Списак и опис могућих дијагностичких процедура за рак простате - Напајање May Тест рака простате Међународни стручњаци препоручују да се не примени тест ПСА за скрининг за рак простате О СЦРЕЕНФИЛНОСУ ЕКРАНЕ СА УПОТРЕБОМ ТЕСТА ЗА СПЕЦИФИЧНИ АНТИГЕН (ПСА) ПРОСТАТЕ Приликом анализе информација о подобности коришћења масеног ПСА скрининга, пажња треба посветити не само ефикасности самог теста у облику смањења морталитета од рак простате, али ио економским и психолошким компонентама. Тако, резултати су лажно позитивни тест може довести до додатних медицинских процедура које имају потенцијалне ризике и захтевају значајне финансијске трошкове и могу да створе страх за пацијента и чланова његове породице. Познато је да већина мушкараца са повишеним резултата теста немају рак простате (само 25-35% мушкараца који су прошли биопсија због повишеног ПСА нивоа, откривен је рак простате) [Смитх ДС, Хумпхреи ПА, Цаталона ВЈ. Рано откривање карцинома простате са антигеном специфичним за простате: искуство Универзитета у Вашингтону. Рак 1997; 80 (9) :. 1853-1856] Штавише, већина канцера простате расту споро, а може доћи деценије пре него што може изазвати симптоме рака простате. Закључци међународних стручњаци Истраживање Простата, плућа, колоректал и јајник (ПЛЦО) у САД Након 7 година истраживања, тим научника из ПЛЦО закључио је да је морталитет код испитаника након ПСА статистички значајан у односу на контролну групу. [Андриоле ГЛ, Цравфорд ЕД, Грубб ИИИ РЛ, и остали, ПЛЦО Пројецт Теам. Смртност је резултат случајног тестирања за прокат рака простате. Н Енгл Ј Мед 2009; 360: 1310-9] Тхе У.С. Превентивно Услуге Задатак Форце (УСПСТФ - САД) - независни панел америчких стручњака за превенцију и примарну здравствену заштиту. Ова структура систематски прегледа ефективност превентивних мјера и развија препоруке за клиничке превентивне услуге у Сједињеним Државама. Дугорочни ефекат ПСА-скрининга на морталитет остаје несигуран. Многе студије су показале да не постоји очигледно смањење морталитета из свих узрока. Осим тога, неминовност над-дијагнозе и одговарајуће лечење рака простате након пројекције ће довести до тога да ће многи људи доживљавају негативне ефекте дијагностиком и лечењем болести простате који би био без симптома током живота. УСПСТФ је закључио да постоји умерено самопоуздање да користи од прегледа ПСА превазилазе штету из ове процедуре. УСПСТФ не препоручује коришћење ПСА скрининга у профилактичке сврхе. Тхе Европејски Рандомизед студија оф Сцреенинг за Простата Рак (ЕРСПЦ) Европска рандомизирана студија од рака простате - почео пре више од 10 година, а највећи је статистичко испитивање на скрининг за рак простате. хттп://медиа.ерспц-медиа.орг/ Студија још није завршена. До данас је показано да као резултат скрининга постоји благо смањење морталитета директно од рака простате, али то не утиче на укупну стопу смртности. [Нев Енгланд Јоурнал оф Медицине, 15. март 2012.]. Да би резултати истраживања на сликама, а онда вероватно у скрининг 1 милион људи може да спречи око 950 смртних случајева од рака простате, а то ће довести до непотребног лечења 36 од 37 пацијената са променама простате и без утицаја на укупну смртност. [Фритз Х. Сцхродер, морталитет простате-рака на 11 година праћења Н Енгл Ј Мед 2012; 366: 981-990 Март 15, 2012] [Акел Хеиденреицх и сертификати ЕАУ о раку простате. Дио 1: Скрининг, дијагноза и лечење клинички локализованих болести # 2010 Европско удружење за урологију. Објавио Елсевиер Б.В ввв.еуропеанурологи.цом ] Тако је, на основу два главна рандомизиране студије у САД и Европи и САД да уђу у стручни панел - у УСПСТФ, већина уролошка заједница верује да је у овом тренутку је непримерено да се користи масовно скрининг мушког становништва које користи метод ПСА тест. Како одредити рак простате првим знацима и најбољим методама његове дијагнозе Дијагноза карцинома простате код мушкараца у најранијим фазама његовог формирања је приоритетни задатак за медицинске раднике. Болест се најчешће јавља код мушкараца узраста од 45 до 65 година и старије, када ткива органа већ имају запаљенске процесе и хиперплазију. Због тога није препоручљиво процјењивати само субјективне приговоре. Неопходно је водити лабораторијске и инструменталне прегледе човека који има сумњу на рак простате. Уз благовремено откривање тумора од карцинома има врло повољну прогнозу. Пре-канцер услови и провокативни фактори Већина мушкараца средњих година има мало одступања у активностима њиховог "другог срца" - простате. Они годинама могу да живе са већ формираним канцерогеним огњиштем без икаквог познавања болести. Узроци рака простате код мушкараца могу бити сљедећи предпактни услови: Атипична хиперплазија органа - у паренхима ткива носача ткива се формирају, ћелије у којима се мења структура, почињу да се брзо множе под утицајем негативних фактора споља или изнутра. Са предиспозиционом ситуацијом, центар за канцер може се појавити. Хиперплазија малигнитета - повећана у запремини, на пример, због хроничног тока простатитис, простате под утицајем агресивних фактора, изненада почиње да се одвоје своје локације модифиед, ћелије мењају структуру, малигнизируиутсиа трансформише у рак. Ризик од формирања малигних неоплазма простате код мушкараца повећава се следећим негативним факторима: радне активности у штетним индустријама, уз трајно тровање штетних материја; често погоршање заразних болести карлице мушкараца; значајно слабљење мушких имунолошких структура - стање имунодефицијенције; Мушкарци који имају један или више од горе наведених фактора предиспозиције требају посветити велику пажњу њиховом здрављу и морају бити подвргнути годишњем медицинском прегледу тестом карцинома простате. Када достигне одређено доба и воде рачуна о одржавању свог здравља на високом нивоу, мушкарци често траже специјалисте током превентивне посјете како да утврди канцер простате чак и прије појаве очигледних симптома. Осумњичени малигни процес у пољу простате помажу таквим алармантним знацима као различитим поремећајима урина. Дакле, човјек почиње да чешће узнемирава потрагу да посети ВЦ-у, посебно у вечерњим и ноћним сатима. Док нема потпуне испуштање мокраће - излази спорији делови, понекад чак и капљице. Истовремено постоји незадовољство уринирањем - осећај непотпуног пражњења бешике, њене пренатрпаности. Потреба да се уринирате са човеком остаје, док нема ништа да изађе или ништа, или постоје препреке за то. Мање често, процес посете ВЦ-у прати нелагодност у малој карлици, сакралној области. Болни импулс код мушкараца је нестабилан, повремени, боли. Често их перципирају за манифестације других патологија, на исти простатитис, на пример. Немогуће је дијагнозирати фокус рака само на основу тога. Тражење медицинске помоћи од мушкараца узрокује појаву крвних угрушака у мокраћи, мијењајући његову боју у тамнију нијансу, "крваво", боју "сљепих меса". Код тешких болести, човек може доживети акутно задржавање уринарног система, без присуства предиспозиционих стања. Или се формира неуспелост бубрега - појављивање тешке слабости, суха уста код човека и константно осећање жеје, бол у лумбалној регији, оштро тлачење тијела. Потребно је одмах пружити специјализовану медицинску негу. Међутим, најчешће се рак простате у 1-2 стадијума његовог појављивања код човека не манифестира на било који начин. Рак у простати постаје изузетно непријатно изненађење за превентивни годишњи преглед у поликлиници. Рак или аденома простате Не желећи да изгубе своје време у посети болницама и лабораторијама, или се плаше да чују страшну дијагнозу "рака", човек каше са свеобухватним испитивањем. Овим, он значајно штети своје здравље, смањивши појаву непријатних сензација на токове хиперплазије простате. Иако је рана дијагноза кључ успеха у управљању медицинским активностима и враћању здравља у пуној мери. Не мешајте рак мушког органа са аденомом. Карактеристична разлика између ова два чисто мушких болести је појављивање атипичних, канцерогених ћелија. Али без посебне анализе - биопсија, диференцијација је једноставно немогућа. Аденома простате у мушкарцима је бенигна патологија. Али под одређеним условима - утицај трауматских фактора, може се дегенерирати у малигни процес. Међутим, нема јасне везе између ова два поремећаја - карцином и аденомом. Још једна карактеристична особина може бити раст тумора. Најчешће, фокус рака у органима простате човека расте споља, док у аденому - не само споља, већ и унутрашњости. Обоје воде доводе до потешкоћа у уретери код мушкараца. Повећана простата стисне уринарни канал. Потребан је лабораторијски и инструментални преглед како би се потврдио или ускратио карцином код мушкараца. Важно је и вријеме појављивања алармантних симптома - аденома простате код мушкараца може имати низак проток већ неколико десетљећа, што га периодично узнемирава. Рак простате већ након 2-4 године у одсуству пуног третмана, утиче на добробит - нагло се погоршава. Болест код човека напредује и даје озбиљне компликације. Рани симптоми канцера у простату Ток рака у ткивима простате има свој специфичан ред - ако у првој фази формирања фокуса атипије не постоје специфичне манифестације, по правилу, онда мушкарац не брине. Много ће зависити од облика канцера, величине тумора, почетног стања здравља човека. Помаже идентификацији рака као лабораторијску анализу, као крв на ПСА - мушки хормон, улазећи у крвоток у случају неуспјеха у раду жлезде. У здравом човеку, његови параметри се крећу од 0,5 до 1 нг / мл. Повећање вредности гликопротеина може указивати и на запаљен процес у органу и на нуклеацију канцера. Стручњак ће процијенити све информације из лабораторијских и инструменталних прегледа. Пажљива колекција анамнеза код човека може открити да га је неко време узнемирила таквим симптомима у простати као: проблеми са појавом мокраће - постоји потреба и урин се не уклања; ток следи слабе, повремене, чак и капљице; постоји осећај да је бешар пуни; могуће присуство уринарне инконтиненције - до неке мере; у ноћи и вечерњим сатима превладава потреба да посјетите тоалетну собу, у дану је потреба за испразном бешиком човека остаје непромијењена; на почетку проласка мокраће у каналу или у малој карлици постоји нелагодност, чак и болест, слични симптоми се могу посматрати и након завршетка изливања урина; често погоршање патологије генитоуринарне сфере мушкараца - уретритиса, пијелонефритиса, простатитиса. Идентификација наведених поремећаја простате, симптоми и знаци који нису претходно били примећени код мушкараца - све ово захтева обавезно појашњење, дијагностичке активности. Дијагноза карцинома простате је заснована на главним методама верификације - узимању биоматеријала за цитолошка истраживања. Биопсија може да процени присуство ћелија рака у паренхима органа, њихов број, структуру, високу или ниску диференцијацију. Све ово ће допринети формулацији адекватне дијагнозе канцера. Друге методе које препоручује специјалиста за вођење су помоћне: ректални