Пожари у Пчињском округу: У помоћ стигли и хеликоптери - Радио Телевизија Врање Пожари у Пчињском округу: У помоћ стигли и хеликоптери By\tРТВ октобар 29, 2019\t1239\t0 Букте пожари на југу Србије, у неприступачним пределима Честелина надомак Врања, Босилеграда, Трговишта и Сурдулице. У делу општине Трговишта проглашена је и ванредна ситуација због пожара, али мештани нису угрожени. Киша која би могла да помогне не очекује се пре среде увече. На гашењу пожара у Пчињском округу ангажована је и Хеликоптерска јединица Министарства унутрашњих послова Републике Србије.На подручју села Честелин пожар је избио у петак и од тада траје гашење. У суботу увече пожар је локализован, али не и угашен. Високе температуре погодовале су даљем развоју пожара, а неприступачан терен, онемогућавао је ватрогасне екипе да стигну до најкритичнијих тачака.Пожаром је обухваћено 13 квадратних километара. Данас су на терену од 4 сата ујутру, 92 ватрогасца и 18 теретних возила. Мобилисани су сви из Ватрогасно спасилачких јединица. За недељу дана на подручју Пчињског округа на гашењу је ангажовано више од 130 ватрогасаца-спасилаца из Врања, Београда, Новог Сада, Крагујевца, Краљева, Ваљева, Сремске Митровице, Ниша и Лесковца. На подручју села Честелин и пре пет година је био велики пожар, који је и тада дуго трајао, управо због брдовитог и непрегледног терена. Помоћник министра унутрашњих послова и начелник Сектора за ванредне ситуације Предраг Марић изјавио је данас да су на територији Пчињског округа активна четири пожара, да нису угрожена насељена места и да нема опасности по животе људи. „На гашењу пожара у Пчињском округу ангажована су три хеликоптера Министарства унутрашњих послова”, рекао је Марић и додао да је ситуација данас знатно боља. У току дана проглашена је ванредна ситуација и у општини Бослеград. Киша која би могла да помогне не очекује се пре среде увече. На гашењу пожара у Пчињском округу ангажована је и Хеликоптерска јединица Министарства унутрашњих послова Републике Србије. У планинском подручју близу места Црвени град у општини Трговиште, пожаром је захваћено 500 хектара. Ватра је захватила ниско растиње и дрвеће на планинском подручју, ка суседном Босилеграду. Председник Општине Трговиште Ненад Крстић рекао је за РТС да је изгорела и једна кућа, у којој нико није живео. Мештани нису угрожени. У делу општине проглашена је ванредна ситуација. Ватрогасци су на терену и очекује да ће се ситуација током дана стабилизовати, јер им је ноћас стигла помоћ из Новог Сада. На терену су и ловачко удружење и добровољци. Пожари букте и на подручју села Црнотиште у општини Босилеград и селима Клисура и Божица у сурдуличкој општини.Сви пожари су изнад 7 квадратних километара површине. Из Полицијске управе у Врању потврђено нам је и да је осамдесетогодишњак из села Сеаце у општини Бујановац страдао у пожару пре два дана. Несрећни старац гасио је пожар на отвореном у свом селу и том приликом је задобио тешке опекотине. Најпре је збринут у Врању, а затим послат у нишки Клинички центар. Нажалост, тамо је подлегао повредама. Последњи пут измењено уторак, 29 октобар 2019 15:30 « Долазе хеликоптери за гашење пожара Наставља се гашење пожара »


source: CulturaX

text: Франшиза. Оригинални маринци Франшиза. Одећа за бебе Број франшизних јединица: 700 Година оснивања компаније: 1983 Година почетка франшизних активности: 1999 Категорија: Одећа за бебе, Продавница дечије одеће, Дечија одећа из Турске, Интернет продавница дечије одеће, Продавница дечије одеће и играчака Бренд који се зове Оригинал Маринес. створена је за интеракцију са децом. Такође је настао захваљујући деци. На крају крајева, они су снага и инспирација за сваку особу. Они нам помажу да све време идемо напред, да идемо напред, да идемо у корак са временом. Захваљујући њима се ширимо. Тренутно смо присутни у 40 држава нашег света. Осим тога, учествујемо у италијанском берзанском програму елита. Заједно са вама моћи ћемо да обављамо канцеларијске послове, повећавамо пројекат и гледамо са сигурношћу у будућност. Деца су наша будућност, наше сутра, дан када ће нам бити пријатно и добро. То је оно у шта потрошачи такође улажу. Зато је марка Оригинал Маринес људи који се осећају одговорним. Волимо децу, радимо са њима, радимо захваљујући њима. На крају крајева, онај ко својој деци пружа одећу облачи своје будуће ја. Деца су наша нада, наша будућност, период када се можемо ослонити на њих. Зато је франшиза поуздана колико и наша одећа коју производимо, наш врхунски инвентар. Са задовољством бринемо о деци. Кад и они дођу на ред, ми ћемо добити њихову бригу. Наш позитиван допринос дајемо ефикасној интеракцији са децом, како бисмо им служили на високом нивоу професионализма. Настојимо да заштитимо планету, људе који овде живе. Свака особа има вредност, трудимо се да сви тога буду свесни. Ми смо честице природе, равнотежа између сила се мора поштовати. Пазимо да не оштетимо свет око нас. Желимо да мир дође на целу земљу, јер се бринемо о нашој деци. Побрините се и за то применом наше франшизе. Спремни смо да вам пружимо све алате који су вам потребни. Заједно са нама бринућете се за срећу своје и туђе деце. Врло је корисно и згодно. Ову јединствену прилику не треба занемарити. Остварите управо нашу франшизу, јер брине о деци.


Беспилотна летелица – хеликоптер A160 Hummingbird | RaportOnline Home /Беспилотна летелица – хеликоптер A160 Hummingbird Беспилотне летелицефебруар 11, 2018 Беспилотна летелица – хеликоптер A160 Hummingbird Беспилотна летелица – хеликоптер A160 Hummingbird намењена је извршавању задатака прикупљања обавештајних података, прикупљање података о циљевима, прецизног снабдевања а може се користити и као ретранслатор телекомуникација. Летелица може летели брзином од 260 км/ч на максималној висини лета од 9150 метара, или да лебди на висини од 4570 м у трајању до 20 часова. Први лет летелице, опремљене мотором Pratt & Whitney PW207D снаге 426.7kW забележен је јуна 2007. године; ранији модели летелице су били погоњени шестоцилиндричним бензинским мотором. Развој летелице је започет 1998. године када је компанија DARPA добила задатак да пројектује и изради хеликоптер са стелт карактеристикама, велике издржљивости, способне да има аутономију од 30 до 48 часова, плафон лета од 16750 метара, долет до 5500 км, које су представљали двоструко веће вредности него што су постизале тадашње беспилотне летелице. Први прототип је полетео децембра 2001. године. За потребе извршавања наменских задатака, за ову летелицу су пројектовани и израђени комплети сензора, међу којима се налази и радарски систем FORESTER. Сама летелица има четворокраки главни и двокраки репни ротор. Сама конструкција ротора је нова; краци елисе су израђени од карбон-фибера и већег су пречника. Брзина окретаја ротора се може умањити на више од половине свог максиимума, што доприноси повећању ефикасности коришћења погонског горива приликом лета на режимима мале брзине и смањеног оптерећења летелице. Мала брзина окретаја доприноси и слабијем акустичком одразу летелице. Труп летелице је израђен такође од карбонских влакана, а облик трупа обезбеђује нижу радарску и визуелну уочљивост летелице. Летелица је опремљена увлачивим стајним трапом, као и увлачивим репним стабилизатором. Димензије стајног трапа летелице обезбеђују клиренс од 0,84 м под трупом, који је уједно и ограничење за димензије подвесног терета. У носу летелице се налази велико спремиште за опрему потребну за извршење задатка, док се купола са сензорима уграђује испод носне секције трупа летелице. У опрему летелице спадају дневна, ноћна и ИЦ оптоелектронска средства, радар и ласерски даљиномер. Поред тога, могу се уградити и средства за електронско ратовање, средства сателитских комуникација и различити приморедајници. Хеликоптер лети аутономно. Систем управљања летелицом је развијен у компанији Frontier Systems. Летелица располаже ГПС системом и управљање летом се врши помоћу контролних тачака. TAGS: A160Hummingbirdбеспилотналетелицахеликоптер Мини беспилотна летелица Bayraktar Мини беспилотна летелица AR4 Light...


text: ТОПЛИЧКО ЛАГАНО КОЛО БРИШЕ ГРАНИЦЕ И ОБЈЕДИЊУЈЕ У ЉУБАВИ | Прокупље на длану ТОПЛИЧКО ЛАГАНО КОЛО БРИШЕ ГРАНИЦЕ И ОБЈЕДИЊУЈЕ У ЉУБАВИ Објављено: 17.11.2020 u 10:40 | Аутор: Redakcija 1 коментар(a) Хармоникаш Драган Костић (43) је љубав према родној Топлици и музици преточио у Топличко лагано коло. Он је имао жељу, да као што коло обједињује играче у игри, и он уз помоћ нота обједини сву лепоту топличких река, падина, долина, варошица и градова. Првенац у компоновању прокупачког хармоникаша Костића, као и још неколицина ауторских музичких дела писаних за хармонику, наћиће се на његовом првом албуму који тренутно снима. За компоновање Топличко лагано коло, за које се нада да ће га његови земљаци препознати и заволети, добио је похвале од својих колега Владимира Кандића – Бата Канде и Владимира Пановића. Музичар Драган Костић је своје стваралаштвo посветио хармоници. Он је овај музички инструмент изучавао током школовања, свирању на хармоници посветио сате и сате, и зато је одлучио да свој вишегодишњи рад крунише компоновањем кола , које посвећује свом роднм крају. Наглашава да, ноте овог кола, су заправо израз свих његових сећања на његов родни крај, детињство, људе са којима је одрастао и учио музику. -Коло је писано у г молу, у лаганом ритму. Жеља ми је била да и оно, према традицији, као и сва српска кола, избрише границе, обједини нас, и чује се у свим деловима света. Да његову музику заволе и радо слушају овде у мојој Топлици, али и у Шумадији, Војводини и другим деловима наше земље. Ноте сам писао са надом да ћемо их у срцу носити, и да ће нас ма где будемо били – објашњава хармоникаш Костић. И као што је већ казао, он је сво своје музичко знање и вештину свирања унео у компоновању овог кола, драго му је што се поред великана српске народне музике Бокија Милошевића и он уписује у ред музичара који стварају и у својим делима описују топлички крај. Костић истиче, да му је компоновање давнашња жеља, али тек сада осећа, да има довољно извођачке вештине и музичке зрелост, да се прихвати тако захтевног и одговорног посла. Признаје да је томе допринела и пауза у наступима са оркестром, која је настала због пандемије изазване корона вирусом, јер је добио више времена и посветио компоновању. Љубитељи народне музике Топличко лагано коло могу чути на јутјуб каналу . Драган Костић се музиком бави од своје девете године. Први музички инструмент, који је узео у руке је хармоника, и остао јој је верена свих ових година. Свирао је у многим орkестрима, а последњи су, са којима изазива и највише пажње су "Бољи живот" и Табу бенд". 19.11.2020 u 11:44 Зоја рече: Топличко лагано се слуша ушима, очима и срцем. У њему се чују сви славуји моје родне Топлице. Мелем је за душу. ????❤????


