text: Операција АЛТЕА Војни допринос Европске уније стабилизацији и интеграцији Босне и Херцеговине у европску породицу народа Алтеа је за многе грчка божица оздрављења. По миту, богови су Алтеи, мајци Малеагара, саопштили да ће јој син умријети чим догори цјепаница на њеном огњишту. Алтеа је уклонила цјепаницу с ватре, угасила је и спремила у ковчег како би спасила живот свог сина. Сада када је ватра у Босни и Херцеговини угашена, операција АЛТЕА помоћи ће оздрављењу земље и њених народа. За разлику од мита, цјепаница никад неће бити извађена из ковчега већ ће у њему остати заувијек безбједно похрањена. Позадина Босна и Херцеговина, једна од шест република бивше Југославије, ушла је 1992. г. у горко раздобље рата који је однио више од 100.000 људских живота. Коначно, године 1995., рат је уз помоћ међународне заједнице и НАТО-а окончан потписивањем Дејтонског споразума у Паризу. Тиме је започео дуг пут поновне изградње мира и просперитета у овој ратом разореној земљи. Солунском декларацијом из 2003. г. потврђено је како будућност Западног Балкана, чији је Босна и Херецеговина средишњи и важан дио, лежи у Европској унији. Операција АЛТЕА је један од аспеката свеобухватне и досљедне опредјељености Европске уније за Босну и Херцеговину. Она даје додатну димензију постојећем политичком ангажману ЕУ, њеним програмима помоћи и полицијској и посматрачкој мисији које су у току. АЛТЕА је трећа по реду и највећа војна мисија коју је ЕУ до сада покренула. Европске војне снаге, познате као ЕУФОР, израз су Безбједносне и одбрамбене политике ЕУ-а (енг. кратица ЕСДП). Из ове политике развила се Заједничка вањско-безбједносна политика ЕУ (енг. кратица ЦФСП) која, осим јачања свих видова безбједности унутар Уније, има као првенствени циљ очување мира и јачање међународне безбједности у складу са принципима Повеље Уједињених нација. Операција Дана 2. децембра 2004. г., девет година након завршетка рата, Европска унија покренула је војну операцију у Босни и Херцеговини под називом операција АЛТЕА*. Ова одлука услиједила је након што је НАТО одлучио окончати своју мировну операцију очувања безбједности у регији која је трајала од завршетка ратних сукоба. ЕУ је распоредила снажну војну силу (ЕУФОР), с истим бројем људи које је имао и СФОР под вођством НАТО-а (нешто мање од 7.000 војника), како би се обезбиједило континуирано поштивање Дејтонско-паришког споразума и допринијело очувању безбједног и стабилног окружења у БиХ. Првобитна структура снага Снаге ЕУФОР-а су углавном биле размјештене у три главне регије у земљи: Мултинационална борбена група (сјевер) – са око 1.300 припадника стационираних у Тузли. Мултинационална борбена група (сјеверозапад) – са око 1.000 припадника стационираних у Бања Луци. Мултинационална борбена група (југоисток) – са око 1.400 припадника стационираних у Мостару. Главна команда ЕУФОР-а смјештена је у бази Бутмир, Сарајево, заједно са Интегрисаном полицијском јединицом (ИПУ) која је бројила око 500 припадника. Осим овог нивоа снага, 2.000 војника размјештено је у склопу тимова за везу и осматрање (ЛОТ-тимови) на разним локацијама у цијелој БиХ. Реорганизација снага У фебруару 2007. г., Савјет ЕУ помно је анализирао текуће стање у БиХ и процијенио како је могуће извршити реорганизацију снага ЕУФОР-а како би се оне ускладиле са смањеним нивоом опасности. Циљ транзиције је био да се редукује број маневарских јединица у зони операција упоредо са повећањем укупне свијести о присуству ЕУФОР-а у БиХ. Број снага ЕУФОР-а смањен је на око 1.600 припадника. У складу с тим, ЕУФОР је повукао и затворио своје три мултинационалне борбене групе, односно, маневарске компоненте својих снага. Задржан је само један маневарски батаљон који је смјештен у бази Бутмир у Сарајеву заједно са Интегрисаном полицијском јединициом (ИПУ). Лот-тимови и даље остају интегрисани у БиХ и биће надопуњени са 4 регионалнa координационa центра (РЦЦ) размјештених у Сарајеву, Тузли, Бања Луци и Зеници. *АЛТЕА је у грчкој митологији божица оздрављења. |< Prev||Next >|


Афричку децу захватила чудна болест непознатог порекла Фото: Глас Русиjе У Уганди je отворен први медицински центар за помоћ деци оболелој од такозваног "синдрома стерноцлеидомастоидa." Ова ретка болест се јавља тек у малом делу источне Африке на југу Судана, Уганди, северној и јужној Танзанији. Болест углавном утиче на децу узраста од 5 до 15 година. Њена природа је непозната, а не постоје ни ефикасни третмани. Синдром је назван по карактеристичним покретима главе стерноцлеидомастоид уочене током напада. Код деце су напади неочекивани. Први симптом - поглед постаје равнодушан и непромењен. Други - глава сваких осам секунди, пада на доле као да дете хоће да заспи, а онда се изненада пробуди. После јела почиње следећи напад. Ова непозната болест утиче на 3ffa мозак, и болестни не може да контролише своје поступке. Сама болест не доведе до смрти, али се умире од слабости. Недавно, болест се шири веома брзо. У Уганди има више од 4000 пацијената. 200 деце је умрло зато што су били без надзора. Генетски узрок синдрома, научници одбацују. Многи верују у хипотези о пореклу паразитских болести. Има и оних који повезују стерноцлеидомастоид синдром са дефицитом витамина Б6. Научници су такође приметили да су најугроженија група деца из веома сиромашних породица. Глас Русије Изгледа ови опет врше неке експерименте. Наравно, прво ће тамо пошто је медицина на ужасном нивоу код њих па тешко да ће неки њихови доктори провалити.


Израел-Америчка Ситуација 1948 : У пролеће ове године , Ротшилди подмићују председника Харија Трумана( 33. председник Сједињених Америчких Држава 1945-1953) да призна Израел као суверену државу са 2.000.000 долара који су му дати за његову кампањи. Они затим проглашавају Израел сувереном јеврејском државом у Палестини и за пола сата Председник Труман је изјавио да ће Сједињене Државе бити прва држава која ће признати Израел. У раним јутарњим часовима 19. априла , 132 јеврејска терориста из Иргун банде , коју је предводио будући израелски премијер Менахем Бегин , и Стерн банде , коју је предводио будући израелски премијер Јитчак Шамир , брутално је масакрирало 200 мушкараца, жена и деце док су мирно спавали у Арапској долини Деир Јасин . Након преноса Уједињених нација Палестине на независну јеврејску и независну арапску државу 15. маја , Израелци су покренули војни напад на Арапе са јаким звучницима прикаченим на својим камионима информисали Арапе да ако не побегну одмах, биће убијени . 800.000 Арапа са недавним сећањем на масакр у Деир Иасину, су побегли у паници . Тражили су помоћ од суседних арапских земљаља , али те државе се нису укључиле јер нису биле дорасле моћном јеврејском наоружању. Након овог напада , Јевреји сада држе под контролом 78% бивше Палестине за разлику до 57% који им је дат илегално од стране Уједињених нација . Палестинцима , никада није плаћена надокнада за њихове домове , имовину и предузећа која сm 3730 1; им украдена током ове илегалног јеврејског напада , а ови људи су завршили у сиротињским избегличким градовима и шаторима .Такођер барем половина Палестинаца у журби да беже , оставили су своје крштенице. Држава Израел је тада донела закон да само онима који су могли доказати држављанство, би било дозвољено да се врате у Израел , што значи ових 400.000 Палестинаца није могао да се врати и изгубили су сву своју имовину коју су тамо оставили . До данас су Палестинци масакрирани у директној кампањи расног геноцида од стране Јевреја.


Haški tribunali kao komercijalni projekat Насловна Поглед Хашки трибунали као комерцијални пројекат Као што видимо, са финансијске тачке гледишта трошкови за ад хоц трибунале не само да се нису смањили, него су се и увећали. Уместо затварања МТБЈ и МТР појавили су се нови. Трибунал за Руанду који је 20 година радио у старом здању, је затворен, но, отворен је „настављач“ тог трибунала у новој згради! Не само у новој згради – него у новоизграђеној! Шта у ствари представља тај, као што видимо веома комерцијални пројекат, назван „Хашки трибунали“?Формално, буџет трибунала формира ОУН, која сваке године разматра финансијске извештаје трибунала и сваке године их одобрава. Реалне контроле делатности трибунала нема. У крајњем случају, то се не види из тих финансијских докумената који се публикују у систему ОУН-а. Међутим, из дугачких финансијских извештаја могу се пројавити неки веома занимљиви детаљи... [4] Извештај Петог комитета Генералне скупштине ОУН «Финансирање Међународног трибунала за судско гоњење лица одговорних за озбиљно кршење међународног хуманитарног права, почињених на територији бивше Југославије од 1991. године од 23. децембра 2016. године //Документ ОУН: А/70/633. [5] Финансијски извештај и провера делатности ресора Међународног резидуалног механизма за кривичне трибунале у години која се завршила 31. децембра 2015. године // Документ ОУН: А/71/5/Адд.15. [6] Први извештај Генералног секретара ОУН о трошењу буџета Међународног резидуалног механизма за кривичне трибунале за двогодишњи период 2016–2017. године // Документ ОУН: А/71/579 од 22. новембра 2016. године.


source: fineweb

text: Света Литургија у нишком Саборном храму У недељу 25. новембра град Ниш удостојен је посебног благослова: светим евхаристијским слављем началствовао је Његово Преосвештенство Епископ браничевски г. Игнатије. Преосвћеном Владики саслуживали су Епископ нишки г. Јован и свештенство града Ниша. По читању светог Еванђеља, Владика Игнатије је поучио сабране Нишлије бираним речима тумачећи прочитано еванђелско зачало. Духовна гозба је настављена предавањем Владике Игнатија у сали Светосавског дома у Нишу на тему "Тајна спасења". Ова веома актуелна тема сфера је интересовања свих православних хришћана. Уздајући се у реч једног о најистакнутијух богослова данашњице, Владике Игнатија, многи су се сабрали под сводове Светосавског здања на час живе речи, на поуку и утеху. Љубав према ближњем, спасење личности у заједници са Господом и ближњима, превазилажење смрти као последњег непријатеља човечанства у заједници свега створеног са својим Створитељем - главне су мисли овог изванредног предавања. Извор: Епархија нишка