преглед - палпација простате од стране лекара кроз ректум, обавезно испитивање мушкараца након 40 година, што омогућава успостављање почетне фазе формирања болести; повећање концентрације антигена специфичног за простате у крвотоку - на више од 10, биопсија простате је обавезна; Ултразвук - визуализација простате, појашњење присуства у паренхиму чворова на простате, печата и других абнормалности; ЦТ, МРИ карличне структуре човека - процена преваленције туморског процеса, укључивање других ткива и органа у канцер, лимфне чворове; ПЕТ-ЦТ је ефикасан за проналажење малих метастаза, на пример, ушао је у простате са друге примарне локације рака. Само сву потпуност информација, пажљиво проучавана од стране уролог-онколога, омогућава му да спроводи адекватну диференцијалну дијагнозу. Ово може изазвати одређене потешкоће, нарочито ако човек већ има бенигне туморе у простате. Међутим, високо квалификовани специјалиста не само благовремено поставља потпуну дијагнозу карцинома, већ и одабрати одговарајући третман. Побољшати прогнозу карцинома простате пре него што затражите медицинску помоћ. Шта могу учинити сами Да би се временом идентифицирала овако озбиљна болест као канцер у структури органа за простате, препоручује се човеку да предузме следеће превентивне мере: пажљиво пратите своје здравље - слушајте сигнале који долазе из свих органа, нарочито мала карлица и простата; благовремено третирати све жаришта инфламаторних и заразних лезија, укључујући аденом или хиперплазију простате; да прати препоруке андролога - узимање превентивних антиинфламаторних лекова, пропуштање лабораторијских испитивања; избегавајте општу или локалну хипотермију - простата је прилично подложна ниским температурама и због чега се често може упалити; да перципирају сексуалне контакте не само као задовољство, већ и као мере за спречавање стагнирајућих појава у малој карлици, а самим тим и на рак. Ако је човек изненада постао узнемирен поремећајима мокрења, горушања, нелагодности, слабљења млазњака - препоручује се одмах поновити консултације са лекаром. Рано откривање фокуса рака је кључ успеха борбе и опоравка. Нови тест за откривање рака простате Научници су развили нови тест високих перформанси који дијагноза рак простате са прецизношћу од 90%. Ова потенцијална фатална болест утиче на готово милион људи сваке године широм света. Према истраживању, овај тест ће помоћи да се смањи број скупих биопсија, који често не оправдавају себе и повећавају шансу за опоравак. Овај тест за циљ одређивање присуства у телу биомаркера (трагова протеина и других биолошких супстанци). Ове супстанце пли у крвотоку и стимулишу производњу аутоантитела, која се производе уз помоћ имуног система да се бори рака и углавном испољавају у присуству болести. Тест биомаркера развили су истраживачи из компаније Окфорд Гене Тецхнологи и Сенсе Протеомиц Лимитед. Према речима потпредседника "Сенсе Протеомиц" Џона Ансона, аутоантибодије могу се јавити много пре појављивања било каквих симптома. Стога, коришћење таквих технологија има велики потенцијал. Према статистикама, сваке године око 250.000 људи умире од рака простате, која је део репродуктивног система код мушкараца и одговорна је за развијање тајне која садржи сперму. У овом тренутку постоји јединствени тест за дефинисање малигних тумора простате - ово мерење нивоа протеина (антиген специфични за простате), Имунолошки систем произведен присуством ћелија рака у телу. Међутим, тест специфичног антигена (ПСА) дијагностикује рак простате у само половини случајева, с обзиром да се ниво ПСА може повећати код других болести. На пример, са бенигним тумором простате, често пронађеним код старијих мушкараца. Научници су развили панел од 900 протеина. За прелиминарни експеримент 133 мушкараца са онколошким неоплазмима простате, здраве и код мушкараца са бенигним туморима простате. Панел о биомаркерима показао је 90% ефикасности у дијагнози ове болести. Следећи корак ће бити испитивање 1.700 узорака крви како би се одредили аутоантибодије протеини. Научници се надају да ће тест показати мушкарце са агресивним раком простате у раним фазама и тиме повећати њихове шансе за опоравак. Тест ће такођер помоћи у идентификацији мушкараца са неагресивним облицима рака простате. Нови тест за дијагнозу рака простате Нови тест, који кошта мање од 1 долара и даје резултате за неколико минута, у недавним студијама је показала већу осјетљивост и тачност од постојећих стандардних тестова за откривање рака простате у раној фази. Једноставан тест, који је развио Кун Трин Хо са Универзитета у Централној Флориди (УЦФ), у великој мјери олакшавају дијагнозу једне од најомиљенијих онколошких болести међу мушкарцима. Тест такође помаже у смањењу броја опционих инвазивних процедура биопсије који често прате мање тачни ПСА тест који се користи у савременој дијагностици карцинома простате. "Резултати су заиста импресивни", каже др. Иноел Ривера, онколошки онколош на Институту за рак болнице Флорида, који је сарађивао са Хо на недавним пилот студијама. "Овај тест је веома једноставан. Она далеко превазилази доступни метод анализе за ПСА и ефикасан је и економичан. " "Када канцер тумор почиње да се развија, тело почиње да производи антитела. Развијени Хо тест открива овај имуни одговор уз помоћ златних наночестица, који су око 10,000 пута мањи од молова код људи. Приликом мешања неколико капи серума крви узетих из прста, са златним наночестица, одређене биомаркера рака придржавају површини минута честица, чиме повећавају своју величину и изазива њихово држе међусобно. Истраживачи су свесни карактеристичне способности златних наночестица да апсорбују и расипају светлост. Хо и колеге у Центру за нанотехнологију у УЦФ-у су развили методу динамичке расипања светлости користећи наночестице (НаноДЛСаи) за мерење величине честице са светлом која пролази кроз њих. За ову величину може се проценити присуство и преваленција рака простате код пацијента. Такође, упркос употреби златних наночестица, овај тест је јефтин. Мали капацитет водене суспензије наноделаца има цену од око 250 долара и дизајниран је за 2.500 тестова. «Разлика и јединственост Метода коју смо развили ми је да је процес мерења изузетно једноставан, а материјал за анализу кошта мање од 1 долара ", рекао је Хо. "И надамо се да ће, захваљујући ниској цени, већина људи бити у могућности да положи тест док га прегледа доктор. Ако у раној фази можемо дијагнозирати ову врсту рака, то ће имати значајан ефекат у његовом третману. " Рак простате Друго место након рака плућа због смртности међу мушкарцима. Сваке године регистровано је више од 240 000 нових случајева и 28 000 смрти од карцинома простате. Најчешћи метод дијагностике представља тест за ПСА (простата специфични антиген), али резултат је често лажно позитиван и подразумева извођење болне биопсије и екстремне медицинске мере. Један од истраживача под називом тест "је тешко ефикаснији него што је новчић поп." Резултати пилот студија потврдили су већу тачност методе Хо. Тест обезбеђује 90-95% сигурност да резултат није погрешно позитиван. Што се тиче погрешно негативног резултата, поузданост је само 50%, што није идеално, али и значајно веће од теста ПСА-20%. Хо и тим настављају да раде на подизању ове цифре. Резултати пилот студија објављени су у АЦС Апплиед Материалс Интерфејси. Хо планира и презентирати резултате у јуну на ТецхЦоннецт Светском иновацијском самиту Екпо, који ће се одржати у близини Вашингтона, Д.Ц. Хо и тим настављају да прошире клиничке студије валидације у болници на Флориди и другим институцијама, укључујући ВА Орландо Медицал Центер. Истраживач се нада да ће завршити главна клиничка испитивања и ставити тест у клиничку праксу у наредних 2-3 година. Хо такође истражује ефикасност методе за дијагностиковање других типова тумора. "Можда ћемо имати универзални метод за дијагностиковање рака", каже она. "У будућности ћемо развити систем за тестирање крви за рано откривање главних врста карцинома, а ти тестови ће се заснивати на идентичним технологијама и процедурама". Дијагноза карцинома простате - ПСА и друге методе Након почетног испитивања од стране проктолог лекара који обавља дигитални студију простате, уколико постоји сумња на рак простате (ПЦА), следећи дијагностичке методе су додељени (обично не све, али само ако је неопходно): Зашто је у дијагнози рака простате потребно ПУА? Током протеклих четврт века, простате (о) -специфични антиген (ПСА, ПСА) чврсто је заузео своје место у низу рутинских студија о здрављу снажне половине човечанства, нарочито - у дијагнози рака простате. У неким земљама годишњи тест крви за ПСА постао је обавезан за мушкарце, од 50, 45 година, па чак и од 40 година живота. Све већа потражња за ПСА за рак простате дијагноза феат фармацеутских произвођача у масовну производњу не само посебним лабораторијским припремама (дијагностика) за прецизно одређивање садржаја ПСА, али и тест траке / траке за брзу полу-квантитативне анализе, помоћу којих, на уверавања оглашавања може бити у кући услови - да ли је критички ниво укупног ПСА прекорачен. НОРМ АНД АРЕА ЗОНЕ Нормално, мала количина ПСА пролази кроз физиолошку баријеру између канала простате и крвних судова - у крви, обично не више од 2,5-4 нг / мл; са узрастом, он се нешто повећава, с обзиром да се простата повећава у запремини. Међутим, у различитих патологија жлезде, а након активног манипулација на њој (масаже, дигитални испитивања, а да не помињемо пункцију и ширу операцију), па чак и, како неки верују, након ејакулације антигена на нивоу крви расте. Често - у "сивој зони" (од норме до 10 нг / мл), али понекад - много виша, што доводи до тога да лекари буду у стању опреза озбиљно. Овде морамо запамтити две тачке. Прво, позадина је важна за дијагностику, константни садржај ПСА код овог пацијента, а не привремених врхова индукованих спољашњим утицајима. Према томе, крв се узима за анализу 1-2 недеље након манипулације на простату, а током овог периода субјект Не труди се његово "друго срце" над ситницама. Друга, још важнија чињеница. Раст позадинског нивоа антигена изазива: То је због различитих разлогаЕлеватед ПСА продуцтион би туморских ћелија, хипертрофије простате, уништења нормалних ћелија током инфламације и под механичким притиском пролиферацијом аденоматоус ткива или урин акумулирану у бешици. Али у свим овим случајевима, вишак нивоа антигена над нормом може бити приближно исти. Позитиван тест ПСА, који је дао резултат у "сивој зони", а не недвосмислену знак малигног раста (Насупрот томе, у великом броју раних облика карцинома простате антиген дијагнозу може приказати ниво ПСА у нормалним границама). Једноставно речено, плус овде - не реченица, већ минус - не задовољство. О ПСА детаљима. ПЕТ-ЦТ са холином и ПСМА: проширена дијагноза за рак простате Метода ЦТ (компјутерска томографија) брзо добија слике читавог тијела. ПЕТ (позитронска емисиона томографија) је метод нуклеарне медицине који дозвољава да се види ниво