text: 1931. је била проста година. Догађаји Јануар Фебруар Март Април Мај 1. мај — отворен је Емпајер стејт билдинг на Менхетну у Њујорку. У том тренутку највиша зграда на свету, висине 381 m, са 102 спрата. Јун Јул Август Септембар 3. септембар — Краљ Југославије Александар I Карађорђевић прогласио је октроисани Устав којим је озакоњена монархистичка диктатура. 18. септембар — Јапански војници су подметањем бомбе под пругу изазвали Мукденски инцидент, што је Јапан искористио као повод за напад на Манџурију. Октобар Новембар 8. новембар — Избори за народне посланике Краљевине Југославије. Децембар 5. децембар — Храм Христа Спаситеља у Москви је уништен у налогу Јосиф Стаљин. Рођења Јануар 5. јануар — Хуан Гојтисоло, шпански књижевник (прем. 2017) 5. јануар — Роберт Дувал, амерички глумац, редитељ, сценариста и продуцент 13. јануар — Љубомир Убавкић Пендула, српски глумац (прем. 2017) 17. јануар — Џејмс Ерл Џоунс, амерички глумац 23. јануар — Ива Зупанчич, словеначка глумица (прем. 2017) Фебруар 1. фебруар — Борис Јељцин, руски и совјетски политичар, председник Русије (1991—1999) (прем. 2007) 6. фебруар — Рип Торн, амерички глумац (прем. 2019) 8. фебруар — Џејмс Дин, амерички глумац (прем. 1955) 9. фебруар — Јозеф Масопуст, чешки фудбалер и фудбалски тренер (прем. 2015) 24. фебруар — Доминик Кијанеси, амерички глумац и музичар Март 2. март — Михаил Горбачов, руски и совјетски политичар, политички вођа Совјетског Савеза (1985—1991) (прем. 2022) 4. март — Зоран Чалић, српски редитељ и сценариста (прем. 2014) 8. март — Момчило Животић, српски глумац (прем. 2020) 11. март — Руперт Мердок, аустралијско-амерички медијски магнат 22. март — Бартон Рихтер, амерички физичар, добитник Нобелове награде за физику (1976) (прем. 2018) 22. март — Вилијам Шатнер, канадски глумац, редитељ, сценариста, продуцент, писац и певач 23. март — Виктор Корчној, руско-швајцарски шахиста (прем. 2016) Април 5. април — Лазар Тасић, српски фудбалер (прем. 2003) 20. април — Бранислав Цига Миленковић, српски глумац (прем. 2005) Мај 10. мај — Оља Ивањицки, српска сликарка, вајарка и песникиња (прем. 2009) 16. мај — Вујадин Бошков, српски фудбалер и фудбалски тренер (прем. 2014) 24. мај — Мајкл Лонсдејл, француски глумац (прем. 2020) 28. мај — Карол Бејкер, америчка глумица Јун 5. јун — Жак Деми, француски редитељ и сценариста (прем. 1990) 10. јун — Жоао Жилберто, бразилски музичар (прем. 2019) 20. јун — Џејмс Толкан, амерички глумац 28. јун — Александар Ивош, српски фудбалер (прем. 2020) 28. јун — Арса Милошевић, српски редитељ и сценариста (прем. 2006) Јул 1. јул — Лесли Карон, француска глумица, плесачица и списатељица 4. јул — Стивен Бојд, северноирски глумац (прем. 1977) 10. јул — Алис Манро, канадска књижевница, добитница Нобелове награде за књижевност (2013) 18. јул — Саша Залепугин, хрватски новинар и ТВ водитељ (прем. 2022) 31. јул — Ник Болетери, амерички тениски тренер (прем. 2022) Август 9. август — Марио Загало, бразилски фудбалер и фудбалски тренер 11. август — Гојко Суботић, српски историчар уметности 15. август — Ото Лого, српски вајар (прем. 2016) 28. август — Растислав Јовић, српски глумац (прем. 1997) Септембар 4. септембар — Мици Гејнор, америчка глумица, певачица и плесачица 7. септембар — Љиљана Контић, српска глумица (прем. 2005) 10. септембар — Филип Бејкер Хол, амерички глумац (прем. 2022) 12. септембар — Ијан Холм, енглески глумац (прем. 2020) 12. септембар — Џорџ Џоунс, амерички музичар (прем. 2013) 17. септембар — Ен Банкрофт, америчка глумица, редитељка, сценаристкиња и певачица (прем. 2005) 20. септембар — Хеја Харарит, израелска глумица (прем. 2021) 21. септембар — Војислав Воки Костић, српски композитор, музичар, писац и кувар (прем. 2010) 21. септембар — Иван Топлак, југословенски фудбалер и фудбалски тренер (прем. 2021) 21. септембар — Лари Хагман, амерички глумац, редитељ и продуцент (прем. 2012) 26. септембар — Славка Јеринић, српска глумица (прем. 1997) 27. септембар — Фреди Квин, аустријски певач и глумац 29. септембар — Анита Екберг, шведско-италијанска глумица и модел (прем. 2015) 29. септембар — Џејмс Кронин, амерички физичар, добитник Нобелове награде за физику (1980). (прем. 2016) 30. септембар — Енџи Дикинсон, америчка глумица Октобар 7. октобар — Дезмонд Туту, јужноафрички анликански надбискуп и активиста за људска права (прем. 2021) 7. октобар — Милан Шипка, српски лингвиста (прем. 2011) 8. октобар — Драгослав Срејовић, српски археолог, културни антрополог и историчар (прем. 1996) 10. октобар — Атена Пашко, украјинска хемијска инжењерка, песникиња и активисткиња 11. октобар — Нада Суботић, хрватска глумица (прем. 2016) 13. октобар — Рајмонд Копа, француски фудбалер (прем. 2017) 25. октобар — Ани Жирардо, француска глумица (прем. 2011) 30. октобар — Ђорђе Марјановић, српски певач (прем. 2021) Новембар 3. новембар — Моника Вити, италијанска глумица (прем. 2022) 5. новембар — Ајк Тарнер, амерички музичар, музички продуцент и ловац на таленте (прем. 2007) 16. новембар — Хјуберт Самлин, амерички блуз музичар (гитариста и певач) (прем. 2011) Децембар 2. децембар — Нађа Регин, српска глумица (прем. 2019) 11. децембар — Рита Морено, порториканска глумица, певачица и плесачица 21. децембар — Моира Орфеи, италијанска глумица и циркуска уметница (прем. 2015) 31. децембар — Божидар Боки Милошевић, српски кларинетиста (прем. 2018) Непознат датум Википедија:Непознат датум — Радивоје Пешић, српски лингвиста (†1993) Википедија:Непознат датум — Милан Рашић, српски наивни сликар Смрти Јануар 3. јануар — Жозеф Жофр, француски маршал (*1852) 23. јануар — Ана Павлова, руска балерина (*1881) 28. јануар — Војислав Вељковић, српски политичар (*1865) Мај 9. мај — Алберт Абрахам Мајкелсон, амерички физичар и Нобеловац (*1859) Јун 27. јул — Аугуст Форел, швајцарски лекар (*1848) Август 3. октобар — Карл Нилсен, дански композитор (*1865) 18. октобар — Томас Алва Едисон, амерички физичар и проналазач (*1847) Децембар 16. децембар — Димитрије Руварац, српски историчар, публициста и политичар Нобелове награде Физика — Награда није додељена Хемија — Карл Бош и Фридрих Бергијус Медицина — Ото Хајнрих Варбург Књижевност — Ерик Аксел Карлфелт Мир — Џејн Адамс и Николас Мари Батлер (САД) Економија — Награда у овој области почела је да се додељује 1969. године 1930-е 31931


source: CulturaX

text: гума јапанке - Мода 2017 - Модеран Женског Часописа 2017 Модеран Женског Часописа ⇒ Мода 2017 ⇒ гума јапанке Женске гумене сандале - најпопуларнији, приступачан и буџет тип летњим ципелама. Зато је, поред великог броја алтернатива, модел гуме не губи популарност из године у годину. Узгред, гума - највише отпоран на воду, прљавштину и влагу материјала. Због тога, гумени јапанке чешће купио за базен или плажу као обуће. Наравно, ту су и недостаци, на пример, гумена обућа не дају вашој кожи стопала да дише. Али, с обзиром да су ови модели дизајнирани за брзо прелазе из куће до плаже или базену, овај недостатак није толико важно. Модеран женске гумене папуче гумене папуче дизајн женске су увек тако разноврсни да могу да покажу своју индивидуалност и истичу напора применити. Гума јапанке на платформи. Један од најпопуларнијих модела сматрају папуче са дебелим ђоном. С обзиром да је платформа је у моди већ неколико сезона дизајнери представили ову опцију и гуму. Ове сандале изгледају веома елегантан и понекад може савршено уклопити у свакодневну слику. Гумени папуче са луком. Врло популаран модел украшен са луком. То је тако саучесник је сада на врхунцу популарности. Многи познати брендови су слични ципеле у својим колекцијама. Валентино, Мицхаел Корс, Шанел - један од најпопуларнијих компанија које представљају модеран флип-флопс. Гумени јапанке за плажу. Наравно, најчешће користе модели од гуме, као плажи ципеле. Избор гумених папуча за плажу је тако велика да можете да обавите куповину, узимајући у обзир све њихове хирове и Цаприцес.


text: Млади шестогодишњаци и непостојећи број шесто | Описмени се Млади шестогодишњаци и непостојећи број шесто Замислите једно шестогодишње дрво. Јесте ли замислили? Одлично! Колико то дрво има година? Свима вама чије дрво има шест година честитам, то је тачан одговор. Шестогодишње дрво може имати само шест година, никако више. Ако је ваш одговор био шестсто, верујем да сте ви мислили на шестстогодишње дрво. А ако сте одговорили шесто, вратите се и пажљиво поново прочитајте претходне примере. Изостављање или "гутање" гласова често је у нашем језику. Разлози за то су оправдани – људи гутају слова и скраћују речи, не би ли олакшали изговор. Међутим, оно што је нама логично није увек и исправно, те је важно подсетити се најчешћих грешака у изговору и писању, како нам се не би поткрадале. Уколико сматрате да је овај чланак користан, препоручите га својим пријатељима. Ако сматрате да је неки поступак неуместан, одреагујте. Када је неко пакостан, клоните га се. Или му се супротставите. И никада, никада немојте заборавити слово т у овим речима. Ипак, ако је реч о жени, она никако не може бити пакостна, књига вам не може бити користна, а шала неуместна. У придевима женског рода слово т се губи, ради лакшег изговора. Дакле, правилно је пакосна, корисна и неумесна. Ето, видите да правила могу и да олакшају изговор! Ако вам се догодило да вам загрљај буде страсан, залогај сласан, а бурек масан, надамо се да се то после читања овог текста више неће догодити. Јер, лепше је и правилније рећи страстан, сластан и мастан. Било да је неки догађај радостан или жалостан, нема разлога да у изговору заборавите т. Јер, рекли бисте радост и жалост, зар не? Шта мислите, да ли је правилно рећи завистан, или зависан? Ако сте на основу претходних примера помислили да је правилно само завистан, грешите. Оба придева су правилна, али имају потпуно различита значења. Завистан је онај ко осећа завист, ко некоме завиди, па можемо рећи и да је завидан или завидљив. Зависан је, с друге стране, онај ко од некога или нечега зависи. Лако је, зар не? Надамо се да вам се више неће догодити да кажете да је ваш пријатељ зависан јер сте добили повишицу. Желимо вам да поред себе имате само праве пријатеље, који вам неће завидети. Приметићете да је слово т најјестивије, то јест, начешће бива прогутано при изговору. Међутим, није једино слово које се изоставља. Ако вам се реч најјестивије учинила сумњивом, верујем да ће вам чудне бити и речи најјефтинији, најједноставнији и најјачи. Али, не заборавите – оне су правилне с два слова ј! Када неко заборави да попије лек, подсетите га, али правилно: "Попиј лек!" Попи је реч која значи нешто сасвим друго, као и сакри, уби, нави. (Он брзо попи своју кафу и потрча да стигне другове.) Али, ако хоћемо да издамо наредбу или молбу да се нешто обави, онда је правилно рећи једино: попиј, сакриј, убиј, навиј. Тако ћете бити најјаснији. Нажалост, да не кажем нажалос, ово нису једини примери неправилног изостављања гласова. Прави је изазов да остале сличне погрешке препознајете, уочавате и исправљате у свом говору. Нека вам у тој мисији Правопис буде главно средство борбе против недоумица, а радозналост и истраживачки дух главни мотив за учење.