Српска историја у уџбенику за шести разред основне школе, срамота!!! „...међутим, староседеоци који су живели заједно и чија су насеља груписана у веће скупине нису словенизирани. Обичаје, језик, и друга народна обележја сачували су Албанци. Део досељених Словена примио је језик и обичаје Албанаца и стопио се с њима“ „Албанци воде порекло од староседелаца на Балканском полуострву, највероватније Илира, романизованих у мањој мери. Са њима су се мешали стари Грци, Словени и други народи...“ „Стефан Немања освојио Косово и крајеве северне Албаније“. Наравно, писац уџбеника је могао рећи – крајеве данашње Албаније. У одељку „Историја и легенда“, српски јунаци Топлица Милан и Косанчић Иван су, сасвим случајно, заменили имена, те се наводи „ ...њима је предање придодало измишљене, неисторијске ликове као што су Југовићи и побратими Милоша Обилића, Иван Топлица и Милан Косанчић“ СрпÑ?ка иÑ?торија у уџбенику за шеÑ?ти разред оÑ?новне школе | Културна политика


source: fineweb

text: У трци на 5.000 метара је била афричка и двострука светска шампионка, а на Светском првенству 2011. године у Тегуу је освојила златне медаље и на 5.000 и на 10.000 m. Те године је проглашена за најбољу светску атлетичарку, а од стране Лауреус академије за спортисткињу године. У Лондону 2012. је освојила прве олимпијске медаље, сребрну на 5.000 и бронзану на 10.000 метара.


1917: 29. марта „Times of London” извештава о активностима бољшевика у Русији , " Једна од интересантних карактеристика Бољшевичке револуције, је висок проценат не руских елемената међу њеним лидерима. Од 20 или 30 комесара, или лидера, који су централна машинерија бољшевизма, око 75 posto су били Јевреји .” Речено је да су Ротшилди били бесни на Русе , јер они нису били спремни да им дозволе да се формира централна банка у оквиру своје нације. Стога су окупили групе јеврејских шпијуна и послали их у Русију да побуде револуцију у корист обичног човека , што је у ствари преузимање Русије од стране Ротшилд контролисане јеврејске елите . Ови јеврејски шпијуни су били старог кова, лукаво су им давана Руска имена, као на пример Тротски, чије је право име било Бронстин. Ове групе су послате на Русију са значајним капиталом како би шириле побуну и нереде. 4000 32;еврејски „Post Inernational Edition“ , је 24 Јануарa 1991 , потврдио да је Владимир Лењин био Јеврејин . Лењинова такође позната изјава је: " Успостављање централне банке је 90 посто социјализовања нације . " Ови бољшевици, јевреји који су финансирани од Ротшилда ће ући у историју као убице 60 милиона нејевреја у Совјетском Савезу. У свом делу “Гулаг Архипелаг, Том 2 ” Александар Солжењицин потврђује да су Јевреји створили концентрационе логоре у којима је умрло више десетина милиона нејевреја. На страни 79 ове књиге он је чак дао имена администратора ове највеће машине за убијање у историји света. Они су: Арон Солтс , Јаков Рапопорт, Лазар Коган, Матвеи Берман , Генрих Јагода и Нафтали Френкел . Свих шест су ционистички Јевреји . Године 1970. Солжењицин ће добити Нобелову награду за мир у књижевности . Ротшилди су наредили убиство Цара Николаја II и целе његове породице од стране бољшевика, иако је цар већ абдицирао 2 марта те године. Према једном сведочанству о убиству , породица се налазила на имању Ипатиев у Екатаренибургу, када су бољшевици под вођством Јакова Јуровског(Јеврејина) упали у кућу, породици је речено да устане и да се обуче у сред ноћи , јер ће бити премештена да другу локацију . Спроведени су у подрум, где је Николај затражио столицу за царевића Алексеја(14 година) и његову мајку да седну. Заробљеницима је речено да чекају док се не појави камион који ће их превести на сигурно(због нереда који су тад били у граду). Неколико минута касније , стрељачки вод тајне полиције је доведен а Јуровски је прочитао: " Николај II Александрович , с обзиром на чињеницу да ви и ваша породица настављате континуиране нападе на Совјетску Русију , Уралски Извршни одбор је одлучио да вас погуби . " Никола, окренут својој породици , се окренуо и рекао : "Шта, Шта ? " Јуровски је брзо поновио наредбу и оружје је подигнуто. Царица и Велика Кнегиња Олга , према сећању стражара су покушале да се прекрсте, али нису успеле због пуцња, пале су мртве. Јуровски је наводно подигао пушку у торзо Николе и опалио, Никола је пао мртав. Алексеј остао да седи у столици , " преплашен " пре него што су се убице окренуле према њему и пуцале више пута. Он је остао у животу па су га убице пробадале бајонетима више пута. " Чинило се да ништа није функционисало ", написао је Јуровски касније . " Иако повређен , он је наставио да живи . ". Коначно је Јуровски испалио два хица у главу дечака, такође испаливши метак у главу Татјане. Званично саопштење се појавило у националној штампи два дана касније .Стајало је обавештење да је монарх погубљен по наређењу Уралског Извршног Одбора, Лав Троцки је у свом дневнику наводно написао : “Приликом моје следеће посете Москви, одржане након пада Екатеринбурга, У разговору са Свердловим(Јаков Свеврдлов издао наређење да се породица Рома 14f7 нов усмрти--Јеврејин) сам питао у пролазу , "А, где је цар ? " " Све је готово , " одговорио је . " Стрељан је. " " А где је његова породица ? " " И породица са њим . " " Сви они ? " Питао сам , очигледно са дозом изненађења. " Сви они , " одговорио је Јаков Свердлов . "Зашто? " Чекао је да види моју реакцију . Нисам дао никакав одговор . " А ко је донео одлуку ? " Питао сам . " Одлучили смо овде . Иљич [ Лењин ] је веровао да не треба оставити “Белима” живи симбол да се окупе око њега , посебно у садашњим тешким околностима . " * Ова револуција је извршена под надзором Ротшилда и њихових савезника, и да би добили контролу над једном од најмоћних нација света, али је уједно то била и лична освета због тога што је Цар Александар I зауставио њихов(Јеврејски) план за стварање “Светске Владе) ” и цару Александру II који је стао уз Абрахама Линколна. Линколн је убијен јер је први почео са ослобађањем црнаца и њиховом транспортацијом назад у А 3ffa фрику. Знао је да тако две различите расе, се не требају мешати и да требају живети одвојено. "Ви и ми смо две различите расе. Између нас постоји већа разлика, него између било које две расе. ... стога је боље за све нас ... да будемо одвојени ." -Абрахам Линколн У царској Русији, После Николе I, његов син Александар II се попео на престо, истински пријатељ свога народа . 1861. он је укинуо кметство и дао сељацима земљу . Ова реформа се догодила кроз низ уређених сеоских заједница. Овај исти цар , Александар II, који је 1864. године дао свом народу потпуно нов систем суђења из свога двора, најлепшег и најпрогресивнијиег у Европи. Његово убиство је покушано чак седам пута , док коначно , у осмом покушају који су извршили Голдман, Либерман и Зукерман (може ли неко заменити њихову расу ) успешно је изведено од стране Лондона. Александар II , велики добротвор свог народа , убијен је 1. марта 1881 године, истог дана када је требало да подари својој земљи нови, уставни облик владавине. Тако су се Ротшилди отарасили своја два велика противника Линколна и Александра Романова. 1920 : Винстон Черчил пише [ликује] у чланку “Ilustrated Sundez Herald ”, 8. фебруара , " Од времена Иллуминатија и лидера Вајсхаупта , до оних Карла Маркса ,па све до Троцког , ова Светска завера је стално расла. А сада напокон ова скупина инзваредних личности из подземља великих градова Европе и Америке , су стегла за косу Руски народ поставши њихови неоспоравани господари и господари те огромне светске Империје."


text: Застава Јужне Родезије До 1953. године, Јужна Родезија је следећи британску колонијалну праксу, користила Плаву заставу у којој је у горњем левом углу била Застава Уједињеног Краљевства и штит од колонијалног грба у средини десног дела заставе. Током 1979. године, Јужна Родезија је добила званично ново име Зимбабве-Родезија и нова застава је призната 2. септембра исте године. Застава је садржавала пан-Афричке боје, црвену, црну, жуту, зелену и поред тога национални амблем птицу. Одмах после по новом споразуму земља се накратко вратила под британску управу 12. децембра 1979. године, али је нова застава и даље остала у употреби и после проглашавања независности Зимбабвеа 18. априла 1980. године.