метаболизма у ткиву помоћу радиоактивног маркера. ПЕТ-ЦТ комбинује обе методе и врши се на савременим скенерима, у којима су обе функције комбиноване. Ово није само ефикасан начин за визуелизацију тумора, већ и способност мерења нивоа метаболизма у ткивима. У Немачкој, овај преглед се може урадити не само у великим клиникама, већ иу малим радиолошким дијагностичким центрима. Тренутно се у дијагнози сумње на рак простате користи две модификације методе: са флуороетилхолином Ф18 и изотопом угљеника Ц11. У ПЕТ-ЦТ студијама других врста рака користи се флуородеоксиглукоза. Код дијагнозе болести простате се не користи, јер се ови тумори карактеришу успореним растом, а флуородеоксиглукоза је ефикасна само за детекцију брзо растућих тумора. Стога, да би се дијагностиковао рак простате, било је потребно наћи нове супстанце, које су постале 18Ф-холин и 11Ц-холин. Често се може наћи назив "холин", тако да је метод истраживања једноставно назван "ПЕТ-ЦТ са холином". Принцип рада Ова дијагноза рака простате је једноставна: холин (контрастно средство) се јако апсорбује туморским ћелијама него здравим. Због тога, када ћелије рака простате удруже пуно контрастног материјала, цео тумор постаје јасно видљив на ПЕТ-ЦТ (слика се приказује на екрану монитора). Ова метода помаже у дијагностици чак и сакривених тумора простате. На примјер, према резултатима ректалног прегледа, ултразвука и повишеног нивоа ПСА, постоје основе за дијагнозу рака, али биопсија простате не потврђује дијагнозу. Ово је ретко, али узорци ткива који садрже малигне ћелије једноставно се не могу наћи у биопсијским узорцима. У овом случају ПЕТ-ЦТ дијагностика са холином у 90% може открити скривене туморе. У суштини, ова дијагностика се користи за: ПЕТ-ЦТ са холином се може сматрати методом напредне дијагнозе карцинома простате. Супстанца за пацијента није опасна. Сама метода није болна, не доноси никакве непријатне сензације пацијенту. Више детаља о ПЕТ-ЦТ са холином. Али од краја 2014. године у Немачкој све више постаје нови револуционарни метод дијагнозе у свим стадијумима рака простате. Овај ПЕТ ЦТ са употребом ПСМА - простате специфичног мембранског антигена. Пробна жлезда производи овај специфичан антиген (протеин), али ћелије погођене раком простате "привлаче" сами себи неколико пута више од здравих ћелија. Стога, помоћу специјално развијених молекула (лиганда) који су посебно привлачили ПСМА ћелије, пронађена је нова метода. Лиганди сами не светли, па су комбиновани у раствору са агенсом контраста. Визуализација тумора са ПСМА на ПЕТ-ЦТ монитору је најспорнији и даје много информација за дијагностичара. Метода није опасна за пацијента, на телу нема никаквог нежељеног дејства. ПЕТ-ЦТ са ПСМА све више замењује метод дијагнозе са холином, јер је то најједноставнији, исти сигуран и још информативнији. Дијагноза биопсијом подразумева лабораторијску студију фрагмената простате ткива добијених специјалном игло под надзором ултразвука. За мушкарце, споменути иглице које пролазе кроз простату звучи застрашујуће, међутим, метод слабе трауматске и безболне. Поступак се спроводи стационарним, али не траје много времена. Сљедећег дана након дијагнозе, пацијент може отићи кући. Рак простате или његово одсуство у добијеним ткивима простате ће се открити већ у лабораторији. По завршетку истраживања биопсијског материјала, у лабораторији клинике издаје се хистолошки и цитолошки закључак. За дијагнозу у случају сумње на рак простате биопсија је једна од најпоузданијих метода. Пре операције, ниједан други метод не омогућава добијање фрагмената предложеног тумора за такве студије. Да не би пропустили ћелије рака, биопсија не узима 1 или 2 комада простате ткива, већ 10-12. Међутим, резултати биопсије могу бити двосмислени. Ово се дешава када су резултати истраживања не показују малигне ћелије, али биопсијом (материал простате) даје индиректне знаке рака - могућност дегенерације ћелија у малигне. У том случају, после одређеног времена, потребна је поновна биопсија. Више од прецизна биопсија омогућава заједничку студију на МРИ машини. То јест, поступак за узимање узорака из простате за дијагнозу карцинома је под контролом магнетног резонантног томографа. Прије процедуре, МРИ скенира простате, где се примећују сумњива подручја. У овим подручјима и узимати узорке биопсије, која се контролише током процедуре. Више о биопсији простате. Нова техника ултразвучне простате за рано откривање канцера је хистосцаннинг. Опрема ХистоСцаннинг (Хистосцан) омогућава вам да креирате тродимензионални приказ анкетиране области, дигитална обрада података вам омогућава да направите детаљну дијагнозу карцинома простате. Евалуација података се врши коришћењем посебног патентираног алгоритма. Метода се користи као алтернатива биопсији простате, ако су индикације за њега релативне или као помоћна - за прецизну оријентацију биопсија. Принцип рада. Рад уређаја за хистосцаннинг базиран је на анализи акустичних карактеристика ткива простате. "Позивање" ултразвучних импулса простате, уређај може разликовати ткива здрава од тумора тумора тумора. Пошто су структура здравог ткива простате и малигног тумора различита, они такође имају другачији "одговор" - рефлексију ултразвучног пулса. На основу студије, Хистосцан конструише виртуелну мапу простате и тумора (ако постоји). Карта произведеног органа је јасан 3Д модел на којем уређај потпуно означава погађена подручја. Ово је врло детаљан метод за дијагностиковање рака простате. Овај метод дијагнозе је важан јер омогућава идентификацију малигних структура у простатној жлезди већ у раним фазама (Т1-Т2). Детаљне мапе хистосана могу се користити за прецизније обављање биопсије простате. Хистосцаннинг је и даље релативно нови метод дијагностиковања карцинома простате и није универзално примењен, али у специјалним клиникама у Њемачкој такво истраживање је доступно. И АГАИН АБОУТ ПСА - Зашто је овај метод дијагностике тако популаран? Тренутни ПСА тест је због повећане учесталости абнормалности простате (РВ) у мушкараца зрелим годинама, чији је удео у популацији развијених земаља је постао већи, и потреба да се разликује бенигне хиперплазије простате (ДГ) за рак простате. Заједно са дијагнозом дигиталним ректалним прегледом панкреаса и његове трансрецтал ултразвука, тест крви за ПСА је део "златног стандарда" у рано откривање рака; резултати ове триаде одређују индикације за биопсију простате. Праћење динамике нивоа антигена у крви такође је ефикасно средство за праћење успјешности лијечења карцинома простате и прогнозе ове патологије (види доље). Природа положена на ПСА - протеин произведен ткивом простате и кроз канале овог другог улаза у уретру, - потпуно другачија улога. Протеин учествује у сексуалном поступку: улазак у избацану сперму (ејакулат), смањује вискозност, а затим - киселост вагиналног окружења. Обоје повећавају активност сперматозоида и вероватноћу да ће обављати своју функцију. Да би се повећала осетљивост теста специфично за рак простате, као и дијагноза у почетној фази развоја агресивних и полако растућих тумора, развијен је низ додатних критеријума: Пропорција производње ПСА по јединичној запремини простате, омогућавајући компензацију повећања количине антигена у крви због пролиферације простате пролазе кроз узраст; сматра се да је норма не више од 0,15 нг / мл / цм3. Однос ПСА фракција: одређен је проценат слободног антигена у укупној количини ПСА (слободан + повезан са α-1-антихимотрипсином). Ћелије рака производе повећану количину прецизно везаних антигена, тако да је проценат слободне ПСА испод 15% алармантан симптом. Стопа раста нивоа антигена са конзистентним (на примјер, годишњим) дефиницијама свог нивоа. За ПЦа карактеристично је брже повећање садржаја ПСА током времена (или мањи период удвостручења његовог броја) него код ДГ простате. Наравно, са већ развијеним малигним тумором, када је ниво антигена у крви десетине пута већи од нормалног, нема потребе за таквим диференцијалним суптилностима. Када је у анализи ПСА 20 или рецимо 50 нг / мл, чак и пацијент без медицинског образовања јасно је да његови послови нису битни. И примарни тумор и метастаза ПЦа активно производе ПСА, а висок ниво крви у корелацији са фазом њиховог развоја. Тест ПСА се врши не само у дијагнози, на пример, раку простате, али и након завршетка лечења. Пратећи динамику садржаја антигена након радикалне операције за рак простате, зрачење или хормонску терапију, могуће је проценити ефикасност третмана ПЦа смањењем ПСА. Ако антигена ниво након интервенције пала на готово нулу и ПСА производи на крају не буде обновљен - добар знак за пацијента који могу надати за период дужи болести без. Али, ако је задржан ПСА, упркос лечењу, неки ниво, што је на крају почела да расте - знак новог прогресије тумора, који се очекује, авај, је неповољна. ПСА генерално и бесплатно Као што смо већ рекли, ради прецизније дијагнозе рака простате, направљена је анализа односа слободног ПСА на укупан. То јест, упоређени су две фракције простате специфичног антигена. За почетак, анализа ПСА је увек опћа. И тек тада - бесплатно ПСА, ако лекар има сумње. Анализу фракција треба водити од узимања узорка једне вене. Пре узимања крвног теста, пацијент ће морати да прати одређени број рецепта у року од 2 дана пре планиране анализе: Немојте узимати лекове који промовишу повећање или смањење ПСА (разговарајте са доктором). Да се вратимо на много чешће случајеве, када тест даје нејасне резултате у "сивој зони". Из горенаведеног је јасно да стручњак, способан за мерење свих пратећих фактора, треба да их оцени (за разлику од брзог теста трудноће). Зна да постоје расне разлике у производњи ПСА, да узимање лекова прописаних за БПХ (финастерид, итд.), Смањује природни ниво антигена. За специјалисте није никаква тајна да је манипулација бешике (катетеризације, цистоскопија), ректума, па чак и велоергометри може, напротив, да се подигне ниво. Сви ови фактори морају се узети у обзир за дијагнозу рака простате користећи ПСА методу. Међутим, и да води ПСА тест не спречава се сетим: одређен ниво антигена не зависи само од стања простате, али и од врсте дроге и лабораторије у земљи производње. Као важну улогу дијагностику јединицу, па чак и десетине нг / мЛ ПСА, да ради поновљене тестове коришћењу дијагностичких комплета истог предузећа, али не и они који су тренутно на лагеру и у једном и у лабораторији. Ово се не односи само на лабораторијску диагностицум за квантитативно одређивање антигена у крви радиоимуноиспитивањем, већ и за "домаћих" семиквантитативног ензим имуноанализа комплети за брзу методу анализе засноване на танком слоју (мембране) хроматографије. Очигледно је да је савремена медицина већ акумулирала прилично широк арсенал дијагностичких метода за сумњу на рак простате. Као правило, методе истраживања прстију, ултразвук ултразвука и ПСА су обавезни. Даље, метода је већ додељена у зависности од резултата добијених након почетног испитивања, ултразвука и ПСА нивоа субјекта.