source: wikipedia

text: Сопран саксофон је врста саксофона, дрвеног дувачког инструмента. Овај саксофон је други по величчини у породици саксофона, коју чине сопранино, сопран, алт, тенор, баритон, бас и контрабас. Дувачки инструменти


Не злоупотребљавати визну либерализацију | Republika Srpska Насловна Босна и Херцеговина Не злоупотребљавати визну либерализацију Не злоупотребљавати визну либерализацију Комесар ЕУ за унутрашње послове Сесилија Малстром и Мерхио Вателе, секретар у Влади Белгије, предсједавајуће ЕУ, позвали су данас у Сарајеву грађане и власти у БиХ да не злоупотребљавају визну либерализацију и не подривају сигнал повјерења који су им упутиле земље чланице ЕУ и Шенгенске зоне. Малстромова је на конференцији за новинаре истакла да са одлуком о визној либерализацији долази и одговорност грађана и власти БиХ за њено провођење, појаснивши да су се на примјеру других земаља могли видјети разни облици злоупотребе, због чега ће бити уведен и мониторинг примјене споразума како би био смањен на минимум ризик од злоупотребе. Она је појаснила да либерализација виза не значи да се може тражити азил, добити новац, социјална подршка или да ће некоме бити омогућено да ради. Према њеним ријечима, да не би дошло до злоупотребе визног режима, власти у БиХ требало би да проведу информативну кампању о безвизном режиму путем брошура и медија и информишу грађне о могућностима безвизног режима. “Реаговање на злоупотребу визне либерализације у великој ће мјери зависити од легислативе сваке од земаља посебно. Ако Европска комисија сматра да постоји систематска злоупотреба либерализације визног режима, онда ће она бити повучена”, нагласила је Малстромова. Истичући да ће мониторинг визне либерализације бити проведен у свим земљама регије, она је најавила да ће први извјештај о томе бити саопштен за шест мјесеци у чему ће ЕУ блиско сарађивати са владама тих земаља. Према њеним ријечима, визна либерализација за БиХ резултат је напорног рада људи и власти, а њено одобравање је дио стратегије коју је усвојила ЕУ на Солунском самиту 2003. године. Вателе је рекао да је одобравање безвизног режима значајан сигнал који дају земље чланице Шенгенског подручја да је регистрован постигнути напредак и предузети ангажман у БиХ. “Та одлука показује и повјерење земаља чланица ЕУ. Веома је важно да тај сигнал не буде злоупотребљен. Потребно је да се уговор о визној либерализацији имплементира на прави начин од БиХ, а то је информативна кампања” – истакао је Вателе и додао да су зато земље чланице ЕУ од Европске комисије затражиле да обавља мониторинг на провођењу визне либерализације у БиХ, али и другим земљама региона. Он је истакао да преговори и дискусије унутар ЕУ о либерализацији визног режима за БиХ и Албанију нису били лагани, зато што је у претходним случајевима либерализација било злоупотребе процедура.


Quote: Кућно васпитање и образовни систем треба да се допуњују.Многа талентована деца немају из разних разлога подршку код & 1015 #1082;уће за своје образовање.Има много талентоване деце који немају услова за образовање. Ту треба држава да се умеша и омогући талентованој деци да се школују за оно што им највише лежи или оно што највише воле.Тако исто сутра та деца када постану образовани људи треба то знање да искористе за добро своје државе Quote: Све полази од куће и од тога како се дете васпита и у каквом окружењу живи.Не мора неко да заврши факултет да би био образован и да би имао нека интересовања да би волео да чита на при 3ff9 мер.Љубав према знању може да се понесе из куће. Да би се поптуно променила слика Србије што се тиче особина данашњих и будућих српских нараштаја потребно су и ти медији да буду под контролом државе и да се и кроз њих пропагирају здраве и нормалне вредности па и љубав према знању и образовању. Слажем се са Совом да држава треба да врши селекцију талентоване деце и да чак и улаже колико толико средстава у њихово образовање. Али за то прво требамо да имамо државу А и Србин је у праву за наметнуте идоле нашој деци и омладини који су прави правцати људски отпад и шљам.


OВАКО ЈЕ ПРЕСЕЧЕНА ИСТОЧНА ГУТА: Тренутак кад су се војници САА срели са саборцима са друге стране котла (ВИДЕО) 03/13/2018 09:19 Свет Сиријска армија недавно је пресекла терпристички котао на два, а затим и на три дела. Прво је котао подељен на северни и јужни, а затим је град Хараста опкољен. Војник САА (Фото: Јутјуб) Камере су забележиле тренутак када војници Сиријске арапске армије који су напредовали из правца истока стигли до својих сабораца који су били година у терористичком полуоктужењу у бази механизоване бригаде јужно од Харасте. Свој поход кроз Истпчну Гуту САА је наставила ослобађањем села Африс. Мапу стања у Источној Гути погледајте ОВДЕ.


«Пост је могућност да се променимо одмах, а не после» / Православие.Ru


text: Суперсонични једрилица развијена у Јапану могла би се користити за противбродске ударе - Мета-Дефенсе.фр Наше колеге из Навал Невс, увек добро информисан, имао је приступ необјављеном видео запису АТЛА-е, јапанска агенција Министарства одбране одговорна за набавке, развој технологије и логистику. Ово последње показује како би хиперсонични једрилица у развоју у Јапану могао да послужи као противбродско оружје, а посебно као протузрачно носач. До сада је ХВПГ (Хипервелоцити Глидинг пројектиле) представљен прошлог месеца јапанског Министарства одбране представљено је само као оружје земља-земља. За АТЛА, међутим, противбродске способности ХВПГ-а не би требало развијати од почетка програма. Како је прецизирано за Навал Невс, ХВПГ ће се примењивати покретним лансером јапанских копнених снага (ЈГСДФ) како би се циљали као приоритетна острва заузета од стране супротстављених снага (а приори кинеске). Да би ударио кинеске носаче авиона, Јапан намерава да развије још једно наменско оружје дужег домета: хиперсоничну крстарећу ракету ХЦМ (Хиперсониц Цруисе Миссиле). Као што овај дијаграм показује, у Јапану се развијају две врсте хиперсоничног оружја: једрилица и крстарећа ракета. ХВПГ ће добити ИНС и ГПС смернице. Ако се из њега изведе протубродска верзија, могао би да прими оптички или радарски систем навођења изведен из система ХЦМ Вести, Стратешко оружје, Детерренце Форцес, Хигх Интенсити, хипервелоцити, Јапон, Крстареће ракете, Инерцијална навигација, Истраживање и развој, СателитиЈапанске снаге самоодбране