Промоција поетске збирке „Пролазници“ Јованке Вукановић У Народној библиотеци Будве, промовисана je поетска збирка „Пролазници“ Јованке Вукановић. О књизи су говорили рецензенткиња књиге мр Божена Јелушић, пјесникиња Соња Живаљевић и ауторка Јованка Вукановић, пјесникиња и књижевна критичарка. Поетску збирку Пролазници објавила је Национална библиотека Црне Горе „Ђурђе Црнојевић", а штампање је помогло Министарство културе Црне Горе. Мр Божена Јелушић је истакла да када је добила збирку и задатак да напише рецензију истакла је да је карактер збирке водио да рецензија буде лапидарна и сведена, да слиједи оно што је пјесникиња просјекла као свој пут. „За мене која сам 37 година покушавала да научим ђаке да уживају у поезији, све оно што сам истицала као школски примјер доброг пјесничког заната у првом реду, а срећа је кад се уз занат удружи емоција, доживљај... све сам то нашла у овим пјесмама. Тако да када бих сад бирала, ја бих вам прочитала цијелу збирку“. Што је то што ову збирку чини другачијом, професорица Јелушић истиче: „Ми смо у Црној Гори склони епском стилу и волимо да нашироко ствари казујемо, да казујемо што више, а тиме да кажемо све мање; овдје се са минимумом језичких средстава каже много, да ниједна епика то не би сабила у сопствене огромне оквире .“ Она сматра да се и пјесникиња на одређени начин, у складу са оном Хамлетовом репликом, успијева смјестити у орахову љуску управо тим минимализмом а да постане господарица цијелог свијета. „На тај начин њене пјесме кореспондирају са свјетском књижевношћу на различитим нивоима“. Она је закључила: „наравно, да као професорица књижевности имам прилику да ово уведем у школски програм, овдје би ученици видјели колико добро функционише асидент, стилска фигура у којој нема везника, и на другој страни полисиндет, гдје има пуно везника, затим разне фигуре стиха, конструкције, фигуре мисли, тропи почињу да у једном ватромету преплитања и да на ограниченом простору осјенченом драмском ситуацијом у којој пјесма настаје, творе сведени значењски потенцијал. Ми иначе у школском програму имамо проблем ауторки - закључила је Јелушић истакавши да нам у школским програмима недостају ауторке, те да је Јованка Вукановић ауторка која завређује да буде у школском програму. Пјесникиња Соња Живаљевић, којој је и једна пјесма у збирци Пролазници посвећена, истакла је да се послије четири књиге поезије, двије књиге есеја и једне антологије, Ријеч Јованке Вукановић ослободила свих стега, заљуљала до врхова прстију, одгурнула свом снагом и винула високо и далеко, до суштинског. „Јованка Вукановић цијелим својим бићем улази у дијалоге, са собом, с пјесницима и читаоцима, с Господом, не кријући ништа, не очекујући ништа. Па и свој траг ће, каже, понијети са собом. Јер она је пјесник, исповједник, човјек који себе стално држи на нишану, који пресован стаје у своју пјесму (јер „кад те заболи постајеш тачка“), али и пророк. Онај који зна да, док је Ријечи, има и живота. Коме се открива, пред лицем смрти, да није смрт страшна, већ њен пратилац, Тишина. У изврсној завршници Пролазника. ... Код Јованке је ријеч о сасвим личној драми духа, о аутентичном, јединственом стању бића које тражи и налази јединствен стихован облик својих мисли. Пјесма настаје и откида се као кап са зида пећине, након дугог пута са земље на небо, са неба на земљу, кроз подземље, очишћена, испрана и обогаћена, имуна на таму и вријеме, на тишину.“ Ауторка, пјесникиња и књижевна критичарка Јованка Вукановић је говорила о свом пјесничком поступку, о настајању пјесме, најискреније : „Знајући да је свијет увијек више од оног појавног и да је наш живот загонетка и нама самима, једнако колико и за друге, пјесник увијек покушава да га изнутра открије, да тако додје до спознаје о сопственој позицији, било оној дневној, пролазној, или оној трајућој кроз вријеме, као траг и свједок. И никад себе до краја не може дешифровати. Уз то, како само, најчешће у несразмјери сопствених хтијења и онога што нам гола егзистенција дневно пружа, тај осјећај диспропорције генерише и наша стваралачка чула. Та мука и недовршеног сопственог бића, а што их у медјувремену појачавају и све трагедије овога свијета (ратови, изгнанства, сиромаштво, неправда, неслобода...) јаче но било шта друго покреће моју ријеч. И да ту ријеч сажмем колико год могу, да буде адекватна болу и муци из којих се рађа“. Централни мотив њене збирке је феномен куће, а како ауторка истиче, пјесма меморише сву ту меморију којој не дозвољава да нестане: „То осјећање куће је, заправо, још више актуелизовано и појачано када, у ситуацији какву су нам наметнуле деведесете године ратног разарања и избјеглиштва на еx-југословенским просторима, многима од нас измиче, у физичком облику, тај првотни, свети комадић родног прага, којег од тада носимо само у својој меморији“. Феномен пролазности, што је садржано у наслову збирке, је такође важан мотив ове збирке: „у тој пролазности, као мотиву који нас, у суштини, много не одушевљава, постоји животна драж која нас нагони да је предухитримо, да је сагледамо са свих могућих страна, знаних и незнаних, да видимо у чему је тајна човјековог живота, да ту тајну, по могућности, фиксирамо, приближимо нашим визијама и трагањима, да нијесмо празна трска која одзвања на вјетру.“ На питање коме припада култура и каква је књижевна клима у Црној Гори, ауторка Јованка Вукановић наглашава да нема интеракције међу писцима: „нема значајних пројеката и студија, односно озбиљне критике која би систематизовала и уредила и на валидан начин презентовала књиженост која се ствара на овим просторима. Све је појединачан корак, ефемерно и на кратке стазе. Да треба да Министарство културе, наравно, уз подршку Владе, уради стратегију, да се ангажују ваљани писци и критичари, организују трибине и научни скупови, расправе; да као резултат свег тога имамо студије, историје књижевности, лексиконе, зборнике, антологије...; да имамо тако преглед оног што се ствара у Црној Гори. Јер, овако ћемо и даље тапкати у мјесту, ни сами не знајући какву вриједност имамо. И даље ће опстајати клановска филозофија која ће почивати на личним афинитетима и интересима, а бити запостављено све оно што чини вриједност једне књижевности. А у Црној Гори имамо добру поезију, гдје су пјесникиње, можда и испред пјесника, али су и даље слабо видљиве и тек спорадично присутне на страницам ионако малобројних часописа“ – закључила је Вукановићева.


text: Политика Online - Јерменски споменик враћен на Булевар Михајла Пупина у Новом Саду Аутор: Снежана Ковачевићнедеља, 10.11.2019. у 09:02 Нови Сад – Надгробни споменик јерменске породице Ченази, заштићен као споменик културе, враћен је на Булевар Михајла Пупина, одакле је пре више од три године био однет због изградње стамбено-пословног комплекса "Пупинова палата". У међувремену је обновљен под надзором градских стручњака, а његов повратак на улицу прошао је у тишини, без церемоније какву су планирали овдашњи заштитари. Конзерваторско-рестаураторски послови на њему завршени су још у новембру 2016, према подацима Завода за заштиту споменика културе града Новог Сада, али је споменик тек ових дана монтиран и враћен на место оближње претходном јер се чекало на завршетак свих радова. Када је окончана градња луксузног комплекса, у коме се налази, како се то сада може видети, и хотел "Пупин" са четири звездице, град је недавно у граниту уредио партерни простор испред објекта. На тлу су приказане шаре типичне за подове јерменских цркви и обод ове цркве, која је ту, са својом сада готово ишчезлом заједницом, постојала још у 18. веку, рушене па дограђиване у 19. веку, а коначно сравњене са земљом у 20. веку због изградње тадашњег булевара Маршала Тита. Испод споменика је бетонска костурница у коју су пре око месец дана са досадашњег места премештени посмртни остаци породице Ченази, као и других Јермена, сахрањиваних око своје цркве, а нађених на градилишту, у археолошким истраживањима 2016. године. У близини је још један јерменски споменик – хачкар, од црвеног камена с представом Христовог распећа, који су подигла јерменско-српска друштва након погибије тадашњих југословенских војних пилота који су авионом носили помоћ Јерменији када ју је 1988. године погодио трагични земљотрес. Сличан хачкар постоји и у Београду. Јермени су 1910. у Новом Саду имали и своју зграду црквене општине, а то здање, познато и као потоња Комунална банка, налазило се на месту данашње вишеспратне палате.


Политика Online - Буџет умањен за милијарду динара Одборницима други ребаланс мање занимљив од пословања комуналних предузећа и именовања директора Аутор: Александра Исаковуторак, 27.11.2018. у 18:25 Суботица – Месец дана пред крај године, одборници Скупштине града прихватили су други ребаланс буџета којим је градска каса умањена за нешто испод 980 милиона динара. Према измењеној верзији буџета град сада располаже са 6,4 милијарде динара, а како је образложено разлози су у преносу две важне ставке у наредну годину. Преко 367 милиона динара за капиталне пројекте у водозахвату и 368 милиона за наставак радова на реконструкцији и изградњи Народног позоришта. Додуше, како се може прочитати и из извештаја о деветомесечном остварењу локалног буџета град није успео, као што је планирао ни да обезбеди 120 милиона од продаје грађевинског земљишта. У расправи о ребалансу и остварењу буџета у првих девет месеци, предњачили су бивши градоначелници Јене Маглаи, као шеф одборничке групе Мађарског покрета и Саша Вучинић, одборник ДС-а. „За три године нисте покренули град како сте обећали. Имамо проблематично пуњење буџета, неорганизовани сте, нестручни и неспособни да водите послове”, рекао је Маглаи, а реплицирао му градоначелник Богдан Лабан из СНС-а: „Изговарате безочне лажи. Док сте били градоначелник за две и по године граду сте донели 200 милиона са виших нивоа власти, а у последње три године уложено је три милијарде динара капиталних инвестиција.” Одмеравање снага бивших и садашњег градоначелника трајало је кратко, али довољно да се чује да трећу годину на рачуну „Водовода и канализације” стоји три милиона евра кредита за које никако да почне да се гради фабрика воде два. Тема је била и чињеница да је пре годину дана завршена регионална депонија, која још не ради. „Пројекат је закочила фирма из Италије и знате да ту нема кривице града. Показало се да нема само корупције у Србији, већ да она долази и са друге стране. Та инострана фирма сада држи у блокади и севернобанатску и севернобачку регију и да можемо раскинули бисмо тај уговор и ишли на нешто модерније, попут спалионице, али ми то сада морамо да завршимо”, рекао је градоначелник Лабан о пројекту који се финансира новцем Европске уније. Корекција буџета усвојена је брзо, да би се показало да је одборницима много занимљивија тема постављање директора јавних предузећа. Сатима је трајала расправа о именовањима директора „Суботицатранса”, „Чистоће и зеленила”, где су остали стари директори из редова СНС-а који су се једини јавили на конкурс, као и директора „Стадиона” где је подршку добила Тамара Димитриоски наспрам досадашњег Роберта Тота. Такође, дуга расправа је текла и о пословању „Суботичке топлане” којој је, посебно Саша Вучинић из ДС-а, замерио што подиже цене грејања, док истовремено пријављује вишемилионску добит предузећа. 0aac7 Kako to da cena grejanja u Brogradu ide dole a u Subotici na vise? 34b83


text: јун 2014 - Page 4 of 4 - Братство Светог краља Милутина На Духовски понедељак 09.06.2014.лета Господњег, у Катакомби посвећеној Светом краљу Милутину у Бадовинцима, Свету Архијереску Литургију служиће Његово Преосвештенство Епископ рашко – призренски у егзилу Г.Г. Артемије, са почетком у 09,00 часова. НАЈАВА БОГОСЛУЖЕЊА – Духовски понедељак Свака хришћанска мајка сматра једном од њених основних обавеза да научи дете молитви, чим његова свест почне да се буди, молитви, која је једноставна и лака за његово разумевање. Његова душа мора бити навикнута на усрдно и топло искуство кућне молитве, поред колевке, за своје ближње и породицу. Вечерња молитва [...] Деца у Цркви – Протојереј Михаил Помазански Саборска посланица са Црквено-народног молитвеног сабора у манастиру светог Николаја Мирликијског у Лозници Благочестиви народе Божји, толико мноштво на овом величанственом молитвеном сабору који се претворио у море народа, нико није на силу довео. Сабрали су вас свети оци и учитељи Цркве, које данас, у Недељу светих отаца, празнујемо. Њиховим [...] Саборска посланица са Црквено-народног молитвеног сабора у манастиру светог Николаја ... Београд — Васељенски патријарх Вартоломеј и папа Фрања договорили да Црквени сабор на коме ће учествовати великодостојници Истока и Запада, буде одржан 2025. у Изнику. Сабор би, како се наводи, био одржан поводом 1.700 година Првог васељенског сабора, јавила је Верска информативна агенција (ВИА). "То је будући корак ка постизању [...]