Видовдан Србија слави као победник, слободарска и слободна - | - Извор: СНС Председник Србије Александар Вучић поручио је данас у Kрушевцу да Србија данас слави Видовдан као победник, као народ, држава који су се из пораза уздигли, научили лекције, запамтили грешке, али пре свега као слободни и поносни људи. Извор: YouTube Вучић је, у обраћању у Kрушевцу након полагања венца на Споменик косовским јунацима, поручио да оно што је данас најважније је то да Србија коју су хтели да убију и затру на Видовдан 1389. не само да није умрла, већ је много пута после тога рађана, и она данас није само небеско царство јунака. Kако је рекао Видовдан је кажу дан на који се све види, дан у којем препознате ко је вера, а ко невера. "Дан који представља симбол величине нашег народа, дан који је у нашим поразима показивао колико смо велики иако бројчано мали. Посебно сам срећан што сам у Kрушевцу на 650 година од оснивања Лазаревог града, што могу да кажем да Србију и тада када су мислили да су је покорили нису, јер српски дух је непоколебив и никада није устукнуо", поручио је он. Вучић је нагласио да Kрушевац показује да је могуће опстајати, постојати и бити загледан у будућност. "Показујете како можемо да се сећамо наших косовских корена, тешког живота и како живот можемо да мењамо", нагласио је он. Вучић је истакао да Србија данас снажи и јача сваког дана. Србија је, додаје, за разлику од других земаља, слободна и слободарска земља и у њој не одлучује нико осим њених грађана, а ретке су земље које данас могу тиме да се похвале. "Данас можемо да кажемо не само да нисмо више губитници, већ и да пораз и предаја за нас више нису опција. Остварили смо право на будућност, да будемо победници, а наше битке нису више везане за крв и смрт, већ су победе живота, рада и напретка", рекао је Вучић. Свуда се по Србији, каже, виде људи који побеђују радећи и градећи путеве, фабрике, школе, болнице, мостове. Земљу која данас личи на себе јуче и која ће сутра бити још лепша. "Видите будућност, живот на овој светој српској земљи", нагласио је Вучић. Како је приметио, променили смо начин размишљања, напустили жалопојке за оним што нисмо успели и што су нам узели и кренули да будућност и државу стварамо не као сан, утопију већ као реалност у којој све можемо па и да будемо први у свему у чему смо некад били последњи. "Србија данас нема разлога да жали ни да се стиди, већ да се поноси и верује у радост, срећу и живот, снажније него што је некад веровала у несрећу и смрт", рекао је Вучић. Председник је нагласио и да данас можемо на прави начин да се односимо према онима који су некада пристајали на пораз да бисмо ми данас могли да побеђујемо и будемо слободни. "Да наше косовске јунаке, њихову херојску погибију, да њихов избор није био коначан. Напротив, они су веровали и знали да чином своје жртве постају темељ, основ страшне али лепе историје којом ћемо се ми поносити. Они су нас научили части, јунаштву, показали цену слободе, оставили завет да не бежимо ни пред једним изазовом, препреком, тешкоћом", навео је председник Србије. Од њих смо, истиче, наследили особину да се не предајемо никада. "У њиховој слави и страшном крају настале су вредности којих се данас држимо. А њихов страшан крај био је за нас почетак и свако то мора да зна да смо настали у муци, рођени у крви, издржали колико други није", рекао је Вучић. Kако је рекао, наша одлучност, упорност да се никада не предајемо, није каприц ни хир, већ то историја виче из нас и на то окамењене кости опомињу и нас и друге. "Друге да не покушају да нам слободу узму, а нас да схватимо да је уз слободу, мир основни услов јаке и слободне Србије", истакао је. Опомињу нас да се не бусамо у прса и размећемо се напретком, већ да коначно овде одрасте генерација која ће само за мир знати. "Надамо се генерацији која никада неће ратовати, гинути и то је наша најсветија обавеза, наш дуг онима који су животе дали за Србију, коју је нису замишљали као ратиште препуно гробова, већ су животе дали да бисмо ми били слободни. Нису је хтели међу мртвима на небу, него међу живима на земљи. Ту жељу морамо да испунимо", указао је председник Србије. Према његовим речима, можемо са свима да се посвађамо данас, али морамо нашој будућности да обезбедимо пријатеље и можемо да не пристанемо ни на шта, али само ако не оставимо њима да они пристану на све. "Не смемо да им оставимо сукобе, и морамо да само све од себе да ставимо тачку на смрт и будућности обезбедимо живот. Тај завет уз онај о слободи, највеће је наслеђе Видовдана, највећи споменик Лазару, Обилићу, свим косовским јунацима", рекао је Вучић. "Слобода је света, али је свет и мир и вреде само заједно", поручио је. Вучић је захвалио грађанима који, каже, виде са чиме се држава суочава у спољној и унутрашњој политици, али поносни јер виде да Србија напредује и ради оно што није могла у претходних 70 година. "Хвала вам на подршци. Хвала вам на вери у наш народ на Kосову и Метохији. Нема већег празника од Видовдана. Српски народе на KиМ, нека вам је срећан празник и вама поручујем - и данас и навека видећете ко је вера, а ко је невера, ко ће да штити, а ко није чувао Kосово и Метохију", поручио је Вучић. Остале вести Нећемо проводити санкције против припадника свог народ Председник Србије Александар Вучић најавио је данас да ће 10. или 11. јануара разговарати са српским чланом Председништва БиХ Милорадом Додиком и са председницом Републике Српске Жељком Цвијановић о актуелној ситуацији. Вучић са децом из Хрватске: У Србији увек имате свој дом Председник Србије Александар Вучић угостио је данас пре подне децу српске националности из Хрватске, са Баније и Кордуна, којима је поручио да увек чувају и буду поносни на своје име и презиме, да поштују Хрватску, али и да је у Србији увек њихов дом. Вучић упутио божићну честитку Његовој светости патријарху српском господину Порфирију Председник Републике Србије Александар Вучић упутио је данас божићну честитку Његовој светости патријарху српском господину Порфирију, свештенству Српске православне цркве и свим верницима који Божић славе по јулијанском календару. У честитки се каже: Грабићемо напред, Србија више није крпа за гажење Председник Републике Србије Александар Вучић у интервјуу за новогодишњи број "Новости" рекао је , да је миран, без обзира на притиске, јер су резултати оно што остаје. Вучић изразио задовољство због набавке система корнет Председник Александар Вучић истакао је данас, након приказа способности 72. бригаде за специјалне операције и презентације противоклопног система "корнет", да је веома задовољан што је Србија могла да набави тај систем, као и значајне количине ракета и лансирних уређаја, чиме се побољшава оперативна способност Војске Србије.