Средином прошле године новинарка Радио Б92, Даница Вучинић, до тада водитељка емисије „Кажипрст“, прешла је на јавни сервис Војводине (РТВ). Занимљиво је да је у РТВ пре тога дошла и Санда Савић, бивша уредница ТВ Б92. Санда је на РТВ постављена за новог програмског директора а њена колегиница Весна Крањац, такође из исте куће, за директора продукције ТВ Нови Сад.f85 На основу оваквих кадровских промена донекле се могло предвидети у ком правцу ће ићи даљи развој „програмских шема“ на РТВ. Тиме је још једна „грана“ јавног сервиса Србије („ваше је право да знате све“) наговестила заокрет у свом јавном деловању, поготово у домену „политичког“ информисања. Поменуте госпође која су свој занат испекле у тој, по мишљењу многих, антисрпски оријентисаној Б92, кажу, дошли су у РТВ за плату од око 200.000 динара. У међувремену, као што знамо, крајем прошле године ТВ Б92 је добила новог већинског власника. Фирма „Астонко“ д.о.о, огранак шведског инвестиционог фонда „Ист капитал“ и грчка фирма „Лејк Блејд“ у власништву Стефаноса Пападопулоса, сада поседују 84,99 одсто акција „деведесет двојке“. Акције су откупили од досадашњих акционара МДЛФ и НЦА. Ово напомињемо да бисмо покушали да схватимо дубину „тектонских“ поремећаје на медијској сцени Србије. Наиме, пажљив посматрач пропагандно медијских промена у Србији, сигурно је приметио да Б92 донекле прави отклон од оне хистеричне и нескриване противсрпске халабуке, док улогу те „сорошевске“ куће, за коју многи Срби сматрају да је „плаћеничка“, лагано али сигурно преузима јавни РТВ сервис Војвођана. Намерно кажемо „Војвођана“ а не „Војводине“, јер озбиљно сумњамо да се медијска сцена у Војводини постепено мења, да би се на крају, за коју годину, сасвим прекомпоновала у отворени сервис у служби пројекта за стварање нове нације од Срба – војвођанске. Поменута новинарка Даница Вучинић добила је на РТВ нову емисију под називом „Један на један“, која је, у ствари, задржала континуитет са њеном емисијом „Кажипрст“. Наравно, тешко да се нека озбиљнија примедба засад може приписати новинарки. Она свој посао води на прихватљив, помало провокативан начин, што је за овакву врсту ТВ интервјуа увек пожељно. Ипак, упадљиво је да Даница у своју емисију углавном доводи (или јој доводе) представнике власти, и невладиних организација које су блиске власти, који могу да послуже за „пеглање“, малтене, свакодневних српских пораза и траума. Њени гости били су Драган Шутановац, Славица Дејановић, Бојан 1116 Пајтић, Иван Вејвода, Миљенко Дерета, Чеда Јовановић, Динко Грухоњић... Више од 90% оних који су од септембра до данас гостовали у „Један на један“, довођени су са јасном намером да некако прикрију сву беду и голотињу српске политичке „потемкинијаде“ или да на један „софистицирани“ начин упуте поруку српском народу да мора да „призна да је крив“. Тешко је рећи како ће се ствари надаље кретати, али, оно што би морало да забрине сваког савесног грађанина Србије, јесте оно што се открива и у презентовању исте те емисије на сајту РТВ-а. Наиме, на интернет порталу Радио-телевизије Нови Сад налазе се снимци емитованих емисија, као и простор за коментаре гледалаца и посетилаца сајта. Сваки неострашћени посетилац одмах примећује да нешто са поменутим „коментарима“ није у реду. Готово да не постоји ниједан постављени коментар који није жестоко аутономашки обојен, а супротних мишљења скоро да и нема. На пример, испод видео на коме се налази интервју са Чедом Јовановићем, следи коментар једног „посетиоца“ под надимком Бивши опозиционар: „У Србији ама баш нико од актуелних политичара нема петљу да јавно каже истину коју народ већ зна: Косово је НЕЗАВИСНО и то је фактичко стање које се мора признати! Нико од нас дакле не тражи да признамо Косово, већ да признамо то РЕАЛНО стање. Да је неком требало наше мишљење, питали би нас пре отцепљења. Наравно, нама се сад своди на исто, јер признање стања није ништа друго него другачији назив за признавање независног Косова. Без таквог признања наставиће да се отцепљују други делови, најпре Војводина и Санџак, а даље можда Источна Србија, па Централна и Западна Србија, све док се сви не одвоје од Београда, па ће тада Србија бити од Калемегдана до Чукарице, и од Сајма до Коњарника. Једини спас је да се цела Србија (дакле без Косова, које је већ отцепљено) ФЕДЕРАЛИЗУЈЕ, тј. трансформишемише у федерацију равноправних РЕПУБЛИКА. Сви који се боре против тога и воде некакву „недамкосовску“ политику, у ствари покрећу процесе за отцепљење других делова. Такве „патриоте“ су дакле највеће АНТИПАТРИОТЕ.“ Могуће је да се исти човек појављује и под именима; Милорад Велики или под надимком Реxон, који, рекло би се, заступа и тумачи идеологију сајта РТВ, а тиме, можда, посредно указује и на политичку оријентацију те медијске куће. Заправо, Милорад Велики, Бивши Опозиционар, Отпораш демократа, 24ac Стаја, Срба Србијанац и велики број дугих алијас имена, која се појављују међу „коментаторима“, могла би да припадају једном те истом човеку. Закључак за овакву могућност се намеће и по стилу којим сви они (те „особе“) пишу и како наглашавају одређене речи тако што их исписују великим словима. Дакле претпостављамо да је реч о појединцу, који за потписивање коментара користи више псеудонима. Али тиме се наша сумња не завршава, јер постоји и могућност да би ти људи – односно тај човек – истовремено могли да буду и модератори (модератор) на порталу РТВ; особа (особе) која прима (које примају) плату да би усмеравала (усмеравали) дискусије. Она (или они) има могућност да контролише приспеле коментаре и да их (пристрасно) селектује, односно да не дозволи објављивање оних порука које не доприносе јачању идеје и припреми политике Војводина република или Војводина – независна држава. Засада нисмо у могућности да директно докажемо да има коментара које су написали модератори или чланови редакције, али поседујемо необориве доказе да се поруке „филтрирају“, што указује на то да би све наше сумње могле бити сушта и горка истина. Неприхватљиво је веровати да руководство РТВ не зна шта се дешава на њиховом порталу, у овом случају на страници „Један на један“. Али је за очекивање да би неко од њих требало и директно да буде одговоран за ширење једне планске сецесионистичке антидржавне пропаганде, са позиције јавног државног сервиса. То што у дну странице пише, да су коментари „приватно мишљење аутора коментара и не представљају ставове РТВ“, није довољно и ближе је несланој шали, него одговорном професионаизму. Нигде не пише и нико не зна, да ли постоји нека и нечија одговорност за ставове и одлуку, да се углавном не објављују коментари који нису увредљиви и испуњавају наведене услове за објављивање, али су супротни нечијој политичкој потреби?! Уколико бисмо ћутали и пристали да медији наставе да „и информишу и коментаришу“, онда бисмо и у томе, вероватно, били јединствени у свету: да неко ко је запослен у државном медију шири пропаганду против исте државе која га за сав тај и такав антидржавни посао и плаћа. Ево шта још један од посетилаца сајта (мада није искључено да је и то написано унутар РТВ-а, што би се, евентуално, могло утврдити тражењем провере ИП адресе), сада под именом Милорад Велики: Придружујем се идеји о паралелној власти овде у Србији. Одушевио сам се ноћас кад сам прочитао, јер моји пријатељи и ја имамо одавно неке сличне идеје. СРБИЈА СЕ НАЗАД БУДИ! Чим сам дошао данас на посао испричао сам колегама и шефици, онда су и они читали и свих двадесеторо се сложили да је идеја генијална. Непослушност честитих људи према оваквој власти је најнормалнија ствар, ми смо бре ОКУПИРАНИ од стране разних „увозних“ патриота из свих досад отцепљених република, а поготово са Косова. Чак се овуда и цркве масовно граде у неком византијском стилу, који се раније могао срести само на Косову, у Санџаку и уопте доле јужније. Србијанска црквена архитектура је одувек била другачија, рекао бих ЕВРОПСКА, са витким звоницима и лепим иконостасима, а сад се чак уводи и фрескно византијско иконописање без познавања перспективе, давно превазиђено, чак примитивно и одавно непримерено овим крајевима. Бојкот власти у таквим околностима је увод у праве промене. Наравно, ми смо порески обвезници који такву власт финансирају и можемо да БОЈКОТУЈЕМО КОГА ХОЋЕМО И ШТА ХОЋЕМО, а нека нико не мисли да ће важити и обрнуто, тј. да од државе ништа заузврат не тражимо! Треба да тражимо што нам одговара и да им не дамо оно што нам одговара! Ако су паралелне институције на Косову легалне, онда су нелегалне оне које је формирала држава Косово. Зашто онда државни органи Србије не растуре те нелегалне институције. Ако не могу њих, неће сутра вала моћи ни нас! Кад је већ поменут пример са полицијом, ја лично се зауставим и покажем документа и даље више ништа не разговарам, не потписујем и не признајем. Биће тако све док се не очисте од ових „увозних“ српских патриота, као и од оних који су се деведесетих јуначили на демонстрацијама и по Косову за дебелу надокнаду. Да неће можда сад и према нама у Србији да примене сличне „косовске“ методе?! ‘Ајде бре баш да видимо! Да ли то значи да се на „пројекту“ независне Војводине, ако ничим другим онда својим нечињењем, ангажује и РТВ? Шта пише неки Реxон, могуће исти човек који се горе појављује као Милорад Велики, а који је за нас скривен (али не и за провајдера, а тиме и за РТВ), а иза непробојне електронске завесе неуморно бљује отров у српску душу. Сада тај Реxон (алијас Милорад?) пише „хрватским“ језиком, окомивши се на „заговорнике Велике Србије“ и хвали нов курс овог новосадског медија: „Сложити ћу се са Златаном и Витомиром да је већини већ прекипјело све ово, те да број истих вртоглаво расте, али мислим да је то ипак само дјеломице точно. Желим казати да број нас који су и тијеком ранијих година и десетљећа овако расмишљали није ни раније био мален у Србији, а посебице овдје код нас у Војводини. Али до недавних промјена у јавному сервису Војводине и редовитог емитирања ове емисије, нисмо 138a се нигдје могли огласити. Гледатељи дакле нису ни имали прилику овако коментирати нити оцјењивати коментаре који слободно говоре о СТВАРНОМУ опредјељењу најширега пучанства, те се дојмило да у цијелој Србији готово уопће нити нема разумна и поштена човјека, што је, разумије се, чиста неистина. Сад када овдје имамо најразличитије коментаре по разним овдашњима врућим политичким темама, када се ти коментари очито цјеловито објављују и поштено оцјењују без икаквих намјештања – тек сада видимо праву слику стања, а то је да су поборници какове год Велике Србије, као и бранитељи Косова, недвојбено у апсолутној мањини, премда та мањина, нажалост, још увијек обухваћа и готово све водеће политичаре. Захваљујући тому, те медијској блокати с тиме повезаној, као и уз околност да су те иначе малобројне патриоте способне једино стварати галаму – стјецао се дојам да смо сви ми остали у мањини. Но што је било било је, очито да се слика већ промијенила захваљујући овој нашој телевизији, али мене брине још једна особина тих бранитеља „Српства“ (што такођер важи и за сличне бранитеље „Хрватства“), а то је да они након што виде да су се ствари битно промијениле одмах почињу пјевати друге пјесме, како већ налаже политична стварност. Ево одскора овдје готово и да их нема да оцјењују коментаре контра својим неистомишљеницима, као да су негдје отишли. Тога се и бојим поучен претходним искуствима. Што ако су напросто „отишли“ МЕЂУ НАС еуропски оријентиране?!! То им не смијемо допустити. РТВ – специјални рат против Срба?Оно што након оваквог излива нежности и хвале према једином „слободном“ медију у Србији – који допушта својим гледаоцима да се њихови „коментари очито цјеловито објављују и поштено оцјењују без икаквих намјештања“ – посебно изазива позорност, свакако су ознаке „плус“ и „минус“, постављене испод сваког коментара. Тиме би посетиоци сајта могли да дају своје мишљење (позитивно или негативно) о садржају онога што је виђено у емисији или у коментару написано. У случају горе наведеног Реxоновог „кроато-еуропског оријентирања“, што је веома индикативно, 03.01.2012. у подне, однос је био 111:2 у корист позитивних оцена. Дакле, 111 посетилаца су гласали да им се поменути Реxонов садржај поруке допада, а само двојица се нису с таквим мишљењем сложила. Да ли су заиста тако гласали „грађани“?! Иначе, на поменутој страници, уколико имате времена, можете да ударате плусеве и минусе док вас прсти не заболе. Једино што мора да се уради да би се поново гласало јесте да се обришу „колачићи“ у претраживачу и освежи се страница. Наравно, када нормалан човек угледа такво убедљиво одобравање испод нескривено анимозних коментара према српском друштву и српској 11cb9 држави, тешко може а да се не нађе у чуду. Како је могуће да у Војводини, у којој живи 70% Срба, преко стотину људи прочита некакав текст и похвали га, а да од њих стотину нико не каже да му се таква порука не свиђа? Јасно је да би тако нешто било немогуће, таман да у Војводини нема ниједног Србина. Да је гласало само 111 Хрвата или 111 Мађара, нашло би се међу њима више од два човека, који би гласао другачије. Ако ни због чега онда бар што би их било више који би схватили да се ту ради о некаквој мутној „режији“, која је срамотна. Тога су свесни и људи, који наступају као креатори те целокупне „слободновојвођанске параде“, па зато често понављају како на сајту „слободне РТВ“ ништа није намештено. Сетимо се оне народне: ко о чему, војска о скраћењу... Да не помињемо први део те пословице, и тиме увредимо онога ко се препозна у тој речи. РТВ – специјални рат против Срба?Одакле стижу толики „гласачи“ и „оцењивачи“? Да ли је могуће да су сами модератори, у ствари, аутори највећег броја коментара (и српских и хрватских и војвођанских), који, као јацк оф алл традес (мајстор свих заната) сами себе оцењују како им је воља, ударајући плусеве или минусе у касним часовима ноћне досаде? Како је могуће да на интернет страницу РТВ, на којој се налази снимак гостовања председнице Скупштине Славице Ђукић-Дејановић (од 22.12.2011) буде готово изједначен број „гледања“ и број оних који су оставили плус или минус, само испод једног од коментара? На слици лево видимо да је ова страница имала 637 гледања и 144+482 оцене испод коментара (укупно 626!). С друге стране, на страници на којој је гост Данице Вучинић (пуних седам дана након Славице Ђукић-Дејановић, 29.12.2011), био Динко Грухоњић, председник Независног друштва новинара Војводине, имамо чак 1173 гледања, замало па дупло више него на страници председнице Скупштине (а за дупло краће време), а највећи број гласања испод једног коментара је 92. Иначе, Динко Грухоњић је етнички Хрват, члан коалиције „Грађанска Војводина“, чији је циљ не само „аутономија“ него и одвајање Војводине од Србије. Овде је, пропуштен један, условно речено, „негативан“ коментар, можда само зато да се да привид демократичности, јер нигде на сајту не можемо да видимо још један одговор који би дошао са стране онога ко је „оцењивачким“ гласањем проглашен за „неподобног“. Наиме, у природи је човека, не само да постави одређен коментар, већ и да добије прилику да узврати одговор на исказано оспоравање његовог става. Попут СПС-овца ни Прави Новосђанин (псеудоним под којим се аутор датог коментара само једном појавио) није добио прилику да одговори. Тако је било и са извесним Анатолијем, а вероватно и са многим другима којима ни први коментар никада није објављен. Уколико покушате да поставите питање регуларности таквог начина оцењивања коментара, модератори ће вас одбити, онако као што се десило и са следећим коментаром који је прослеђен на РТВ сајт, али тамо није објављен. Ево и садржаја тог коментара, који је сасвим пристојан и који, верујемо, ни по којем основу не би требало да буде одбијен: „Приметио сам да је гласање испод горњег СПС-овац коментара ишло веома необичним током. Изгледа да се нешто покварило на вашем каунтеру. Најпре сам видео да ту стоји однос гласова 120 плус према 90 минус, а онда само за неколико сати ствари су се обрнуле. Наиме, нисам могао да верујем када сам након неколико сати (како рекох у року од два три сата) видео да се број негативних гласова повећао на преко 400. То је практично немогуће, зар не? Да лиће неко бити љубазан да ми објасни о чему се ту ради? Блокирање сличних коментара нимало није наивно, јер у једном озбиљнијем медију, таква врста „одобравања“ или „осуђивања“ може значајно да утиче на формирање јавног мњења. Медији на којима се пушта информативни програм и емисије политичког садржаја, морају да остану неутрални и отворени према свима, осим према онима који крше основне норме људског понашања. Политичка оријентација било којег гледаоца, читаоца или посетиоца, никако не би смела да буде мерило којим ће се некоме забрањивати или одобравати приступ на сајт. Примарна улога и обавеза медија у демократском и правном друштву је да промовише и омогући једнако право свакоме да на пристојан и разумљив начин изложи свој лични став. Ако би била истина да се и модератори баве пласирањем политичких идеја, тада би сви поштени људи (без обзира на националну или верску припадност) тешко могли да схвате и прихвате, да једна оваква институција допушта такво деструктивно деловање унутар њихове куће. Стога, уколико се заиста покаже да они, који уређују поменуту страницу, овде имају политичко-пропагандну улогу, а руководство РТВ о томе још не зна ништа, онда је коначно време да озбиљно провере да ли имају „кртице“ усред своје куће. У супротном, ако би се показало да претпоставке аутора овог текста нису неосноване, тада би цела Новосадска ТВ могла да се окарактерише као огроман медијски „кртичњак“ новинарског бешчашћа, па, ако хоћете, и националне издаје. Јасно је да убедљива већина радника РТВ не би желела да понесе такав печат, па би стога, претпостављамо, једна провера у вези поменуте странице Данице Вучинић на интернет презентацији Телевизије Нови Сад била крајње неопходна. Лазар Јанићијевић * Корени су направили неколико видео снимака из којих се јасно види да модератори РТВ портала одбијају да објаве поруке, у којима се, бираним речима и на пристојан начин, поставља питање регуларности оцењивања раније објављених коментара. Таквим понашањем, радници РТВ, који управљају сајтом те медијске куће, донекле потврђују сумњу да се иза кулиса догађају некакве ствари које немају никакве везе са поштеним и правовременим информисањем, али су у вези са једном врстом политичке пропаганде у корист идеологије војвођанског сепаратизма. Корени се објављивањем овог текста неће зауставити само на „Један на један“. Под крилатицом „Један на њих више...“ наставићемо да пратимо и анализирамо евентуално непрофесионално понашање, како овог тако и других медија, њихове активности и нечасне игре, које би, дугорочно гледано, могле да нанесу велику штету грађанима Србије, Републике Српске и српског расејања.