Ово признање генерал Стеван Хаџић, велики војсковођа, шеф Генералштабног одсека и начелник Министарства војног, добио је од својих сабораца из Чехословачке легије 1928. године


text: Слава Епархије захумско-херцеговачке Свети Игњатије Богоносац - слава Епархије захумско-херцеговачке и Пресвећеног Епископа Г. Григорија, прослављена је 2. јануара 2012. године у Херцеговачкој Грачаници Светом Архијерејском Литургијом којом је началствовао Епискп будимљанско-никшићки Г. Јоаникије уз саслуживање домаћина Епископа Григорија и Епископа Атанасија. Током службе, у чин јерођакона рукоположен је ипођакон Марко, сабрат манастира Завала. У бесједи после прочитаног Светог Јеванђеља, вјернима се обратио Владика Григорије. Храм је био премали да прими све оне који су дошли да учествују у радости празника. На крају службе преломљени су славски колачи како домаћина Владике Григорија тако и игумана манастира Житомислић јеромонаха Данила и Друштва руско-српског пријатељства који истог дана прослављају Светог Данила Архиепископа Хумског и Светог Јована Кронштатског. Такође, запослени у Епархијској књижари и радионици за израду свјећа који носе име Светог Данила Хумског обележили су своју крсну славу . Извор: Епархија захумско-херцеговачка


text: Златибор у срцу Херцеговине 19.05.2019 10:51 | 0 коментар(а) Златибор - Промотивне активности Туристичке организације Златибор настављају се најавом летње туристичке сезоне у срцу Херцеговине, у Требињу. Златиборци и Херцеговци заједно у центру Требиња, фото: ТО Златибор На платоу испред Туристичке организације Требиње највише пажње привукао је фолклорни наступ Културно-уметничког друштва, а уз укусне залогаје сухомеснатих производа и домаће ракије присутни су се упознали са садржајима и активностима које их овог лета очекују на Златибору. Велики број странаца који су у туристичкој посети Требињу заинтересовао се за посету "златној планини", а посебно су били одушевљени начином на који је промовисана понуда планине. Гости из Републике Српске и Босне и Херцеговине, заједно са Црном Гором, традиционално су најбројнији туристи на Златибору, па се и ове године очекује повећање броја гостију са овог тржишта.


text: Сан једног министра | Радоје Домановић Сан једног министра И сами министри су, боже ми прости, кажу, људи, као и сви други. И они морају јести, пити, спавати, као и ми смртни, само им, како веле, иде теже од руке да мисле, али та се простачка, ниска способност и не тражи за тако високе положаје. Господин министар Н. (шта се кога тиче име!) седео је у својој канцеларији заваљен у мекој наслоњачи и, како је земља била у невољи, то је могао мирно и спокојно да размишља да ли да вечера кечиге печене на жару, или пржене. Како се већ смркавало, то се после дугог размишљања одлучи за прво, и диже се да мало прође по чистом ваздуху, колико тек ради бољег апетита. И шта би? Бар се не може рећи (а има злих језика који хоће свашта да говоре) да у земљи ништа не ваља, не ваља просвета, не ваља привреда, бедно финансијско стање, не ваљају економске прилике, не ваља... Може се ређати до миле воље шта све не ваља, али се код министарских апетита мора стати, он је исправан. Елем, господин министар Н. прошетао је, пио пива, вечерао печене кечиге и залио црним, добрим вином, а кад је тако лепо и савесно испунио дужност према својој отаџбини, легао је у постељу блажен, задовољан, и заспао са срећним осмехом на устима, као човек кога никаква брига и мисао не узнемирава. Али сан, и не знајући, можда, да је господин Н. министар, усуди се да узнемири његово господство, и пренесе га у далеку прошлост његове младости. Сања. Зимња ноћ. Ветар напољу фијуче, а он као у оној истој маленој, влажној соби где је као ђак становао. Седи за својим ђачким сточићем. Поноћ превалила. Наслонио се главом на десну руку, а у левој му књига, коју је до малочас читао. Пред њим мала лампа, у којој је већ догорео гас, те чкиљи, пршти и дими слаби пламичак, који се готово једва и види кроз поцрнело стакло. У соби хладно, те је огрнут својим поабаним зимским капутом. Седи тако непомично, поглед му упрт у једну тачку, а мисао га носи у далеку будућност. Размишљао је о своме раду у будућности. Био је решен да сав свој век посвети племенитом, тешком раду и делима, да се бори за правду и слободу, да жртвује све, па и живот ако затреба, за срећу и добро своје земље, за интересе опште. Пред собом је гледао дуг низ година, које ће он испунити корисним напорним радом, осећао је да ће моћи остварити своје идеале, и да је у стању да савлада све препоне које му год стану на пут, на тај пут врлине, са кога никад неће скренути. И он се трудио да замисли себе у будућности, после дугог низа година. Срце му јаче закуца и обузе га неко пријатно, слатко осећање кад помисли на своје успехе и на добра која ће земљи и народу своме учинити. Одједном чу неко необично, тајанствено шуштање. Трже се и погледа, а пред њим се указа крилата женска прилика, исто као вила о којој се у песмама пева, надземаљских чари и лепоте. Он се препаде и затвори очи, не смејући да гледа у ту чудну прилику, али га она помилова крилом по образу, и он осети рајско блаженство, ослободи се, и погледа поново прилику, која му се учини тако позната као да се целог века с њом дружио. — Ко си ти? — упита. — Не мораш то знати. Дошла сам да ти покажем будућност. Пођи са мном! И он као пође. Ишли су дуго ћутећи док не дођоше на једну дугу, пространу пољану. — Видиш ли шта? — упита га. — Ништа! Она га дотаче крилима по челу и превуче преко очију, и, одједном, он виде мало даље, тамо на пољани, пуно људи, али не стоје сви једнако, него неки на самој земљи, неки мало више од њих, као на каквим лествицама, други од ових мало више, трећи од ових, и, тако редом, до оних који стоје највише над свима. — То су разни положаји у друштву. Гледа он оне људе, а тамо врева, граја, вика, туку се, гурају, ћушкају, гушају, пропињу, све се то отима да се што више дигне. Кад се осврте и погледа, а оне прилике која га ту доведе нестало. Он осети силну, неодољиву жељу да се и сам помеша у ту гомилу људи. И помеша се. Радио је међу онима што стоје најниже, радио је, жудећи да радом учини да стане више. Радио је дуго, дуго, али никако да се подигне ни за један степен. Док се пред њим указа опет она прилика која га је ту и довела. — Шта желиш? — рече. — Да се попнем и ја више. — Можеш, али се не пење тим путем којим си почео. — Шта ми смета? Она се дотаче крилом његових груди, и он осети неку пријатну језу, чисто му нешто лакну, а кад погледа, он се, одједном, уздигао. — Желиш ли више? — Желим. Она се опет дотаче његових груди, и он се опет мало диже. — Хоћеш још? Њега већ бејаше сад обузела једина, силна жеља да се што даље попне. — Још, што више могу! — рече. Она се опет дотаче његових груди, а затим га дохвати крилом по челу, и он се уздиже међу оне највише. Он се осети срећан, задовољан, и погледа с благодарношћу своју усрећитељку. — Шта си ми учинила, те се овако брзо уздигох? — упита је. — Одузимала сам ти карактер и поштење, а најзад одвадила и од памети. То ти је сметало да се дигнеш на највећу висину. Он се згрози, и уздрхта. — Сад хајдемо натраг, кад си све то видео — рече му она прилика, и одједном се обретоше у оној истој собици. — Шта је све то што си ми показала? — Твоја будућност! — рече му прилика, и ишчезе. Њему клону глава, а из груди се оте тежак, болан уздах. Господин министар се ту прену и пробуди. Свеједно, кад је већ тако! — помисли, и зену равнодушно. Ознаке:Budućnost, Радоје Домановић, Korupcija, Ministar, Položaj, Radoje Domanović, San, Srbija, Vila, Činovnik