11 најбољих дијететских типова за наручивање у бару | RS.GlobalScienceCollaboration.org Како да задржите потрошњу калорија - и макроа - под контролом овог месеца Божић и Нова година се ближи ивицама, а ако желите да задржите ствари уравнотежен - или барем ограничи штету - избор шта куафф је добро место за почетак. Али не брините: нисмо о сугерисати да ви само пијете Скинни Б * тцхес (то је вотка, сода и креч обложити да се питате). Има доста опција за калорија и макро свесног тамо, што значи да може погодио пречку са радом женом без потпуне боозе забране. Дијета алкохол - одакле да почнем? Ако мислите да дијета алкохол је ограничен на снимак вашег омиљеног духа и ништа више од тога, размислите поново. Бићете изненађени колико бари и ресторани спремим пиће тако да одговара вашим захтевима здраве исхране алкохола. Дијета алкохол - који су најбољи алкохолна пића за дијету? Прво, заборави вотку и јасне мешалице. Пусти косу овог месеца и подигне чашу без писања своје шансе у раној јутарњој вожњи са овим успоравање најбољег исхране алкохола. Од Диет пива, у великој исхрани џина, бићете размажен за избор. Најбоља дијета сирће: САССИ Цидре Сасси Цидре, 75цл: $ 7.99, ввв.маисон-сасси.цом Ово пиће је оличење задовољства, али без следећу дана Сицки осећања. То је низак калорија, без глутена, 100% природна и лако се меша у коктелима. Бирати између три различита укуса: Оригинал, крушке и розе - брзо ће постати ваша исхрана алкохол го-у. Диет Вино: Белвоир вино Белвоир, $ 3.85, Белвоир воће фарме Белвоир су представио серију 'без мамурлук "вина. Бирај; имају они Схираз, Цхардоннаи или ружу. Као и сви Белвоир је пића, они су безалкохолна и слободно од додатка шећера, вештачких адитива, конзерванса, вештачких боја и заслађивача. Сви природни састојци кажеш? Да хвала. Диет Пиво: Силија Органска Пиво Целиа Органска пиво, $ 2.29, Ваитросе Ова једноставна Чешка Лагер је 100% органски и пшенице и глутена. Иако је алкохоличар, да је пиво са Сааз Хопс кроз природни процес карбонизације у циљу стварања већег који вас неће оставити осећате надувено. Диет Џин Елепхант Џин Слон Џин, 50цл $ 30.75, Вхискеи курс Прошло је бурна година, али једна добра ствар сви смо задржали је наша љубав доброг квалитета Гин. Слон Џин је награђивани и садржи СуперФоод ботанички Афрички баобаб воћа и Буцху биљке. Најбоља дијета Просеццо - Скини Просеццо Скинни Просеццо, $ 17.99, Селфридгес Није тајна да смо нација Просеццо љубитеља, што чини долазак мршавог Просеццо све више добродошли. Са само 0.1г шећера по литри можете попити све мехурићи које желите, без бриге о гомилају на фунти. Ако желите шампиони да ипак Просеццо, смо препоручује Тхомсон & Сцотт Скинни Цхампагне Гранд Цру Брут, крунски драгуљ врхунских мехурића Аманда Тхомсон је. У сваком случају, не можете ићи у реду са нискокалорични мехурића. Диет глутен-фрее Алкохол: глутен-фрее Перони Без глутена Перони, $ 6.47 за 4к330мл, Тесцо Исто пиво, исти укус, само не глутена. Ови паметни Италијански бревмастерс су смислили начин уклањања молекуле глутен, без угрожавања свог посебан укус. Цоелиацс целе, радујте се! Диет Вотка: Куиноа Вотка Куиноа Вотка, $ 29.99, пића супермаркета Куиноа је синоним за здравље. Од СуперФоод салата до мароканских мреже и сада вотке, то је ту да остане. Ово без глутена, високо протеинска и висок зрна влакана је савршен начин да ваш водди (скоро) добра за тебе. САЈАМ. Је киное вотка извори своју киноу од Анда планинама и има Зести ивицу лимуна. Диет Алкохол-фрее Вино: Еисберг Еисберг Алкохол-фрее Вино, 75цл $ 3.50 Тесцо Оно што волим код Еисберг је без алкохола вина је да за разлику од других произвођача је направљена од правог вина, са алкохолом нежно уклања на крају. То доводи до пиће које је много слична је алкохоличар сестра од осталих алкохолних бесплатних опција око. И са само 31 калорија по чаши (125мл) је такође далеко лакши од правог вина, тако да не морате да бринете калорија бројања. Диет Не-алкохолна Дух: Сеедлип Сеедлип, 75цл: $ 29.99, Селфридгес Можда је Краљ безалкохолних пића СЕЕДЛИП. Блиско подсећа џин овај дом помешан, ботанички алкохолно пиће има нула калорија. Да ли сте чули нас у праву, нула. Такође је без шећера, заслађивач без и алергена бесплатно, која се све постиже кроз беспрекорном процес за дестилацију. Пробајте СЕЕДЛИП Спице 94 - то је ароматична мешавина коре, зачина и јужним дестилата. Диет веган вино: аралдица Барбера д'Асти Супероре, Ваитросе Аралдица Барбера д'Асти Супероре, $ 8.99, Ваитросе Ако и даље машта узорковања вино са алкохолом, али се боре да пронађу опцију Веганское, зауставили претрагу. Ово аралдица Барбера д'Асти Супероре пуца са црвеним трешњама и зачина, погодно за пуцање отворен ноћи је хладна зима је. Еатинг у децембру може бити лако, погледајте Бест Здрава Божић хране мени Цхоицесанд добили веллнесс жеља заједно са најбољим Фитнесс Гадгетс


Људске жртве су биле огромне. Број жртава још увек није утврђен, али се углавном прихвата да је најмање милион људи. Процењује се да су Срби чинили између 48% и 58% од укупног броја жртава. Усташки режим је вршио геноцид над Србима, Јеврејима и Ромима. Немачки војници су такође вршили масовна стрељања цивила као одмазде за активности покрета отпора. Четници су вршили етничка чишћења Муслимана и Хрвата, а италијански окупатор против Словенаца. На крају, током и после завршне фазе рата, партизани су изврши одмазде према квинслизима и политичким неистомишљеницима, депортације фолксдојчерског становништва, принудне маршеве и погубљења заробљених квислинга и цивила који су бежали пред њима и убиства Италијана у Истри. Главни чланци: Устанак у Србији 1941., Тринаестојулски устанак и Устанак у НДХ Комунистичка партија Југославије је званично одлучила да покрене устанак 4. јула 1941. Тај датум се касније обележавао као Дан борца. За почетак устанка у Србији узима се напад на жандаре у селу Бела Црква. У јулу 1941. дошло је до општег народног устанка у Црној Гори, а током јесени 1941. устанак је добио масован карактер и у западној Србији и у неким крајевима Босне, Херцеговине и Хрватске. У западној Србији формирана је пространа слободна територија, такозвана Ужичка република. Осовинске снаге реаговале су енергично на стварање слободне територије и противосовинске војске. Немачке снаге у НДХ, које су се 1941. састојале од само једне посадне дивизије, крајем 1942. увећане су на 7 дивизија. Немачке и италијанске команде израдиле су план операција. Током операција требало је, поред уништења НОВЈ, такође да буду разоружане и распуштене локалне јединице под италијанском командом, односно Добровољачка антикомунистичка милиција, које су у тој фази представљале главнину Ђујићевих снага. На овоме су посебно инсистирали Немци, упркос италијаснком отпору, сматрајући да ће се четничке единице у случају савезничког искрцавања у Југославији окренути против осовинских снага. ↑ http://www.blic.rs/vesti/drustvo/za-sta-je-osudjen-mihailovic-presuda-drazi-u-8-tacaka/w4tlewv Преузето из „https://sr.wikipedia.org/w/index.php?title=Други_светски_рат_у_Југославији&oldid=12410430“ Категорије: Југославија у Другом светском ратуКраљевина ЈугославијаСакривене категорије: Странице с дуплираним аргументима код позива шаблонаЧланци за проширење Навигациони мени BosanskiCatalàDanskEnglishEspañolFrançaisHrvatskiItalianoქართული한국어МакедонскиNorsk bokmålNorsk nynorskPortuguêsRomânăРусскийSlovenščinaSrpskohrvatski / српскохрватскиதமிழ்Tiếng ViệtTürkçeУкраїнська中文 Уреди везе Ова страница је последњи пут измењена 16. фебруар 2017. у 17:58.


