући је ово била посљедња планета с којим се летелица могла сусрести, одлучено је да се обави близак прелет Тритона, без обзира на последице које би то могло имати на путању. Снимци послати назад на Земљу постали су основа целовечерњег програма -{Neptune All Night}- на ПБС-у 1989. Током прелета планете, сигналима са сонде било је потребно 246 минута да дођу до Земље. Због тога се већи део мисије Војаџера 2 ослањао на унапријед учитане наредбе, укључујући оне унете за време истраживања Нептуна. Летилица је извела блиски сусрет с месецом Нереидом пре него се 25. августа приближила на 4400 км од Нептунове атмосфере, након чега се истога дана приближила највећем месецу Тритону. Свемирска сонда потврдила је постојање магнетског поља које окружује планету, те је открила да је поље одмакнуто од средишта и нагнуто на сличан начин као што је и поље око Урана. Питање ротацијског периода планете решено је упорабом мерења радио емисија. Војаџер 2 је показао да Нептун има и неочекивано активан климатски систем. Откривено је и шест нових месеца, те је установљено да планета има више од једног прстена. Године 2003. постојао је приједлог НАСА-ином -{„Vision Missions Studies“}- да се реализује мисија „Нептуновог орбитера”, која би обављала научне експерименте на нивоу Касини—Хајгенса без упорабе извора енергије или погона базираних на фисији. Референце Литература Спољашње везе Видео снимак Нептуна и његових сателита са телескопа Хабл Галилејево посматрање Нептуна 1613. NASA's Neptune fact sheet Neptune from Bill Arnett's nineplanets.org Neptune Astronomy Cast episode No. 63, includes full transcript. Neptune Profile at NASA's Solar System Exploration site Planets – Neptune A children's guide to Neptune. Neptune by amateur (The Planetary Society) Планете у Сунчевом систему


Овај трг је симбол српског напретка и победе - | - Извор: Танјуг Председник Србије Александар Вучић рекао је вечерас, након обиласка Савског трга и споменика Стефану Немањи, да тај трг види као симбол српског напретка и победе. Извор: ТВ Пинк Симболично, приметио је, и сат на згради некадашње железничке станице је поправљен и поново ради после читавих 24 године. "Срећан сам што смо сат на железничкој станици после 24 године поправили. И то говори о 24 године, или не знам колико српских неуспеха и пропадања. Ово је симбол српског напретка и победа. Мислим да ће овај трг изгледати величанствено. Имаће 250 стабала, која су посађена. Срамота ме је рећи како смо називали ово место раније. Тај трг је био симбол пропалог дела града, нешто најружније са мочварним делом позади, а сада ниче на њему Београд на води. Ово је начин да покажемо да Србија национално и у свим областима снажи", рекао је председник. Пресрећан је, каже, није се надао, ни очекивао да ће ово бити тако величанствено. Нагласио је да је прелепо дизајниран цео парк, подсећајући и да је споменик урађен на основу конкурса о којем су одлучивала највећа имена српске културе. Вучић је указао да је споменик урађен на потпуно другачији начин, да објашњава постојање српског народа, његове корене, како се развијао, како је расла наша држава, духовност. Навео је да може да се види слика поломљеног византијског шлема, најважнији догађаји. У овом крају имамо сада спој модерног и традиционалног, каже. Позвао је грађане да посебно увече дођу на трг и виде споменик Стефану Немањи, са погледом на храм Светог Саве, који се завршава. Подсетио је да су највећим делом радови на том храму завршени у овој генерацији. Ми смо највише урадили у претходних седам година, више него у протеклих седам деценија у вези храма Светог Саве, додао је он. Истакао је да се иде и на завршетак обнове Хиландара и да верује да ће моћи да се обнови Милутинова црква. “Треба урадити још фас 27d9 аде зграда око Савског трга да би додатно засијало ово место, како би Београд као седиште српства могао да се поноси својом историјском прошлошћу, да радо прима сваког госта, али и да зна своје корене, да имамо наш српски престони град“, нагласио је Вучић. Србија четврта у Европи по стопи вакцинације, брзо и друга Србија је тренутно четврта у Европи по стопи вакцинације у односу на број становника, а девета у свету, рекао је вечерас председник Александар Вучић. Верује, каже, да ћемо у наредна 72 сата бити чак други у Европи, а можда дођемо и до петог места у свету по стопи вакцинације. "Испред нас су тренутно само Велика Британија, Малта и Данска. Верујем