source: CulturaX

text: Свјетски шампиони стигли у Србију 14/06/2018 | 14:10 ⇒ 14:16 | Аутор: РТС Репрезентација Србије у баскету вратила се са Свјетског првенства које је одржано у Манили, на којем су освојили злато. Баскет репрезентација СрбијеФото: РТС Предсједник Кошаркашког савеза Србије Предраг Даниловић честитао је баскеташима, који су играли у саставу Душан Домовић Булут, Дејан Мајсторовић, Марко Савић и Стефан Стојачић, на великом успјеху на Филипинима. - Кошаркашки савез Србије и цијела нација поносни су што српски баскеташи трећи пут у низу постали шампиони свијета. Поново су најбољи на планети, пратио сам их, разговарали смо често током турнира. На прави начин су представили Србију. Није било лако и поносан сам на њих, као и цијела нација - рекао је Даниловић у Кући кошарке. Према његовим ријечима, КСС је значајно подигао баскет у земљи и само у овој години организовао преко 40 турнира. - Баскет је олимпијски спорт, озбиљна ствар и желим им да наставе са одличним резултатима - додао је Даниловић. - Стефан нам је донио неопходну жељу и агресивност, што нам је фалило. Тешко му је било да се уклопи, али је био превага у неким утакмицама. Желимо да останемо најбољи - рекао је Домовић Булут. Стојачић је подсјетио да је имао пуно успона и падова у каријери и да му је драго што је постао првак свијета и у баскету. - Каријера ми је ишла "горе-дољ"', освајао сам златне медаље у кошарци, потом имао и паузу, а сада сам направио успјех и са баскеташима, као да сањам. Велика ми је част што сам дио тима који је популаризовао баскет. У Србији се игра најбољи баскет - поручио је Стојачић. Неизбјежно питање за Дејана Мајсторовића било је да опише побједнички кош у полуфиналу против Пољске. - Помислио сам само "Помози Боже"... имао сам много среће, а и вјеровао сам. Рекао сам Булуту да ћу да ријешим - навео је он. Чак четири пута, на пет турнира, су српски баскеташи били свјетски шампиони, па ће титулу бранити и наредне године у Амстердаму.


source: fineweb

text: Литургијско сабрање у београдској Саборној цркви Његова Светост Патријарх српски Г. Иринеј служио је данас, на празник Светог Саве Освећеног, Свету Архијерејску Литургију у београдској Саборној цркви. Данас је истовремено и трећа недеља пред Божић када се у нашем црквено-народном и обичајном исказивању очекивања Божића прослављају Детинци (наш народ у другим српским крајевима назива данашњи празник и Детињци, Дјечињци или Ђетињци). Данас деца дарују своје родитеље земаљским даровима, радошћу и песмама као што су пастири, мудраци са истока и анђели даривали Богомладенца Христа.


source: wikipedia

text: 4. септембар (4.9.) је 247. дан у години по грегоријанском календару (248. у преступној години). До краја године има још 118 дана. Догађаји 476 — Одоакар је срушио Западно римско царство и постао први варварски краљ Италије свргавањем цара Ромула Аугустула. 929 — Саксонска војска је после битке код Ленцена убила или заробила све Словене који су бранили тврђаву Ленцен. 1479 — Католички краљеви Кастиље и Арагона су потписали споразум из Алкасове са португалским краљем Алфонсом V и његовим сином, принцом Жоаом чиме је окончан Рат за кастиљанско наслеђе. 1669 — Млетачка република је предала Турцима грчко острво Крит, не успевши да одбрани град Ираклион, који је био под турском опсадом од 1648. 1843 — Тереза Кристина од Обеју Сицилија се ударала за Педра II од Бразила на државној церемонији. 1870 — Француска је постала република, чиме је окончано Друго француско царство Наполеона III. Цар је свргнут са власти након тешког пораза у бици код Седана 2. септембра у француско-пруском рату. 1886 — Поглавица Апача Џеронимо, вођа последње велике побуне америчких Индијанаца против белих поробљивача, предао се у Скелетон кањону у Аризони америчком генералу Нелсону Мајлсу. 1912 — Завршен је Албански устанак из 1912. када се турска влада сложила да испуни захтеве устаника. 1929 — Немачки дирижабл „Гроф Цепелин“ је окончао путовање око света. Лет је трајао девет дана 20 сати и 23 минута, а на ваздушном броду је било 40 чланова посаде и 14 путника. 1944 — Британске и канадске трупе ослободиле су у Другом светском рату белгијске градове Брисел и Антверпен. 1970 — У Чилеу је Салвадор Аљенде као први марксиста у западној хемисфери изабран за председника државе. Убијен је у септембру 1973. у пучу чилеанске армије. 1972 — На Олимпијским играма у Минхену амерички пливач Марк Спиц освојио је седму медаљу и тиме поставио рекорд у освојеним медаљама на једној Олимпијади. 1974 — САД су као последња западна земља успоставиле дипломатске односе са Немачком Демократском Републиком. 1975 — Израел и Египат су у Женеви потписали споразум о повлачењу израелских трупа са Синаја и успостављању тампон зоне УН на полуострву. 1992 — Бивши председник Бугарске Тодор Живков, који је смењен 1989, осуђен је на седам година затвора под оптужбом за проневеру државних фондова. 1995 — Под геслом „Уједињени Јерусалим је наш“, Израел је започео 15-месечну прославу 3000. годишњице прогласа краља Давида о том граду као престоници јеврејског народа. 1997 — У експлозији три бомбе у Јерусалиму погинуло је седам и рањено око 200 људи. 1998 — Трибунал УН за ратне злочине у Руанди осудио је бившег премијера Жана Камбанду на доживотни затвор због његове улоге у геноциду током рата 1994. 1998 — Лари Пејџ и Сергеј Брин су у Менло Парку основали Гугл да промовишу свој аглоритам за претрагу интернета који су развили као студенти на Стенфорду. 1999 — На референдуму о будућем статусу Источног Тимора 78,5% становништва гласало је за независност од Џакарте, док је свега 21% подржало аутономију под индонежанском управом. Проиндонежанске снаге су потом изазвале сукобе у којима је страдало неколико стотина људи, а десетине хиљада напустиле су главни град Дили. 2001 — Махендра Чадри, први етнички Индијац који је био премијер Фиџија, изабран је за посланика парламента, заједно са Џорџом Спејтом, који је 16 месеци раније оборио Чадријеву владу. 2020 — Србија и Приштина су потписали економску изјаву о намерама у Сједињеним Државама која је водила ка свеопштој нормализацији односа који је председник привремених приштинских институција Хашим Тачи оцени као „историјски”. Последица те изјаве је израелско признавање Приштине и српско признавање Јерусалима као главнога града Израела. Рођења 1768 — Франсоа Рене де Шатобријан, француски књижевник, политичар и дипломата. (прем. 1848) 1824 — Антон Брукнер, аустријски композитор и музички теоретичар. (прем. 1896) 1852 — Јанко Керсник, словеначки писац и политичар. (прем. 1897) 1887 — Радоје Љутовац, српски артиљерац који је топом оборио непријатељски авион 1915. године. (прем. 1968) 1888 — Оскар Шлемер, немачки сликар, вајар, дизајнер и кореограф. (прем. 1943) 1892 — Даријус Мијо, француски композитор. (прем. 1974) 1896 — Антонен Арто, француски драматург, глумац, редитељ, песник и есејиста. (прем. 1948) 1913 — Кенсо Танге, јапански архитекта. (прем. 2005) 1931 — Мици Гејнор, америчка глумица, певачица и плесачица. 1943 — Љубомир Михајловић, српски фудбалер. 1948 — Мајкл Бериман, амерички глумац. 1949 — Дадо Топић, хрватски музичар. 1950 — Александар Берчек, српски глумац. 1950 — Радмило Иванчевић, српски фудбалски голман и фудбалски тренер. 1956 — Бранко Вукојевић, српски сценариста и музички критичар. (прем. 2003) 1960 — Дејмон Вејанс, амерички стендап комичар, глумац, сценариста и продуцент. 1970 — Игор Кавалера, бразилски музичар, најпознатији као суоснивач и бубњар групе -{Sepultura}-. 1972 — Данијел Нестор, канадски тенисер. 1972 — Карлос Понсе, порторикански глумац и музичар. 1973 — Миодраг Пантелић, српски фудбалер. 1973 — Холи Сампсон, америчка порнографска глумица. 1977 — Ненад Миросављевић, српски фудбалер. 1978 — Вес Бентли, амерички глумац. 1978 — Данијел Љубоја, српски фудбалер. 1979 — Кристина Крепела, хрватска глумица. 1981 — Бијонсе, америчка музичарка, глумица и плесачица. 1983 — Гај Пнини, израелски кошаркаш 1984 — Камила Бордонаба, аргентинска глумица, музичарка, плесачица и редитељка. 1984 — Деметрис Николс, амерички кошаркаш. 1985 — Раул Албиол, шпански фудбалер. 1989 — Рикардињо, бразилски фудбалер. 1991 — Александар Атанасијевић, српски одбојкаш. 1991 — Петар Бојић, српски фудбалер. 1993 — Аслан Карацев, руски тенисер. Смрти 1588 — Роберт Дадли, енглески државник и племић. (рођ. 1532) 1899 — Јован Ристић, српски државник. (рођ. 1831) 1907 — Едвард Григ, норвешки композитор, пијаниста и диригент. (рођ. 1843) 1951 — Луј Адамич, амерички књижевник словеначког порекла. (рођ. 1898) 1963 — Робер Шуман, француски државник и финансијски стручњак. (рођ. 1810) 1965 — Алберт Швајцер, алзашки лекар, филозоф, теолог, музичар и хуманиста, добитник Нобелове награде за мир 1952. (рођ. 1875). 1989 — Жорж Сименон, француски писац. (рођ. 1903) 1999 — Љубо Шкиљевић, југословенски и српски глумац. (рођ. 1941) 2006 — Стив Ервин, аустралијски зоолог, природњак и телевизијски водитељ (рођ. 1962). 2006 — Петар Банићевић, српски глумац. (рођ. 1930) 2016 — Зоран Шами, српски политичар. (рођ. 1948) Празници и дани сећања 1781 — Шпански насељеници су основали „Град наше госпе краљице анђела“, данашњи Лос Анђелес.