source: wikipedia

text: Норвешка ( или ), званично Краљевина Норвешка (), држава је Нордијске регије северне Европе која обухвата западни део Скандинавског полуострва, као и острво Јан Мајен те арктичко острвље Свалбард. Ову земљу површине 385.207 квадратна километра настањује 5,2 милиона становника и једна је од најређе насељених држава на свету (најређе је насељена држава Европе). Главни град Норвешке је Осло. Највећи део земље граничи са Шведском на истоку, док најсевернија регија граничи с Финском на југу и Русијом на истоку. Дугачка разуђена норвешка обала дуж северног Атлантика и уз Баренцово море позната је по фјордовима, а сама територија државе има издужен облик. Крајњи југ од Данске раздваја мореуз Скагерак. По завршетку Другог светског рата, Норвешка доживљава нагли привредни раст који је у прве две деценије отпочео индустријализацијом поморског саобраћаја и трговине, да би се од раних 1970-их наставио експлоатацијом великих налазишта нафте и природног гаса у Северном и Норвешком мору. Данас је Норвешка по БДП-у по глави становника шеста најбогатија држава, с највишим индексом хуманог развоја на свету. Пети је највећи извозник нафте, а нафтна индустрија отприлике заузима четвртину БДП-а. Током Велике рецесије (2007—2010), норвешка круна се показала једном од најстабилнијих светских валута. Норвешка обилује нафтом, природним гасом, хидроенергијом, шумама и минералима, а 2006. је била други највећи извозник морских плодова (након Кине). Друге важне гране индустрије укључују транспорт, прераду хране, бродоградњу, металургију, хемијску индустрију, рударство те дрвну и папирну индустрију. Норвешка негује скандинавски друштвени модел с универзалном здравственом заштитом, субвенционисаним високим образовањем и опсежним системом друштвеног осигурања. Била је највише рангирана држава света по људском развојном индексу од 2001. до 2007. те поново од 2009. године до данас. Године 2007. је оцењена најмирољубивијом државом на свету према индексу глобалног мира. По уређењу је уставна монархија и парламентарна демократија на челу с поглаваром краљем Харалдом V и премијерком Ерном Солберг. Унитарна је држава с административном поделом на два нивоа: окружном (fylker) и општинском (kommuner). Народ Сами ужива одређен степен самоуправе путем сопственог парламента над традиционално познатим територијима. Иако је норвешки народ двапут на референдумима одбио улазак своје државе у Европску унију, Норвешка уско сарађује са овом заједницом, земљама чланицама, као и са Сједињеним Државама. Такође је један од главних финансијских покровитеља ОУН (неретко учествује у мисијама, посебно у Авганистану, на Косову и у Судану) те земља-саоснивач ОУН, НАТО-а, Савета Европе и Нордијског савета, као и чланица ЕЕП, СТО и ОЕСР. Етимологија Модерни етимолози верују да име земље значи „северни пут” (пут према северу), што се на старом северногерманском писало nor veg или norð vegr. На северногерманском Норвешка се звала Nóregr, на англосаксонском Norþ weg, а на средњовековном латинском Northvegia. Данашње име Краљевине Норвешке на норвешком букмолу гласи Kongeriket Norge а на наречју њорск Kongeriket Noreg. Оба се само у неколико слова разликују од оригиналног назива за „северни пут”: Nor(d)-(v)eg. Историја Викинзи су два века пљачкали и палили Европу док нису прихватили хришћанство за време владавине Улава Тригвасона. Промене у краљевини трајале су као процес још неколико векова. Норвешка је 1397. године ушла у Калмарску унију са Данском и у том савезу остала следећих 400 година. Године 1814, Норвежани су се одвојили од Данске и донели свој устав. Швеђани су тада окупирали Норвешку војном силом, али су ипак допустили да Норвешка задржи свој устав под условом да остане у унији под шведском круном. Национални осећаји бујали су у 19. веку а национални романтизам досегао врхунац 1905. године кад је Норвешка мирним путем, референдумом изборила независност. Иако је била неутрална током Првог светског рата, ипак је претрпела знатне губитке у морнарици и незапамћену привредну штету. Норвешка је јавно прогласила неутралност на самом почетку Другог светског рата, али је Нацистичка Немачка окупирала пуних пет година. Политику неутралности напустила је 1949. године и приступила НАТО савезу. Откриће нафте и гаса раних ’60-их година у норвешким територијалним водама потпуно је променило економску слику земље која је дотада била најсиромашнија скандинавска земља и спадала је у мање развијене земље Европе. На референдуму 1994. грађани Норвешке одбили су придруживање Европској унији. Данас им је главни задатак одржање највишег личног стандарда у Европи и планирање шта чинити кад се исцрпе резерве природних енергената. Током ’90-их, Норвешка је основала нафтни фонд с циљем да се скупи довољно средстава како би земља по нестанку нафте практично могла да живи од финансијских прихода. Вредност фонда је 2006. године премашила 200 милијарди долара. Географија Положај Норвешка је смештена између 57—81° СГШ и 4—32° ИГД. Уједно се и најсевернија тачка Европе налази на норвешкој територији, врх острва Магереја односно рт Нуркин (Кнившелоден) у општини Нордкап (71° 11′ 8′′ СГШ). Из наведених података се да приметити да је Норвешка веома дугачка (1.800 km) али релативно уска (80–450 km) држава. Овај велики хоризонтални распон утиче и на временске разлике унутар саме државе, те на дужину дана и ноћи током године која је веома неједнака. Ово најбоље показује податак да се на Нордкапу Сунчева светлост лети види кроз 76 дана. Норвешка се простире дуж западне обале Скандинавског полуострва и граничи с Русијом (196 km), Финском (727 km) и Шведском (1.619 km), те Данском преко мореуза Скагерак. Окружује је поменути мореуз (који се налази између Норвешке, Шведске и Данске), Северно море, Норвешко море и Баренцово море. Под прекоморском територијалном управом државе налазе се и нека од арктичких острва, од којих су два најзначајнија Јан Мајен и Свалбард око ког се воде вишедеценијски спорови са Русијом. Има такође и три припадајуће антарктичке и субантарктичке зависне територије: острво Буве, острво Петар I и Земља краљице Мод која заузима 2,7×106 km2. Јужни део земље се налази у северном умереном појасу, док се северни део налази у северној поларној регији. Укупна површина државе износи 385.207 km2. Без Свалбарда (61.022 km2, 0,6473% вода) и без Јан Мајена (377 km2, 1,5915% вода) укупна површина је 323.808 km2, а копнена 304.125 km2. Копно и глечери чине око 94% територије. Рељеф Норвешка је претежно планинска земља с врло разуђеном обалом (најнеприступачнијом и најразуђенијом на свету) дужом од 25.000 km, укључујући фјордове и острва. Упоредно са разведеном морском обалом пружа се Скандинавско горје, и то од југозапада према североистоку, у дужини од 1.700 km, настало у раздобљу каледонског набирања (силур и девон) пре 450—500 милиона година. У унутрашњости је сачињено од пространих равњака (fjell или vidda) међусобно одељених дубоким долинама. С равњака се издижу планински врхови који су највиши на југу (Галхепиген, 2.469 m). Горје изнад висине од 1.000 m на северу, односно 1.300 m на југу, прекривено је ледењацима од којих је највећи норвешки глечер Јостедалсбрен (60 km дужине). Према обали горје се спушта стрмо, а према истоку постепено. На крајњем северу је ниски (300 m) и пусти плато Финмарксвида. Ниска јужна обала Норвешке разведена је ријасима, а западна и северозападна фјордовима, који се усецају дубоко у унутрашњост. Највећи норвешки и други најдужи фјорд на свету је Согнефјорд, дугачак 205 km и дубок до 1.308 m; Британац Луис Гордон (1969) препливао га је 2004. године (за 21 дан) и засада је једини човек који је то урадио. За насељавање су повољнији крајеви удну фјорда, где у море утичу планинске реке. Уз западну и северозападну обалу протеже се низ од око 150.000 малих стеновитих острва (skjar), ледењачких хриди и некадашњих абразијских полица, које су доспеле под воду тек у последњим миленијумима, након повлачења великог леденог покрова; они сви заједно творе острвску ограду (skjargard). У јужном делу Норвешке су нижа брда са широким ледењачким долинама, које се отварају према пространијим равницама око Ослофјорда и на обали Скагерака, где је популацијски и привредни центар државе. Геологија Сама Норвешка се геолошки састоји од Балтичког штита и каледонског набраног горја. Балтички штит је грађен од гнајса, гранита и кристаличних шкриљеваца преткамбријумске старости. Снижен и уравњен пре палеозоика на површину избија само на југоистоку и североистоку земље. Највећи део прастаре основе прекривен је у палеозоику (камбријум—силур) седиментним стенама (кречњаци, пешчари, конгломерати), набраним за каледонске орогенезе. За алпске орогенезе у терцијару, каледониди су местимично разломљени и спуштени, а реке су на западу усекле дубоке долине. У плеистоцену Норвешка је била средиште глацијације, одакле се ледењаци спуштају на све стране, стварајући главне облике садашњег рељефа као што су ледењачке долине, фјордови и језерске завале. Због веома различите климе и рељефа, у Норвешкој има велики број различитих станишта, више него игде у Европи; постоји преко 60.000 различитих врста живих бића у Норвешкој (без бактерија и вируса). Мора која окружују Норвешку су такође веома богата живим светом. Воде Речна мрежа Норвешке је веома густа. Реке се с планина сливају у фјордове и према југоистоку. Врло су кратке, великог пада, с мноштвом брзака и слапова; богате су водом. Због великог пада корита постоје услови за хидроенергетско искоришћавање. Реке које теку са западног пристранка Скандинавског масива врло су кратке и не залеђују се, а реке које са источног пристранка утичу у Скагерак дуже су и залеђене до четири месеца годишње. Токови слива Баренцовог мора залеђени су од пет до седам месеци годишње. Најдуже реке се налазе на југоистоку; најдужа је Глома (598 km), а иза ње Гудбрандсдалслеген (204 km). Око 4% површине Норвешке заузимају језера, која се налазе у долинама на југу и у планинама. Нека од њих су ледењачка, јер ледењаци прекривају око 4.600 km2 површине Норвешке. Највећа су језеро Мјеса (362 km2) и језера Ресватн (219 km2). Хорниндалсватнет је најдубље језеро у Европи, дубоко 514 m. Тло, флора и фауна Плодна тла у Норвешкој су ограничена на речне наплавине у дну долина и фјордова, те на сталне морене у јужном делу. У осталим деловима земље тла су каменита, а на пространим подручјима у планинама и на северу је гола стеновита површина. Само 2,28% тла је обрадиво. Од вегетације, шуме прекривају око 27% површине Норвешке. У јужном делу и уз западну обалу земље преовлађују листопадне шуме у којима доминира храст лужњак (), храст китњак (), обична бреза (), маљава бреза (, бели јасен () и млеч (), док европска буква () успева само на крајњем југу. У овим шумама живе велике грабежљиве животиње као што су вукови, медведи и рисови, али оне су дугогодишњим ловом готово истребљене. Листопадне шуме се пењу до висине 300–400 m, а над њима су густе црногоричне шуме четинара, међу којима преовладавају бели бор () и европска смрча (). Горња граница шума на југу је на отприлике 1.100 m, а према северу се постепено спушта до висине 300–500 m. Према северу шуме се шире најдаље до 70 °CГШ, где се налази Национални парк „Стаббурсдален”. Планине изнад 1.000 m и север земље већином су прекривени тундром и планинским рудинама. У прошлости Норвешка је имала пуно више површине прекривене шумама, али данас се због сеча и необнављања на местима где су некад биле шуме налазе баре и мочваре. Осим тога, Норвешке шуме угрожавају и киселе кише настале индустријским загађењем у суседним земљама. Шуме су за Норвешку веома важне, јер се од дрвета израђују рибарски чамци, граде куће, прави намештај и сл.; оно је важна сировина за многе индустрије, не само у шумовитим долинама, већ и у градовима. Осим шума, међу богатом и разноликом вегетацијом могу се издвојити европске боровнице (), бруснице () и патуљаста жалосна бела мурва () чији су плодови скандинавска посластица. Клима Клима Норвешке је због утицаја топле Голфске струје и западноатлантског океанског ветра много топлија од климе других крајева исте географске ширине; само је северни крај Норвешке под утицајем хладних маса поларног ваздуха, односно клима је тамо поларна (субарктичка). У унутрашњости клима је планинска, с нешто топлијим летима и оштрим, осетно хладнијим зимама; средње месечне температуре јануара су од −11 °C до −15 °C, апсолутни минимум износи −51 °C у Карашоку, а клима је ипак стабилнија од климе приморја. Приобални појас се одликује честим падавинама и ветром, уз нагле промене времена. Средња температура ваздуха креће се у јануару од −4 °C на северу до 2 °C на југу, а у јулу од 10 °C на северу до 17 °C на југу. Због топлотног утицаја Голфске струје море се уз обалу не залеђује. Највише преципитације с максимумом зими имају западни пристранци Скандинавског масива, и то од око 1.000 L/m2 на северу до 3000 L/m2 на југу. Североисточни и југоисточни делови земље имају најмање падавина, 600—700 L/m2. Снежни покривач Норвешке траје око седам месеци годишње на северу, од девет до десет месеци на планинама, а од три до четири месеца на југоистоку. У Ослу је средња месечна температура јануара −4,7 °C а јула 17,3 °C, са 740 L/m2 падавина; у Бергену средња месечна температура јануара износи 1,5 °C а јула 15 °C, и има 1.958 L/m2 падавина; у Трондхејму средња месечна температура за јануар је −3,8 °C а за јул 15 °C, са 3.870 L/m2 падавина; у Тромсеу средња месечна температура за јануар је −3,5 °C а за јул 12,4 °C, са 3.994 L/m2 падавина. Из наведених података да се закључити да температурне разлике између севера и југа нису велике, али су зато велике климатске разлике између приобалног појаса и унутрашњости земље. Због високе географске ширине Норвешке, постоје велике сезонске промене дневног светла. Од краја маја до краја јула, сунце се никада у потпуности не спушта иза хоризонта у подручјима северно од Арктичког круга, а остатак земље има до 20 сати светла дневно. Насупрот овоме, од краја новембра до краја јануара, сунце се никад не диже изнад хоризонта на северу, а дневно светло врло кратко траје у остатку земље. Норвешка се назива и „Земља поларног сунца”. Околина Широм Норвешке наилази се на запањујући и драматичан околиш и крајолик. Западна обала јужне Норвешке и обала северне Норвешке представљају неке од визуелно најимпресивнијих обалних предела на свету. Национална географија је уврстила норвешке фјордове међу највеће светске атракције. Норвешка се такође назива и „Земља хиљаду фјордова”, због ових својих бројних уских дубоких залива стрмих обала. Кад је реч о томе колико је политика учинила за заштиту животне средине, према индексу еколошке ефективности Норвешка је 2008. године била на другом месту, одмах иза Швајцарске; године 2012. је била трећа, а 2016. тек седамнаеста. Галдхопиген Галдхопиген је највиши планински врх у Норвешкој, Скандинавији и Северној Европи, на надморске висине. Налази се у општини Лом (у Оппланду), у планинском подручју Јотунхеимен. Галдхопиген је раније био оспораван као највиши планински врх у Норвешкој у корист Глитертинда јер су нека мерења показала да је Глитертинд нешто већи, укључујући и глечер на свом врху. Овај глечер се, међутим, смањио последњих година, а Глиттертинд је сада висок само 2464 м, укључујући и глечер. Стога је спор решен у корист Галдхøпигген-а. На врху је изграђена мала колиба, у љетним месецима се овде продају безалкохолна пића, чоколадице, разгледнице и остали предмети. Раније је Норвешка пошта имала малу поштанску филијалу - највишу у Сјеверној Европи. Политика По Уставу донесеном 17. маја 1814. године (надахнут је Декларацијом о независности Сједињених Америчких Држава, као и Француском револуционарном декларацијом), с амандманима 1906. и још после више од 50 пута, Норвешка је унитарна уставна монархија с парламентарним системом власти, где је краљ најважнија особа у држави (наследна монархија по мушким потомцима династије Олденбург, а од 1990. престоље се наслеђује и по женској линији), а премијер у Влади. Од 17. јануара 1991. године на престољу је краљ Харалд V, из краљевске куће Шлезвиг-Холштајн—Сондербург—Гликсберг, први норвешки краљ који је рођен у Норвешкој још од 14. века. Власт је подељена на законодавни, извршни и судски огранак, како је дефинисано Уставом као највишим документом земље. Монарх службено задржава извршну власт; међутим, након увођења парламентарног система власти, дужности монарха постале су строго репрезентативне и церемонијалне, као што је формално именовање и разрешавање председника Владе и других министара извршне власти. У складу с тим, монарх је врховни заповедник Норвешких оружаних снага, врховни ауторитет Норвешке цркве и службено представља земљу у иностранству, те представља симбол јединства. Има право суспензивног вета на законске предлоге усвојене у Парламенту, али ако их Парламент квалификованом већином поновно усвоји краљ их може санкционисати. Он именује председника владе и министре, те друге високе државне службенике, с тим да предложена влада мора добити већинску подршку у Парламенту. Ако краљ нема мушког потомства може Парламенту предложити свог будућег наследника, али то не обавезује Парламент који одлуку доноси према слободној процени. Парламент Парламент () обавља законодавну власт. Има 169 чланова (2013), али овај број се мења за 4 до 13 чланова зависно од броја бирача. Парламент се бира на 4 године, а бирају га грађани с навршених 18 година живота — на општим, непосредним и тајним изборима, по пропорционалном систему у 19 изборних округа. За активно бирачко право предвиђен је боравишни цензус од 5 година, а за пасивно од 10 година. Новоизабрани Парламент заседа у тачно одређено време, без икаквог утицаја краља или Владе. На првом заседању новоизабрани Парламент бира