да ћемо у 48 сати, односно 72 сата претећи 2. и 3. и да ћемо бити други. Верујем да у свету можемо да будемо 5. место, сада смо 9. Честитам грађанима Србије и на томе, и заштити здравља нације, као што смо се винули у висине по питању економије", рекао је председник. И данас имамо, каже, преко 42.000 људи који су вакцинисани. Вучић истиче да је, међутим, сада већ готово немогуће набавити вакцину. "Ми смо потписали уговор са Фајзером, а добили смо мање вакцина, све ово што смо добили је због наше сналажљивости и јер смо се припремили унапред", рекао је Вучић. Он је изјавио да, ако се настави овим темпом, имамо вакцина за још седам, осам дана. - Сви они који су примили или ће примити, имамо сачувану вакцину за ревакцинацију. Данас сам имао, не могу да вам кажем са ким, разговор, али сам сигуран да ћемо још једну количину вакцина обезбедити, једну дозу од 100.000 вакцина. Сада не могу ништа више да вам откривам. Наставићемо са тим, мучимо се са свим, из Русије нам је застало све, чекамо одговор, проблем је због њих, имали су проблем у неким фабрикама. Ја ћу да зовем и кинеског премијера ако треба", изјавио је Вучић. Значајно испред нас је Велика Британија по броју вакцинисаних, а нешто испред нас са 33.000 или 32.000 људи на милион становника, док Србија има 26.000, напоменуо је Вучић. Истиче да је тренутно у свету готово немогуће набавити вакцину, као и да му се чини да се као по нечијој команди све дешава да дође до неког сукоба у свету. "Људи треба да знају да ми из Kовакс система још ниједну вакцину нисмо добили", додао је он. Истиче да ово што имамо да смо добили смо захваљујући сналажљивости српског руководства, мудрој и промишљеној политици. "Што смо негде рачунали да ће то бити много тежи процес него што је раније говоре, што смо се добро припремили и умели да разговарамо са свим нашим партнерима и Kинезима и Русима и Американцима", навео је Вучић. Додаје да нећемо радити оно што је радила Велика Британија где су рекли да је важно да сви добију прву дозу, јер ће то код 70 одсто већ створити антитела и да не мора тако брзо да се иде на ревакцинацију. Ипак, они имају проблема са новим сојем, рекао је Вучић додајући да се плаши да ће бити проблема када се буде појавио и код нас и да треба што дуже да зауставимо пробој тог британског или јужноафричког соја. Kаже, из Русије касни вакцина за Србију неких десетак дана и да то није проблем, али само да стигне. "Имали смо велике количине вакцина најављене из Русије, касни и Фајзер, и сад АстраЗенека најављује да ће 60 одсто да смањи производњу. Зваћу ако треба и мог пријатеља индијског премијера пошто они производе и АстраЗенеку. Довијаћемо се на различите начине, али сигуран сам да ћемо успети. Борићемо се на све начине и побочним везама и алтернативним путевима". Kаже да то не крије и да је најважније да се људима обезбеди здравље. "Kако ћемо да дођемо до тога, то ће ући у неке мемоаре када се са овим изборимо". Вучић је замолио да се што више старијих код нас вакцинише, да имамо око 700.000 вакцинисаних, са што већим учешћем старијих, јер ће то бити око 10 одсто становништва или 13,5 одсто пунолетног становништва који ће бити вакцинисано. "Ваљда ће стићи једног дана и из Европе нека вакцина, платили смо то, сваког дана слушам обећања, али нећу да кукам као Kалимеро, већ смо се снашли. Зато сам и рекао - усе и у своје кљусе", навео је Вучић. Српски народ је велики и добар, бошњачки исто Српски народ је велики и добар, бошњачки народ је велики и добар народ, рекао је вечерас председник Александар Вучић. Он је тако одговорио на питање како коментарише изјаву лидер СДА Изетбеговића да су Срби "лош народ". "Тражио сам детаљно да видим шта је рекао. Нажалост, та изјава говори о њему. Српски народ је велики и добар, бошњачки народ је велики и добар народ", рекао је Вучић и додао да такве изјаве ником нису потребне. Не пада ми на памет да уводимо министарство избора Председник Србије Александар Вучић изјавио је вечерас да је идеја дела опозиције о формирању министарства за изборе срамотна. "Не пада ми на памет да то урадимо", каже Вучић и примећује да само фали "министарство за капе". "Замислите да имате министарство избора, које нигде не постоји. Уз то, треба то да проведемо ми који смо победили на изборима, по захтеву оних који на тим истим изборима нису учествовали, јер су знали да нико није хтео да гласа за њих“, рекао је Вучић. Указао је да уместо да 729c мамо