text: "Цримсон Острво" 2 - Шта је ово ... "Цримсон Острво" 2? 2018 "Цримсон Острво" 2 фељтон, има поднаслов: ". .. Друже роман Јулес Верне француском до Есопиан преведена Михаил Булгаков" Објављено: Уочи Берлин - Москва 1924, 20. априла. (У категорији "Књижевни недеља"). Б. о. у форми пародије говори о револуцијама фебруару и октобру 1917. године, грађанског рата и могуће будуће интервенције против Совјетског Савеза, као што је виђен руских емиграната, Смена-Векхистс чији орган је лист "Данас" (детаљан опис Сменовекховтси и ставови да Булгаков - види ". испод пете "). Смена-Векхистс препознала совјетску власт, позвао имигранте да сарађују са њим, и у случају напада од стране страних сила на Совјетског Савеза да се придруже редовима Црвене армије. Многи Лампоон ликови имају очигледне историјске прототипова. Лидер и господар беле Арапов Сиси-Буси - ово је последњи руски цар Николај ИИ (1868-1918), "Терри Негро", пијаница и беспосличар Кири-цоокие - Шеф Привремене владе, АФ Керенски (1881-1970), Фебруарска револуција упоредио вулканске ерупције, t. e. одређени катастрофа, и т. ум. Тхе Фореигн Инвадерс ликови представљени романи француски писац научне фантастике Јулес Верне (1828-1905). Господ Гленарван и Паганел су узети из "Деца капетана Гранта" (1867-1868). Сем Цримсон Острво Булгаков је "под 45. степену" у Тихом океану, тачно тамо где је Жил Верн је и Јужно острво Новог Зеланда, у близини обале од којих је скоро убила хероје романа.Мицхел Ардан је лик романа "Од Земље до Месеца" и "Око Месеца" (1865), капетан Хаттерас је ушао у Булгаковски БВ. из "Авантуре капетана Хаттераса" (1866) и Пхилеас Фогг - из романа "Око света за осамдесет дана" (1873). Сложенија родословија од команданта рута Рики-Тики-Тави. Његово име - име приче о енглеског писца и песника, добитник Нобелове награде Рудиард Киплинг (1865-1936), који је име слатка животиња мунгоса. Рики-Тики-Тави Булгаков пародира одређену генерализовану слику бијелог генерала који се испоставило да је у егзилу. Касније, када је 1927. године Булгаков написао на основу феуиллетона БВ. плаи "Цримсон Исланд", тај лик постао командант Ликке-Тикки, а добио специфичне карактеристике биографије Вхите Опште ИА Сласцхова, послужила је као прототип Кхлудов у представи "Рун". У вези са овом трансформацијом лика, неочекиван значај, скоро пророчан, стицао је убиство Рики-Тики-Тави на Бољевичком острву. , у многим детаљима које су поновљене у епизоди убиства Јуде из Киријатха у "Господару и Маргарита". У представи "Цримсон Исланд" Ликке-Тикки, као и његов прототип ИА Свеетер помера на страни Индијанаца и Етиопљани служе у њиховој војсци, Т. Д. Ка белој Арап понашају као Јуда. Касније, у јануару 1929. године, убијен је ИА Слашчев, као да понавља судбину карактера феуиллетона, који је у игри имао своју биографију. Један од најважнијих извора за Б. о. Служио је као још један прича о Булгаков, писац Јевгениј Замиатин (1884-1937), "Арап" (1920), који исмевали двоструко морал бољшевика против насиља током грађанског рата. Нарација у Замиатин је у име Индијанаца, који се боре да живе у једној од њих са отока Буан Арап: "Јутрос Мур њихов у реку ухваћен.Па, тако добро, тако добро: све - сирлоин. Супа вара, Цхопс СРЈ - али са луком, сенфом, посољеној Нижин ... јаког надоласка млека: Господ је послао "Када Арап, заузврат, је пржена ражња црвене коже, то је веома другачија реакција:" - Да ли је - крст који Зар га немаш? Наши, редскин, пукли. И не стидите се? - А зар нисте направили од наших пецива? Анто чије кости леже? - Каква глупост! Патка, у ствари, једли смо твоје арап, а ви - наш, редскин. Да ли је могуће? Дозволи ми, ви ђаволи, а затим пропржите други свет! " Читаоци који су упознати са причом Замиатин Булгаков Б вл. Ако евоцира енергично усађена комунистички мит режим оправдања, па чак и доброчинство Црвеног терора, који . је наводно само реакција на достојан свих осуде белог терора и Замиатин Булгаков схватио лажност мит о ВБ наговештај "Арапиа" је проблем оправданости дата је индиректно црвени терор - .. кроз демонстрације смешно про совјетска верзија историје . Еволуции и грађански рат


Панангин или кардиомагил: поређење и оно што је боље узети Поређење између две популарне дроге из различитих група је прилично тежак задатак. Уосталом, они могу имати различите индикације за употребу, различита подручја употребе - иу таквој ситуацији није лако одговорити на питање који је лијек бољи. Приближно је то случај са одговором на питање: шта је боље - Панангин или Кардиомагил? Иако се оба лијека користе у кардиоваскуларним болестима, они имају различите фармаколошке ефекте и индикације. Ипак, многи људи су заинтересовани за то које од ових двију дрога је боље изабрати за срчане болести, па је вредно бавити се овим питањем детаљније. Панангин - суммари Панангин је комбинација аспарагината калијума и магнезијума . Има антиаритмички ефекат, користи се и за попуњавање дефицита ових елемената у телу. Дјеловање Панангина је повезано с чињеницом да су калијеви и магнезијумови јони који играју главну улогу у осигуравању нормалних контракција срца. Истовремено, аспартатни јони, са којима су ови елементи повезани, обављају функцију проводника, доводећи их до ћелија миокарда. Такође треба напоменути да недостатак калијума и магнезијума у организму доводи до развоја метаболичких поремећаја срца, атеросклерозе и артеријске хипертензије. Унос Панангина на тај начин побољшава метаболизам у срчаном мишићу, нормализује срчани ритам и крвни притисак, спречава атеросклеротске промене у коронарним крвним судовима. Лек се широко користи у лечењу вентрикуларних аритмија, коронарних срчаних обољења, стања после инфаркта, срчане инсуфицијенције, са недостатком калијума или магнезијума у телу. Нежељена дејства су ретка: мучнина и вртоглавица (углавном када се дају интравенозно), понекад - алергијске реакције. Контраиндикације за употребу: затајење бубрега, атриовентрикуларни блок, тешка миастенија, Аддисонова болест, хиперкалемија, хипермагнемија, алергија на компоненте лека, акутни метаболички поремећаји. Цардиомагнил - суммари Главни активни састојак кардиомагнила је ацетилсалицилна киселина у дози од 75 мг. У тако малим дозама готово да нема аналгетске, антипиретичне и антиинфламаторне ефекте, али има изражен ефекат против агрегације, смањујући вискозност крви. Додатна компонента - магнезијум хидроксид - штити слузницу желуца од иритирајућег дејства ацетилсалицилне киселине. Неки магнезијум се такође апсорбује у крвоток, што треба узети у обзир приликом прописивања. Смањењем агрегације тромбоцита, кардиомагил спречава стварање крвних угрушака, побољшава реологију крви (смањује вискозност), побољшава коронарну и општу циркулацију крви, и као резултат тога - функционално стање срчаног мишића и васкуларног система у целини. Користи се за лечење ангине, инфаркта миокарда, тромбозе, акутних и хроничних поремећаја циркулације. Поред тога, широко се користи за превенцију тромботских поремећаја код особа које припадају ризичним групама: оних који пате од дијабетеса, хипертензије, гојазности, хиперхолестеролемије; они који су претрпели срчани удар, мождани удар и хируршке интервенције на срцу и крвним судовима; са наследном предиспозицијом за тромбозу, као и код особа старијег и сенилног доба. Контраиндикована је код чира на желуцу, тенденције крварења, алергије на компоненте лека. Нуспојаве: жгаравица, мучнина, повраћање, алергијске реакције, бронхоспазам, хематопоетски поремећаји, повећани ризик од крварења и крварења, поремећаји столице. Панангин и кардиомагил су фармаколошка средства различитих својстава и карактеристика, али се оба користе углавном у кардиологији. Индикације за употребу у њима су такође различите, али генерално, оба лека помажу у одржавању здравља срчаног мишића и нормалног рада срца. Поред тога, обим примене ових лекова се не разликује у свему: на пример, оба имају терапеутски ефекат код исхемијске болести срца (срчани удар, ангина). Присуство магнезијума у композицији може се сматрати заједничким својством, иако га Панангин садржи као компоненту главне супстанце, а кардиомагил садржи још један. У телу је магнезијум неопходан не само за нормално функционисање срца, већ и за нервни, мишићни, васкуларни и костни систем. Коначно, још једна сличност се може сматрати популарношћу ових лекова у третману срчаних патологија, што је првенствено због њиховог квалитета. Оба лека имају различите аналоге, али су мање тражени. Разлике између Панангина и кардиомагнила Главна разлика између ова два лека је у томе што имају различита фармаколошка дејства и стога су прописани за различита патолошка стања. Главни ефекат Панангина је антиаритмик, а кардиомагил је антиагрегант . Панангин нормализује фреквенцију, ритам и снагу откуцаја срца. Насупрот томе, кардиомагил побољшава реолошка својства крви и циркулације крви у срчаном мишићу. Постоје неке разлике у облицима ослобађања: Кардиомагил се производи само у таблетама, а Панангин - у таблетама и ампулама (за интравенску ињекцију). Који је од два лијека бољи и зашто? Сумирајући информације о овим популарним лијековима, можете покушати сажети и одредити који лијек је још бољи - Панангин или Кардиомагил? Тешко је одговорити на ово питање недвосмислено, али се могу донети сљедећи закључци: Оба лека су важна у кардиологији, али је значај кардиомагнила нешто већи. Ипак, Панангин - са аритмијама, срчаном инсуфицијенцијом и другим стањима - је такође важан, али не и суштински, (користи се као додатак срчаним гликозидима, антиаритмицима и другим лековима, или као извор калијума и магнезијума). Напротив, кардиомагил се у већини случајева користи као лијек од највеће важности, а за превентивне сврхе се често користи као једини лијек. Горе наведено је тачно само уопштено, као и за специфичне ситуације - овде избор између њих зависи од природе патологије. На пример, Панангин треба користити за хипокалемију, а кардиомагил треба користити за тромбозу. Важна предност Панангина је присутност облика за ослобађање ињекције. Ово може бити значајно, на пример, за пацијенте са поремећајима гутања, или са менталним поремећајима, за пацијенте у несвесном стању, итд. Кардиомагил има знатно више нуспојава, посебно код дуже употребе. Коначно, треба напоменути да код неких срчаних обољења (инфаркт миокарда, ангина, итд.) Постоји потреба за употребом оба лијека. Међутим, избор у овој ситуацији треба да уради лекар.