једну четвртину свог чланства за чланове Горњег дома (Lagting), а преостале три четвртине чини Доњи дом (Odelsting). Парламент, Горњи дом и Доњи дом бирају свог председника. Домови су у начелу равноправни, с тим што право законодавне иницијативе има искључиво Доњи дом. О закону се прво расправља у Доњем дому, а затим у Горњем дому. У случају несагласности домова, о предлогу закона одлучује се двотрећинском већином на заједничкој седници. Прихваћене законе мора прихватити и краљ; ако одбије исти му парламент не може још једном предложити тај закон, али његова сагласност није више потребна ако закон поново донесе следећи изабрани парламент. На заједничким седницама решавају се и финансијска и важна политичка питања. Двотрећинска већина парламента је потребна и у поступку промене Устава. Народ Сами има донекле право на самоодређење и утицај над својим традиционалним територијима, и то путем свог Парламента и Финског закона (Finnmarksloven). Влада Влада () обавља извршну власт. Саставља је вођа странке, односно коалиције странака с већином гласова на парламентарним изборима; уз министра премијера има још најмање 7 чланова, а за свој рад је одговорна Парламенту. Положај премијера, најважније особе у Норвешкој влади, јест да је заступник у Парламенту, може да добије поверење већине у Парламенту; обично је тренутачни вођа најјаче политичке странке, односно коалиције странака, будући да једна странка обично нема довољну подршку да сама формира Владу. Међутим, Норвешком су често владале странке које су имале мањину у Парламенту. Тренутно је премијер Ерна Солберг, која је на том положају од 16. октобра 2013. године. Судска власт Врховни суд (), 5 апелационих судова (appellrett/ankedomstoler) и котарски судови (tingrettene) обављају судску власт. Заједничка седница судија Врховног суда и чланова Горњег дома има својства Уставног суда (Riksrett), који суди министрима, члановима Врховног суда и заступницима у Парламенту. Одлуку о покретању поступка доноси Доњи дом. Изван редовног судства делују мировни судови (fredsdomstoler), који постоје у свакој општини. Године 1962. установљен је Омбудсман (Ombudsmann), који надзире рад тела управе; именује га Парламент. Окрузи Норвешка је подељена на 11 административних регија (кантона) названих ’окрузима’ (), два града, те 356 градских и сеоских општина. Општине имају своја изабрана локална већа и извршне одборе. Национални празник је Дан Устава, који се обележава 17. маја. Државну химну Ja, vi elsker dette landet () написао је 1859. године норвешки књижевник нобеловац Бјернстјерне Бјернсон (1832—1910), а компоновао 1865. композитор норвешког националног израза Рикард Нордрак (1842—1866). Окрузима управљају непосредно изабране окружне скупштине, које бирају префекта. Осим тога, краљ и Влада заступљени су у сваком округу путем ’гувернера округа’ (), који делује као префект. На овај начин Влада је директно заступљена на локалном нивоу путем префектових уреда. Окрузи су додатно подељени на другом нивоу на 426 општина (), којима управљају директно изабрана општинска већа на чијем је челу градоначелник или начелник и мали извршни кабинет. Главни град Осло сматра се и округом и општином. Норвешка има у свом саставу и две прекоморске интегралне територије: Јан Мајен и Свалбард. Постоје и три антарктичке и субантарктичке колоније: острво Буве, острво Петар I и Земља краљице Мод. Статусом града има и 96 насеља; у већини случајева границе града подударају се с границама општина, а општине норвешких градова често обухватају велика неизграђена подручја (на пример, општина града Осло обухвата подручја великих шума смештених северно и југоисточно од града, а више од половине општине града Бергена су планине). Геополитика Непостојање граничних и територијалних спорова у регији погодовало је настанку норвешке државности (1905). Норвешко-шведска граница одређена је 1826. у заједничкој државној унији. Након развргнућа уније 1905. године, успостављена је демилитаризована зона дуж заједничке границе ради избегавања могућих сукоба. Зона је била широка око 14,5 km на свакој страни, а споразумно је укинута 1993. године. Норвешко-руска граница је одређена 1829. године, а иста 1918. постаје норвешко-финском границом. Руским освајањем северног финског коридора око Петсама успостављена је стара норвешко-руска граница (1944), која је уз мање корекције потврђена новим споразумом 1947. године. Геополитичкој стабилности Норвешке доприносио је и положај на северозападном рубу Европе. Иако је и Норвешка била изложена британско-немачко-руском притиску, била је ипак изван главне зоне сукобљавања европских сила. Геостратешка функција Норвешке манифестовала се током немачке окупације у Другом светском рату, а након тога наново се вреднује кроз чланство у НАТО-у од 1949. године. Територијална издуженост Норвешке од око 1.800 km (Скагерак — Северни рт) чини је окосницом атлантске Скандинавије. Акваторија уз северне и јужне обале Норвешке транзитна су мора руске флоте према Атлантику. Заједно с Данском, Норвешка омогућује НАТО-у надзор морског пролаза Скагерак, а преко норвешке области Финмарк остварује се контрола руског стратешког комплекса на полуострву Кола. Норвешко-руска граница дуга 167 km једина је граница НАТО-а и Русије у Европи, што је током Хладног рата условило њену геополитичку осетљивост. У северним областима Норвешке (Финмарк, Тромс, Нордланд) смештене су базе и службе НАТО-а важне за контролу поморског правца између Исланда и норвешке обале. Осим геостратешке важности за НАТО, северна Норвешка има и транзитну важност за Шведску због извора железне руде преко најпрометније норвешке луке Нарвик. Јужни део Норвешке има повољнију климу и највише обрадивог тла у земљи. Ту је државна привредна регија језгра, те луке Берген, Ставангер и Кристијансанд, из којих су најкраће поморске везе према западној Европи. Подморје Северног мора испред јужне Норвешке привредни је значајно због лежишта нафте. По производњи нафте Норвешка је водећа западноевропска држава. Због риболова и производње нафте, те због надрегионалне транзитне функције акваторија и зависности државне привреде о поморском саобраћају, маритимна компонента норвешке геополитичке стабилности је међу најважнијима. Поморска оријентација потицала је Норвешку на споразумно одређивање морских граница у регији, те око норвешких прекоморских поседа. Преостали су спорови око Свалбардског архипелага, где је 1994. дошло и до оружаног сукоба Норвешке обалне страже с исландским риболовцима. Међународни односи Норвешка има амбасаде у 84 земље (плус 344 конзулата у 125 земаља, те једно представништво у Палестини). С друге стране, 69 земаља има амбасаде у Норвешкој које су све смештене у престоници Ослу (плус 209 конзулата 73 земље, те по једно представништво Палестине и Тајвана). Норвешка је једна од земаља оснивачица Организације уједињених нација (ОУН), Организације Северноатлантског споразума (НАТО) и Савета Европе, као и Европске асоцијације за слободну трговину (ЕАСТ), Светске трговинске организације (СТО) и Организације за економску сарадњу и развој (ОЕСР). Скандинавија традиционално више оклева по питању процеса европских интеграција него остале европске земље које нису у Европској унији. Норвешка није следила суседне нордијске земље кад су давале молбе за приступ Европској заједници 1962, 1967. и 1992. године. Данска, Шведска и Финска су постале чланице, а норвешки народ је одбио приступне преговоре из 1972. и 1992. године. Након пропалог референдума 1994. године, Норвешка је задржала своје чланство у Европском економском простору (ЕЕП), што је био договор који се сматрао предусловом за земље које је 1995. године требало да приступе Европској заједници. Овиме је Норвешкој настављено осигуравање приступа међународном тржишту Уније, под условом да имплементира оне делове законодавства Уније који се сматрају релевантним за унутрашње тржиште (отприлике седам хиљада од 2010). Неколико норвешких влада је од 1994. затражило суделовање Норвешке у неким аспектима ЕУ, који сарадњом надилазе одредбе споразума ЕЕП. Норвешкој је допуштена сарадња без могућности гласања, на пример у Заједничкој сигурносној и одбрамбеној политици, Шенгенском споразуму, Европској агенцији за одбрану, као и у 19 одвојених програма. Иако су на два референдума одбили чланство у Европској унији, Норвежани су задржали блиске везе са ЕУ и њеним земљама чланицама, као и са САД. Норвешка је остала једна од земаља које највише финансијски доприносе Уједињеним нацијама и суделује са УН снагама у међународним мировним мисијама, а најзначајније су оне у Авганистану (ИСАФ, НТМ—А), на Косову (КФОР) и у Судану (АМИС ЕУ). Војска Норвешке оружане снаге ( — „Одбрана”) основане 1905. године тренутно броје око 16.048 активних чланова, укључујући 4.587 цивилних запосленика; број се готово преполовио током последње деценије. Према садашњим плановима мобилизације, снага током пуне мобилизације је отприлике 80.000 војно способних људи. Норвешка има обавезан војни рок за мушкарце (6—12 месеци обуке) и добровољно служење војске за жене. Оружане снаге су подређене Министарству одбране () и главном заповеднику, краљу Харалду V. Норвешка војска () подељена је на родове: војска, краљевска морнарица, краљевске ваздушне снаге и резервне снаге добровољаца. Норвешка је била једна од оснивачица војног савеза НАТО, 4. априла 1949. године. Данас суделује у Међународним снагама за сигурносну помоћ (ИСАФ) у Авганистану, Ираку, Малију и Јужном Судану. Осим овога, Норвешка је суделовала и у неколико мисија у склопу Уједињених нација, НАТО-а и Заједничке сигурносне и одбрамбене политике Европске уније. Становништво Норвешка има 5.367.580 становника (процена 2020) односно 5.214.890 (попис 2015). Просечна густина насељености је 14 ст./km2, по чему је Норвешка друга најређе насељена европска држава (први је Исланд са 3 ст./km2). Просечна старост становника је 40 година; очекивана доб за мушкарце је 80,6 година, а за жене 84,2 године (2017). Више од 80% становништва живи на обали или у њеној близини, пре свега у широј околини Осла (30% становника), на јужној и југозападној обали, те у Трондхејмфјорду. Својствено је сезонско пресељење из градова у викендице, којих има око 300.000. Главни и највећи град Осло броји 975.744 становника (2016). Осталих девет највећих градова има више од 50.000 становника и то су: Берген (252.772), (213.313), Трондхејм (177.617), Драмен (115.137), (109.907), (92.001), Кристијансанд (61.037), Олесунд (51.474) и Тенсберг (51.061). У градовима живи 75% становништва земље. Број становника је од 1989. до 1994. растао брже (0,5%) него у почетку 1980-их година (0,3%). То је резултат у првом реду повећања природног прираста (2,0 ‰ од 1981. до 1983; 3,4 ‰ од 1991. до 1993), за разлику од већине европских земаља. Наталитет је 1993. године износио 13,7 ‰, (12,4 ‰ у 1981), морталитет 10,7 ‰ (10,2 ‰ у 1981), а инфантилни морталитет 5,9 ‰ (7,5 ‰ у 1981). У другој половини 19. века и почетком 20. века, Норвешка је имала висок природни прираштај, али број становника је растао споро због великог исељавања (иселило се око 750.000 људи, највише у Северну Америку). Становништво Норвешке је према демографским критеријумима старо. Према попису 1999. године 15% је било у доби до 14 година, 65% у доби 15—65 година и 20% старијих од 65 година; према званичним проценама за 2017. годину 19% је било у доби до 15 година, 66% у доби 16—66 година и 14,6% старијих од 67 година, што значи да је данашња популација нешто млађа. Писменост у Норвешкој је 99%. Постоје два службена језика: норвешки букмол (ближи данском) и норвешки нинорск (ближи шведском). Оба језика су званично једнакоправна и у службеним списима једнако заступљена, док су према говорницима заступљени омјеру 86% —19% (број је већи од 100% јер неки подједнако добро говоре оба). Такође се и у школама уче оба. Како год, у пракси букмол броји далеко већи број говорника, а и управо се он најчешће учи када се норвешки учи као страни језик. Највећа аутохтона национална мањина у Норвешкој су Сами (Лапонци или Лапи) и има их око 20.000. Главнину становништва чине Норвежани (86,2%), северногермански народ; на северу, на равњаку Финмарксвида живи 21.000 Самија (Лапонци) и 12.000 Финаца (Квени). Од странаца, који чине 12,2% становништва, највише је Швеђана (1,6%), Пољака (1,3%), Данаца (1,0%), Немаца (0,8%), Британаца (0,7%) и Пакистанаца (0,7%). Постоје и групе усељеника из Румуније, из Сомалије, са Тајланда, са Филипина, из Русије и из Ирака. Норвешка је током целе своје историје имала везе с другим земљама, па су у њу досељавали морепловци, трговци, рудари, грађевинари, али и јавни службеници. Већина досељеника потиче из суседних земаља. Многи су Норвежани потомци досељеника који су се тамо доселили пре више генерација. При поређењу с другим европским земљама, у Норвешку је у новије време доселило мало људи; стога је норвешко становништво доста хомогено. У многим деловима земље Норвежани још нису навикли на суживот с народима других култура. Највећи градови Највећи градови са југа на север: СтавангерФредерикстадДраменОслоБергенХамарФлореОлесундТрондхејмМо и РанаБодеНарвикХарстадТромсеХамерфестВардо Религија У средњем веку Норвежани су, као и остали Скандинавци, били следбеници германског паганства. Највећи број Норвежана, 79,4% њих, данас су пак лутеранци (Црква којој аутоматски приступају рођењем); осталих протестаната и католика има око 1,7%, а остало су неопредељени. Норвешка црква има статус државне цркве и норвешки краљ је уједно био и њен поглавар (до 2012). У новембру 2011. било је око 98.000 регистрованих католика у Норвешкој. Међутим, постоји доста католика који нису регистровани са својим идентификационим бројем; тако је реална бројка вероватно око 230.000 католика, од којих је 70% рођено ван граница Норвешке. Annuario Pontificio 2011. помиње број од 229.652 католика, што чини око 5% становништва и Норвешку ’најкатоличкијом’ земљом у Северној Европи. Језик У Норвешкој се говори 10 односно 11 језика, од којих су сви живи. Сам норвешки језик, као макројезик обухвата два индивидуална језика (букмол и нинорск) као представник германске групе. Осталих 9 језика су представници ромских, финских и лапонских група плус један мешани језик и један знаковни језик; то су: јужнолапонски, квенски фински, лулејсколапонски, норвешки знаковни језик, питејсколапонски, роди, севернолапонски, таврингерски ромски и влашки ромски. Култура Књижевници Хенрик Ибсен Ханс Анруд Ликовни уметници Едвард Мунк Музички уметници Едвард Григ Дими Боргир Марит Ларсен Marcus&Martinus Привреда Норвежани имају шести највећи бруто домаћи производ (БДП) по глави становника (након Катара, Луксембурга, Сингапура, Брунеја и Кувајта). Норвешка већ дуго времена држи прво место на свету према ПОУНР-овом индексу хуманог развоја, и то осам година заредом (2000—2007) а потом седам година заредом (2009—2015). Трошкови живота у Норвешкој су око 30% виши него у САД и 50% виши него у Уједињеном Краљевству. Стандард живота у Норвешкој је међу највишима на свету. Часопис Форејн полиси сместио је Норвешку на последње место међу државама у распаду () за 2009, просудивши да је Норвешка најстабилнија земља на свету и земља која најбоље функционише. Непрекидан извоз нафте и природног гаса, у комбинацији са здравом економијом и великим сакупљеним богатством, доводи до закључка да ће Норвешка у догледној будућности остати међу најбогатијим земљама света. Норвешка економија пример је мешане економије, комбинација напредне капиталистичке социјалне државе, слободног тржишта и већинског удела државе у неким кључним секторима. Норвешка социјална политика омогућила је бесплатно јавно здравство (изнад одређеног нивоа), а родитељи имају 12 месеци плаћен породиљски допуст. Приход који држава има из природних извора укључује значајан допринос од производње нафте, те значајан и добро управљан приход везан уз овај сектор. Норвешка има веома низак број незапослених, тренутно од 4,3%; овај проценат се повећавао током последње деценије, а 2008. је био најнижи уопште и износио 2,3%. До 30% радне снаге запослено је у државном сектору, највише у ОЕСР-у. Од државе живи 22% становника, а 13% је неспособних за рад (највећи удео на свету). Ниво продуктивности по сату, као и просечна зарада по сату, највећи су на свету управо у Норвешкој. Вредности равноправности норвешког друштва осигуравају да разлика у плати између најниже плаћеног радника и председника управе у већини фирми јесте знатно мања ако се пореди са западним економијама. Држава је власник у кључним индустријским секторима, као што је стратешки нафтни сектор (Статоил и Акер солушонс), производња струје у хидроелектранама (Статкрафт), производња алуминијума (Норск хидро), највећа норвешка банка (ДНБ АСА) и телекомуникацијска компанија (Теленор). Овим великим компанијама влада контролише 30% деоница на берзи у Ослу. Норвешка је велика поморска земља и има шесту највећу трговачку флоту на свету, са 1.412 сопствених трговачких бродова. Поседује знатне залихе нафте, природног гаса, минерала, шума, плодова мора, свеже воде и електричне струје из хидроелектрана. Највећи је светски произвођач нафте и природног гаса по становнику изван Блиског истока, а нафтна индустрија доноси око четвртину бруто домаћег производа. Велике залихе нафте и природног гаса откривене су шездесетих година 20. века, и то је довело до наглог развоја економије. Норвешка је постигла један од највиших стандарда живота на свету, захваљујући делимично и томе што има огромне количине природних ресурса с обзиром на број становништва. Норвешка је и други највећи светски извозник рибе (по вредности одмах након Кине) и шести највећи светски извозник оружја. Хидроелектране производе око 98—99% електричне струје у Норвешкој. Земља је задржала скандинавски модел социјалне заштите с