министарство изградње путева и пруга, неко жели да се бавимо темом избора, како би се вратили на власт и пљачкали. Само фали, каже подсмешљиво, министарство за капе, алудирајући на чињеницу да се опозиција бави питањем зашто он не носи капу на јавним догађајима. О министарству за изборе, понавља, нема говора. "Ваљда мисле да ће Тања Фајон да ме убеди. Али ми смо суверена и независна земља", рекао је и искористио прилику да укаже да Фајон има проблеме у сопственој странци, које не успева да реши, па нуди као експерте Ђукановића и Весића, да уреде њихове унутарстраначке односе. Вучић је поновио да је министарство за изборе једнако вредно као и министарство за ношење капа. Kада је реч о почетку међустраначког дијалога, навео је да постоји технички проблем како да се спроведе. "Постоји велики део странака које нису под утицајем странаца, које не желе да им странци уређују земљу, али постоје и неки други који имају туторе и менторе споља и који би желели да их странци доведу на власт јер народ неће“, рекао је он. Вучић је казао да би требало можда два дијалога да се направе, додајући да је власт спремна на разговоре. Поводом порука из опозиције да ће се незадовољство "излити" на улице, ако се не прихвате њихови услови, каже да се нагледао њихових немира, упада у скупштину и да наносе најтеже повреде полицајцима. "Увек сам их чекао баш тамо где су протестовали, испред председништва и испред владе када сам био премијер и не плашим се немира. Немира треба да се плаше они који их организују“, поручио је он. Указао је да постоје избори на којима народ одлучује. Подсећа да се заборавља да на сваком бирачком месту има више представника опозиције, него власти, који броје гласове, али када неког народ неће, не вреде ни министарства за изборе. Вучић се упитао, када је реч о немирнима, да ли ће опозиција имати исте аршине, јер када су Трампове присталице ушетале већим делом мирно у Kонгрес, они су их назвали терористима, те да очекује да ће и своје батинаше назвати тако. Зашто би у Србији неко протестовао за или против Путина Председник Србије Александар Вучић изјавио је вечерас да је у Србији у реду да се организују протести за или против њега, али да не види разлог зашто би се у Србији протестовало за или против Владимира Путина или било ког другог страног државника. "Јесте ли их пријавили у складу са законом? Ако јесте, можете да протестујете, ако нисте, не можете да протестујете. Осим против Вучића - тад можете и ако нисте пријавили протест, као и претходне две године заредом", рекао је Вучић на опаску новинара да су поједини медији објавили да је у Београду забрањен митинг против председника Русије. Истакао је да не види разлог зашто би се у Београду протестовало за или против Путина. "Посебно не разумем шта је Путин њима овде лоше урадио. Али, имате свакојаких људи. Нека раде шта хоће, њихова ствар", рекао је Вучић. Остале вести Нећемо проводити санкције против припадника свог народ Председник Србије Александар Вучић најавио је данас да ће 10. или 11. јануара разговарати са српским чланом Председништва БиХ Милорадом Додиком и са председницом Републике Српске Жељком Цвијановић о актуелној ситуацији. Вучић са децом из Хрватске: У Србији увек имате свој дом Председник Србије Александар Вучић угостио је данас пре подне децу српске националности из Хрватске, са Баније и Кордуна, којима је поручио да увек чувају и буду поносни на своје име и презиме, да поштују Хрватску, али и да је у Србији увек њихов дом. Вучић упутио божићну честитку Његовој светости патријарху српском господину Порфирију Председник Републике Србије Александар Вучић упутио је данас божићну честитку Његовој светости патријарху српском господину Порфирију, свештенству Српске православне цркве и свим верницима који Божић славе по јулијанском календару. У честитки се каже: Грабићемо напред, Србија више није крпа за гажење Председник Републике Србије Александар Вучић у интервјуу за новогодишњи број "Новости" рекао је , да је миран, без обзира на притиске, јер су резултати оно што остаје. Вучић изразио задовољство због набавке система корнет Председник Александар Вучић истакао је данас, након приказа способности 72. бригаде за специјалне операције и презентације противоклопног система "корнет", да је веома задовољан што је Србија могла да набави тај систем, као и значајне количине ракета и лансирних уређаја, чиме се побољшава оперативна способност Војске Србије.