text: У Руској Федерацији, уметници могу добити титулу почасног уметника. Додељена је диригентима, хорским мајсторима, композиторима, кореографима и редитељима. Прва церемонија доделе награда одржана је 9. априла 1996. године. О томе коме је додијељен овај наслов, на основу чега је додијељен, прочитајте чланак. Награђени уметници Русије добијају ову титулу за високу професионалност и лична достигнућа у области уметности и културе. Основа за додјелу овог наслова је признање јавности и колега, стварање високо-умјетничких слика и дјела, очување националних школа и класично руске умјетности. Поштовани уметници Русије треба да воде плодне концертне или позоришне активности, као и да бране част земље на међународним фестивалима и такмичењима. Потребно је активно учествовати у културним и моралним догађајима који имају за циљ едукацију будућих генерација. Могу се спроводити и на територији Руске Федерације и ван ње. Поштовани умјетници Русије добивају овај назив најмање 10 година након почетка дјеловања у области умјетности. "Поштовани уметници Русије" - Ово је наслов који је одобрен 30. децембра 1995. године. Декретом председника Руске Федерације одобрене су одредбе о томе ко може добити ову награду, каква би значка требала изгледати и тако даље. Бреастплате На територији Руске Федерације постоји неколико почасних титула које су додељене креативним људима. Међутим, прсни оклопи сваког од њих су исти. Имају облик овалног вијенца којег чине гране ловора и храста. Направи их од сребра. Димензије нису велике: висина је 40 милиметара, а ширина је само 30. Крајеви грана су прекрижени на дну овала и везани луком. На врху је држава Руски грб. У средини предње стране на венцу налази се картуша са натписом. Она је она која свједочи о томе који је конкретан назив ова или она особа добила. На полеђини је игла са којом је модерно причврстити значку одјећи. Носи се на десној страни груди. Разлике од другог ранга Постоје два слична наслова: "Народни уметник" и "Поштовани уметник". Први се сматра највишим ове врсте. Дакле, то је додељено људима од јесени 1936. године, односно од септембра. Први пут је награђен оснивачима Московског уметничког позоришта Станиславски и Немировицх-Данцхенко, као и водећим глумцима и оперним певачима. Титулу народног уметника СССР-а примили су сви 1006 људи, укључујући Аллу Пугачеву. Тренутно, ова награда је највиша такве врсте. Назив почасног уметника додељује се пре свега, сматра се нешто нижим рангом. Међутим, без ње немогуће је добити највишу награду. Као што је раније поменуто, почасни уметници Русије (наведени у чланку) су добили овај статус након 10 година активног живота креативна активност. Само пет година након што сте га примили, можете тражити вишу награду. Занимљиво је да нису сви поштовани уметници Русије (списак ће бити приказани у наставку) добили више почасну титулу. То укључује Владимира Височког, Андреи Миронов и Олег Дал. Ко није добио награду? Постоје многи примери где талентовани уметници нису добили почасну титулу. Ко су ти људи? Иура Кхои је музичар Совјетског Савеза и Руске Федерације. Компоновао је музику и песме. Поред тога, он је оснивач и вођа Појаса Газе. Други музичар Виктор Тсои није добио награду. Ово је роцк музичар, уметник, вођа и оснивач Кино групе. Егор Летов није само музичар, већ и песник, уметник, продуцент звука. Он је био једини стални члан групе Цивилне одбране. Најпознатији је био музички пројекат "Комунизам". Идентитет ове особе сматра се кључном фигуром у покрету "сибирског подземља", који је настао у западном Сибиру 1980-их. Али он никада није добио титулу под називом "Поштовани уметници Русије" (певачи). Игор Талков - певач, рок музичар, композитор, филмски глумац, као и песник. Мике Науменко је оснивач роцк бенда "Зоо". Прво је спојио рок традицију са текстовима писаним у жанру свакодневног реализма. Најпознатији као аутор "иконичких" композиција, на пример, "Глупости" и "Субурбан Блуес". Микхаил Горсхенев је други музичар који није добио заслужену награду. Он је вођа популарног роцк бенда званог Краљ и кловн. Дмитриј Хворостовски нас гледа са фотографије човека представљеног у овом чланку. Ово је један од певача који је награђен овом наградом. Истина, примио га је у дане Совјетског Савеза, а онда је то било другачије. Други уметници који су га икада почастили су Владимир Винокур. Жене такође примају сличне награде. Најпознатији власници овог наслова су Мариа Схуксхина и Татиана Догилева. Овај пјевач, водитељ, и што је најважније - хуморист, отвара категорију "почасни умјетници Русије". Листа са фотографијама ће бити веома велика, тако да ће вам у првом чланку испричати најпознатије личности уметности које су награђене за време Совјетског Савеза. Креативна вена се појавила у уметнику у раном детињству. Од малих ногу је волио музику. Прву награду добио је са 14 година, освојивши дечију конкуренцију у Буцхенвалд Набату. Златну медаљу додијелио му је Јуриј Гагарин. После тога озбиљно је почео да се бави музиком, али никада није размишљао о изградњи каријере у овој области. Међутим, он није одустао од свог стваралачког рада и, без завршетка војног рока, ушао је у ГИТИС. У почетку је наступао са музичким бројевима, али је убрзо савладао поље хумориста. Од 1975. године почео је да осваја позорницу. Највећу славу добио је као уметник конверзацијског жанра. Често су се његове представе појављивале на телевизији, у пројектима као што су "Новогодишња атракција" и "Око смеха", као и "Ансхлаг". Догилева Татиана Ова глумица је своју каријеру започела 1974. године, када је ушла у ГИТИС. Због свог изгледа, није добила главне улоге, није нашла своју улогу у комедијама. Тако да је играла секундарне ликове. Прва главна улога припала јој је у филму "Тицкетлесс Пассенгер" из 1978. године. Међутим, није био биоскоп, већ се позориште показало као позив глумице. Године 1989. добила је почасну титулу почасног уметника РСФСР-а. Хворостовски Дмитри Овај певач има јединствен глас. Од детињства, Дмитриј је навикао на музику. Тако је његов отац волио да пева, свира клавир, сакупља збирку плоча са класичном музиком. Од четири године, Дмитриј је почео да пева народне песме и романсе. После извесног времена постао је обожавалац дела Ф. Шаљапина, М. Каласа, Т. Гобија и Е. Бастијанина. Завршио је музичку школу за клавир, 1982. године уписао се у Институт за уметност и почео да се бави вокално. Његова учитељица је била Цатхерине Иоффел. Музичка каријера почела је 1985. године, када је Дмитриј примљен у трупу. У почетку је добијао мање мање делове, али је убрзо почео да прима главне делове у опере Вердија, Гоунода и Чајковског. Тада је певач почео да учествује на разним такмичењима и прима бројне награде. О њему су учили у многим земљама, укључујући Француску, Британију, Америку и Њемачку. Многи уметници спадају у категорију "Поштовани уметници Русије" (певачи). На листи је и Дмитриј Хворостовски. Схуксхина Мариа Глумица је почела да глуми у филмовима као једногодишња девојчица. Први пут се појавила у филму "Браћа" 1969. Током студија и рада, Мариа је направила велику паузу у каријери глумице. Тек 1990. године добила је улогу у филму под називом "Вечни супруг". Од тада је глумила у 9 филмова и 2 ТВ емисије. Године 2008. глумица је добила почасну титулу почасног уметника Русије.


титлови "True Blood" Sparks Fly Out - титлови српски 1CD srt (scc) Откривено је блокирање огласа. Размислите о подршци сајта www.OpenSubtitles.org на други начин Timor-LesteTrinidad and TobagoTunisiaTurkeyTurkmenistanU.S. Virgin IslandsUgandaUKUkraineUnited Arab EmiratesUruguayUSAUzbekistanVanuatuVenezuelaVietnamWest GermanyYemenYugoslaviaZaireZambiaZimbabweГодина филма:=<<=>>=!=FPS:Изабери23.97623.98024.00025.00029.97030.00050.00059.94060.000ТитловиФормат:ИзабериsubsrttxtssasmimpltmpvttОтпремљен:Изабериданасјучепре 7 данапре 15 данапре месец данапре 6 месеципре годину данаВеома напредна претрагаВеома напредна претрагаОтпремилац:ИД корисника::ИМДб ИД:Дисперзија филма:ИД филма: Гледајте филмове с титловима уз помоћ Опен сабтајтлс плејера. Бесплатан је и ради на оперативном систему Виндоус.True Blood титлови српски S01E05"True Blood" Sparks Fly Out S01E05 српски титлови (2008) 1CD srtСезона: 5 - Сви титлови за ову серијуКупи на АмазонуПодаци о титлуПреузмиKoristite OpenSubtitles Download ManagerХвалаOcenite kvalitet titlovaКоментарAdd subtitles to your movies with Freemake Video Converter True Blood S01E05.srt (58781бајтова) прикажи прегледTrue.Blood.S01E05.HDTV.XviD-0TV.avi Називи датотека филма True Blood S01E05Anonymous True Blood титлови српски S01E05Назив издања#CD ОтпремљенОтпремилацTrue.Blood.S01E05.480p.BRRip.x264-BoB_SRB1CD08.12.2013167x 0.00titlovicTrue.Blood.S01E05.HDTV.XviD-0TV1CD13.09.20101534x 0.00SPARKS FLY OUT1CD23.12.2009299x 0.00KOSOVACЗанимљиве везеСви титлови за овај филм на истом језикуСви титлови за овај филмСви титлови овог корисникаЗахтевај овај титл за друго издањеО филму:Пронађи датотеку:Издање:Трејлери:Постери:Омоти:Други:Овде поставите везуПодаци о филмуОцена филма:8.5 / 10 - After their encounter with the racist policeman, Sookie tells Bill that she won't be seeing him anymore. The next day, Bill keeps his promise to Sookie's grandmother, Adele 'Gran' ...Режија:Daniel MinahanСценарио:Alan BallCharlaine HarrisУлоге:Anna PaquinStephen MoyerSam TrammellRyan KwantenRutina WesleyChris BauerNelsan EllisJim ParrackAdina PorterCarrie PrestonMichael Raymond-JamesWilliam SandersonAlexander SkarsgårdLois SmithMariana KlavenoЖанр:DramaFantasyMysteryRomanceThrillerЗемља:USAЈезик:EnglishУклони оглас download subtitleНови титловиABCDEFGHIJKLMNOPQRSTUVWXYZ#Подршка |


Quote: Ово је добар пример несвести у којој живе Срби кад су у питању браонци: клуб љубитеља Ситроенових олдтајмера је ваљда једино место где се људима диже коса на глави од ове урбане пиратерије кад ти група цигана једноставно одвуче кола на сигурно место а затим их очерупа на ниво шасије са мотором. На мети су Спачек, Дијана, Ситроенов стари комби, Ами 8... Ова кола су позната по томе што је код њих све на шраф, буквално се могу растурити на комаде шрафцигером. Сви бројеви, са мотора итд. се остружу тако да то у року од 1 дана постаје безлична олупина коју је немогуће идентификовати, а затим је они користе за свој сточни превоз. Е сад, нашим људима је то много ̈симпатично ̈, ̈откачено ̈ и уопште супер су цигани. A да се њима лично то деси, сви би полудели. Па јбм му шта треба да се деси да се опамете и да почну да се баве циганима ПРЕ него што се направи срање? Пандури су за то потпуно незаинтересовани!! И тачно, кад те таква ̈кола ̈ ударе, ником ништа, јер она званично не постоје! Чак је то до те мере ̈симпатично ̈ да је наша млада филмска нада снимила филм о тој масовној крађи са поруком како је то израз духа сналажљивости код цигана. Укуцајте у Гугл ̈pretty diana ̈ (укуцати овако, под наводницима)... На фестивалима су га затрпали наградама. Пропис из 1962. године (!) забрањује кретање запрежних возила Београдом, али то за ову марву не важи. Значи испред мене коњић, ми чекамо да прође, успут се коњ мало с времена на време онереди, шта ће, живо биће... Превози се крш, метални отпад, картон или буљук младунчади и дегенерисане родбине. А за ̈управљачем ̈ уместо човека, мајмун. Сад су нова времена, вероватно ће увести пропис да цига са коњском запрегом има увек предност!!