општим здравственим осигурањем, субвенционисаним високим образовањем и свеобухватним системом социјалне заштите. Од 2000. до 2007. и од 2009. до 2015. године Норвешка је континуирано имала највећи развој људских потенцијала на свету. Као чланица ЕАСТ од 1. јануара 1993. године прикључила се јединственом западноевропском тржишту, али на референдуму одржаном 1994. становништво је одбило пуноправно чланство у Европској унији. До открића великих налазишта нафте и земног гаса под Северним морем поткрај 1960-их година привреда се темељила на рибарству и производњи енергетски захтевних индустријских производа, као што су алуминијум и остали обојени метали, те вештачка ђубрива. Као скандинавска земља, највећи нагласак у својој економији даје интеграцији у Европски економски простор, у којем годишње размењује робу у вредности од близу 50 милијарди америчких долара. Значајан је извозник нафте, деривата, хемикалија, дрвета, папира, поморских услуга, бродова, те бакалара и других прехрамбених производа. Главни трговачки партнери су јој Уједињено Краљевство, Шведска, Немачка и САД. С чланицама ЕАСТ остварује 17% извоза и 25% увоза, а са земљама ЕУ 65% извоза и 48% увоза. Норвешка круна је у свом курсном прилагођавању везана за ₠, дефакто за немачку марку, па је од почетка 1990-их и норвешка монетарна политика чврсто усклађена с политиком немачке Бундесбанке. Монетарна стабилност и либерализована привреда привукле су у 1990-има многе стране улагаче, те су 1993. цене дионица на берзи у Ослу порасле за 60%. Пољопривреда Норвешка има само 939.000 ha њива и трајних насада, што заузима 2,9% површине; и 130.000 ha травњака и пашњака, што заузима 0,4% површине. Због неповољних природних услова пољопривреда је размерно скромна, премда је веома важна због насељености северног подручја и целе регије, тако да ужива потпору државе (око 150.000 kr државних субвенција по поседу на годину). Осим државне субвенције, пољопривредни производи имају апсолутну предност на домаћем тржишту, јер је увоз допуштен само кад нема домаће понуде. Упркос томе број сеоских поседа се последњих деценија смањио; 1959. их је било 200.000, а 1995. само 83.000; и даље су размерно мала, у просеку величине 10,2 ha. Бројни имају додатни извор прихода у шумарству и рибарству. Пољопривреда је изразито усмерена на сточарство, за које производе велик део крме на њивама. Главна пољопривредна подручја су у речним долинама у широј околини Осла, уз јужну обалу и у дну већих фјордова. Главни производи су јечам, којег се годишње произведе 645.000 t; и зоб, које се годишње произведе око 380.000 t за сточну храну. Од културних биљака издвајају се пшеница, раж, кромпир и уљана репица. На југу производе и приличне количине поврћа. Сточарство је најважнија грана пољопривреде, пре свега млечно и месно говедарство, те овчарство; има 1,33 милиона грла говеда и 2,4 милиона оваца. У северном и западном делу земље прилично је раширен узгој крзнаша, највише поларне и плаве лисице, те америчке куне. На крајњем северу Сами (Лапонија) узгајају собове, којих у Норвешкој има око 150.000. Рибарство Норвешка има бројне погодности које становништву омогућавају бављење риболовом. Велик број фјордова, који задиру дубоко у копно, погодна су места за мрешћење риба. Дно мора уз обалу прекривено је муљем, што је повољан фактор за развој ситних морских организама који су храна рибама. Рибарска флота има 14.200 рибарских бродова; број рибара опада, нарочито оних за које је рибарство само допунска делатност: има их око 23.000. Улов је 1995. износио 2,63 Mt рибе, што државу чини 10. на свету по количини улова. Главне рибарске луке су Трондхејм, Хамерфест, Берген, Олесунд и друге. У северним деловима, пре свега на Лофотима, преовладава лов на бакаларе. Јужније лове највише слеђеве, а на подручју Ставангера на југу срделе. Уз то се још лове лососи, шкампи и шкољке. На захтев Међународне комисије за китолов, Норвешка је 1986. престала да лови китове; године 1992. упркос међународним просведима китолов поново почиње. Све се више уводи марикултура, и то у првом реду узгој лососа и пастрмки. Шумарство Норвешка има 88.100 km2 шума, односно 24% површине; од овога је 80% игличастих и 20% лиснатих. Производња дрвета износи 9,04×106 m3, што није довољно за потребе домаће индустрије. Више од четвртине шума у приватном је власништву и оне су као примарни или секундарни извор прихода од великог значаја за бројне сеоске поседе. Норвешка је у прошлости имала пуно више шума, али како се секло а није се бринуло за обнављање велике површине шумског тла су се претвориле у баре и мочваре. Данас држава улаже велика средства у узгој шума, пошумљавање и изградњу шумских путева. Рударство и енергетика Након откривања нафте и природног гаса у Северном мору (1969) и почетка тржишног искоришћавања (1971), Норвешка је још 1975. постала извозница а данас пети највећи извозник нафте и трећи извозник природног гаса у свету. Године 1997. је произвела 160,8 Mt нафте и 45,6×106 m3 природног гаса. На свим досад откривеним пољима јужније од 62 °CГШ (Екофиск, Елдфиск, Валхал, Ула Гида и Код усред Северног мора, те Сноре, Статфјорд, Гулфакс, Трол, Каб, Осеберг и Фрига између западних и Шетландских острва) Норвешка има око 1,4% светских залиха нафте и 1% светских залиха природног гаса. Ово гориво је изврсне каквоће и лежи у политички веома стабилном делу света. За целокупну привреду важна је била одлука да Норвешка неће битно повећати производњу, тако да ће залихе достајати још дуги низ година. Претпоставља се да се богата налазишта налазе и у Баренцовом мору, но засад с Русијом нису успели склопити споразум о разграничењу тамошњег континенталног појаса. Подморско богатство искоришћава 6 нафтних компанија, од којих је највећа државна Статоил (55% производње). Природни гас подморским гасоводима непосредно извозе у Немачку (терминал Емден), Белгију (терминал Зебруге) и Велику Британију (терминал Ст. Фергус у Шкотској), а за домаћу употребу до терминала Корсте код Ставангера и Колсхес код Бергена. Нафту транспортују подморским нафтоводима до терминала Монгстад северно од Бергена и Тиспорт у Великој Британији, а делимично је и танкерима превозе до рафинерије у Ставангеру. Гасовод Лангелед који иде по дну мора из Норвешке у Уједињено Краљевство други је гасовод природног гаса по дужини на свету. Средиште нафтне и производње гаса је Ставангер, где се налазе средишта компанија и исходишта за опскрбу платформи. Производњом минералних гнојива у изванредно тешким условима Норвешка је постала водећа у технологији изградње нафтних и гасних платформи. Рударство у Норвешкој развија се од почетка 16. века и тада се првотно односило на ископавање железне руде, што траје до почетка 19. века када се у томе појавила велика конкуренција. Важан фактор у том погледу било је таљење руде, које се вршило уз помоћ дрвеног угљена, што је било врло скупо. Данас Норвешка вади око 1,55 Mt железа у руди, а највише га има у Малмеу и Редсанду. Од других руда помена су вредни бакар, којег има у Трондхејму, Реросу и на Сулителмеу, сребро код Конгсберга, титанијум код насеља Ејгерсунд, те никл и манган. Око Ослофјорда наилази се на различите врсте камена, као што су гранит, дијабаз, сијенит и порфир. Што се тиче енергетике, инсталирана снага свих електрана износи 27.498 MW и то готово искључиво у хидроелектранама, јер оне дају 98—99% електричне енергије. Норвешка има 23% воденог потенцијала Европе. Тај потенцијал је искоришћен већ 60%, јер имају изузетно повољне могућности за добијање електричне енергије (обилне падавине, вештачка односно акумулациона језера, језера на насељеним фјелима те хидроелектране у фјордовима). Део енергије се искоришћава у енергетски интензивнијој индустрији, а део се у оквиру удружења Нордел извози у Шведску, Данску и Њемачку. Индустрија Индустрија је у Норвешкој почела да се снажније развија у 19. веку. Само неколико грана данашње индустрије потиче из претходних векова. Најраније су се развиле индустрије које прерађују домаће сировине, као што су индустрија рибе, железа и дрвета. Данас се норвешка индустрија дели на енергетски захтевну тешку индустрију (распоређену по фјордовима у непосредној близини хидроелектрана) и радно интензивну индустрију која је углавном на ширем подручју Осла, у Бергену и Трондхејму. Индустрија железа је цвала још почетком 17. века, када се за добијање овог метала користио дрвени угљен у високим пећима, а тек почетком 20. века уместо дрвеног угља електрична енергија; настају топионице у Ставангеру и Ослу. Нешто се жељезне руде извози, а добар део користи у црној и обојеној металургији уз бакарну и титанијумову руду, магнезит, као и боксит (алуминијум) који делимично увозе. Најважнија је производња алуминијума у великим фабрикама у Мушеену, Сундалсери, Ордалу, Хеијангеру, Кармеију и Листи. Остала обојена металургија налази се у Сулитјелми и у Кристијансанду, где се производи цинк и бакар. У Норвешкој има и дрвне индустрије, за коју има највише сировине у шумама јужне Норвешке. Балвани се од тамо допремају сплаварењем до ушћа или до доњег тока река, где их преузимају пилане, стругаре и фабрике које их прераде у веома квалитетну и јефтину механичку и хемијску дрвену масу. Од ње се производи папир, бродови и намештај. По броју запослених најважнија је прехрамбена индустрија, у којој је запослено 50.000 људи. На првом месту је прерада рибе тј. сушење бакалара и конзервисање ситне рибе на чијем усавршавању раде бројни стручњаци. Конзервисана риба се у великим количинама извози у Немачку, Аустрију, Чешку, Словачку, Пољску и Мађарску. Од друге прехрамбене индустрије истиче се прерада млека у сир и маслац врхунске квалитете, производња пива и чоколаде. Производе и дуванске производе за које се сировине морају увозити. Текстилна индустрија се базира претежно на увезеним сировинама, док хемијска индустрија производи калцијум-карбид и вештачки азот у фабрикама у Нотодену и Рјукану. На другом месту по броју запослених је графичка индустрија, са 36.000 делатника, а на трећем машинство са 22.000 радника. Саобраћај Норвешка има велике потешкоће у изградњи путева због природних препрека. Само један такав пример су фјордови који продиру дубоко у копно. Ипак, веза између запада и истока била је нужна — што ради превожења људи и робе до важнијих атлантских лука, што ради туризма. Данас укупна дужина путева у Норвешкој износи 90.269 km, од чега их је 70% са савременим коловозом а 500 km чине двотрачни и четворотрачни ауто-путеви. Што се тиче железничког саобраћаја, Норвешка има 3.999 km железничке пруге — од чега су 2.422 km електрифицирана, а размак између шина износи 1.435 mm. Најважније је железничко чвориште Осло, из којег воде пруге према Шведској, Ставангеру, Бергену и на север преко Трондхејма до Бодеа. За извоз Шведске железне руде изузетно је важна железничка пруга од Кируне до луке Нарвик. Већином железницама управљају Норвешке државне железнице (Norges Statsbaner, NSB), које су у целости у власништву државе; 65 km пруге је у власништву пет приватних предузећа. Важан облик саобраћаја у Норвешкој је и бродски саобраћај. У два норвешка бродска регистра 1997. године је било регистровано 1.138 трговачких бродова носивости 32,86 Mt. Да би се смањио бег норвешких бродова под туђе заставе, осим Норвешког државног регистра, године 1987. је основан и Норвешки међународни регистар (Norway International Shipping Register) у којем су на снази знатно блажи услови пословања. Због дугогодишње кризе у класичном превозништву, бројни норвешки бродари су се успешно специјализовали за делатности повезане са искоришћавањем нафте и земног гаса у мору, као што су опскрба платформи, ронилачки бродови, бродови за градњу подморских нафтовода и гасовода, покретне нафтне платформе и сл. Највеће луке су Осло, Тенсберг, Порсгрун, Стравангер, Берген, Трондхејм те Мо и Рана, као и Нарвик (утовар шведске железне руде) и Крикенес (утовар норвешке железне руде). Веома је важна и обална пловидба, пре свега тзв. Хуртигруте између Бергена и Киркенеса (око 2.500 km) — свакодневна и целогодишња путничка и теретна веза између 30 обалних насеља. Бројни мањи трајекти повезују обале дубоких фјордова и острва с континентом, а велики трајекти Норвешку с Данском (Кристијансанд—Хиртсхалс, Фредериксхавн—Осло) и Великом Британијом (Њукасл-Ставангер). Последњи саобраћаја који не треба изоставити је ваздушни саобраћај. Норвешка има 38 аеродрома с редовним путничким линијама. Међународни аеродроми су Осло (Форнебу), Берген (Флесланд) и Ставангер (Сола). Највећи ваздушни превозник је Дет Норске луфтфартселскап (ДНЛ), један партнера у Скандинавијан ерлајнс систему (САС). Одмах иза њега следи превозник САФЕ (Братхенс Саут-Американ и Фар ист ертранспорт). Природне и културне знаменитости Норвешка има бројне културне и природне знаменитости, што је допринело развоју туризма. Године 1996. Норвешку је посетило 3,3 милиона страних туриста, највише из Швајцарске, САД, УК и Немачке. Најпривлачнија су крстарења по фјордовима, планинарење, сплаварење на дивљим водама и скијање. Неке од најважнијих природних и културних знаменитости су: Алта, град у северној Норвешкој на ушћу реке Алте у Алтафјорд. У њему се проналази око 3.000 преисторијских цртежа на стенама (петроглифи) из 4200—500. п. н. е., које су део Унескове Светске баштине. Берген, други највећи град у Норвешкој, у заливу Бифјорд. У луци је стара трговачка четврт Бриген или Тискебриген (Немачко пристаниште) са старим трговачким кућама и Ханзеатским музејем, који је део Унескове Светске баштине; некадашња тврђава Бергенхус на улазу у луку, Маријина црква из 12. века, Тролдхауген (кућа композитора Едварда Грига) и музеј на отвореном Гамле Берген. Ово је један од најстаријих али и најмодернији град Норвешке. Некада је био највећи и најживахнији норвешки град, а од 1445. до 1545. и немачка колонија. По својој духовној култури сврстава се одмах иза Осла. Геирангерфјорд, један од најсликовитијих фјордова у Норвешкој, с најлепшим видицима с врха Далсниба (1.495 m) те спуштањем у фјорд по Геирангерској цести. Такође је позната живописна Орлујска цеста (Ерневеијен) из Геирангера у Нордалсфјорд. То је простор непогодан за насељавање, али нешто становништва ипак има. Куће су саградили на терасама у висини 600–800 m. Национални парк Хардангервида, на истоименој висоравни, који има површину 3.400 km2. Красе га бројна планинска језера, пространи равњаци горске тундре, те слап Верингфос висок 183 m. Хедал, највећа древна црква у Норвешкој, у близини Нотодена у округу Телемарк. Саграђена је око 1250. године, с богатим резбаријама и зидним сликама. Национални парк Јостедалсбрен, те највећи глечер Јостедалсбрен на европском континенту, површине 487 km2. Налази се у планинама између Согнефјорда и Нордфјорда, на надморској висини 1.000—2.000 m. Представља до 500 m дебелу ледену масу коју чини 26 глечера и која се спушта у суседне долине. Карашок, предео у северној Норвешкој, уз реку Карашока близу границе с Финском. Ово је Лапонско средиште с парламентом Самија, информативним центром и музејем Самија. Јужно од предела налази се Национални парк Евре Анарјека, на пространој висоравни с тундром и великим тресетиштима. Површина му је 1.290 km2. Лилехамер, град на северном крају језера Мјеса на реци Гудбрандсдалслеген (или Леген). Представља велики центар зимских спортова и поприште XVII Зимских олимпијских игара (1994). Такође га краси музеј на отвореном, Маихауген, са старим кућама из целе Норвешке. Хамерфест, најсевернији град Европе а неки га сматрају и најсевернијим градом света; на острву Квалеи. Налази се 70o 39′ СГШ и важна је рибарска лука и полазиште за Нордкап. Сунце овде не излази од 17. маја до 28. јула, па је град лети веома живахан. Вегетација је врло оскудна, тако да на градском тргу успева једва неколико стабала. У граду се налази фабрика која од бакалара производи рибље уље па од тога цели град неугодно заудара. Лофоти (Лофотен), низ горовитих острва испред Норвешке обале, са купастим врховима и сликовитим рибарским насељима у заливима. Нека од најпознатијих су Ауствогеи са центром у Сволваеру (живописни Тролфјорд), Вествагеи и Москенесеи. Рерос, рударски град у унутрашњости средње Норвешке, на реци Реа. Красе га старе рударске куће из 17. и 18. века, рударски музеј, рудник Кристијанус сехтус који је могуће разгледати. Цели град је заштићен као део Светске баштине Унеска. Национални парк Салтфјелет—Свартисен у северној Норвешкој, површине 2.102 km2. Налази се на истоименој висоравни, на надморској висини 1.200—1.400 m, с бројним глечерима (нпр. Свартисен) и кршким спиљама (туристичка спиља Гренли). Нордкап (Северни рт), рт на острву Магереи, на крајњем северу Европе (71° 10′ 21′′ СГШ), премда се још северније пружа оближњи рт Книвскјелоден. Ово је веома отмено туристичко одредиште, доступно путем из Хонигсвога. Сунце не залази од 14. маја до 30. јула. Ставангер, град на југозападној обали који је центар за опскрбу нафтних платформи на отвореном мору. Стара је градска језгра с дрвеним кућама и романичком катедралом из 11. века. Трондхејм, град на јужној обали Трондхејмфјорда. До 13. века је био престоница норвешких краљева. Туристичка је атракција велебна катедрала с грбом Светог Олава, у којој се од 1814. године круне норвешки краљеви. Познат је и упечатљиви мост Гамле Бибро (Биброа). Урнешка дрвена црква на фарми Орнес, на источној обали Лустрафјорда, северног рукавца Согнефјорда. Овде се налази једна од најстаријих древних цркава из 11. века, која је као и цело село део Унескове Светске баштине. Референце Литература Спољашње везе на сајту Encyclopædia Britannica на сајту UCB Libraries GovPubs на сајту BBC News Портал Инфо портал Статистике Околина Туристичка презентација Норвешке Државе у Европи Државе Скандинавије Државе чланице НАТО-а Савет Европе 872. 1814. Северна Европа