Припадници руског министарства за ванредне ситуације први су се одазвали позиву за помоћ који је 15. маја по подне упутила републичка влада због поплава које су задесиле Србију. Они су се укрцали у специјални авион и већ су 16. маја ујутру били у Нишу одакле су хитно пребачени у Обреновац где је ситуација била најтежа јер је град полако почео да нестаје у воденој стихији. Стигло је укупно 79 људи са најсавременијом техником за спасавање. Ризикујући своје животе руски спасиоци су извукли 2.262 људи, од чега 604 деце.[1] Руска помоћ је оцењена као најбржа и најзначајнија. Војска која је до сада пружала највећу помоћ грађанима чије су животе угрожавале елементарне непогоде није као раније могла да помогне унесрећенима. Саветници из НАТО-а су под плаштом реформи допринели сакаћењу Војске Србије и њеном постепеном урушавању. Инжињеријске јединице су остале без амфибија и друге технике која је могла да се искористи за спасавање људи. [2] На сву срећу руски специјалци за борбу против елементарних непогода као и спасилачки тимови из других земаља прискочили су Србији у помоћ. Међутим док су Руси спасавали грађане Србије српски војници су учествовали у војним вежбама НАТО пакта! Северноатлантски савез је током маја 2014. године у немачком граду Хохенфелсу окупио 4 хиљаде војника из „петнаест европских земаља“. Према званичним изворима у овим ратним играма учешће су узели представници оружаних снага Албаније, Аустрије, Белгије, Бугарске, Хрватске, Француске, Грузије, Мађарске, окупираног Косова, Литваније, Пољске, Румуније, Србије, Словеније и Сједињених држава. Док су се грађани Србије давили у поплавама припадници њихове војске су раме уз раме са шиптарским терористима увежбавали заједничке војне операције! [3] Ко је био замишљени непријатељ у овој „симулацији рата“ није тешко претпостав 5a0 080;ти. Највиши функционери НАТО пакта су већ означили Русију као свог највећег противника. „После две деценије покушаја да изгради партнерство с Русијом, НАТО је данас присиљен да Москву третира више као непријатеља него као партнера“ изјавио 3ff9 је почетком маја заменик генералног секретара Алијансе Александер Вершбоу. [4] У ову кампању су се укључили генерални секретар Андерс Фог Расмусени командант НАТО трупа у Европи генерал Филип Бридлав, који покушавају, сваки на свој начин да милитаризују Стари континент како би „ограничили моћ Русије“. Расмусен обилази бројне државе тражећи све већи новац за Северноатлантски савез, док Бридлав организује све више војних вежби у којима се Алијанса припрема за сукоб са Русијом. Крвопролиће које је изазвао у Украјини служи НАТО пакту као изговор да оправда своје постојање. Због тога су Русију и прогласили за непријатеља. Северноатлантски савез је показао да су му оружане агресије специјалност и да не одустаје од њих. У складу са том доктрином стравичне поплаве које су задесиле Србију нису наишле на озбиљну реакцију НАТО пакта. За разлику од Русије Алијанса није послала помоћ и спасиоце у угрожене делове Србије иако располаже са одговарајућим ресурсима. У Северноатлантском савезу постоје организациони делови који се баве ванредним ситуацијама. Такође НАТО организује курсеве из ове области нпр. у НАТО школиу Обераммергау (Немачка) и НАТО колеџу за одбрану у Риму. На њима се расправља оодржавању мира, контроли наоружања, спречавању ширења оружја за масовно уништење, заштити животне средине, војно-цивилној сарадњи у случају елементарних непогода, као и европској сарадњи у области безбедности.[5] Поред тога, Србија и САД су изводиле заједничке вежбе у циљу заштите становништва од елементарних непогода .[6] Међутим, када се Србија нашла у критичној ситуацији НАТО и САД нису помогли. Чак су нашли начин да се наругају Србима. Иако је у Србији проглашена тродневна жалост због великог броја настрадалих у поплавама, НАТО је баш у то време одржао скуп у Београду под називом „20 година НАТО политике отворених врата“ са којег је поручено „живот мора да се настави.“[7] Иронично нема шта, јер је управо НАТО затирао живот у Србији, док његов осиромашени уранијум и данас убија њене грађане. Такође у агресији на СРЈ Северноатлантски савез је уништавао објекте и опрему Хидрометеоролошког завода Србије.[8] Можда је неко очекивао да ће помоћ Србији стићи из „Бондстила“? Војска САД је на окупираном Косову и Метохији саградила највећу војну базу у свету после Вијетнамског рата. Међутим „Бондстил“ није намењен спасавању људи. База је изграђена како би обезбеђивала даљи продор САД и НАТО ка Русији. „Бондстил“ омогућава Вашингтону да контролише Средоземно и Црно море, као и стратешки важне правце ка Блиском Истоку, Северној Африци и Кавказу. Такође „Бондстил“ треба да штити транспорт енергената из Каспијског басена. Министар енергетике САД Бил Ричардсон је још 1999. године изјавио: „Ми смо уложили значајну суму у Каспијски регион, и сад& 4000 #1072; нам је веома важно да се нафтоводи и политика крећу у правцу који нама одговара, јер је у питању енергетска безбедност Америке“.[9] Дакле намена војних инсталација САД и НАТО у Европи је да омогуће пљачку и транспорт природних ресурса као и кажњавање непослушних, а не спасавање угрожених људи. Чак је и актуелна доктрина Алијансе тако написана да ванредне ситуације у њој служе као изговор за могуће војне интервенције. НАТО пакт је своје злочиначко лице одавно показао у српским земљама. Његов однос према Србији и РС које су погодиле незапамћене поплаве само је потврдио да се Северноатлантски савез није променио. Борис Алексић – ФСК [1] ???????? ?? ?????, ????? ??? ?? ?? ????? : ??????? : ???????? [2] ???? ? ???? ?????? : ???????? ???????? : ??????? : ???????? [3] ACO - Allied Command Operations | Combined Resolve II trains forces in Germany [4] Blic Online | NATO: Rusija je danas pre neprijatelj nego partner [5] www.nato.int/nato_static/assets/pdf/pdf_publications/20120116_nato-trans-ser.pdf [6] http://www.mzv.cz/file/713319/NATO_C...eptember11.pdf [7] rts.rs [8] ???? - ?????????? ????????????????? ????? ?????? ????? ????????? 66 ???????::::::::::::::::::::::::::::::::::::::::::: ::::::::::: [9] ??? ???? ?????????? | ????? ???


source: wikipedia

text: 1897. је била проста година. Догађаји Јануар Фебруар Март 4. март — Вилијам Макинли је инаугурисан за 25. председника САД. Април 30. април — Џ. Џ. Томсон је обзнанио своје откриће електрона на предавању на Краљевској институцији у Лондону. Мај Јун Јул Септембар 23. септембар — Основано Српско привредно друштво Привредник у Загребу. Октобар Новембар Децембар Рођења Јануар 2. јануар — Љубинка Бобић, српска глумуца. († 1978) Март 17. март — Милан Ајваз, српски глумац .(† 1980) Мај 27. мај — Џон Кокрофт, енглески физичар. († 1967). Јун 12. јун — Ентони Идн, британски политичар 13. јун — Паво Нурми, фински атлетичар 22. јун — Норберт Елијас, немачки социолог Август 2. август — Макс Вебер, швајцарски политичар. († 1974) 18. август — Мило Милуновић, српски сликар. († 1967) Септембар 12. септембар — Ирена Кири, француска хемичарка, добитница Нобелове награде († 1956) Октобар 29. октобар — Јозеф Гебелс, немачки нацистички политичар. († 1945) Децембар 14. децембар — Курт фон Шушниг, аустријски политичар. († 1977) Смрти Мај 30. мај — Илија Округић Сремац, католички свештеник Дани сећања 1890-е 91897


text: Краљ Лугонг устаде прошета даље од свог почасног места за столом и невољно одговори здравицу речима: "Некада давно, ћерка краља Шуна је направила добро вино и даривала га краљу Ју. Попивши га, краљ Ју га оцени као веома укусно. Али управо из тог разлога је он отишао из Лингјиди-а и држаше се даље од доброг вина. То је образложио овако: "Ово може допринети да касније генерације управо због доброг вина срозају краљевство" Једном краљ Чихуан огладне ноћу и пожеле нешто појести. Његов слуга Јија поче кувати, пржити, пећи и роштиљати најукусније деликатесе за краља. Краљ је с ужитком појео припремљену му храну и наспавао се је до сванућа следећег дана. Касније спознавши ствари он изјави: "Будуће генерације ће сигурно због укусне хране довести краљевство до пада" Краљ од Ћингвена упозна прелепу жену Нанџивеи и три дана запостави државне послове оставши с њом. Дакле он отпусти Нанџивеи и рече: "Потоње генерације ће сигурно ради привржености женским чарима довести краљевство до распадања" Планина Бенг позната по природној раскоши могла се је видети са планине Чиангтаи. То примами краља од Чулинга да се попне на врх Чиангтаиа. С леве стране се простирала река Јангце (Жута река) а десну страну је обухватало велико језеро. Шетајући краљ је био тако очаран прелепим амбијентом да је чак заборавио да је човек само смртно биће. Зато одлучи да више не посећује атрактивна места. Касније је рекао: "Будуће генерације ће сигурно довести пад краљевства јер ће пожелети да изграде многе торњеве, звонике, лепе обронке и бајна језера" Сада је ваш пехар испуњен вином, које је тако добро као да потиче из Лингјидија, сто је препун укусних јела као она које је кувао Јија, Баитаи је на левој а на десној страни Луjyи које се лепотом могу мерити оном коју је поседовала Нанџивеи некада. Пред вама је Џиалинг а иза вас је Лантаи, а лепота им не заостаје за планином Чиангтаи. Свака од четири ствари довољна је да доведе пад царствa. Имајући све четири ствари зар не би требало бити на опрезу? " Чувши све ово краљ Веихуи не престаде захваљивати се Лугонгу на упечатљив и упозоравајући говор. Особа која култивира свој карактер треба да следи захтев за култивирање "чистог, непристрасног срца" обуздава похлепу и пожуде. Древни мудраци и светитељи су веровали да само особа која култивира себе може владати државом и стабилизовати свет. Краљ Лугонг је упозорио краља Веихуиа да недисциплинован краљ своје краљевство тиме може уништити. Честит и талентовани премијер Веи Женг је саветовао цара Танг Таицонга да буде самокритичан у погледу десет ствари. Споменик цару Танг Таицонгу је касније од наредних генерација именован као: "Споменик десет упозорења за цара Танг Таицонга" Прво је гласило: "Да би обуздао пожуду када наиђеш на изазов помисли једноставно на оно чиме си већ задовољан. Тако се можеш контролисати"


ЛУКА ЈАНКОВИЋ ТРЕЋИ НА БАЛКАНСКОМ ШАМПИОНАТУ У ТУРСКОЈ published on 8. августа 2019. Read more posts by the author of ЛУКА ЈАНКОВИЋ ТРЕЋИ НА БАЛКАНСКОМ ШАМПИОНАТУ У ТУРСКОЈ, vrnjacke На ЕТУ (Европска Триатлон Унија) Балканском шампионату у спринт триатлону у организацији Турске Триатлон Федерације које је одржано од 3. до 4. августа на плажи Картал у Истанбулу, учествовало је преко 500 такмичара из 15 земаља. Трка у којој је Лука Јанковић учествовао са око 340 такмичара, одржана је другог дана програма у раним јутарњим сатима, подељена у 3 старта због великог броја учесника. У јакој конкуренцији, Лука је успео да се избори за треће место у својој категорији (од 25 до 29 година) и тако донесе у Србију бронзано одличје. – Задовољан сам постигнутим резултатом, пре свега зато што сам поправио лични рекорд у спринт триатлону. На пливању сам имао блиски сусрет са јатом медуза, што ме је значајно пореметило у наставку. Што се бицикле тиче, био сам на челу колоне највећи део трке и тако нисам успео да сачувам свежину у ногама и испратим темпо водећа два такмичара на трчању. Захвалио бих се донаторима који су ми помогли да отпутујем у Турску: Драгану Петронијевићу, Стоваришту „Гигант“, Ани Стојковић и Валентини Крстић. Посебну захвалност на подршци и мотивисању везаном за моје учешће на Шампионату у Турској дугујем Људмили Медан, која ће бити триатлон судија на Олимпијади 2020, рекао нам је Лука. Previous post: ДВАДЕСЕТ ИЗБЕГЛИЧКИХ ПОРОДИЦА ДОБИЛО СВОЈ СТАН Next post: ФЕСТИВАЛ ЉУБАВИ И МЛАДОСТИ


text: Портпаролка Министарства иностраних послова Русије Марија Захарова прокоментарисала је изјаву новог шефа дипломатије ЕУ Жозепа Борела да уколико Кина, Индија и Русија не признају Косово оно нец́е бити држава, рекавши да са том тврдњом није сагласна будући да Косово и тако није држава АЛБАНЦИ У ШОКУ: Америка укинула финансијску помоћ Косову ПОТПИСАН СПОРАЗУМ! Србија улази у ЕВРОАЗИЈСКУ УНИЈУ у октобру! Преговори трајали две године, а сада ће НАТО и Брисел да ПРСНУ!