source: fineweb

text: Први тенисер света Новак Ђоковић пласирао се у полуфинале ATП тунрира у Пекингу, пошто jе данас за мање од сат времена савладао Aмериканца Џона Изнера резултатом 6:2, 6:2. Ђоковић jе просто прегазио Изнера коjи jе данас деловао потпуно немоћно и направио jош jедан корак ка одбрани титуле. Ђоковић се у мечу за финале састаjе са Шпанцем Давидом ферером коjи jе савладао Jена Хсуна Луа из Kинеског Tаjпеха са 2:0 у сетовима. Tурнир у Пекингу игра се за наградни фонд од 3.944.715 долара. Ђоковић jе оценио да jе ритерн био кључ његове данашње убедљиве победе против Aмериканца Дзона Изнера у цетвртфиналу ATП турнира у Пекингу. Ђоковић jе за свега 52 минута „одувао“ 2.08 метра високог Изнера и пласирао се у полуфинале турнира на коjем брани титулу. „Oдиграо сам сjаjан меч. Чињеница да jе Изнер имао високи проценат првог сервиса, као и то да сам правио бреjкове говори о квалитету мог ритерна, коjи jе очигледно био кључ победе“, рекао jе Ђоковић. Први рекет Србиjе нагласио jе да извор његове мотивациjе лежи у жељи да стално напредуjе. “ Увек покушавам да напредуjем и сваки пут када сам на терену желим да будем бољи“, рекао jе Ђоковић.


text: 1918. је била проста година. Догађаји Јануар 8. јануар — Амерички председник Вудро Вилсон је објавио својих Четрнаест тачака за свет након завршетка Првог светског рата. 19. јануар — Бољшевици у Петрограду распустили Уставотворну скупштину Русије. 31. јануар — У Русији је 31. јануар био последњи дан рачунања времена према Јулијанском календару, а следећег дана датум је означен као 14. фебруар према Грегоријанском календару. Фебруар 1. фебруар — Топовским пуцњем са крстарице „Санкт Георг“ означен почетак побуне око 6.000 морнара у аустроугарској ратној флоти у Боки которској. 12. фебруар — 14. април — Народна скупштина на Крфу 1918. 15. фебруар — Литвански савет је потписао Декларацију о независности, чиме је прогласио обнову литванске државе. Март 3. март — У Брест-Литовску је потписан мировни уговор Совјетске Русије и Немачке и њених савезника у Првом светском рату. 4. март — Први познати случај шпанске грознице је први пут забележен у Форт Рајлију у Канзасу. 5. март — Бољшевици су преместили главни град Русије из Петрограда у Москву. 21. март — Почела је операција Михаел, прва фаза последње немачке офанзиве у Првом светском рату. 23. март — Немачки топ „Дебела Берта“ у Првом светском рату бомбардовао Париз с више од 100 km раздаљине. Април 1. април — У Уједињеном Краљевству је основано Краљевско ратно ваздухопловство спајањем Краљевског летачког корпуса и Краљевске морнаричке ваздухопловне службе. 9. април — Канадски војници су током битке код Араса започели напад на узвишење Вими. Мај Јун 10. јун — Италијански торпедни чамац потопио аустроугарски бојни брод Сент Иштван у Јадранском мору Јул 15. јул — Почела је Друга битка на Марни у Првом светском рату офанзивом немачке војске под командом генерала Ериха Лудендорфа. 17. јул — Бољшевици су стрељали царску породицу Романов у Јекатеринбургу. Август 8. август — Почела је битка код Амијена која је означила почетак савезничке Стодневне офанзиве на Западном фронту у Првом светском рату. Септембар 14. септембар — Почетак офанзиве на Солунском фронту; српска војска врши пробој. 29. септембар — Солунско примирје Октобар 19. октобар — У Загребу је Народно вијеће Словенаца, Хрвата и Срба донело Декларацију о уједињењу свих Јужних Словена у једну државу. 27. октобар — Британске, француске и италијанске снаге поразиле, у Првом светском рату, аустроугарску војску у бици код Виторија Венета. 29. октобар — Хрватски сабор после распада Аустроугарске прогласио је раскид државно-правног односа с Хабсбуршком монархијом и прогласио приступање Хрватске Држави Словенаца, Хрвата и Срба. 31. октобар — Угарска влада је раскинула персоналну унију са Аустријом, чиме је званично распуштена Аустроугарска. Новембар 1. новембар — Италијани су потопили бојни брод Вирибус Унитис у Пули, усмртивши више од 200 особа. 3. новембар — Побуном морнара Немачке царске морнарице у Килу почела је Немачка револуција. 3. новембар — Аустроугарска је потписала обуставу рата са Савезницима. 6—9. новембар — Женевски споразум 9. новембар — Немачки цар Вилхелм II је абдицирао, а Филип Шајдеман је прогласио републику. 12. новембар — Карл Ренер је изабран за првог канцелара Аустрије. 24. новембар — Велики народни збор у Руми је донео одлуку о непосредном присаједињењу Срема Краљевини Србији. 25. новембар — Велика народна скупштина Срба, Буњеваца и осталих Словена у Банату, Бачкој и Барањи је прогласила присаједињење ових региона Краљевини Србији. 26. новембар — Велика народна скупштина у Подгорици је одлучила да се са престола збаце Петровићи Његоши и да се Краљевина Црна Гора присаједини Краљевини Србији. Децембар 1. децембар — У Београду свечано проглашено Краљевство Срба, Хрвата, и Словенаца. 14. децембар — У Великој Британији први пут на изборима гласале жене и добиле право да се кандидују за Парламент. 14. децембар — Фридрих Карл је одбио да буде краљ Финске због свог немачког порекла по крају Првог светског рата. Рођења Јануар 26. јануар — Николаје Чаушеску, румунски политичар (†1989) Април 25. април — Ела Фицџералд, америчка певачица. (†1996). Мај 11. мај — Ричард Фајнман, амерички физичар. († 1988). Јун 18. јун — Нелсон Мандела, јужноафрички политичар.(† 2013) Јул 14. јул — Ингмар Бергман, шведски филмски и позоришни режисер и сценариста. († 2007) Август 13. август — Фредерик Сангер, енглески биохемичар. († 2013) 19. август — Јулијан Кнежевић, архимандрит. († 2001) Септембар 16. септембар — Бранка Веселиновић, српска глумица († 2023) 22. септембар — Хенрик Шеринг, мексички виолиниста пореклом пољски Јеврејин. († 1988) Октобар 18. октобар — Константин Мицотакис, грчки политичар. († 2017) Децембар 13. децембар — Бил Вуковић, амерички аутомобилиста српског порекла. († 1955) 21. децембар — Курт Валдхајм, аустријски политичар, председник Аустрије и 4. генерални секретар Уједињених нација. († 2007) 23. децембар — Хелмут Шмит, немачки канцелар. († 2015) 23. децембар — Анвар ел Садат, египатски политичар. († 1981) Смрти Јануар 1. јануар — Леон Хуа, белгијски бициклиста. (*1867) 6. јануар — Георг Кантор, немачки математичар. (*1845) Фебруар 10. фебруар — Густав Климт, аустријски сликар. (*1862) 10. фебруар — Абдул Хамид II, турски султан. (*1842) Март 2. март — Мирко Петровић-Његош, црногорски принц. (*1879) 25. март — Клод Дебиси, француски композитор (*1862). Април 20. април — Карл Фердинанд Браун, немачки физичар. (*1850) 21. април — Манфред фон Рихтхофен, немачки пилот. (*1892) 28. април — Гаврило Принцип, српски револуционар. (*1895) Јул 17. јул — Николај II Романов, руски цар (*1868). Септембар 28. септембар — Георг Зимел, немачки социолог и филозоф. (*1858) Новембар 1. новембар — Јанко Вуковић-Подкапелски, аустроугарски адмирал. (*1871) Децембар 11. децембар — Иван Цанкар, словеначки књижевник. (*1876) Нобелове награде Физика — Макс Планк Хемија — Фриц Хабер Медицина — Награда није додељена Књижевност — Награда није додељена Мир — Награда није додељена Економија — Награда у овој области почела је да се додељује 1969. године 1910-е 11918


1832. године султанова војска наноси пораз беговској војсци у пресудној бици код Сарајева, те капетан Градашћевић напушта Босну и уточиште проналази у Винковцима, на аустријској територији. Но не задуго, јер су га тамошње власти на захтјев султана морале испоручити у Истамбул, гдје му се губи сваки траг.


А, цјелокупна пружна траса којом се кретала Маршалова чудна композиција је била под присмотром војске и полиције: полицајци би се позиционирали на самој прузи неколико сати раније, без обзира на временске прилике, удаљени један од другога толико да се добро виде и препознају а војници су стајали у позадини, дискретно....вријеме наиласка је свима било непознато....на свакој већој жељезничкој станици дежурале су у резерви потпуно исправне преконтролисане и од Удбе надгледане локомотиве....


АМЕРИЧКИ ЕКСПЕРТ: Војна моћ САД није лоша – за забавиште | ИСКРА АМЕРИЧКИ ЕКСПЕРТ: Војна моћ САД није лоша – за забавиште 02.11.2015. - 8:03 Ради се о последњем извештају института „Heritage Foundation“ — „Индекс војне снаге САД“, према којем се садашњи ниво војне снаге земље оцењује као безначајан са тенденцијом даљег слабљења. Специјалисти фонда су назвали америчку војску „слабом“. Укупан потенцијал Ратне морнарице САД је пао од јаког (прошле године) на безначајан. Безначајна је и снага америчког Ратног ваздухопловства. Тагови: Оружане снаге, САД


Асфалтирање саобраћајнице за будући „Лидл“ 07.09.2016. 08:10 | 0 коментар(а) Ужице - У кругу некадашње касарне у Крчагову, почело је асфалтирање саобраћајнице, која ће служити за потребе „Лидла“ и Студентског дома. Никола Максимовић, директор Дирекције за изградњу, рекао је да је након потписаног уговора између града Ужица и Министарства привреде и спроведеног тендера, почела изградња саобраћајнице, чији радови износе 21,3 милиона динара. Радове изводи ЈКП „Нискоградња“. – Од тога 13,5 милиона динара финансира Министарство привреде, а док водоводну и фекалну канализацију финансира „Водовод“, а кишну канализацију и асфалт финансира град. Радови обухватају комплетну изградњу саобраћајнице са кишном канализацијом, асфалтним застором, урађени су ивичњаци у дужини од око 900 м и покривени бехатоном од око 500 квадрата. Урађено је 900 м водоводне мреже и 500 метара фекалне канализације, а урађена је и расвета. Поред тога, урађен је топловод за будући Студентски дом. Очекујемо да ћемо ове радове завршити за 20 до 25 дана, зависно од времена и тада ће се ставити слој асфалта дебљине 6 цм. Таква саобраћајница би требало да буде у функцији најмање 10 до 15 година – рекао је Максимовић. Максимовић је додао да ће „Лидл“ радове почети на пролеће идуће године. фото: Ужичка недеља Радове су обишли Снежана Милутиновић, директорка ЈКП „Нискоградња“ и Владимир Синђелић, члан Градског већа задужен за месне заједнице. Прес: 79.756.174 посета Тренутно на сајту: 326 посетилац(a)