Доктор електротехнике, Arlington, Сједињене Америчке Државе 2019 Tražite besplatni info formular University of Texas Arlington Понуда курсева пружа студенту могућност ширења и интензивирања његовог знања у више области електротехнике. Студент, уз помоћ саветника факултета, може да планира програм у било ком од неколико области специјализације у електротехници или из понуде сродних одељења у науци и инжењерству. Постдипломске студије и истраживања су доступни у областима: Дигитални и микропроцесорски / контролни системи: дигитални сигнални процесори, уграђени микроконтролери, микропроцесори, напредни микропроцесорски системи Чврсти уређаји, кругови и системи: Теорија полупроводника, микроталасни уређаји и кругови, аналогна електроника. Системи и контроле: системи, контроле, производња, контрола дискретних догађаја, неуронска и нејасна контрола, нелинеарна модерна контрола, обрада биомедицинских сигнала и инструментација Електромагнетна поља и примена: даљинско сензорисање, електромагнетна поља, размножавање, расипање, радијација и микроталасни системи. Дигитална сигнала и обрада слике: системи визије, неуронске мреже, статистичка обрада сигнала, нелинеарна обрада слике, виртуално прототипирање и виртуална окружења. Телекомуникације и информациони системи: Информациони системи преноса и комуникације Енергетски системи: ефикасна операција, генерација, пренос, дистрибуција, дерегулација Оптички уређаји и системи: Оптика, електрооптика, дифрактивна оптика, нелинеарна оптика и ласери Нанотехнологија и МЕМС - Материјали и уређаји: квантни електронски уређаји, полупроводничке површине и интерфејси, појединачни електронски уређаји, сензори и детектори, уређаји за наношење угљеника, бука и поузданост у нано-електронским уређајима, микроактуатори, РФ МЕМС, полимерна електроника и нанофотоника Обновљиви енергетски системи и возна технологија: инжењерство енергетске електронике, погони мотора, системи обновљивих извора енергије, интеграција мреже и структура снага Програм је дизајниран да задовољи потребе студената који воде докторске студије и да обезбеде студенту који жели да повећа знање из области електротехнике везаних за инжењерску праксу. Понуђени курсеви ће омогућити инжењерима који се упознају са напредним и најсавременијим образовањем у области електротехнике. Захтеви и курсеви Тхе Пх.Д. је степен са нагласком на истраживање. Очекује се да програм рада укључи минимум 15 семестарских часова напредног курса на дипломским нивоима изван магистарског степена и довољан број часова семестра за дисертацију како је потребно за завршетак дисертације. За директне докторе. програм, очекује се да програм рада укључи најмање 30 семестарских часова за рад на дипломским нивоима изван степена бацхелора и довољних сати дисертације семестра како је потребно за завршетак дисертације. Између 30-часовног минимума, неопходно је најмање 6 семестарских часова напредног курса на дипломским нивоима. Осим тога, неопходно је 2 семестра семинара за један семестар (ЕЕ5190). Семинарски курс се не рачуна у 30-сатни минимум. Надзорни професор може захтијевати додатни курс изван минимума ако сматра потребним за постизање истраживања потребног за дисертацију. Ови курсеви могу укључивати математику, науку или инжењерство на нивоу математике који су релевантни за студентски програм дисертације, али само уз одобрење дипломираног савјетника. Статус докторског кандидата се одобрава за студенте који су положили усмени свеобухватни испит (свеобухватан приједлог за дисертацију) и поднио завршни програм рада. Свеобухватно испитивање биће потребно до тренутка када студент заврши обавезне предмете. Ако студент не положи испит, добиће још једну шансу да га проследи најкасније у току следећег семестра. По завршетку свеобухватног прегледа, кандидат треба уписати курс дисертације (ЕЕ6699 Дисертација или завршетак докторског студија ЕЕ7399). Једноставно се можете уписати само у ЕЕ7399. Ако не завршите семестар ЕЕ7399 се користи, сви будући семестри морате уписати у ЕЕ6699. За дипломирање су потребне 9 часова дисертације. Др. Надзорни одбор Комитет докторског студија састоји се од најмање пет чланова факултета, од којих већина има електротехнику. Процес пријема узима у обзир све материјале за пријаву, укључујући званичне транскрипте, ГРЕ резултате, препоруке и изјаве о сврси. За доношење одлуке о пријему или одбијање пријема не користи се један објективни фактор. Очекује се да апликант има позадину у областима као што су линеарни системи, дц и ац електронички кругови, статичка и динамичка електромагнетна поља, микропроцесори, међу курсевима завршеним у типичном наставном програму електротехнике. Студенти са БС у другим областима се подстичу да се пријаве, али од њих се може тражити да отклоне недостатак потребних ЕЕ курсева узимајући неке додипломске ЕЕ курсеве. Покушат ће се подударати са техничким тежњама потенцијалних студената са ресурсима како би се обезбедило стимулативно академско окружење за студенте и њихову дипломску едукацију. Критеријуми који се односе на: (1) безусловно признање, (2) привремени пријем, (3) одложени пријем, (4) одбијање пријема и (5) стипендија, дати су у наставку. Пријем са безусловним статусом: типичан апликант који је "примљен" ће испунити сљедеће услове за пријем. Минимални захтев за ГПА За докторат пријем 3.5 заснован на МСЕЕ или еквивалентном Релевантност додипломског студента (позадина) у наставном плану ЕЕ. Стицање студентске дипломе. Репутација Универзитета / Колеџа коју је студент добио раније Публикације на научним конференцијама / часописима су необавезне, али ће побољшати и шансу ученика да обезбеде пријем и добију финансијску подршку. Три писма препоруке од појединаца који могу да процене вероватноћу успеха студијског студијског програма. ГРЕ резултати су следећи: = 720 (нова скала: 156) за МС = 750 (нова скала: 159) за докторску дисертацију Вербал сцоре = 400 (нова скала: 146) Аналитичко писање = 3 за МС или = 3,5 за докторат За међународног ученика, додатни захтеви осим оних наведених изнад: Подносилац пријаве мора испунити минималне захтјеве универзитетског енглеског језика који су наведени у опционом дијелу захтјева за пријем у каталогу. Међутим, испуњавање минималног захтева не гарантује пријем. Програм ће дати предност студентима са ТОЕФЛ резултатом 83 за тест на интернету са најмање 19 у свакој од четири категорије. Алтернативно, резултати ИЕЛТС-а од 6,5 у свим категоријама ће се видети слично. Пријем са привременим статусом: Кандидат који није у могућности да достави сву потребну службену документацију пре рока за пријем, али чија доступна документација иначе изгледа да испуњава услове за пријем, може се одобрити привремени пријем. Одложени статус: одложена одлука се може одобрити када је датотека непотпуна. Одбијен статус: подносиоцу пријаве који не испуњава категорије 1, 2 или 3 горе, неће бити одобрен. Стипендије: Додјела стипендије засниваће се на критеријумима које агенција за спонзорирање (укључујући и дипломску школу) захтева на конкурентној основи. Захтеви за степен Тхе Пх.Д. је степен са нагласком на истраживање. Захтјеви за докторски степен описани су на другим местима у поглављу о општем каталогу о понудама / захтевима диплома. Дозвола да се настави даље од магистарског степена биће заснована на просечном степену оцјене и ГРЕ-оцењивању као што је горе описано. Одобрење за наставак докторског програма даје се задовољавајући завршетак следеће процедуре: Добијање одобрења саветника за дисертацију, и Доношење дијагностичког испитивања. Овај испит ће се надовезати на три области за техничку стручност које је изабрао студент. Преглед курсева за дијагностички преглед треба да буде завршен током МС студије или током првих 30 сати дипломирања потребних за улазак у докторат. програм. Овај поступак мора бити завршен у току године рада на докторат. Студенту који није покушао дијагностичко испитивање до овог времена биће допуштена још једна прилика да полаже испит у току сљедећег пуног семестра. Очекује се да програм рада укључи минимум 15 семестарских часова напредног курса на дипломским нивоима изван магистарског степена и довољан број часова семестра за дисертацију како је потребно за завршетак дисертације. Сви курсеви нивоа се рачунају у минимално 15 сати. Међу минимум од 15 сати, потребно је најмање 6 семестарских сати напредних курсева. Поред тога, потребно је 2 семестра семестарског семинара (ЕЕ 5190). Семинарски курс се не рачуна у 15 сати. Надзорни професор може затражити додатни курс преко 15 сати, ако се сматра потребним за постизање истраживања која су потребна за дисертацију. Ови курсеви могу обухватити дипломске математике, науке или инжењере релевантне за студентски програм дисертације, али само уз сагласност саветника за диплому. За директне докторе. програм, очекује се да програм рада укључи најмање 30 семестарских часова за рад на дипломским нивоима изван степена бацхелора и довољних сати дисертације семестра како је потребно за завршетак дисертације. Између 30-часовног минимума, потребно је најмање 6 семестарских часова напредних курсева. Поред тога, потребно је 2 семестра семестарског семинара (ЕЕ 5190). Семинарски курс се не рачуна у 30-сатни минимум. Статус докторског кандидата се одобрава за студенте који су положили усмени свеобухватни преглед (свеобухватан приједлог за дисертацију) и доставили Завршни програм рада. Свеобухватни преглед ће бити потребан до тренутка када студент заврши обавезне предмете. Ако студент не положи испит, добиће још једну шансу да га проследи најкасније у току следећег семестра. По завршетку свеобухватног испитивања, кандидат би требао уписати курс дисертације ЕЕ 6699 ДИССЕРТАТИОН или ЕЕ 7399. Студент се може уписати једино у ЕЕ 7399 ДОКТОРАЛНИ ЗАВРШЕТАК. Ако студент не заврши семестар ЕЕ 7399 се користи, сви будући семестри који студент мора уписати у ЕЕ 6699 док се дисертација не брани. За дипломирање тражи 9 часова семестра за дисертацију. Јесен 2018. Дипломирани нерезидентни школарине и таксе Јесен 2018 Дипломирани стажиста и таксе Међународни студенти ће желети да поднесу финансијске документе / изјаве, јер такође предају материјале за пријем. Међународни образац финансијске изјаве Датуми приоритета примјене су: Јесен: 15. марта Прољеће: 15. октобра Лето: 1. априла Апликације се прихватају након објављеног приоритетног датума за сваки мандат, али за гарантовано разматрање пријема молимо да поднесете пријаву и пратеће материјале до датума приоритета. Међутим, важно је да унапред поднесете жељени почетни датум да се квалификују за могућности за финансирање специфичних за програм, као што су асистенције и стипендије. Имајте на уму да се времена обраде обраде одељења знатно разликују, а неки програми захтевају апликације до годину дана унапријед. Poslednje ažurirano August 29, 2018 $ 10,126 по семестру за нерезиденте (узимајући 9 сати по семестру). $ 4,577 по семестру за нерезиденте (узимајући 9 сати по семестру). Сједињене Америчке Државе - Arlington, Texas Datum početka : Jan. 14, 2019 Datum završetka dec. 12, 2019 Datum završetka Maj 10, 2019 India Study Abroad - Kunal Parashar India Study Aboad - Siddharth Shah Indian Study Abroad - Manaswini Kumar Indian Study Abroad - Shruti Agrawal Link to and share "Доктор електротехнике, Arlington, Сједињене Америчке Државе 2019"