text: Хиландарски игуман у посети Белоруској Цркви Игуман свете царске српске лавре Хиландара, високопреподобни архимандрит Методије борави у посети Белоруској Православној Цркви. Са благословом Његовог Високопреосвештенства Митрополита минског и слуцког г. Филарета, егзарха Белорусије при Московској патријаршији, а на позив Његовог Преосвештенста Епископа борисовског г. Венијамина, викара Епархије минске, хиландарски игуман је боравио у Белорусији од 19. до 23. новембра. У пратњи протосинђела Нектарија, монаха Никанора и Митрофана, игуман Методије је донео са Свете Горе копије две чудотворне хиландарске иконе, Богородицу Тројеручицу и Богородицу Млекопитатељницу. Током боравка у Белорусији хиландарска делегација је имала следећи програм: посета Саборној цркви у Минску посвећеној Светом Духу, лјаденском Благовештенском манастиру, полоцком Спасо-Јефросинијевском манастиру, Центру духовног образовања и друштвеног служења „Свих жалосних радости", чијем је Свето-Јефросинијевском храму дарована икона Богородице Млекопитатељнице, посета парохији Преподобних оптинских стараца којој је дарована икона Богородице Тројеручице, обилазак меморијалног комплекса „Хатин" и резервата „Березински". Митрополит Филарет је у уторак, 20. новембра, у Епархијском двору у Минску примио игумана Методија са пратњом. Након поздравне беседе Митрополит је уручио гостима са Свете Горе црквена одликовања као признање за рад на добро Православне Цркве, уз благослов да се причешћују и саслужују у храмовима Белоруског егзархата. Игуман Методије је захвалио на топлим речима добродошлице и пренео благослов са Свете Горе целом православном белоруском народу. Том приликом је представио домаћинима превод на руски језик публикације о чудотворној икони Богородице Тројеручице који је посебно приређен поводом ове посете. Истог дана је свечано предата икона Богородице Млекопитатељнице парохији „Свих жалосних радости". Старешина парохије протојереј Игор Коростељјов, поздрављајући госте и клањајући се пред светињом, изразио је велико задовољство свештенства и парохијана због доласка иконе и додао да је само молитвама Пресвете Богородице била могућа израдња храмовног комплекса на месту које је 20 година било пуста ледина. Управо се гради и нови саборни храм у коме ће се налазити икона Млекопитатељница. У Свето-Јефросинијевском храму се већ налази икона Светог Саве српског која је дар Српске амбасаде у Минску, чијим ће средствима бити израђен и низ других икона за нови саборни храм. „Дубоки поклон, драга браћо, јер сте се упутили на далек пут. Помолимо се Господу да услиши наше молитве како би нам молитвама своје Пречисте Мајке помогао да наставимо наш даљи рад и труд", произнео је отац Игор. Такође, 20. новембра хиландарска делегација је уручила копију чудотворне иконе Пресвете Богородице Тројеручице парохији (приходу) Преподобних оптинских стараца у Минску. Хиландарске монахе, на челу са игуманом и у пратњи Епископа борисовског г. Венијамина, дочекао је велики број парохијана окупљен око свештенолужитеља храма. У међусобним поздравним беседама домаћина и гостију, потврђена је вековна и непрекидна веза између два народа и сестринских Цркава. Икона, Игуманија и заштитница Хиландара, од сада ће трајно бити и видљива пројава те везе свима који посећују ову парохију и учествују у литургијским сабрањима у њеном веома лепом дрвеном храму. У четвртак, 22. новембра, хиландарски монаси посетили су Спасо-Евфросинијевски манастир у граду Полоцку. Том приликом гостима са Свете Горе свечано је предата честица моштију Преподобне Евфросиније Полоцке, заштитнице Белорусије. Торженствени чин је уприличен након Божанствене Литургије у манастирској цркви. Архимандрит Методије се захвалио свештеноначалницима Белоруске Православне Цркве и сестрама свете обитељи на веома драгом поклону и изразио духовну радост због блиских односа Белорусије и Свете Горе. Сестринство манастира је након тога организовало обилазак манастира и разговор са хиландарским игуманом. Извор: hilandar.org


text: 20. век је био период између 1. јануара 1901. и 31. децембра 2000. Био је десети и последњи век 2. миленијума. У 20. веку је по први пут дошло до глобалних ратова (Први и Други светски рат) између светских сила који су се водили на више континената. У овом веку је дошло до великих промена у начину живота људи, политици, идеологији, економији, друштву, култури, науци, технологији и медицини. У 20. веку је вероватно дошло до више технолошког и научног напретка него у свим претходним вековима од настанка цивилизације заједно. Изрази као што су идеологија, светски рат, геноцид, и нуклеарни рат су ушли у општу употребу. Научна открића, као што су теорија релативитета и квантна физика су суштински променила фундаменталне моделе физичке науке, и навела научнике да схвате да је универзум комплекснији него што се претходно веровало, и одагнала надања (или страховања) са краја 19. века, да је остало да се попуни још само неколико рупа у научном знању. 20. век је почео са коњима, једноставним аутомобилима и теретним бродовима, а завршен је са брзим возовима, путничким бродовима, авионима и спејс шатловима. Коње, који су били основно средство личног превоза у западном друштву током хиљада година, у року од неколико деценија су заменили аутомобили и аутобуси. Овај развој је омогућила експлоатација фосилних горива, која су донела енергију у једноставно преносивом облику, али и довела до забринутости због загађења и дугорочног утицаја на животну средину. Човечанство је започело истраживање свемира, и људи су начинили прве кораке на Месецу. Масовни медији, телекомуникације и информационе технологије (посебно рачунари, јавно образовање и интернет) су учинили знање у свету значајно доступнијим. Напредак у медицинској технологији је побољшао здравље многих људи: очекивани животни век на глобалном нивоу је порастао са 35 на 65 година. Међутим, брз развој технологије је такође омогућио да ратовање донесе нивое уништења који нису никада раније забележени. Само у Другом светском рату је погинуло преко 60 милиона људи, а нуклеарно оружје је човечанству донело могућност да само себе уништи за кратко време. Исти ови ратови су довели до уништења империјалних сила. По први пут у људској историји, царства и њихови ратови за ширење и колонизацију су престали да буду фактор у глобалним дешавањима. Последњи отворени сукоб великих сила је завршен 1945, и од тада је дошло до незабележеног опадања насиља. Свет је постао више културално уједначен него икада раније због развоја саобраћаја и комуникационих технологија, популарне музике и других утицаја западне културе, међународних корпорација и тенденција економске глобализације крајем 20. века. Друштво и политика Први светски рат (1914—1918) Социјалистичка и комунистичка револуција у Европи и Азији. Велика депресија Други светски рат (1939—1945) Хладни рат (1945—1991) Уједињене нације Корејски рат Деколонизација Африке и Азије. Криза на Куби (1962) Рат у Вијетнаму (1955—1975) Бомбардовање НАТО на Савезну Републику Југославију (1999) Привреда Бил Гејтс Хенри Форд Филип Најт Акио Морита Дејвид Рокфелер Доналд Трамп Стив Џобс Ворен Бафет Ричард Брансон Открића Микрочип Структура ДНК ланца Авион Сателит Генетички инжењеринг Радио Рачунар Интернет Телевизија Мобилни телефон Компакт-диск Спејс-шатл Клонирање Култура Масовна култура џез рок хеви метал панк поп музика реп хип-хоп техно Личности Политичари Азија Јасер Арафат Махатма Ганди Индира Ганди Џавахарлал Нехру Мустафа Кемал Ататурк Мао Цедунг Пол Пот Сукарно Садам Хусеин Хирохито Хо Ши Мин Африка Гамал Абдел Насер Моамер Гадафи Кенет Каунда Жан-Бедел Бокаса Иди Амин Нелсон Мандела Роберт Мугабе Хајле Селасије Америка Фидел Кастро Че Гевара Хуан Доминго Перон Ева Перон Френклин Делано Рузвелт Двајт Д. Ајзенхауер Вудро Вилсон Хари С. Труман Џон Кенеди Мартин Лутер Кинг Роналд Реган Линдон Џонсон Бил Клинтон Џорџ Буш Европа Јосип Броз Тито Адолф Хитлер Слободан Милошевић Маргарет Тачер Вилхелм II Николај Александрович Лав Троцки Лех Валенса Владимир Лењин Јосиф Стаљин Михаил Горбачов Винстон Черчил Франц Јозеф Франсиско Франко Фрањо Туђман Шарл де Гол Франсоа Митеран Конрад Аденауер Борис Јељцин Хелмут Кол Герхард Шредер Бенито Мусолини Милан Кучан Фелипе Гонзалез Николаје Чаушеску Тони Блер Аустралија и Океанија Едмунд Бартон Научници и проналазачи Никола Тесла Алберт Ајнштајн Макс Планк Ноам Чомски Џејмс Вотсон Пјер Кири Марија Кири Стенли Милер Александер Флеминг Нилс Бор Зигмунд Фројд Карл Густав Јунг Иван Павлов Уметници Писци Ернест Хемингвеј Херман Хесе Франц Кафка Томас Ман Салман Рушди Артур Милер Жан Пол Сартр Стивен Кинг Умберто Еко Пауло Коељо Иво Андрић Агата Кристи Композитори и музичари Рудолф Бручи Петар Коњовић Густав Малер Светомир Настасијевић Микис Теодоракис Рихард Штраус Сликари Пабло Пикасо Енди Ворхол Салвадор Дали Ђоан Миро Едвард Мунк Сценски уметници Чарли Чаплин Кларк Гејбл Хемфри Богарт Пол Њумен Џон Вејн Јул Бринер Елизабет Тејлор Жан-Пол Белмондо Ален Делон Ава Гарднер Софија Лорен Марлон Брандо Ингрид Бергман Грејс Кели Бата Живојиновић Милена Дравић Љубиша Самарџић Грета Гарбо Марлен Дитрих Барбра Страјсенд Џејмс Дин Кирк Даглас Стив Меквин Гари Купер Орсон Велс Шон Конери Роберт Редфорд Роџер Мур Берт Рејнолдс Клинт Иствуд Ентони Хопкинс Џек Николсон Џин Хекман Дастин Хофман Чак Норис Силвестер Сталоне Роберт Де Ниро Ал Пачино Харисон Форд Џон Траволта Арнолд Шварценегер Брус Вилис Еди Марфи Алфред Хичкок Мартин Скорсезе Вуди Ален Стивен Спилберг Џејмс Камерон Џорџ Лукас Волт Дизни Уметници масовне културе Битлси Ролингстоунси АББА Боб Дилан Боб Марли Би Џиз Дејвид Боуи Елвис Пресли Елтон Џон Јуритмикс Тина Тарнер Бони Ем Ерик Клептон Френк Синатра Френк Запа Џенис Џоплин Џими Хендрикс Џејмс Браун Луј Армстронг Лед зепелин Мерилин Монро Мадона Дјуран Дјуран Ганс ен роузиз Аеросмит Ајрон Мејден Металика Мајкл Џексон Принс (музичар) Нирвана (бенд) Пинк Флојд Бон Џови Кис U2 Блек Сабат Квин АC/DC Реј Чарлс Дорси Рамонс Ред хот чили пеперс Паблик Енеми Изи-И Тупак Шакур Види такође: космолошка доба, геолошки еони, геолошке ере, геолошка доба, геолошке епохе, развој човека, миленијуми, векови године, дани Референце Литература Спољашње везе