Ракетни штит на Eвросонгу – Печат – Лист слободне Србије Почетна / Дух времена / Ракетни штит на Eвросонгу Љиљана Богдановић 20/05/2016 Дух времена, БРОЈ 421 2 коментара СЈАЈ И БЕДА ПРОПАГАНДЕ: Песма Евровизије 2016 Како је „евровизијска хистерија“ око победничке песме, две недеље уочи њеног збивања, у „Печату“ прецизно описана, и да ли су догађаји на овом недавно завршеном такмичењу за Песму Европе још једна потврда да живимо у ери апсолутног тријумфа политичке и идеолошке пропаганде, у којој се, поред дубоке моралне беде, неуморно потврђује спремност (пропагандиста) да се читави народи, не само поједине њихове класе или појединци, упрегну у улогу корисних идиота? На овогодишњем 61. такмичењу за Песму Евровизије победила је представница Украјине, кримска Татарка са уметничким псеудонимом Џемала, чија (од публике, а посебно од националних жирија богато одликована) песма „1944“, иако посвећена поратном расељавању кримских Татара, јасније него о историји говори о „болу“ због присаједињења Крима Русији. Друго место је припало Аустралији (!), док су, упркос прогнозама да ће бити убедљиви победник (према гласању народа...), те тако и будући организатор ове манифестације, Русија и њен представник заузели треће место. Управо овај редослед, и све оно што га је обележило, створили су убеђење да је овог маја, у Стокхолму било служено опело за Евросонг! АМЕРИКА СЕ БРАНИ НА ЕВРОСОНГУ Одлучност с којом је спроведена наднационална „операција Евросонг 2016“, односно демонстрирана потпуна политизација једне наводно уметничке музичко-естрадне манифестације, у којој је сложеном режијом мегамузичког надметања наметнута победа музички осредње „нумере“ могла је можда да изненади друге народе, али не и Србе. Прецизније речено, расплет са песмом „1944“ није био велико изненађење за Србе у старосном добу 25 плус, који у своје сећање лако призивају време када је интензивно и судбоносно уплитање Америке у југословенску трагедију јавно и стратешки „стручно“, с оне стране океана, објашњавано овако: историјска геополитичка тумбања на Балкану, посебно у СФРЈ, те још посебније – у Србији, директна су претња националној безбедности САД. Тада још неуки, оптерећени застарелим поимањем чињеница, у чијем сплету је буквално схватање географије , кориговано у међувремену, играло извесну улогу, па стога и није било разумевања како хиљадама миља удаљена мала земља може да прети осећању спокојства и сигурности моћне и велике државе, овладали су овде неопходним знањем, научили правила дијалектике игара интереса... Безмало да тако еманциповани искуством више и не питамо, не двоумимо се, већ брзо и лако схватамо истине и друге тајне. Тако би и сада, намах смо ухватили поенту око музичког гласања: Америка се не брани само у румунском Дивоселу, где је управо инсталирала противракетни штит, већ она превентивно делује и у приликама као што је Евросонг. Како? Скретањем планетарне пажње на зло које постоји и у свом деловању одмиче ли одмиче. Ко ће то боље и емотивније да каже него несретни Татари, који су бич божји (Стаљинов заправо) искусили у својој историји. (Ех, Џемала, како те разумеју сви они који од тог бича стрепе!) Због чега се Америка брани? Због тога што су овим поменутим злим деловањем угрожени њени, дакле овде добро познати, „национални интереси“. Ко их угрожава? Исти они који су смрсили и Татарима – Русија и њен свет. Како се онда Америка у овом случају, сложенијем од балканског, брани? У складу са приликом: музиком, која, као што је познато, лако проналази пут до срца милиона, а када се једном на овом месту угнезди, даље све иде лако, чак можда лакше него ли оружјем! Због тога, да би „лако“ борба ишла, америчка одбрамбена колико и ударно-превентивна стратегија не пропушта прилике: На зло, ово исто на које је циљано у Стокхолму, указано је и приликом доделе последњег књижевног Нобела, када је лауреат, Белорускиња Светлана Алексијевич говорила детаље чија је сличност са медијским наступом и понеким моментима Џемалине животне приче управо запањујућа. Када већ набрајамо, сетимо се и неких недавних случајева: Америка се бранила и када су ове, али и прошлих година, најеминентнији европски филмски фестивали додељивали своје главне награде... И када су недавно Емиру Кустурици, управо због тога што је „Путинов пријатељ“, ускратили позив за фестивал у Кану (чији је вишеструки победник), или када су, рецимо, Никити Михалкову само зато што је направио сјајан али „пропутиновски“ филм „Сунчаница“ (о повлачењу белогардејаца са Крима), са проруским поруком „Крим је наш“, укинули могућност да га премијерно прикаже на венецијанској Мостри! Тада је, Михалкова, двоструког победника ове филмске смотре, судбина одвела у Београд, где симболички сасвим и одговара да се пред светом први пут прикаже ово сјајно дело. Америка се, дакле, брани неуморно, не препушта заштиту својих националних интереса импровизацијама и површном деловању ни када су култура и уметност, а посебно велики шоу-бизнис попут Евросонга и других музичко-сценских оскара у питању. Или је упутније рећи – поготово када су ови побројани аспекти друштвеног живота, односно естраде и мегазабаве у питању. Управо зато су и догађаји на Песми Евровизије очекивани. Ево дела текста који је крајем априла, у „Печату“ (број 418), написао наш дописник из Москве, предвиђајући, до танчина, комад са певањем и пуцањем који је после непуне две недеље (безобзирно грубом и – како су коментатори већ приметили – неинтелигентном манипулацијом) „сахранио“ најпопуларнију европску музичку приредбу. ХРОНИКА НАЈАВЉЕНОГ ДОГАЂАЊА „Кримскотатарско питање једно је од сложенијих са којима се данашња Русија суочава. Не само што се Татари никад до краја нису помирили са предајом Османске царевине Крима Русији 1738, после ратног пораза Цариграда, већ руско-татарске односе додатно усложњава и насилна депортација скоро 200.000 Татара после Другог светског рата. Званично, разлози за депортацију били су масовно дезертерство кримских Татара из редова Црвене армије (наводно до 20.000 људи), топао пријем немачке војске у периоду окупације Крима (новембар 1941 – 12. мај 1944), учешће у јединицама немачке армије, нацистичке службе безбедности СД, полиције, жандармерије, затворским и логорским апаратима. (...) Управо ово последње отворило је простор за политичке манипулације кримскотатарским питањем, као и њихово стављање у службу антируских интереса, којима се данас командује из Вашингтона, Анкаре и Кијева.“ Када једном крену, и када се покажу успешним, манипулације (и манипуланти) најчешће забораве наук да је „права мера“ уметност и тајна сваког, па и пропагандног финог, то јест учинком квалитетног рада. Искуство, па и ово најновије – музичко које је за позорницу имало глобални аудиторијум од чак 200 милиона гледалаца (50 земаља се такмичило на Евросонгу, а ове године је, као „амерички супститут“ учествовала и „европска“ Аустралија!) потврдило је да живимо у ери апсолутног тријумфа политичке и идеолошке пропаганде, у којој се поред дубоке моралне беде, неуморно потврђује спремност да се читави народи, а не само поједине њихове класе или појединци, упрегну у улогу корисних идиота. Стокхолм 2016. може међутим постати преломна тачка, моменат када је у равни света музичког спектакла и шоу-бизниса својеврсна злоупотреба политичко пропагандне „функционалности“ неког догађаја и могућности које он пружа достигла негативни врхунац и оставила мучан утисак. Претеривање се враћа као бумеранг, па су ругање и подсмех – од огорченог до бурлескног – преплавили друштвене мреже и блогосферу. Примитивно транспарентно режирање приче о болу кримских Татара, са порукама чија поетика као да је утемељена у култном „рафинираном“ цртаћу „Саут Парк“, и његовим карикатуралним интерпретацијама света, надахнуло је пародијске осврте, посебно из домена графичких креативних коментара. Једну, која је својеврсна реплика виђеног на европским сајтовима, објављујемо на нашој насловној страни. Учинак је „Печатовог“ дизајнера и његовог ведрог коментарисања Евросонга уз употребу симбола који су мета поменутог неинтелигентног преигравања. Заиста, због чега може „1944“, а не рецимо „1945“? И за ову другу годину најважнији и пресудан призор: руска војска која, уз националне инструменте, исказује задовољство, и где да то природније и ведрије учини него у управо ослобођеном Берлину, у којем прославља крај страшног рата (рата у којем је, узгред речено, део кримских Татара, мада не сви, био противник Црвене армије). У „тешка времена“ и у условима све тежих и отворенијих изазова игра се све бруталније, јер Русија је опсесија и хоризонт којем се мора приближити и који се мора савладати. Пропагандни стратешки потенцијал је прековремено запослен. У поменутом извештају нашег московског извештача била је предочена и најава тада будућих, а како се потом испоставило савршено тачно описаних догађаја. „Кулминација ове хистерије биће достигнута за десетак дана. Најпре ће кијевска певачица кримскотатарског порекла, Џамала, представљати Украјину на полуфиналу Евросонга у Стокхолму 12. маја, на исти дан када су совјетски војници 1944. ослободили Крим од хитлероваца. Џамалина песма се тако и зове „1944“, али се односи на 18. мај исте године, када је започела депортација татарског народа из Крима – том приликом и њена породица је исељена у далеки киргизијски град Ош. Ако прође на финално вече, Џамала ће наступити и 15. маја, а ако би којим случајем и победила, сва Европа би певала о руском мучењу кримских Татара.“ Све се, дакле, одиграло управо у складу са наумом сценариста, али чини се да последице, пре свега жестоке критичке реакције, мало измичу контроли режијске екипе. Ускомешана јавност Старог континента се не предаје, па је управо објављена вест како је европска радио-дифузна унија (ЕБУ) – организатор Песме Евровизије – саопштила да ће размотрити петицију (потписало ју је до 18. маја око 300.000 људи) којом се тражи преиспитивање резултата овогодишњег Евросонга одржаног у Стокхолму, а њен портпарол Пол Џордан изјавио је: „Знамо за петицију, биће размотрена већ данас, а одговор на њу ћемо објавити касније. Иначе, сумњам да ће доћи до преиспитивања резултата надметања.“ ПРОВОКАЦИЈЕ И ОДГОВОРИ У размени ватре на линији Кијев–Москва за сада ипак све иде по плану пропагандиста. Занимљива вест је стигла из Украјине. Директор украјинског Института за национално памћење Владимир Вјатрович јавно је, наиме, после победе певачице Џамале на Евросонгу – позвао НАТО да помогне Кијеву да се „Песма Евровизије 2017“ организује у Севастопољу. Према овој вести, Вјатрович је, да би био сигуран да су га добро разумели, нагласио: „Припреме треба заједно да обаве Украјинска армија и НАТО.“ Могу ли инспиратори фризирања резултата на Евросонгу да пожеле нешто више? Осим можда да украјински председник Петар Порошенко честита Џамали победу и обећа јој да ће бити проглашена за народну уметницу Украјине, што је он, разуме се, и учинио. На ове провокације из Русије су, не без духа, узвратили да ће свакако учествовати на Евросонгу 2017, али да ће тада у Украјину доћи са војним оркестром, можда баш као у Берлину 1945. године. У занимљиве коментаре и реаговања из Русије може се убројати и оцена коју, уочавајући путеве којим је „командна мантра“ из пропагандног центра преточена у живот музичко забављачке сцене Европе, даје публициста Антон Крилов (преноси је наш портал „Факти“): „Евровизија 2016“ била је више него добар пример колико се непосредна демократија разликује од представничке. Или прецизније: колико су такозвани стручни жирији у супротности са становиштем народа земаља учесница. Најизразитији пример је сама земља победница. Гледаоци у Украјини дали су представнику Русије Сергеју Лазареву максимално могућих 12 поена. Упркос више од две године зомбирања грађана Украјине ’руском агресијом’. А украјински жири – нулу!“ Слично украјинском жирију поступио је и наш – српски жири, побуђујући не само сумњу већ и убеђење да је из „командне собе“ овдашњег националног ТВ сервиса задата јасна „директива о понашању“ поводом татарске баладе. Српском жирију је тим поводом, у својој колумни у листу „Данас“ најјасније очитао буквицу Цвијетин Миливојевић: „Еврофанатични жири јавног медијског сервиса овом политичком памфлету доделио је максималан број поена, а већ следеће године очекујем да овдашњи ЕУ зилоти победу уделе неком потомку ’фолксдојчера’ који ће певати како су његове претке протерали зли Срби, а не на пример југословенски ’црвени’ и Тито.“ Апострофирани раскорак у изборима и мишљењу „становништа“, односно грађана и њихових из редова тзв. елита одабраних и именованих националних жирија добар је и илустративан пример за оно што познати савремени руски мислилац Александар Панарин уочава као отуђење елита, упозоравајући – Ако супротстављање државе друштву рађа тоталитаризам, супротстављање елита становништву рађа колонијални гето. Да ли су програмски савети и секције за културу и забаву моћних институција које свету и у свету инсталирају пожељно мишљење управо на то циљали – на „колонијални гето“? У којем ће, после овогодишњег Евросонга, у колонијама занимати или пак опсесивније и немирније бавити проблемом „бола кримских Татара“? Кључне речиЏемала Евросонг Песма Евровизије белорусија евровизијска хистерија кримски Татари русија 20/05/2016 у 18:10 Не могу да верујем да се било која држацва маје са Евросонгом. И дељење Оскара нема везе са најбољим филмом. Беда, јад и патетика. 21/05/2016 у 21:27 Problem „Eurosonga“ je, što je pobedio grad /Kijev/ , a ne Ukrajina! Novokomponovano ime „Evrovizije“ je uvek i bilo sa primesama politike, od davnih „pedesetih“, ali ovo prevazilazi i tadašnju „naivnost“ za tri koplja, ova je pobeda tipična metafora „hladnog rata“! Da ne ulazimo, da su prekršena pravila emitovanja mnogo ranije od dozvoljenog, da ima zloupotrebu političke konotacije, melodramski /holivudski/ nastup .... i sve to da probudi srca „atlantista“! Farsa bi bila mnogo blaža, da je pobedila Australija, kao „evropska“ država! Naša Sanja je predstavila Srbiju u najboljem svetlu, dok je državna TV zloupotrebila mišljenje srpskih glasača! Od Bujoševića ništa novo!


text: Колико година особа мора имати да би је сматрали старом? 60 Da bih morao da se preselis gde hoces koje bi to mesto??? miami stani,ti znas o kome ja pricam Да ли верујеш у ванземаљце? dali se salis Muvas Draganu znam :) ali nju boli kurac za tebe :D ma sta kazes ludi momce :) Шта је последња ствар коју жалиш што си купио/ла? glup si aske Ако би имао/ла прилике поседовати егзотичног мезимца, шта би то било? nekog gmizavca Šta bi trebalo da uradi devojka da bi ti se svidela?Kakve devojke voliš? ma tebe volim bre Ако би некога повео/ла у разгледање свог града, где би га прво одвео/ла? avalska 19 moze ko ti lajk pitas ga 5 pitanja? moze,ako mislis da moze licis na mamu :) prelepi ste <3 zuahvaljujem♥ Да ли ти је потребан новац да будеш сретан/на? ne sta hoces da upises? metalostrugarsku koliko bodova si imao ti,denca,igor i bagi? po 20 Ко је најславнија особа у твојој земљи? Milan Dencic,nastavnik po struci Kako si uradio prijemni> lezernim stilom Које друштвене мреже користиш? koje ti trebaju denca kod tebe? denca kod mene? Погледај у огледало. Шта видиш? dencu? Да ли ће роботи једнг дана заменити људе? oce kurac.