Ризница литургијског богословља и живота: Преподобни Јустин Ћелијски: Беседа на празник Светог Саве У име Оца и Сина и Светога Духа. Чиме се то Господ Христос одликује од свих учитеља, од свих просветитеља? Шта је то што Он даје, а ниједан други учитељ не даје? То је, браћо и сестре, Живот Вечни. Једина просвета, уистину просвета, то је Еванђеље Господа Христа и Његово свето учење – да је човек створен за Вечни Живот. И просвета која не ради на томе, није просвета него помрачење људско. Они који уче да је овај живот све, да ништа нема осим овог живота, говоре највећу лудост која постоји у свету. Ни ђаво није луђи од њих, ни ђаво не учи погрешније од њих. Вели се у Светом Писму: „Ђаво верује и дрхће“, а они не верују и не дрхћу. Зар се Бог шалио стварајући нас, зар се Он шалио стварајући ову дечицу? И тако, један огроман поток људи путује из времена у вечност.


Заблуда: Хрвати су били слабо наоружани. Истина: Хрвати су приликом предаjе у Вуковару имали пjешачке мунициjе за мjесеце борбе. Имали су наjмодерниjе протуоклопно оружjе коjе су добили од Њемачке. Били су добро наоружани оружjем из бивших земаља Варшавског пакта, наjвише из Мађарске. Ј 3ffa ош 1990. у jесен, према изjави тадашњег Туђмановог министра обране Шпегеља, хрватске паравоjне jединице броjале су 80 000 људи под оружjем и у 81 опћини у Хрватскоj биле су формиране групе за заузимање касарни и складишта ЈНА. Према изjави Фердинанда Јукића, шефа вуковарског СУЗУП-а (хрватска таjна служба), коjи jе три пута пратио Туђмана на преговорима у Kарађорђеву, хрватске паравоjне jединице из источне Славониjе су се у освит рата наоружале са 10 камиона оружjа из складишта ЈНА у Батаjници коjи су плаћени запљењеним сребром и златом из Осjечког суда. 15.9. дакле само дан након почетка изравног ратног сукоба у Вуковару, Хрватске паравоjне jединице, тзв. Збор Народне Гарде приликом предаjе Вараждинске касарне дошле су у посjед 74 Т-55 тенкова, 88 оклопњака, 36 самоходних ПЗО топова, 24 100мм протутенковских топова, 72 минобацача од 120мм. Сво оружjе било jе расположиво и могло се за неколико сати допремити до Вуковара да jе то Туђману и хрватскоj политици одговарало. 2 дана касниjе предале су се касарне у Kрижевцима, Чаковцу, Осиjеку, Ђакову (запљењено jе 54 ПТ топа од 100мм и 48 самоходних ПЗО топова), протутенковска топничка бригада из Вировитице, и друге. Наредних дана предале су се jош неке касарне. 29.9.1991. Хрвати су из Бjеловарске касарне запљенили 78 тенкова Т-55 и 80 оклопњака. Туђман jе према томе у Вуковар већ 30.9.1991., шеснаест дана од почетка директног ратног сукоба, могао послати преко 300 тенкова и оклопних возила и масу свог осталог наоружања. Са Вуковарског ратишта, за вриjеме наjжешћих борби, Туђман jе повукао петнаест наjсувремениjих тенкова М-84 коjи су пребачени у творницу Ђуро Ђаковић гђе су на њима учињени ситни поправци те су продани Kуваjту за 6 милиона евра. У самом Вуковару Хрвати су имали 26 (4 заробио Аркан) тенкова и оклопних транспортера, 52 топа до 100 мм, 32 топа преко 100 мм, 8 минобацача и jедан вишециjевни ракетни бацач. Заблуда: Вуковар jе био у потпуном окружењу, опсада jе траjала 87 дана. Истина: Вуковар ни jедан дан ниjе био у потпуном окружењу. Пред сам пад Вуковара заповjедник Бранко Борковић jе са скупином своjих паравоjника побjегао из њега. Па ниjе их ваљда ЈНА пустила да ишетаjу?! Ни битка за Вуковар ниjе траjала 87 дана већ 66 дана, али до задњег дана Вуквар ниjе био у окружењу. Према хрватском заповjеднику у Вуковару Бранку Борковићу први напад на Вуковар почео jе 14.9., Борковић jе из Вуковара побjегао 16.11, а Вуковар jе пао 18.11., што значи да су хрватске паравоjне jединице у Вуковару издржале само 66 дана. Заблуда: Хрвати су у Вуковару наниjели огромне губитке ЈНА, 8.000 погинулих, 15.000 рањених те између 400-600 уништених тенкова и оклопних возила, око 20 уништених зракоплова и хеликоптера. Истина: У Хрватскоj више нема озбиљног повjесничара коjи би заступао те броjке. Према до сада наjпрецизниjим подацима, на страни ЈНА jе 1.103 воjника и добровољаца убиjено, 2.500 рањено, 110 тенкова и транспортних возила уништено и 2 авиона оборена, док jе jош j 4000 77;дан пао због квара. Треба рећи да jе ЈНА пуцала и чак и по српским добровољцима, као и то да jе док хрватске паравоjне jединице нису напале ЈНА, ЈНА била тампон зона између хрватских паравоjних jединица и локалне српске териториjалне обране. Хрватски губици били су 1329 погинулих, 777 рањених, уништених 26 тенкова и оклопних транспортера. Заблуда: ЈНА jе у рату са Хрватима у Вуковару имала преко 80 000 воjника. Истина: Давор Мариjан jе десничар, хрватски повjесничар, коjи jе покушавао обранити хрватске лажи о Вуковару, али jе на краjу истраживања морао признати за Хрвате поражаваjућу чињеницу. Вуковар jе освоjило 7 000 воjника ЈНА и добровољаца, а у читавоj источноj Славониjи ЈНА jе имала нешто више од 15 000 воjника. Приче о некаквих 80 000 су сулуде, а 20 000 како процjењуjу реалниjи хрватски повjесничари jе горња граница свих воjника коjи су дошли у Источну Славониjу, али треба знати да jе ЈНА константно била суочена са масовним дезертерством. Заблуда: Вуковар jе хрватски Стаљинград. Истина: Успоредити Вуковар са Стаљинградом jе врхунска лудост хрватске ратнохушкачке пропагандне машинериjе. Вуковар никад ниjе био у потпуном окружењу jер jе ЈНА циљано оставила 500 метара широк пут кроз кукурузиште према Богдановцима коjим jе два дана приjе пада Вуковара побjегао хрватски заповjедник Борковић и дио припадника хрватских паравоjних jединица. У Вуковару jе 6 700 добро наоружаних бораца издржало само скормних 66 дана против нешто више од двоструко броjниjе ЈНА, а у теориjи ратовања jе познато да су за осваjање неког града потребне бар троструко броjниjе снаге. Заблуда: Хрватски државни врх био jе забринут за судбину цивила у Вуковару. Истина: У транскрипту обjављеном у хрватском Дневнику на питање хрватског заповjедника Дедаковића може ли евакуирати цивиле, Туђман то резолутно забрањуjе. Према познатоj хрватскоj књижевници и колумнистици Ведрани Рудан, Туђман jе намjерно вратио неколико аутобуса ђеце у Вуковар надаjући се да ће Срби над њима извршити покољ. Међутим, Туђманове болесне визиjе се нису оствариле и Срби су сву ђецу и цивиле евакуирали из Вуковара. Док jе Вуковар падао Туђман jе са Антуном Врдољаком играо тенис. Заблуда: Овчара jе наjвећи злочин у рату у Хрватскоj. Истина: На Овчари jе стрељано око 200 ратних заробљеника, а многи од њих били су оптужени од вуковарских цивила, и Срба и Хрвата, за наjтеже злочине (међу њима су наjмање 130 убиjена српска цивила приjе почетка директног ратног сукоба), а међу стрељаним jе било и страних плаћеника, попут француског фашиста Јеан-Мицхел Ницолиера, jер су све вриjеме рата у Вуковару, а и у Хрватскоj, Хрвати имали помоћ броjних фашистичких и ултра-националистичких организациjа из западне Европе, па се стотине страних плаћеника и фашиста налазило у хрватским паравоjним jединицама, наjвише у ХОС-у, неоусташкоj организациjи чиjи jе ц 4000 иљ био Хрватска са границом на Дрини коjа би укључивала и пола Воjводине и Санџак. Постоjе индициjе да jе стрељање на Овчари извршено на темељу договора Туђман Александар Васиљковић (шеф KОС-а и амерички агент), а да jе тих 200 припадника хрватских паравоjних jединица коjи су били стрељани изабрали Весна Босанац и повjереник хрватске владе Марин Видић Били. По броjу убиjених 200 стрељаних припадника хрватских паравоjних jединица, Овчара jе наjвећи српски злочин у Хрватскоj. За успоредбу, у Олуjи jе Хрватска воjска убила између 1 000 (по хрватским изворима) до 2 000 (по српским) цивила, углавном стариjих од 80 година коjи су били преслаби да побjегну. Само у Олуjи Хрвати су направили наjмање 5 до 10 Овчара, али не ратних заробљеника, него цивила. Заблуда: Вуковар jе град хероj. Истина: Приjе него што су хрватске паравоjне jединице извршиле насилну мобилизациjу, у Вуковару jе било око 1600 хрватских бораца, од чега више од половине из других ђелова Хрватске и БиХ. Чак и они коjи су били Вуковарци, били су углавном ђеца досељеника коjе су комунисти населили у Вуковар послиjе 2. свjетског рата. У опћини Вуковар живjело jе око 37 000 Хрвата, што значи да jе воjно способних мушкарца било наjмање 5 000. Према томе, jедва нешто више од 10 посто вуковарских Хрвата (и по неки Мађар и Србин) се добровољно прикључило хрватским паравоjним jединицама. О каквом онда хероjству причамо? На снимкама, одмах по уласку ЈНА у Вуковар виде се хрватски воjници коjи плачућим гласом говоре да су их хрватске паравоjне jединице насилно мобилизирале. Види се отац коjи прича да су његови синови, припадници хрватске паравоjске чинили злочине над српским цивилима у Вуковару. О масовном напуштању положаjа Хрвата и бjежања у Винковце, па чак и у Србиjу, говори се чак и у пропагандном памфлету хрватске телевизиjе Хероjи Вуковара. Дезертерство jе било главни разлог пораза хрватских паравоjних jединица и пада Вуковара. Заблуда: Вуковар jе окупиран. Истина: У тренутку када jе ушла у Вуковар, 18.11.1991. Југославиjа jе jош увиjек била међународно призната држава, а ЈНА њезина службена воjска (у колегиjу Вељка Kадиjевића од 11 чланова била су само 2 Србина), а Вуковар jе био град у Југославиjи. Више од половице становника Вуковара ЈНА нису сматрали окупаторском воjском, већ ослободилачком, jер jе уласком ЈНА у Вуковар престао терор хрватских паравоjних jединица, не само на српским цивилима већ и над Хрватима коjи их нису подржавали. Закључак: На краjу овог отриjежњуjућег текста требамо се запитати: Је ли агресиjа била разбиjање Југославиjе коjе су на валовима хрватског клеро-фашизма извеле удбашко-партиjске структуре и међународни центри моћи Вашингтон, Лондон, Берлин, Ватикан ? Је ли агресиjа била избацивање Срба из хрватског устава, истих оних Срба коjи су Хрватску (у авноjским границама) и створили? Је ли агресиjа била отпуштање Срба са 2b42 087;осла и тjерање да потписуjу изjаву о лоjалности? Је ли агресиjа била убиjање српских цивила и рушење њихових обjеката приjе почетка рата у Вуковару и другим градовима и селима по Хрватскоj? Је ли агресиjа била упад у Борово село ХДЗ-ових паравоjника са лажним исказницама МУП-а, пуцњава по мjештанима и држање ђеце у вртићу као таоце? Је ли агресиjа била блокирање касарне ЈНА у Вуковару и убиjање младих рочника? Или jе агресиjа била закашњели покушаj ЈНА да томе стане на краj? Нека свако одговори за себе. Аутор jе хрватски аналитичар Мислав Хорват