Девојчица одузета родитељима ускоро ће бити враћена - 15.06.2020, Sputnik Србија Одлука у вези са усвајањем и одузимањем девојчице Ленке брачном пару Савић биће донета што је могуће пре и у најбољем интересу детета, поручио је данас... 15.06.2020, Sputnik Србија вести, усвајање, суботица 20:08 15.06.2020 (Освежено: 20:15 15.06.2020) © Sputnik / Дејан СимићМинистар за рад, запошљавање, борачка и социјална питања Зоран Ђорђевић „Учинићу све да решење буде врло брзо првенствено због детета и да већ данас комисија од три члана почне да прегледа сва документа. Учинићу све да у овом случају држава буде ефикасна, да дете може што пре да добије родитеље и да они који су криви буду кажњени. То могу да обећам“, рекао је министар. Ђорђевић је новинарима пренео да је одлучено да цео случај Министарство преузме од Покрајинске владе, те да ће комисија већ данас почети анализу целог случаја и процедура које су га пратиле, како би се што пре утврдила одговорност и донела коначна одлука, преноси Танјуг. „Радићемо у складу са законом и настојати да у интересу детета одлука буде донета што пре. Не могу да прејудицирам да ли ће то бити сада, два три или седам дана, али ћемо настојати да то буде што пре“, рекао је министар Ђорђевић на ванредној конференцији за новинаре након састанка са брачним паром Савић. „Све одлуке које будемо доносили, јавићу прво породици Савић. Ради се о малолетном детету, одлуке треба доносити у складу са законом са једне стране, а треба да будемо брзи и ефикасни, јер ће ово на дете да остави траг. Као одговорни људи гледаћемо да овај процес завршимо што пре“, рекао је министар. Каже и да је свестан положаја и ситуације у којој се нашао брачни пар Савић и да „најмање што жели је да дете буде талац бирократије“. Сматра и да је сучај убразало то што се прича појавила у медијима. Савић је рекао да је после овога што се њима десило најважније да ниједно дете не остане без родитељског старања, напомињући да им одлуком Центра за социјали рад "од живота направљен пакао". Ђорђевић је у петак разговарао са брачним паром Савић и тада је наложио да се смени директорка Центра за социјални рад у Суботици и да се покрене одговорност свих у ланцу који су довели до случаја.


text: Европа (вероватно од акадске речи erebu — „заћи” (у односу на Сунце) или од феничанске речи ereb — „вече”, према томе, Европа је „земља заласка сунца”), шести континент по величини (једино већи од Аустралије) и трећи најнасељенији (после Азије и Африке), са популацијом од око 742 до 750 милиона становника, 11% укупне светске популације и нултим природним прираштајем (11‰). Европа се налази на северној и највећим делом на источној полулопти и обухвата западни део Евроазије. Састоји се од 50 земаља и излази на: Северни ледени океан на северу, Атлантски океан на западу и Средоземно море на југу. На истоку и југоистоку, Европа се сматра одвојеном од Азије вододелницом Уралских и Кавкавских планина, реком Урал, Каспијским језером, Црним морем, и мореузима Босфор и Дарданели. Ипак, границе Европе које датирају још из античког доба, произвољне су, јер пре свега физиографски израз „континент” укључује културне и политичке елементе. Површина овог континента је око 10.500.000 -{km2}- или 2% укупне земљине површине или 6,8% површине копна. Од 50 суверених европских држава, Русија (уједно и највећа држава света) далеко је највећа и по питању површине и популације, заузимајући око 40% површине континента (иако држава има територију у Европи и Азији), док је Ватикан (уједно и најмања држава света) најмања држава. Клима која је одређена топлим Атлантским струјама, одликује се благим зимама и топлим летима, чак и у пределима који имају озбиљне климатске одлике Северне Америке или Азије. Даље од Атлантика, сезонске разлике се повећавају, али блага клима остаје. Европа, посебно античка Грчка, место је настанка Западне културе. Падом Римског царства, током периода сеоба народа, дошло је до краја античког доба и до почетка ере познате као средњи вијек. Ренесансни хуманизам, географска истраживања, уметност и наука водили су „стари континент”, као и остатак свијета, у савремено доба. Од тог периода па надаље, Европа је имала доминантну улогу у глобалним дешавањима. Између 16. и 20. вијека, европске нације су контролисале у различитим временским периодима Америке, већину Африке, Океаније и Азије. Индустријска револуција, која је почела у Великој Британији крајем 18. вијека, довела је до радикалним привредних, културних и друштвених промена у западној Европи, евентуално и широм света. Демографски раст довео је до тога да је 1900. године, удио Европе у светској популацији био 25%. Оба свјетска рата су углавном била фокусирана на Европу, што је у великој мери довело до краја доминације западне Европе у светским дешавањима, док су САД и Совјетски Савез преузеле то место. Током Хладног рата, Европа је била подељена дуж Гвоздене завесе између држава НАТО-а на западу и држава Варшавског пакта на истоку, све до револуција 1989. и пада Берлинског зида. Дефиниција Употреба израза „Европа” се постепено развијала током историје. У античко доба, грчки историчар Херодот је наводио да је свет подељен од стране непознатих лица на три дела, Европу, Азију и Либију (Африку), са рекама Нил и Риони које чине границе — мада је наводио, да постоји и мишљење да је река Дон, уместо Риони, граница између Европе и Азије. Најисточнију европску границу одредио је у 1. веку географ Страбон на реци Дон. Књига јубилеја описује континенте као земље које је Ној дао својим синовима. Према књизи Европа се простире од Херкулових стубова на Гибралтару, који је раздвајају од Африке, до реке Дон, која је раздваја од Азије. Културна дефиниција Европе као земље латинског хришћанског света настала је у 8. веку, означавајући нову културу насталу спајањем германске традиције и хришћанско-латинске културу, која је дефинисана делом на супротностима са Византијом и исламом, ограничена на север Иберије, Британска острва, Француску, покрштени запад Њемачке, Апле и северну и средњу Италију. Тај концепт је један од трајних насљеђа Каролиншке ренесансе: „-{Europa}-” се често јавља у писмима Карловог дворског учитеља, Алкуина. Ова подела је кориштена све до касног средњег века, када је промењена током Великих географских открића. Проблем дефинисања Европе коначно је решен 1730. године када, уместо речних токова, шведски географ и картограф Страленберг предложио Уралске планине за најзначајнију источну границу, добијајући за то подршку из Русије и широм Европе. Европа је сада дефинисана од стране географа као западни дио Евроазије, са границама које су облежене великим воденим масама на северу, западу и југу; за европска граница на крајњем истоку обично се узимају Уралксе планине, река Урал и Каспијско језеро; на југоистоку, укључујући Кавкавске планине, Црно море и водени токови који спајају Црно море са Средоземним морем. Острва су углавном груписана уз најближу континенталну масу, отуд се Исланд сматра делом Европе, док се оближње острво Гренланд сматра делом Северне Америке. Ипак, постоје неки изузеци на основу друштвено-политичких и културних разлика. Кипар је ближи Анадолији, али се обично сматра делом Европе културно и политички и тренутно је држава чланица Европске уније. Малта се сматра острвом Северне Африке већ вековима. Географска граница повучена између Европе и Азије у 1730. години није следила међународне границе. Као резултат, покушаји да се Европа организује политичким и привредним линијама резултовали су употребом имена на геополитички ограничавајући начин указујући само на 28 држава чланица Европске уније. С друге стране, Европа се такође користи на веома експанзиван начин од стране Савјета Европе који има 47 држава чланица, од којих су нечије територије преко Урала и Босфора укључујући цијелу Русију и Турску. Поред тога, људи на Британском острву могу сматрати „континенталну” или „копнену” Европу Европом. Етимологија У античкој грчкој митологији, Европа је била феничанска принцеза коју је Зевс отео након што је преузео облик белог бика. Одвео ју је на острво Крит гдје је родила Миноја, Радаманта и Сарпедона. По Хомеру, Европа () је била митска краљица Крита, а не географска одредница. Етимологија Европе је несигурна. По једној теорији назив је настао од грчке речи , што значи широк и речи које значе око или лице, отуд Европа, широко лице. Широк је био епитет саме Земље у реконструисаној праиндоевропској религији. Друга теорија тврди да је назив базиран на семитској тј. акадској ријечи -{erebu}- што значи сићи или заћи (у односу на Сунце), когнат феничке речи -{ereb}- која значи вече или запад и арапске ријечи Магреб, хебрејске -{ma'arav}-. Мартин Личфилд Вест тврди „Фонолошки, поклапање назива Европе и било које семитске речи је слаба”. Међутим, Мајкл Бери, професор на одјељењу за блискоисточне студије на Универзитету Пристон, налази спомињања ријечи Ереб на асирским стелама са значењем ноћ или залазак Сунца, као супротност речи Асу која значи излазак Сунца, тј. Азија (назив Анадолија долази од , што значи излазак [Сунца], исток). У „Хомерским химнама” написаним у 7. веку пре нове ере, Европа се представља као Ереб, западна обала Егејског мора. Без обзира на порекло имена митолошког бића, Εὐρώπη је први пут као географски израз употребљен у 6. веку прије нове ере, а употребили су га грчки географи Анаксимандар и Хекатеј. Анаксимандар је поставио границу између Азије и Европе током реке Риони, а концепт је преузео Херодот у 5. веку пре нове ере. Израз „Европа” је први пут користе у културној сфери током Каролиншке ренесансе. Од тада, израз одређује сферу утицаја Западне цркве, као супротности Православним црквама и исламу у свету. Савремени концепт, проширене области „Европе” на исток и југоисток, настао је у 19. веку. Велика већина светских језика за назив континента користи речи изведене из израза „Европа”. У кинеском језику се користи назив -{Ōuzhōu}- (歐洲/欧洲); слична изведеница -{Ōshū}- (欧州) се понекад користи у јапанском називу за Европску унију, -{Ōshū Rengō}- (欧州連合), иако је назив за континент -{Yōroppa}- (ヨーロッパ) у много чешћој употреби. У неким туркијским језицима употребљава се изворни персијски назив Франгистан (земља Франака) који се односи на велики део Европе, поред званичних назива Аврупа и Европа. Историја стварања терена У еволуцији Земље