Тенеси Тенеси (енгл. Tennessee) је савезна држава САД, која се налази у њеном источном делу. Површина државе је 109.247 km2, а број становника по попису из 2000. је 5.689.283. Главни град је Нешвил, други по величини, а највећи је Мемфис са 670,902 становника. Тенеси је ступио у САД 1796. године, као шеснаеста држава. Тенеси се састоји од 95 округа. Убраја се у јужне савезне државе. Назив Тенеси од појма Танаси, назива једног индијанског насеља на реци Мали Тенеси. Један од надимака државе је Држава добровољаца. Овај назив потиче из времена Америчког рата за независност у којем су учествовали бројни грађани Тенесија као добровољци. Садржај Географске одлике[уреди] Планински масив Апалачи доминира источним делом државе, а река Мисисипи означава западну границу државе. Држава Тенеси има 6.214.888 становника, по том критеријуму је 17. америчка држава, и површину од 42169 км2 по том критеријуму је 36 држава. Тенеси граничи са осам савезних држава: Кентаки и Вирџинија су на северу; Северна Каролина на истоку; Џорџија, Алабама и Мисисипи на југу, те Арканзас и Мисури на западу. Клима је умерено континентална, а на југу прелази у суптропску. Годишња количина падавина је 1 000 мм. Главни водоток је река Тенеси с притокама и вештачким језерима, као лева притока Охаја у сливу Мисисипија. Тенеси је индустријско-пољопривредна земља. Има развијену металургију, црну и обојену (алуминијум), стројоградња, хемијска индустрија, гуме, текстили, прехрамбена индустрија и др. Преовладавају поседи средње величине - просечна величина: 56 ha. Развијена пољопривреда (памук, дуван, соја, кукуруз и др.). Рељеф је већином низински, осим на истоку где постоје нешто већа узвишења. Историја[уреди] Подручје данашњег Тенесија су насељавала индијанска племена од пре 11.000 година. У времену између 1539. и 1543. године, подручје источно од реке Мисисипи је истраживао шпански истраживач Ернандо де Сото. Током насељавања европских колониста, већина домородаца је протерана према југу и западу, нарочито племена Мускоги и Yуцхи. До оснивања савезне државе Тенеси, подручје је било у склопу Северне Каролине, познато и као Југозападна територија. Дуго времена, ово подручје је важило као област у којој нема владавине закона, јер влада Северне Каролине није могла да успостави одрживу законодавну и судску власт. У периоду од 1785. до 1790. године уследили су први покушаји да се Тенеси прогласи савезном америчком државом. На северу данашњег Тенесија основан је град Франклин. Након пет година сталних свађа и препуцавања са владом Северне Каролине, те честих упада индијанских племена, новоформирана влада у граду Гренвил се распала, те подручје Тенесија поново потпада под власт Северне Каролине. Тенеси постаје савезна америчка држава путем одлуке Сената 1. јуна 1796. године као 16. држава. Између 1838. и 1839. године, око 17.000 Чероки Индијанаца који су преостали на територији Тенесија је протерана на запад Арканзаса. Овај чин је познат и као Стаза суза. Као последња јужна држава која се одвојила од САД током америчког грађанског рата, Тенеси се 2. јуна 1861. године припојио Конфедеративним Америчким Државама. Након грађанског рата, донесен је нови Устав 22. фебруара 1865. године којим је укинуто ропство те је 18. јуна 1866. године ратифициран Четрнаести амандман на Устав САД. Тиме је Тенеси постао прва држава југа која се поново припојила Сједињеним Америчким Државама (24. јула 1866. године). На почетку 19. века, Тенеси је био држава из које су долазиле најпиторескније фигуре америчке историје: Дејви Крокет, Ендру Џексон и Сем Хјустон. У 20. веку, Тенеси је доживео снажни развој привреде и индустрије. 1960-их и 1970-их година, држава је била жариште покрета за људска права. Демографија[уреди] Становништво чини 79,2% белаца, 16,8% афроамериканаца, 3,1% средњоамеричког и латиноамеричког порекла, 1,3% азијског порекла и 0,3% индијанског порекла. Религије[уреди] Главне верске заједнице у 2000. години су биле: Јужна баптистичка конвенција са 1.414.199 верника, Уједињена методистичка црква са 393.994 верника, Христова црква са 216.648 верника , те Католичка црква са 183.161 верника. Постоји велики број других секти, углавном протестантски орјентисаних. Старосна структура становништва[уреди] Старосна структура становништва Тенесија је следећа: - до 18 година старости: 1.447.050 (24,0 %) - од 18 до 64 године: 3.824.660 (63,3 %) - више од 65 година: 767.093 (12,7 %) Просечна старост износи 37,2 године, док су 48,9% становништва мушкарци, а 51,1% жене. Етничке групе[уреди] Индијанци: Чероке, Каскинампо, Шони и Тали. Од припадника других домородачких племена на територију Тенесија долазили су и: Цатаwба, Цхиаха, Чикаси, Тускегее, Yуцхи и можда Офогоула. Највећи градови[уреди] Образовање[уреди] У Теннессееију постоји неколико значајних високошколских установа, као што су: - Аустин Пеаy државни универзитет - Источни Тенесијски државни универзитет - Средњи Тенесијски државни универзитет - Тенесијски државни универзитет - Тенесијски технолошки универзитет - Универзитет Мемфиса - Универзитет Тенесијског система - Вандербилт универзитет (приватни) Политика[уреди] Тенесија је 60-их година 20. века био средиште покрета за грађанска права црнаца, који је досегао свој врхунац 1968. године атентатом на Мартина Лутера Кинга у Мемфису. Политичка атмосфера у Тенесију се променила раније него у другим јужњачким државама. Путем владине организације Теннессее Валлеy Аутхоритy омогућена је ранија индустријализација, а тиме и модерније уређено друштво, више него у Мисисипију и Алабами. Јужњачки конзервативни демократи су изгубили политичку моћ у Тенесију већ у време покрета за грађанска права. Оснаживање републиканаца је отпочело с председничким изборима 1952. Од тада, демократи су освојили изборе само 1964., 1976., те у време мандата Била Клинтона 1992. и 1996. године. Матична земља Ала Гора, данас се сматра претежно конзервативна. Изборно тело Тенесија при председничким изборима чини једанаест гласова. Пре 1980. године било их је десет. Привреда[уреди] Реални бруто домаћи производ по становнику је 2006. године износио 33.825 долара (државни просек: 37.899 $, по ГДП међу 50 савезних држава Тенеси је на 31. месту). Битан економски потицај је дошао од стране Теннессее Валлеy Аутхоритy, што је довело до развоја производње електричне енергије, инфраструктуре и индустријализације. Нарочито су доста развијене хемијска, машинска и аутоиндустрија, текстилна и дрвна индустрија, узгој дувана, памука, соје и кукуруза, шумарство и рударство, највећим делом копају се руде цинка, фосфати, угаљ и пирит, а у великој мери развијен је и туризам. Култура[уреди] Тенеси се сматра „колевком“ блуза и рокенрола (Мемфис), као и кантри музике (Нешвил). Познат је и по чувеним типовима вискија (Џек Денијелс и Џорџ Дикел). Своје прве радове током 1950-их снимили су музичари попут; Елвиса Преслија, Џонија Кеша, Карла Перкинса, Џерија Ли Луиса, Роја Орбисона и Чарлија Рајха. Спољашње везе[уреди] - Stranica savezne vlade Tennesseeija - Tennessee Encyclopedia of History and Culture - Tennessee State Library and Archives - Tennessee činjenice - landforms


Више залиха ПС5 стиже пред крај године Више залиха ПС5 стиже пред крај године Након неуредног лансирања за ПлаиСтатион, компанија се захваљује својим фановима на подршци и обећава да ће ускоро доћи још залиха ПС5. Није тајна да потражња за ПС5 значајно надмашује укупне залихе компаније Сони. У ствари, конзола следеће генерације је сада распродата широм света, а играчи сматрају да је немогуће пронаћи резервне залихе. Упркос тешком периоду лансирања, чини се да се Сони већ спрема да објави још један талас ПС5 конзола. У новој поруци гејмерима свуда, ПлаиСтатион потврђује своје намере да стави више уређаја у продавнице пре 2021. Додатне залихе ПС5 долазе ове године ПлаиСтатион започиње поруку захваљивањем обожаватељима што су покренули ПС5 да компанија лансира „највећу конзолу икада“. Иако још нису објављени тачни подаци о продаји, чини се да је потражња на врхунцу свих времена. У ствари, ПлаиСтатион примећује да је потражња за ПС5 „без преседана“. Ово сугерише да чак ни програмери конзоле нису очекивали да ће играчи толико полудети за долазећим хардвером. Међутим, постоје добре вести за те фанове који тек треба да обезбеде своју ПС5 конзолу. Компанија потврђује да ће више ПС5 инвентара стићи малопродавцима пре краја године. Чини се да подстичу играче да остану у контакту са својим локалним продавцима ПлаиСтатион има за циљ да ускоро испуни своје ново обећање. Међутим, колико ће нових конзола доћи на тржиште, није јасно. Желимо да се захвалимо гејмерима свуда што су учинили да ПС5 лансира наше највеће лансирање конзоле икада. Потражња за ПС5 је без преседана, па смо желели да потврдимо да ће више ПС5 инвентара стићи малопродавцима пре краја године – останите у контакту са својим локалним продавцима. — ПлаиСтатион (@ПлаиСтатион) 25. новембар 2020 На крају крајева, управо је неки дан био извршни директор ПлаиСтатион-а Јим Риан је изјавио да се апсолутно сваки ПС5 продаје . Играчи ће морати да се надају да је ПлаиСтатион пронашао начин да продужи време производње ако желе да пронађу конзолу до 2021. Што се тичекада ће ПС5 бити поново на залихама, већ имамо неколико идеја. Овог црног петка, чини се да више продаваца обнавља залихе ПС5 за последњи талас продаје. Имајте на уму, међутим, да ће набавка ПС5 и даље бити тежак задатак, чак и са новим таласом залиха на путу. После свега, Други дан лансирања ПС5 био је још гори од првог . Али док чекате следећи талас ПС5 конзола, одуприте се искушењу да купите од било ког препродавца. На крају крајева, можда ће проћи само месец дана пре него што више ПС5-ова стигне у продавнице свуда. Мапа Форсакен Блацк Опс зомбија из хладног рата се покреће у 6. сезони Мапа Варзоне Вангуард ВВ2 пропушта нове детаље о авиону Обожаватељи Варзоне брину да ће острво поновног рођења бити уклоњено у Вангуард интеграцији Валмарт ПС5 и Ксбок Сериес Кс|С ускоро се враћају на залихе – 4. фебруара Варзоне Упдате 1.29 додаје РЦ-КСД, бројач зрачења, прилагођене лобије и још много тога да ли ће бити нова мапа ратне зоне Обнова залиха Амазон Приме Ксбок Сериес Кс Хало Инфините Цонсоле почиње уживо – 15. новембар Варзоне Плаиер изводи каскадерску вожњу у невероватној потери Цурење у Варзоне сугерише да би ова два ОП пиштоља могла да се опораве данас Како да поправите кашњење у Цалл оф Дути: Блацк Опс Цолд Вар Како набавити чудесно оружје у Фиребасе З – зомбији из хладног рата Нови ЦКС-9 СМГ је надмоћан у Варзоне, чак и пре изласка Двоструки магнуми Блацк Опс хладног рата су покварени – и то не на добар начин