Саопштење за јавност поводом планова за смјештање иконе Богородице Филеримос у простор Цетињске пећине | Српскa Православнa Црквa [Званични сајт] 23. Јул 2010 - 11:43


ОСНИВАЊЕ И ПОЧЕТАК РАДА На иницијативу и посебно залагање проф. др Младена Вилотијевића и проф. др Данила Ж. Марковића, уз консултацију неколико истакнутих педагога, заказана је и одржана Оснивачка скупштина Српске академије образовања (даље САО). На Оснивачкој скупштини, која је одржана у Београду 18. новембра 2004. године, узело је непосредног учешћа у раду десет стручњака (редом како су се уписали на листу присутних): др Јован Ђорђевић, др Милан Ратковић, др Грозданка Гојков, др Младен Вилотијевић, др Милан Недељковић, др Босиљка Ђорђевић, др Станоје Ивановић, др Данило Ж. Марковић, др Драгослав Херцег и др Ђорђе Ђурић. Седам стручњака, позваних на Скупштину, који нису могли истој присуствовати, дало је писмену изјаву да се саглашава са предлогом да се оснује САО. То су: др Никола Поткоњак, др Миливоје Лазић, др Петар Козић, др Драгослав Словић, др Радивоје Кулић, др Раденко Круљ и др Каћа Лазовић. За председавајућег Оснивачке Скупштине САО изабран је проф. др Јован Ђорђевић. Оснивачка скупштина је расправљала о задацима и делокуругу рада САО, о начину организовања и рада на унапређивању образовања у Србији. На Оснивачкој скупштини је усвојен Статут САО. Скупштина је изабрала Матичну комисију за избор првих чланова САО у саставу: академик Михаило Марковић - члан САНУ, академик Миомир Вукобратовић - члан САНУ, академик Чедомир Попов - члан САНУ и академик Младен Вилотијевић - члан Руске академије образовања. Министарству правде Заједнице Србије и Црне Горе овлашћени предстaвник Оснивачке скупштине др Младен Вилотијевић поднео је захтев 14 јануара 2005. године за упис САО у регистар удружења грађана и за потврду Статута САО. Савет Министара Србије и Црне Горе, његово Министарство за људска и мањинска права, доноси решење 24 јануара 2005. године бр.2/0-97/2-2005-06 о упису САО у регистар удружења грађана и о одобравању Статута САО. Јавни позив за пријављивање и за избор првих чланова САО објављен је у листу „Просветни преглед“ двоброј 11 од 24.2.2004. године. За све пријављене кандидате, за које су поднети предлози у складу са Статутом САО, Матична комисија је именовала комисије које су биле обавезне да напишу реферате и дају предлоге Матичној комисији. Разматрајући све приспеле предлоге и реферате Матична комисија је одлучила да изабере само прва четири редовна члана САО , и то: проф. Др Младена Вилотијевића, проф. др Јована Ђорђевића, проф. др Данила Ж. Марковића и проф. др Николу Поткоњака. Матична комисија је предложила да прва четири изабрана члана САО одрже прву редовну скупштину САО да на њој изврше конституисање и да између пријављених кандидата, који испуњавају услове предвиђене Статутом САО, изаберу редовне и дописне чланове САО. [ Прва страна ] [ Почетак рада ] [ Програм рада ] [ Статут САО ]


source: fineweb

text: Википедија:Администратори |Ова страница садржи једнo од правила о извршним процедурама и органима на Википедији. Широко је прихваћена међу уредницима и сматра се стандардом који свако треба да поштује. За све сем мањих исправки користите страну за разговор, ако желите да предложите промену процедуре.| |Затражи помоћ||Списак администратора||Правила гласања за администрирање||Захтеви за администрирање| Заједница очекује од администратора да обављају послове од суштинске важности за рад Википедије које захтевају додатна овлашћења која су поверена администраторима. Међу њима су и надгледање расправа о чланцима за брисање и спровођење одлука заједнице донесених консензусом о брисању истих, надгледање нових и измењених чланака како би се спречили очити вандалски напади, и испуњавање захтева корисника која захтевају администраторска овлашћења. Пошто би администратори требало да буду искусни чланови заједнице, корисници којима је потребна помоћ ће се често обратити администраторима за савет или информацију. Уопштено, администратори у оваквој улози су неутрални. Они се директно не мешају у спорна питања за која им људи траже помоћ. Садржај - 1 Администраторске алатке - 2 Како постати администратор? - 3 Места на којима администратори могу бити од помоћи - 4 Остали нивои овлашћења - 5 Злоупотреба администраторских овлашћења - 6 Жалбе на рад администратора - 7 Мејлинг листа за администраторе - 8 Спољашње везе Администраторске алатке[уреди] Вики софтвер има неколико додатних функција која нису доступна свим корисницима. Од