Милинковић-Савић се вратио у Рим


Универзитет у Београду - Архитектонски факултет > Најновије > Вести > панорамски лифт


text: Скуп представника српског народа из суседних земаља у Министарству вера и дијаспоре Са благословом Његове Светости Патријарха српског Г. Иринеја, Његово Преосвештенство Епископ хвостански Г. Атанасије учествовао је прошлог петка, 27. априла 2012. године, на трећој конференцији Положај и перспектива српског народа у земљама региона, која је одржана у свечаној сали Министарства вера и дијаспоре. Скупу, који је организовало Министарство вера и дијаспоре, присуствовали су представници српских заједница и институција из Албаније, Македоније, Румуније, Босне и Херцеговине, Мађарске, Хрватске и Црне Горе. На свечаном отварању конференције присутнима су се обратили Мирко Цветковић, председник Владе Србије; Милорад Додик, председник Републике Српске; Срђан Цветковић, министар вера и дијаспоре; Милорад Пуповац, председник Српског народног вијећа у Хрватској; и Срђан Милић, посланик у Скупштини Црне Горе и председник Социјалистичке народне партије. Ј. Бајић


text: Шведска ( ), званично Краљевина Шведска ( ), нордијска је земља у Скандинавији, у северној Европи. Граничи се са Норвешком на западу, Финском на североистоку. На југозападу Ересундски мост спаја Шведску са Данском. Земљу окружују мореуз Скагерак на југозападу, те Балтичко море и Ботнијски залив на истоку. Главни град је Стокхолм, који је и највећи град Шведске. Историја Скандинавско полуострво насељавају разни народи током каменог доба. Регион затим напредује доста споро. Шведска је први пут поменута у првом веку, када је римски историчар Тацит забележио да на источној обали Свеаланда живе Свеви. Свеаланд је историјска регија по којој је Шведска касније добила име. У ΙХ и Х веку шведски викинзи шире свој утицај у балтичким државама и Русији. За разлику од норвешких и данских викинга, карактеристика шведских јесте да су били мање ратоборни а више усредсређени на трговину и колонизацију. Шведска је доживела христијанизацију у ХΙΙ веку. У XIV веку, као и већина других европских земаља, била је погођена великом кугом, или Црном смрћу. У средњем веку проширује своје границе до Лапланда на северу и Финске. Финска до 1809. скоро 450 година припада Шведској. 1389. године склопљена је Калмарска унија, која је ујединила Шведску са Норвешком и Данском. Унија је на снази до 1521. када шведски краљ Густаф I после више ратова успева да формира самосталну државу, која се сматра темељен модерне Шведске. Недуго после тога, исти краљ одбацује римокатолицизам и уводи Шведску у протестантску реформацију. Густаф I се сматра оцем шведске државе. Током XVII века Шведска расте да постане једна од моћнијих европских сила, пошто краљ Густаф II Адолф успешно води државу кроз Тридесетогодишњи рат. У Наполеонским ратовима, Шведска побеђује Данску. Као последица, 1814. Норвешка је приморана да формира унију са Шведском, у којој је остала све до 1905. Шведска од 1814. готово није учествовала ни у једном рату (о неутралности Шведске у Другом светском рату се расправља). Током 1850-их, многи Швеђани остају незапослени. Последице тога су сиромаштво, алкохолизам и масовна емиграција. Верује се да између 1850. и 1910. године, више од милион Швеђана напушта домовину и насељава Сједињене Америчке Државе. Током 1960-их Шведска постаје једна од богатијих држава света, а и дан-данас се налази на врху што се тиче стандарда живота. 1995. учлањује се у Европску заједницу, али 2003. шведски народ на референдуму бира да задржи своју валуту. Географија Положај Балтичко море и Ботнијски залив на истоку Шведске стварају дугачку обалу, што утиче на климу. На западу, на граници са Норвешком налазе се Скандинавске планине. Јужни делови Шведске се углавном састоје од пољопривредних подручја, где је и густина насељености највећа. Осталу територију углавном заузимају шуме. Шведска је најнасељенија земља северне Европе и трећа по величини. Она се налази у источном делу Скандинавског полуострва. Граничи на западу са Норвешком, на североистоку са Финском. Шведска има површину од 449.964 -{km}- квадратних и око 8,9 милиона становника. Густина насељености је 20 становника по квадратном километру. Главни град је Стокхолм са око 1,5 милиона становника. Рељеф У јужном делу земље налазе се наставци плодних низија Немачке и Данске који се даље простиру ка западу земље, док су на западу и северу земље Скандинавске планине. Шведска се према више критеријума, између осталог и по морфолошким карактеристикама, може поделити на: Северну, Средњу и Јужну (Смоланд и Сконе) Шведску. „Северна Шведска” обухвата око 60% целокупног државног простора. У морфогенетском смислу она је стара површ у чијем се рељефу могу издвојити: највише планинске голети, фјелдови и тундре. Водени токови Северне Шведске, који теку са планинских предела на западу ка Ботничком заливу, карактеристични су по великим падовима, многобројним водопадима и природним акумулационим басенима - језерима. Моренски бедеми представљају глацијалне облике рељефа у регији. Бедеми прате речне токове, а дуж њих су подигнута села. „Средња Шведска” обухвата пространу низију између Скагерака и Категата, на западу и Балтичког мора, на истоку. За њу се користи топоним „Језерска депресија”, по бројним језерима која су загаћена седиментима моренског материјала ледника и бројним рекама. Рељеф ове регије је разноврстан. Могу се издвојити заравни које се спуштају према Балтичком мору, мале изоловане низије и неправилно распрострањени моренски бедеми. „Јужна Шведска” простире се јужно од језера Ветерн. Сачињавају је области Смоланд и Сконе, а припадају јој и острва Еланд и Готланд. Јужна Шведска је претежно висораван 200 - 300 m надморске висине. Област „Смоланд” је висораван прекривена моренским седиментима између којих се налазе мала језера и тресетишта. „Сконе” се простире на само 2,5% простора Шведске. Представља источни наставак Данске (наставак Селанда), а у морфометријском смислу је депресија чију подлогу представљају силурске стене. Острво Еланд има у основи гранитне стене. Клима Шведски клима је умерена. Клима у Шведској је планинска, али и океанска. У јужним деловима земље клима је топлија, а северно од Меларена је све хладнија. Шведска има углавном благу климу. Зиме су хладне а лета свежа. С обзиром да се Шведска налази на северу, клима је релативно топла захваљујући топлоти која долази из Голфске струје. На северу Шведске, где има високих планина, клима је углавном субарктичка, а на највишим врховима поларна. Воде Више од 8% укупне територије Шведске је покривено водом, с око 30 главних река и око 90 хиљада језера, укључујући и језеро Ванерн (5648 km2). Реке Реке су претежно планинске са водопадима и брзацима. Оне извиру у Скандинавском планинском ланцу и уливају се у Ботнички залив или Балтичко море. Језера Језера има највише у подручју између Стокхолма и Гетеборга. Око 8% Шведске је покривено језерима. Флора и фауна Врста вегетације је од тундре- области лишајева, маховина, закржљалог грмља, до густих четинарских шума. У шумама Шведске живе лос, ирвас, вапити, обични рис, вук, сова и друге врсте сисара и птица. Земља је богата рибом, као што су харинга и лосос . Политика Шведска је уставна монархија са краљем Карлом XVI Густафом као шефом државе чија улога је махом церемонијална и репрезентативна. Када је 1974. године Шведска влада издала Инструмент Владе, уставни закон који описује државно уређење Шведске, Шведски краљ је изгубио сву политичку моћ, а његова задужења свела су се на церемонијалне формалности, као што су отварање редовних седница Риксдага, примање страних амбасадора, примање страних шефова држава, као и државне посете у другим земљама. Такође, Шведски краљ председава седницама Савета за спољне послове (), као и састанцима са премијером и Владом. Законодавна власт је додељена једнодомном парламенту–Риксдагу са 349 посланика. Избори се одржавају сваке четири године на другу недељу у септембру. Право гласа на парламентским изборима имају грађани старији од 18 година. Законску иницијативу могу поднети посланици Риксдага или Влада Шведске. Риксдаг такође поседује могућност да мења и доноси амандмане на Основне законе - уставне акте Шведске, са два гласања апсолутном већином између којих су парламентарни избори. Извршна власт је поверена Влади Шведске () састављена од премијера којег поставља председавајући Рикстага на основу гласања, и министара () који су постављени од стране премијера. Влада Шведске је извршни орган власти, и за своје поступке одговара Риксдагу. Јединствена карактеристика државне службе у Шведској је то да владине агенције одговарају директно Влади, а не министарствима, како је то случај у другим земљама, па министри имају мање одговорности. Судство у Шведској је независно од Риксдага и Владе. Судови су подељени на опште судове, окружне судове, апелационе судове и Врховни суд. Шведски устав Шведска као устав има четири уставна акта који се колективно називају Основни закони Шведске. Они регулишу политичко уређење Шведске делујући на сличан начин као устави већине других земаља. Основни закони Шведске су: Инструмент Владе () - Најважнији основни закон који регулише основне принципе политичког живота у Шведској, као и основна права и слободе. Акт о слободи штампе () Фундаментални закон о слободи изражавања () је закон који регулише слободу изражавања у разним облицима медија (преко радија, телевизије и интернета и тако даље...) осим у књигама и часописима, што је регулисано актом о слободи штампе. Акт о сукцесији () је један од првих уставних аката у Шведској. Акт о сукцесији регулише наследство на шведски престо. Шведска према овом акту следи пример апсолутне примогенитуре. Војска Оружане снаге Шведске () главна је оружана сила Краљевине Шведске и директно је подређена шведском министарству одбране. Главни задаци оружаних снага Шведске су обука војника за мировне операције у иностранству, као и припрема и одбрана земље у случају рата. Шведске оружане снаге су подељене у четири гране: Шведска армија Шведско ратно ваздухопловство Шведска морнарица Шведско домобранство Церемонијалну титулу врховног команданта врши шведски краљ, док стварну врховну команду оружаним снагама врши Главнокомандујући оружаних снага Шведске који уједно носи и највећи официрски чин у шведској војсци. До краја Хладног рата у Шведској је било обавезано служење војног рока за све мушкарце. 1975. године број војника на служењу обавезног војног рока био је 45.000 док је до 2003. године тај број опао на 15.000. 1. јула 2010. године укинута је обавеза служења војног рока, а последњи кохорт војних обавезника по претходном закону је завршио служење рока лета 2011. године. Од 2018. је поново уведено обавезно служење војног рока, са једнаком обавезом за мушкарце и жене. Обавеза важи за особе рођене 1999. године па надаље и око 4.000 регрута из сваке генерације пролази основну војну обуку годишње. По подацима од маја 2020. године, Шведска учествује у 14 међународним војним акцијама, пре свега у сарадњи са Уједињеним нацијама и Европском унијом. 