Предшколскa установa “Милка Диманић“ У мрежи Предшколске установе ”Милка Диманић” Власотинце налази се 11 објеката наменски грађених за боравак деце и 8 прилагођених простора . У складу са капацитетом вртића и са верификованим простором за боравак деце, у Установи је за Радну 2019/2020. годину формирано укупно 33 васпитно-образовних група. Групе и број деце у групи формирани су у складу са Законом о предшколском васпитању и образовању (”Службени гласник РС”, број 18/2010, 101/2017, 113/2017-други закон,95/2018- други закон и 10/2019) и у складу са Правилником о критеријумима за већи, односно мањи број деце у васпитној групи (”Службени грасник РС”, бр. 1/93 и 67/94, 18/2010,101/2017, 113/2017-други закон,95/2018- други закон и 10/2019). Извештај о спољашњем вредновању квалитета рада ПУ „Милка Диманић“14c9 Поштовани родитељи Помозите детету да стекне што реалнију слику о ономе што га очекује, не улепшавајте, али и не плашите дете вртићем. Разговарајте о вртићу када год приметите да дете има ту потребу-играјте се школе и причајте о свом школовању . Објасните детету зашто је потребно ићи у вртић и како ће изгледати његов боравак тамо. Идите заједно до вртића, обиђите све доступне просторе, научите дете да само савлада тај пут уколико станујете близу. Идите заједно у куповину школског прибора и дозволите детету да бира у складу са Вашим могућностима ; Подстичите дете да се дружи, да одлази код другова и да они долазе код њега. Учите га лепим манирима у понашању. Вести из вртића - ЕРАЗМУС+ Позив за учешће у Пројекту “ПРИПОВЕДАМ ДИГИТАЛНО”Поштовани васпитачи, Предшколска установа „Милка Диманић“ Власотинце расписује конкурс унутар установе за избор [...детаљније] - Заштита података о личностиКонтакт подаци лица за заштиту података о личности - ОДЛУКАПредшколска установа “Милка Диманић” је донела одлуку о расписивању конкурса за пријем у радни однос [...детаљније] - ОдлукаПредшколска установа “Милка Диманић” је донела одлуку о расписивању конкурса за пријем у радни однос [...детаљније] - Почиње са радом старија група полудневног боравка која се формира у оквиру пројекта ,, Инклузивно предшколско образовање и васпитање,,под називом ,,И ти имаш право на вртић“!Поштовани родитељи! Обавештавамо вас да, у понедељак, 28.09.2020.године, у просторијама објекта „Дечја радост“, у Власотинцу, [...детаљније]


text: 1889. је била проста година. Догађаји Јануар 2. јануар — Народна скупштина Србије прихватила Устав који је предложила Народна радикална странка којим је у Србији уведена парламентарна демократија. 8. јануар — Статистичар Херман Холерит је патентирао табеларну машину. Фебруар Март 4. март — Бенџамин Харисон је инаугурисан за 23. председника САД. 31. март — Отворена је Ајфелова кула, тада највиша грађевина у свет, у оквиру Светске изложбе. Април 11. април — САД од Шпаније преузеле Филипине после Шпанско-америчког рата. Мај Јун 3. јун — Краљевина Србија преузела је од француског концесионара управљање својом железницом. Јул 14. јул одржан скуп социјалистичких и комунистичких организација из Немачке и Француске, познат као Друга интернационала. Поред оснивања Друге интернационале, донета је резолуција о осмочасовном радном дану и о прослави 1. маја као дана међународне солидарности радника. Август Септембар Октобар Новембар 8. новембар — Монтана је постала 41. држава САД. Децембар Датум непознат Википедија:Непознат датум — Саграђен Мулен руж чувени париски ноћни клуб и кабаре. Википедија:Непознат датум — Ајзак Мерит Сингер произвео прву електричну шиваћу машину. Рођења Јануар 22. јануар — Шарл Пелисје, француски бициклиста. (†1935). Фебруар 2. фебруар — Жан де Латр де Тасињи, француски генерал 7. фебруар — Хари Никвист, шведско-амерички инжењер 23. фебруар — Виктор Флеминг, амерички редитељ Март 12. март — Вацлав Нижински, руски балетан Април 4. април — Анђело Јакино, италијански адмирал 4. април — Ханс Јирфен фон Арним, немачки генерал 7. април — Габријела Мистрал, чилеанска књижевница 7. април — Јефим Богољубов, украјински шахиста 16. април — Чарли Чаплин, британски филмски глумац, сценариста, режисер и продуцент († 1977) 20. април — Адолф Хитлер, немачки и аустријски политичар. († 1945) 20. април — Љубов Попова, руска сликарка 26. април — Лудвиг Витгенштајн, енглески филозоф. († 1951) 28. април — Такео Курита, јапански адмирал 28. април — Антонио Салазар, португалски политичар Мај 1. мај — Дороти Гибсон, америчка глумица и модел 25. мај — Игор Сикорски, руски конструктор хеликоптера. († 1972) 25. мај — Гинтер Литјенс, немачки адмирал 25. мај — Владимир Загородњук, руски вајар и сценограф Јун 23. јун — Ана Ахматова, руска песникиња Јул 5. јул — Жан Кокто, француски књижевник 14. јул — Анте Павелић, хрватски политичар Август 21. август — Ричард О'Конор, британски генерал 30. август — Миле Будак, хрватски песник и политичар Септембар 1. септембар — Гертруда Хурлер, немачка педијатрица 8. септембар — Роберт Тафт, амерички политичар 26. септембар — Мартин Хајдегер, немачки филозоф Октобар 6. октобар — Марија Домбровска, пољсла књижевница Новембар 1. новембар — Филип Ноел-Бејкер, британски атлетичар и политичар 20. новембар — Едвин Хабл, амерички астроном. († 1953) Октобар 8. октобар — Филип Тис, белгијски бициклиста. (†1971). 24. октобар — Мустафа Голубић, совјетски обавештајац Новембар 14. новембар — Џавахарлал Нехру, индијски политичар 18. новембар — Золтан Тилди, мађарски политичар 19. новембар — Василиј Бљухер, маршал Совјетског Савеза Смрти Јун 23. јун — Јаков Игњатовић, српски писац. (*1822). Октобар 11. октобар — Џејмс Џул, енглески физичар 19. октобар — Луис I, краљ Португалије Референце 1880-е 81889


text: Оставка Катице Јеневе за политички мир | Новости понедељак, 15. 07. 2019. у 19:55 Катица Јанева (54), депоновала је у понедељак оставку на челну функцију Специјалног јавног тужилаштва (СЈО) Републике Северне Македоније (РСМ Катица Јанева (54), депоновала је у понедељак оставку на челну функцију Специјалног јавног тужилаштва (СЈО) Републике Северне Македоније (РСМ), задуженог за расветљавање и процесуирање тешких кривичних дела произашлих из "политичких бомби" обелодањивањем мега афере са масовним прислушкивањем грађана у време бивше власти сада опозиционе ВМРО-ДПМНЕ, тадашњег лидера, одбеглог осуђеника Николе Груевског. - Депонујем своју оставку која ће постати активна тада када се политичке партије буду усагласиле о новом законском решењу и када буду изабрале мог наследника, потврдила је Катица Јанева. Прочитајте још - ОДЛУКА МАЂАРСКОГ СУДА: Груевски неће бити изручен Северној Македонији - У тренутку када сам консензусом свих политичких партија била изабрана за Специјалног јавног тужиоца, како је навела у оставци, "себи и грађанима РСМ обећала сам да ћу функцију извршавати у интересу владавине права и борбе против криминалоа и коруцпије у РСМ. Преузела сам функцију у изузетно тешким околностима и потпуно свесна задатка који ми је додељен. Била ми је част да служим држави и да будем на челу изузетно професионалног тима тужилаца, истражног и тима запослених који безрезревно и посвећено извршавају своје радне задатке. Месецима пратим медијске прилоге о преговорима између радних група политичких партиија о будућности СЈО. Ево, данас користим прилику да информишем јавност да нећу дозволити да моје име буде искоришћено за нечије алиби којим ће се у заложништву држати судбина СЈО и Европских интеграција моје земље, навела је Јанева. На челну фукцију првог Специјалног јавног тужиоца Катица Јанева је изабрана 15. септембра 2015. Тужилаштво је законом о јавном тужилаштву задужено за прогон одговорних за кривична дела проистеклих из садржине незаконског праћења комуникација, масовним прислушкивањем више од 20.000 грађана РСМ.


text: Један дан власти или Лажни Станислав (), опера, -{melodramma giocoso}- у два чина Ђузепеа Вердија Либрето Феличе Романи (-{Felice Romani}-) (прерадио Темистокле Солера (-{Temistocle Solera}-)) према драми Лажни Станислав (-{Le faux Stanislas}-) Александра-Винесента Пино-Дувала (-{Alexandre-Vincent Pineux-Duval}-). Праизведба 5. септембар 1840, Милано у -{Teatro alla Scala}- Ликови и улоге Витез Белфјоре (-{cavaliere di Belfiore}-), издаје се за Станислава, краља Пољске - баритон Барон Келбар (-{Baron di Kelbar}-) - бас -{buffo}- Маркиза Пођо (-{Marchessa del Poggio}-), млада удовица, рођака Барона, у коју је заљубљен Белфјоре - сопран Едоардо Санивал (-{Edoardo di Sanival}-), млади официр - тенор Ђулијета Келбар (-{Giulietta di Kelbar}-), Баронова ћерка у коју је заљубљен Едоардо - мецосопран Сињор Рока (-{Signor la Rocca}-), државни ризничар Бретање, Едоардов ујак - бас -{buffo}- Гроф Ивреа (-{Conte Ivrea}-), командир Бреста - тенор Делмонте (-{Delmonte}-), пратилац краља Станислава - бас дворјани и дворске даме, баронови вазали (хор) Место и време Околина Бреста и замак Келбар у Бретањи у првој половини 18. века. Садржај Пољски краљ Станислав шаље свог пријатеља Белфјореа у Француску, да представљајући се за краља присуствује дуплом венчању. Али, Белфјоре је заљубљен у маркизу, једну од невеста, а и Ђулијета воли Едоарда, а не мужа који јој је обећан. Лажни краљ чини Ђулијетиног љубавника богатим, нађе њеном правом младожењи одговарајућу супругу, а и себи обезбеди жену. Познате музичке нумере -{Grave a core innamorato}- (маркизина арија из I чина) -{Pietoso al lungo pianto}- (Едоардова арија из II чина) Спољашње везе Либрето -{Un Giorno di regno}- (-{Opera Stanford}-) Ноте -{Un Giorno di regno}- - клавирски извод (-{William and Gayle Cook Music Library}-) Један дан власти, или лажни Станислав (опера)


text: Комплекс чини неколико објеката смештених у пространом парку, организованом по принципу енглеских вртова, на властелинском поседу насталом у другој половини XVIII века. Мањи дворац саградио је Марфи Липот на прелазу из XVIII у XIX век, као приземну грађевину, правоугаоне основе, са дворишним тремом на витким стубовима и декоративно обликованим капителима. На уличној фасади наглашен је плитки централни ризалит, док су прозорски отвори једноставни, са плитким оквиром и наглашеним кључним каменом. Велики дворац саградио је Никола Безереди између 1834. и 1837, по плановима непознатог бечког архитекте, као класичан пример репрезентативне спахијске резиденције. Објекат је приземна грађевина, правоугаоне основе, једноставних фасада, са низом прозора који имају раван профилисани натпрозорник подупрт конзолама у облику волуте, а у доњем делу низ балустера. На источној страни налази се класицистички портик са приступном рампом и степеништем, који подржавају четири дорска стуба надвишена троугаоним тимпаноном, а на страни према врту тераса са степеништем. Стилске одлике епохе, декоративни детаљи, богатство декорације, распоред просторија, обрада и опрема ентеријера, употпуњују репрезентативност објекта. У истом класицистичком стилу био је изграђен и трећи објекат, павиљон у врту, који је сада срушен. Насупрот великог дворца сачувана је економска зграда, чија дворишна фасада понавља елементе са старијег дворца. Конзерваторско-рестаураторски радови изведени су између 1985. и 1988.


Општина Петрово налази се у средишњем дијелу БиХ , односно средишњем јужном дијелу Републике Српске обухватајући Спречанско поље и сјевероисточни дио планине Озрен. Налази се између три позната привредна базена: Тузланског, Зеничког и Добојског. Општина Петрово од Добоја је удаљена око 25км односно 45км од Тузле, а граничи са сусједним општинама: Добој, Грачаница, Лукавац и Маглај.