тих, администратори имају приступ следећим. (Нови администратори, погледајте Википедија:Приручник за администраторе.) Заштићене стране[уреди] - Измена заштићених страна. - Заштита и уклањање заштите страницама. Странице се заштићују у одређеним, ретким ситуацијама - за информације и смернице, видети Википедија:Правила заштите страница. Ово такође подразумева употребу полузаштите. Брисање и враћање обрисаних страна[уреди] - Брисање страна укључујући и слике, као и историје стране. За информације и смернице, погледати Википедија:Чланци за брисање/Правила и (нарочито) Википедија:Смернице при брисању за администраторе. Да бисте предложили страну за брисање (после прочитаних правила и смерница!), погледајте Википедија:Чланци за брисање, Википедија:Слике и медији за брисање и Википедија:Брисање/Разно. Брисање неких страница представља ствар техничке природе, у коме је потребно да преусмерење буде уклоњено како би се направило места за преименовање чланка или страница чија је историја покварена па је морала бити избрисана и поново састављена. У другим случајевима то је питање чишћења ситних вандалских чланака без конкретног садржаја, или уклањање материјала који крши ауторска права. - Разматрање и враћање обрисаних страна, укључујући и слике, и историје страна. Видети Википедија:Враћање обрисаних страна за ближе смернице. Ако желите да преиспитате одлуку о брисању одређене странице, погледајте Википедија:Гласање за враћање обрисаног садржаја. Враћање измена[уреди] - Брзо и лако враћање измена начињених на страницама. Сваки корисник (пријављен или не) може да врати измене на ранију верзију. Администратори поседују бржи, аутоматизован алат за враћање измена који им помаже да брже пониште лоше измене начињене од стране анонимних корисника. При прегледању измена корисника, везна која изгледа овако: [врати] – појављује се поред измена које су на врху историје измена. Кликом на везу враћају се измене на последњу измену која не потиче од тог корисника, са описом измена налик следећем (Враћене измене од корисника Б на последњу измену корисника А) и обележава је као мању измену. - Напомена: Немојте враћати измене које не представљају обичан вандализам; уместо тога вратите измене ручно уз одговарајући опис измене. Скривање вандализма са скорашњих измена[уреди] - Администратори могу сакрити вандализам са скорашњих измена. Да бисте ово урадили, додајте &bot=1 на крај Интернет адресе за списак доприноса корисника. На пример, http://sr.wikipedia.org/w/index.php?title=Посебно:Contributions&target=Вандал&bot=1. Када се затим кликне на списак доприноса, враћена и оригинална измена коју враћате ће бити сакривене са стандардног приказа скорашњих измена. (bot маркер је уведен како би се спречило да масовне измене ботова не би преплавиле скорашње измене) Ово значи да ће бити сакривени са скорашњих измена уколико не кликнете на повезницу „bots“ како би се приказале измене ботова hidebots=0. Измене нису скривене са списка прилога корисника, историје стране или списка надгледања. Измене остају у бази података, али више не преплављују скорашње измене. Сврха ове функције јесте смањење сметњи вандала који преплављују скорашње измене ситним изменама уз релативно мали труд. - Напомена: Ову опцију не треба користити за враћање измена које вам се не допадају, већ је намењена за уклањање ситних вандала са СИ, нарочито вандала који преплављују СИ масовним изменама. Блокирање и деблокирање[уреди] - Блокирање ИП адреса и корисничких налога, на одређено или неодређено време. - Деблокирање ИП адреса и корисничких налога. - Видети Википедија:Правила блокирања за више информација о томе када је блокирање прикладно а када није. Видети Посебно:Ipblocklist за списак тренутно блокираних адреса и корисничких налога. Превод и дизајн интерфејса[уреди] - Од 6. децембра, 2003, администратори могу мењати текст уређивањем страница именског простора Медијавики. Ово укључује текст на врху и са стране као што је на пример „Посебно:Whatlinkshere“ и страницу коју ће блокирани корисници видети када покушају да начине измене (Медијавики:Blockedtext). - Од 3. јуна, 2004, администратори могу мењати стил интерфејса мењањем CSS-а и Јава скрипта на страницама Медијавики:Monobook.css и Медијавики:Monobook.js. Разно[уреди] Постоје и разне друге акције које само они са администраторским привилегијама могу да обаве: - Могу да премештају друге заштићене странице. - Могу да гледају ненадгледане странице да би видели које су странице рањивије на вандализме. - Могу да гледају историју обрисаних страница. - Могу да увозе странице преко Посебно:Import уколико је означен извор са којег би се увоз вршио. Како постати администратор?