177 припадника Оружаних снага Шведске налази се у иностранству. Највеће присуство Шведска има у Малију, а затим у Авганистану, на Средњем истоку, у Јужној Кореји, Сомалији, Централноафричкој Републици, Кашмиру, на Косову и у Западној Сахари. Подржава још три акције Уједињених нација у Јемену, Демократској Републици Конго, односно у Јужном Судану. Шведска није чланица НАТО савеза, али има блиску сарадњу са овим војним савезом. Део је Партнерства за мир. Сарађује са НАТО снагама у операцијама у Авганистану и на Косову. Раније је учествовала у НАТО операцијама у Босни и Херцеговини и у Либији. Привреда Транспорт и комуникације су од великог значаја за Шведску, ради величине земље и разбацаности природних богатстава и популације. Вековима, доминирало је бродарство, са Стокхолмом као главном луком на Балтику, касније Гетеборгом, као великом извозном луком, и низом лука на северу за извоз дрвета, руда и гвожђа. Изградња мреже железничких пруга (у 19. веку), омогућила је транспорт руда из планинских рудника на северу. Индустрија Богати извори железне руде, дрвета и хидроенергије, вешти инжењери и радници, омогућили су наглу индустријализацију, раније сиромашне и претежно на пољопривреду оријентисане Шведске. Ови људи су својим стрпљивим и напорним радом као и знањем умели да искористе све оно што им је природа пружала. Најбогатији ресурси су црногоричне шуме, хидроенергија, руде железа, урана, и других минерала. Традиционално, тешка индустрија (нпр. целулозе, папира, и црна металургија) има велико учешће у извозу Шведске. На индустријске производе отпада више од 80% укупног извоза. Велике међународне компаније као што су Ериксон, АББ, Електролукс, Волво и Саб-Сканија, учествују са приближно 60% запослених у производњи са преко 80% извоза индустријских производа. На производе који се заснивају на науци (нпр. фармацеутска индустрија), отпада око 10% новостворене вредности у производњи. Индустрија електронских и телекомуникационих уређаја је последњих година у огромном успону. Предњачи компанија Ериксон, са најсавременијом производњом система рачунарске размене података, мобилне телефоније и ласерских програма. Компанија АББ, која углавном производи генераторе и остала постројења за пренос и дистрибуцију електричне енергије, уређаје за аутоматске производне линије, роботику и опрему за савремене електрифициране пруге, сарађује са око 1.000 компанија у око 140 земаља света. Компанија Гамбро се доказала у свету производњом веома квалитетних електронских уређаја за потребе медицине, као што су дијализатори, пејс-мејкери, респиратори и сл. У производњи аутомобила и камиона, значајне су компаније Волво и Саб-Сканија. У овој области једино је Јапан напредовао брже од Шведске, а извоз је око 86% годишње производње (тешких камиона, аутобуса и аутомобила). Авионска индустрија у Шведској обухвата производњу војних и цивилних авиона. у производњи учествују и остале компаније попут Волвоа (мотори), Ериксон и Електролукс (електронска опрема), и компанија Целзијус (завршни радови). Интензитет истраживања и развоја у Шведском производном сектору спада међу највише у свету. Транспортна опрема, телекомуникациона опрема, фармацеутски производи и машине, учествују са 85% у укупним трошковима за истраживање и развој у производном сектору. Битно је напоменути, да је 85% градског становништва у односу на укупан број. Рударство Шведској припада око 2% од укупне светске производње железне руде, један је од највећих извозника, а највећи у Европи. У извозу бакра, олова и цинка, учествује са око 1%, 3,7% и 3,3%. Око 1% тржишне вредности целе индустријске производње отпада на рударство, које запошљава 0,5% од укупног броја запослених. Укупна производња железне руде, 1998. године, износила је 20,9 милиона тона, сулфидних руда које садрже сумпор, бакар, олово, цинк, арсен, нешто мање сребра и злата, 24 милиона тона. Око 6 милиона тона креча, углавном за индустрију цемента. Највећа налазишта железне руде налазе се неколико стотина километара северније од поларног круга (лапонска тундра). Кируна, са околним брдима Луосавара и Кирунавара, највеће је налазисте, у коме су залихе око милијарду тона руде, са 70% гвожђа (налазиште је површине 16000 -{km2}-). Кируна је средиште огромног налазишта, рударски град, чије 3/4 становника ради у рударству. 1998. године, у овом налазишту ископано је 14 милиона тона руде железа. Малмбергет, такође у Лапонији (са производњом од 7 милиона тона 1998. године), је други по величини рудник железне руде у земљи. Руда из ових налазишта транспортује се железницом, и извози преко лука Нарвик (у Норвешкој) и Лулеа (северни део Шведске обале, Ботнички залив, зими залеђена). Највећи рудник бакра Аитик, такође се налази у овој регији. У области Скелефтеа, која се протеже од Болидена на истоку, до планинског ланца на западу, најзначајнија су налазишта сулфидних руда (Лаисвал, највећи извор оловне руде у Европи). Енергетика Основни извори енергије у Шведској су нафта, хидро и нуклеарна енергија. Недостатак нафте је замењен енергијом из хидроелектрана и биогоривом. Електрична енергија од 1970. углавном се производи у нуклеарним централама и хидроелектранама. Хидроенергија Највећа постројења за производњу хидроенергије су на 9 река северне Шведске. Најискоришћенија река је Лулеелвен, са 15 хидроцентрала, и производњом од око 14,1 -{Twh}-, затим Индалселвен (7,5 -{Twh}-), Уме елв (5,4 -{Twh}-) и Онгерманаелвен (5,5 -{Twh}-). Влада Шведске је у сврху очувања природних лепота ограничила и прописала строге услове за даљњу изградњу хидроелектрана, односно неке реке (иначе са великим потенцијалом) потпуно заштитила. То су најлепше реке, нерегулисане, са природним токовима, водопадима и брзацима, као сто су Винделелвен, Пите елв, Каликс елв и Торне елв. Нуклеарна енергија Први Шведски нуклеарни реактор пуштен је у рад 1972, а дванаести и последњи 1985. године. Сви се налазе у јужном делу земље: Барсебек (два реактора, укупно 1.200 -{Mw}-), Оскарсхамн (три реактора, 2.210 -{Mw}-), Рингхалс (четири реактора, 3.550 -{Mw}-) и Форсмарк (три реактора, 3.095 -{Mw}-). Укупна годишња производња је око 74 -{Twh}-. Дотрајали делови реактора и нуклеарни отпад одлаже се на локацијама Оскарсхамн и Форсмарк, у камене пећине око 50 -{m}- испод површине мора. Ниво радиоактивности се редовно контролише. Током 1996. године, производња енергије коришћењем биогорива (углавном тресета, брикета смоле и сл.), била је 87 -{Twh}-. Од енергената увози се нафта из земаља ОПЕЦ-а 25%. Од укупних 19 милиона тона, 70% долази из северног мора, одн. Норвешке, као највећег снабдевача (13 милиона тона). Рафинерије у Стокхолму и Гетеборгу углавном прерађују увезену нафту. Угаљ се увози из 7 земаља, од којих је Пољска најзначајнији снабдевач (око 35%). Остале земље су САД, Аустралија, Русија, Венецуела, Канада и Естонија. Природни гас у Шведску се увози из северног мора (Данска), око 870 m3, еквивалентно 9,4 -{Twh}-. Потрошња природног гаса је око 2% укупне потрошње енергије земље. Административна подела Шведска је административно подељена у 21 регију. Свака регија има своју административну управу коју поставља влада. Шведска се понекад дели и у историјске покрајине, којих има 25. Становништво Јануара 2017. становништво шведске је превазишло 10 милиона становника. По резултатима пописа од 31.12.2019. становништво Шведске саставља 10.327.589 милиона становника. У јужној трећини земље живи највећи део становништва. После Другог светског рата Шведска је постала земља имиграције. Усељење је водећи фактор пораста становништва земље током последњих деценија. Данас је око 20% популације рођено ван Шведске, а отприлике свака четврта особа има инострано порекло. По подацима из 2019. године, имиграната има пре свега из Сирије, Ирака, Финске, бивше Југославије, Пољске, Ирана, Авганистана, Сомалије и Турске, у том редоследу. Имигранти са подручја бивше Југославије броје преко 120.000 људи. По подацима од 2019. године, Шведска је на осмом месту по ИХР на свету, са индексом од 0,937. У погледу појединих компонената овог индекса, Шведска је на 12. месту по средњем људском веку (82,7 година), на 8. месту по очекиваној дужини школовања (18,8 година), на 23. месту по средњој дужини школовања (12.4 година) и на 17. месту по БДП-у (ПКМ) по глави становника (USD 47.955). У Шведској посебна брига се води о деци. Сва деца имају место у забавишту, настава и књиге у школи су бесплатне, за свако дете је осигуран дечји додатак. Сви становници Шведске имају здравствену помоћ за незапослене, у пензију одлази се са 65 година живота (независно од пола). Образовање Деца похађају обавезно основно школовање од 1. до 9. разреда. Средње образовање траје три године и ученици га обично завршавају са 18 или 19 година. Шведска има неколико универзитета, главни од којих су Универзитет у Упсали, Универзитет у Лунду, Универзитет у Гетеборгу, Универзитет у Стокхолму, Институт Каролинска, Краљевски технолошки институт, Технолошки универзитет Чалмерс и Универзитет у Умеу. Религија На крају 2009, 71,3% Швеђана је припадало Шведској цркви (лутерани). Овај број се смањивао за око један проценат годишње током задње две декаде. Међутим, само око 2% чланова цркве редовно посећује недељне службе. Резултати Евробарометар анкете из 2005. показују 23% Швеђана је одговорило да „они верују да постоји бог“. 53% је одговорило да „они верују да постоји нека врста духа или животне силе“. 23% је одговорило да „они верују да постоји нека врста духа, бога, или животна силе“. Језик Службени језик је шведски. Шведски језик спада у групу германских језика, у подгрупу северногерманских језика. Сродан је пре свега са данским и норвешким. 2009. године донет је закон о статусу шведског језика као званичног, пре чега Шведска формално није имала службени језик језик. Пре тога, Финска је била једина земља где је шведски био признат као званични језик на државном нивоу (поред финског). Шведска признаје пет званичних мањинских језика, на којима јавне услуге морају бити приступне: фински, меанкијели (у Финској сматраним дијалектом финског језика), сами, ромски и јидиш. Овај статус ти језици имају због историјског присуства у Шведској. Велика већина Швеђана испод 60 година добро влада енглеским језиком. Највећи градови Референце Спољашње везе www.visitsweden.com www.sweden.se www.thelocal.se Епархија Британско-Скандинавска, Стокхолм www.radiosweden.org www.sweden.gov.se www.historicalstatistics.com www.studyinsweden.info www.badley.info/history/sweden.country.year.index.html Државе у Европи Државе чланице Европске уније Државе Скандинавије Северна Европа


После 1945. године тадашњи Горњи Жабар је неколико година имао статус општине, као и данас, али је после у склопу ширих друштвено политичких процеса ушао у састав општине Градачац као мјесна заједница.