Кина „седи“ на 3.000 милијарди америчких долара - Спутњик Србија 00:17 23 Септембар 2019 11:28 25.03.2018 Преузмите краћи линк Кина не треба да се покаже слабом у трговинском спору против „силеџије“ као што је амерички председник Доналда Трамп, сматра нобеловац Џозеф Стиглиц. Он сматра да би повлађивање Кине довело до све више и више захтева. „Нарочито када имате силеџију попут Трампа, не би било добро да се реагује на слаб начин. Повлађивање у трговинском рату могло би да води ка све већим и већим захтевима“, рекао је Стиглиц у интервјуу за телевизију „Блумберг“ у Пекингу. Трамп је у четвртак дао инструкције америчком трговинском представнику Роберту Лајхајзеру за наплату царина на увоз кинеске робе чија је вредност најмање 50 милијарди долара. Кина је одговорила на Трампове тарифе на увоз челика и алуминијума царинама на увозне америчке производе у вредности око три милијарде долара, додајући да има припремљен „свеобухватни план“ и за други узвратни удар, наводи њујоршка агенција. Стиглиц, који је професор економије на Колумбија универзитету, каже да је Кина у сваком случају у бољем положају да одоли „олуји“ него Трамп ако се спор развије у потпуни трговински рат. „То је зато што има алате и ресурсе да помогне онима који би били највише погођени трговинским ратом, док САД то немају“, рекао је он. „Кина ’седи‘ на 3.000 милијарди долара резерви које може да користи како би помогла онима који буду најпогођенији. Ми у Сједињеним Државама немамо економски оквир спреман да одговори у специфичним областима које ће бити погођене трговинским ратом. Фискални ресурси Сједињених Држава су напети“, објаснио је Стиглиц.


text: Џеп пун жита Џеп пун жита или Џеп пун ражи (енгл. A Pocket Full of Rye) је детективски роман енглеске књижевнице Агате Кристи. Главни лик овог дела, које је првобитно објављено у Уједињеном Краљевству и САД, је Џејн Марпл, познатија као госпођица Марпл. Радња[уреди] Филмске верзије[уреди] Као адаптација овог романа у Русији је 1983. снимљен филм „Тајне црних птица“ са естонском глумицом Итом Евер као госпођицом Марпл, а 1986. је снимљена и „BBC-јева“ верзија са Џоан Хиксон у главној улози.


text: Ни једна држава на свету, од када постоје државе, није имала тежу и одговорнију улогу од Русије данас. Када је успела да устане са колена, а поклекла је задње деценије двадесетог века, и када је економски ојачала увидела је најгрозније претње које су биле припремљене њој и осталим држава света. Успела је прво себе да одбрани и сачува. Претње су долазиле од најбогатијих, технички најсавременијих и најхладнокрвнијих убица које називамо једноставно Запад. Западне државе које су своје огромне залихе колонијалног богатства лагано трошиле до краја, удружиле су се опет у крваво коло и почеле свој пир освајања и убијања. Силни овога света почели су да избегавају и једну од најважнијих творевина народа Уједињене Нације. Силнима је све дозвољено. Но, да ли је то тако! Гледајући кроз историју силници су увек пропадали а свет је остајао. Одједанпут се јавља Русија Бјељинског и Достојевског. Реалност овога света готово да постане иреалност, нешто са оне стране могућег. Мислити реално јесте данас најчовечанскији напор када са једне стране имамо „безвредне вредности“ а са друге, реалне вредности руске мисли и руског Духа. Данас у Русији, која је једва устала са колена влада снага морала и ту је тежи пораз Запада него на бојном пољу. Част и поштење земље руске и руског народа увек су избијале највише у најтежим моментима по народ и државу и увек били победници. Велика је ствар што Русија своју част поистовећује са нејаким државама и народима широм света на братским и пријатељским основама. Руском Духу су страни робови и колоније. Он се од тога јежи. Схватање с л о б о д е није нигде тако изражено и писано о њој као у Русији. Слобода је човеков метафизички проблем. Од педесетак народа и народности који живе у Русији руски народ никада себи није дозволио да падне у искушење да једном од њих одузме народност, веру и језик. Улазак у Сирију и њено присуство тамо јесте питање части. Ако неко мисли да ће се повући и одступити, вара се. Кроз историју Русија никада није довела у питање морал и част. Авганистан је био преседан. У питању је била брзина уласка да би предухитрила Америку. Русија се може појмити али објаснити не може. Велико и метафизичко тешко је објашњиво. Ако је нешто на земљи такво онда је то она. Милион стазица се простире испред онога који покушава Русију да схвати и објасни. Изабрати прави пут и прави начин да се објасни Русија је готово немогуће. Можда је једино могуће само снагом реалнога. Јер руски Бог то је руски Дух. Писати о Русији са једне стране је веома тешко, а са друге, чека нас лепота изазовног. Непрегледност земље руске сместити на пар страница је ризик за све који се тога посла прихвате а посебно за недобронамерне. Радост и лепота писања налазе се увек у оном изазовном, које је опасно, нерешиво и загонетно. Русија је управо загонетка времена која су се увек завршавала у њену корист. Свако време има свој крај, само је Русија безвремена и бескрајна. То јој гарантује вечност њенога Духа. Зато она има два бога: Бог Духа и Исуса Христоса. Када закорачимо на земљу руску дочекује нас Русија Православља, Царска Русија, Русија социјализма и Путинова Русија. Сложеност корачања и писања јесте у једноставном и јединственом сагледавању поменутих сложености. Данашња Русија ми је временски најближа. Она ми је под оком. Терет земнога шара који се навалио на њу тера ју да дâ одговор јединствен, правилан односно реалан. Реалност су њена ширина и дубина. Она је принуђена да парира и заустави невиђену похлепу Запада. Данас је пред Русијом, слободно могу рећи, Испит Савести. Шта ово значи? Сачувати земљу руску и руски народ прво, а део немоћног света који има нафту и гас не препустити похлепном Западу на потчињене до коначног опустошења. Не дозволити и спречити да се део богатства нејаких земаља прелије у бездано бездушје западног капитализма. Црни баук капитализма никада није кружио јадном земљом као данас. Ти опасни лешинари круже око земље, меркају и вребају где ће спустити смртоносне канџе и тврд кљун да их окрваве. Од коликог је значаја за једног човека Испит Савести није потребно наглашавати, непроцењиви је значај испит Савести за Русију пред самом собом и пред делом осталог света. Хтела она то или не, изићи пред човечанство и не положити тај Испит био би једнак самопорицању свеукупних хиљадугодишњих православних вредности, над којима господари руски Дух. Морална врата Русије отворена су за све добронамерне државе и народе света. Затворена су за све освајаче. Ако се деси да их пробију, да пређу праг и уђу на земљу руску, повратка им није. Не може се два пута преко истог прага. Русија никада није показала жељу да пређе туђи праг и затвори врата за собом. Није јој дозвољавала свест о себи, коју је поистовећивала са свешћу других народа и држава. Данас кад се бије велика а можда и последња битка за спас цивилизације, сваки човек коме је с л о б о д а у срцу треба на могући начин да јој помогне. Они који неће, биће гробари цивилизације. На крају: живела слобода. Тагови: Слободан Милић