[уреди] Ако желите да добијете администраторска овлашћења, упишите ваше корисничко име на страници Википедија:Захтеви за администрирање према смерницама које се тамо налазе, а затим ће се одржати гласање уредника чији ће резултат одлучити да ли треба да постанете администратор или не. Препоручљиво је да одређено време проведете у уређивању Википедије пре него што затражите статус администратора, јер други корисници морају да вас препознају пре него вам изгласају давање овлашћења. Такође имајте на уму да Википедије на другим језицима имају сопствена правила за добијање овлашћења, која се могу у некој мери разликовати. Молимо, будите опрезни! Уколико су вам одобрене привилегије, апелујемо да са овлашћењима која су вам дата рукујете са посебном пажњом, нарочито са функцијама брисања чланака, слика и историје чланака, и способност блокирања ИП адреса и корисника. О вашим новостеченим привилегијама можете сазнати више у приручнику за администраторе. Места на којима администратори могу бити од помоћи[уреди] Администраторска овлашћења делимично могу бити од помоћи при раду на одређеним местима при Википедији. Остали нивои овлашћења[уреди] Поред администратора, постоје и други типови корисника, овде поређани према нивоу овлашћења које поседују почев од најмањег. Администратори би се на овом списку налазили између пријављених корисника и бирократа. ИП адресе[уреди] Посетиоци Википедије који се још нису „пријавили“ могу да обављају већину функција, укључујући и најважнију: уређивање чланака и помагање при одржавању Википедије. Пријављени корисници[уреди] Пријављени корисници могу да обављају све функције као и ИП адресе, али и да уносе слике, премештају/преименују странице и креирају сопствене корисничке стране. Пријављени корисници имају могућност да прилагоде подешавања, а имају и сопствене спискове надгледања; видети Посебно:Userlogin како бисте се и сами пријавили. Бирократе[уреди] Корисници са статусом „бирократе“ могу друге кориснике да унапређују у администраторе (али не и да укидају овлашћења). Бирократе унапређују друге бирократе на пројектима где такви постоје, или стјуарди на онима на којима нема бирократа. Бирократе могу да преимењују кориснике, као и да додељују и уклањају статус бота. Стјуарди[уреди] Корисници са статусом „steward“ могу променити ниво овлашћења било ког корисника на било ком Викимедијном пројекту. Ово подразумева давање и одузимање администраторских овлашћења и обележавање корисника као бота. Ово се бележи на Посебно:Log/права на Мети. Захтев за помоћ стјуарда можете упутити на m:requests for permissions. Наравно, они неће обављати акције које могу да обаве локалне бирократе. Чекјузери[уреди] Корисници са статусом „чекјузер“ могу да пронађу ИП адресе које је неки кориснички налог користио, али могу да виде и све измене корисника који су користили одређену ИП адресу или распон ИП адреса. Чекјузери рукују осетљивим подацима који су заштићени Википедијином политиком приватности. Историја употребе чекјузер права је видљива свим чекјузерима на свим Викимедијиним пројектима. Политика Википедије на српском језику јесте да чекјузери морају бити администратори без бирократских овлашћења. Програмери[уреди] Највиши ниво приступа (заправо више нивоа) поседују „програмери“, тј. они који могу да праве директне измене на МедијаВики софтверу и бази података. Ови људи, у великом броју, немају административних привилегија осим приписивања измена корисника. Злоупотреба администраторских овлашћења[уреди] Администратору се могу укинути овлашћења уколико их злоупотреби. Мање казне могу такође бити примењене против проблематичних администратора, укључујући укидање појединих привилегија или стављање на условну казну. Способност укидања администраторског статуса поседују стјуарди. Жалбе на рад администратора[уреди] Ако сматрате да се неки администратор понео према вама или неком другом кориснику непримерно, своје жалбе би требало да изнесете директно одговорном администратору. Пробајте да дођете до решења спора на цивилизован начин. Мејлинг листа за администраторе[уреди] Ради лакше координације између администратора, формирана је посебна мејлинг листа на Гугл групама, sr-wikiadminsgooglegroups.com. Администратори који се не налазе на овој листи или су тек унапређени требало би да се пријаве на списак слања поште како би остали у току са радом осталих администратора.