постоје два, временски гледано, велика геолошка периода. Први период, знатно дужи, је период пре камбријума, који се назива протерозоик а има још неколико назива познатих у геолошкој и палеонтолошкој литератури. То је период пре палеозоика (пре камбријума, прве периоде палеозоика), док би се остали називи, попут назива азоик, могли превести као време „без живота“ или „пре живота на Земљи“ и слично. Овај рани период за настанак и формирање данашњег евроазијског континента, односно, његовог дела који данас називамо Европом, нема великог значаја. Ипак, ово раздобље је значајно за Земљу као планету. Млађи период времена развитка Земље, тј. време развитка (процвата) живота на Земљи су геолошке ере палеозоик, мезозоик и кенозоик, односно еон фанерозоик. Развој европског континента заједно са азијским тј. развој Евроазије и њихово формирање може се пратити у овом другом периоду развитка Земље, од палеозоика до данашњег времена, холоцена. Северна хемисфера, обухватајући и простор данашње Европе, почетком пелеозоика налазила се претежно испод нивоа мора. Палеозоик Претпоставља се да су током камбријума на северној хемисфери постојале три микроконтиненталне целине или платформе, а једна од њих Балтичка, је припадала Европи. Сматра се да је већ у камбријуму на простору између Шпаније и југоисточне Азије, постојала геосинклинала (по теорији геосинклинала) Тетис (камбријски седименти нађени су у Шпанији, Португалији, јужној Француској). Поред Тетиса постојала је и Грампијенско-скандинавска геосинклинала. Током ордовицијума већи део Европе је и даље под водом. Главно копно је Балтички штит (обухвата пределе: Финске, северне Шведске и Норвешку). Од водених површина то су геосинклинална подручја као у камбријуму, с тим што се јасније формира још једна, Средњоевропска (херцинска) геосинклинала. У силуру распоред копна и мора није се битније променио, те већих разлика у односу на претходни период у распореду копна и мора на територији Европе није било. Крајем силура долази до првих снажнијих орогених покрета - каледонска орогенеза. Распоред копна и мора почетком девона битно се разликује у односу на претходни период. Копно се увећало деловањем каледонског убирања. У карбонском периоду одиграли су се значајни покрети, који су отпочели у овом периоду, а наставили се и у перму, а познати су под именом херцинска орогенеза. Мезозоик Мезозоик је у геолошкој литератури познат као, тектонски, релативно миран период, па је тако било и на просторима данашње Европе. У тријасу на месту некадашње Херцинске геосинклинале, били су издигнути венци Херцинида, а около је било плитко епиконтинентално море које је плавило области Немачке (Хановер, Тирингија, Франачка и Швапска област), потом на западу област Француске, Белгију, Холандију, Уједињено Краљевство, а то море допирало је и до Пиринејског полуострва. Период јуре припада времену релативног мировања. У креди се на простору Европе издвајају два копна. Поред већ постојећег Северноатлантског појављује се у већем распрострањењу и Средњоевропско копно. Овом другом копну припадали су: Шварцвалд, Вогези, Ардени, Тириншка и Чешка маса, Судети и Подолски масив. Током креде јавља се нова алпска орогенеза, са својом аустријском фазом. Кенозоик Кенозоик је препознатљив по томе што долази до низа великих промена, нарочито у области Медитеранске геосинклинале. Копнене масе на Земљи се постепено приближавају данашњем стању, другим речима континенти (па и Европа) и океани постепено све више добијају данашње контуре. За време палеоцена у Европи су постојала два водена басена: Северно море, које је обухватало јужне делове Енглеске, затим се ширило преко Француске, Белгије и Немачке. У јужној Европи налазио се Тетис који је био сведен на уску зону на Јадранску геосинклиналу и Провансански залив. Током еоцена догодила се трансгресија којом се проширио Тетис који је тада је покривао велике делове Алпа, део средње Европе, као и област Балканског полуострва. Током олигоцена постоје три седиментационе области (басени): Северно море које се проширило у свом простирању на Немачку, Пољску, средњу Русију, Кавказ и продужавало се до Каспијског мора, друга област је Атлантски океан који на европско копно продире у виду залива и трећа област је Тетис који је био сведен скоро на површину данашњег Средоземног мора. Слика распореда копна и мора у Европи почетком миоцена знатно се изменила. Северно море се повукло скоро у данашње границе. Атлантик је залазио у Француску у виду два залива: уз долине Лоаре и Гароне. Исти океан је имао везу са Тетисом на простору Европе преко Гвадалкивирског мореуза, а нешто јужније у пределу данашње Африке била је и друга веза са Тетисом преко Мароканског мореуза. Тетис се проширио све од Атлантика до Индомалајској предела у југоисточној Азији. Истовремено се формирао и Паратетис, који је од Тетиса био одвојен издигнутим Алпима, Динарима и Балканом. Паратетис се састојао од низа басена нпр. Панонски басен, Дакијско-црноморски и Каспијски басен. Постојала је веза између Паратетиса и Тетиса, преко два мореуза. Први је ишао правцем: Ронски басен - Швајцарска- јужна Баварска - Бечки басен, а други мореуз правцем, назван Трансегејски: Улцињ - Албанија - предео старог копна Егеида - Црно море. Током плиоцена Паратетис се распада на низ одвојених језера и басена међу којима се истичу: Панонски, Дакијски, Црноморски и Каспијски басен, а пред крај плиоцена од Паратетиса остаје само Црно, Азовско море и Каспијско језеро. У плеистоцену, у почетном периоду, контуре Европе биле су доста сличне данашњим, мада је у појединостима било крупних разлика. Европски континент био је нешто већи, а данашња Британска острва била су спојена са континенталним делом Европе. Уместо Егејског мора постојало је копно Егеида. Корзика, Сардинија и Елба чинили су јединствено Тиренско копно. Крајем плеистоцена, после Вирма III, Европа улази у холоцен и поприма изглед који и данас има. Географија Претежно је низијска, али има планинске ланце у унутрашњости, на северу и на југу. Главни планински ланац су Алпи, а највиши врх је Елбрус у Русији (5.642 -{m}-). Велике реке у средишњем делу су важни пловни путеви. Европа углавном има умерену климу и равномерно распоређена четири годишња доба. Три главне климе су средоземна на југу, океанска на западу и северу, и континентална у средишњем и источном делу. Осим тога, западни и северни део континента греје Голфска струја. Границе Дуго се расправља о прецизном месту граница Европе. Европа, у ствари, није прави „континент“, већ представља део Евроазије, па зато није лако означити где тачно престаје Европа а где почиње Азија. С друге стране, границе Европе често су диктиране границама култура, економије, и политике, услед чега данас постоји неколико „Европа“ које, уједно, означавају различите ствари. Границу Европе чине: Планина Урал, река Урал, Каспијско језеро, планина Кавказ, Босфорски мореуз, Мраморно море, мореуз Дарданели и Егејско море. Сматра се да је планински венац Урал заједно са реком Урал, природна, источна граница Европе. Остале границе Европе чине: на северу - Северно море, на југу - Медитеранско море, а на западу - Атлантски океан. Југоисточну границу Европе чине планине између Каспијског и Средоземног мора. Регије Европа се традиционално дели на пет географско-културних подручја: Источна Европа Западна Европа Средња Европа Северна Европа Јужна Европа. Рељеф Од свих континената Европа је најразуђенији континент. Она сама је једно велико полуострво. Посматрамо ли њу као континент онда на том полуострву (континенту), на полуострва и острва отпада 28% њене целокупне површине. Посматрано из другог угла око 62% европског простора налази се близу мора, а само за 38% тога простора могло би се констатовати да је удаљено од мора. Рашчлањеност рељефа На разуђеност Европе великог утицаја има рашчлањеност њеног рељефа. Вертикална рашчлањеност рељефа Европе није толико изразита у односу на друге континенте колико је то хоризонтална рашчлањеност. Обале Европе дуге су 41.000 -{km}- (по неким ауторима 38.000 -{km}-, али сматрамо тачнијим прву цифру). Са том дужином обале Европа је најразуђенији континент (на 1.000 -{km2}- површине Европе долази 4,1 -{km}- обале). Упореди ли се то са другим континентима тај коефицијент је највећи (код Сев. Америке је 3,1 -{km}-, Јужне Америке 1,6 -{km}-, Азије 1,7 -{km}- и Африке 1,1 -{km}- обале на 1.000 -{km2}-). Поједини делови обала Европе (по прорачуну немачког географа О. Хенчела) по разуђености су далеко већи: норвешка обала 20, далматинска обала 10, грчка обала 6 шпанска обала 5). Карта изотела (криве затворене линије које показује једнаку удаљеност од обалне црте) показује да у Западној и Средњој Европи ниједна тачка у унутрашњости континента није удаљена више од 500 -{km}-, док је у Источној Европи ова удаљеност 1.200 -{km}-. Фасаде У Европи се могу издвојити најмање три фасаде везане за морске и океанске површине и обале: Атлантска, Арктичка и Медитеранска фасада. Атлантска фасада налази се у западној Европи. На северозападу Атлантик запљускује обале Норвешке. Делови Атлантског океана су Северно море и Балтичко море. Северно би се могло назвати и ивичним, а Балтичко унутрашњим морем. До Балтичког мора се стиже кроз три пролаза (мореуза): Скагерак, Категат и Сунд. Балтичко море се рачва у три залива: Ботнички залив (Шведска-Финска), Фински залив (Финска-Русија) и Ришки залив (Естонија-Летонија). Поред поменутих држава на Балтичко море излазе још Пољска, Немачка и Данска. Утицајем плеистоцене глацијације (ледника) и мора настали су у северном делу Атлантске фасаде разни облици, у рељефу, везани за морску обалу нпр. фјордови (понекад дуги, у Норвешкој, близу 180 -{km}-). Нешто јужније на обалама Атлантске фасаде јављају се ријаси, у облику естуара река: Лаба, Везер, Рајна, Меза, Шелда, Сена, Лоара, Жиронда, Дуеро и Тахо. Абразиони рад морске воде је интензиван јер је плимски талас изузетно висок: Мон Сен Мишел 15 -{m}-, Кардиф 12 -{m}-, Болоња 8 -{m}-, Лондон 6 -{m}-, итд. Атлантска фасада Атлантска фасада (француска обала недалеко од Авра) налази се у северној Европи, мада су Баренцово и Бело море пре огранци Атлантског него Северног леденог океана, захваљујући благотворном утицају Голфске струје. У континуалном смислу ова мора јесу огранци Северног леденог океана, али по свим другим особинама они то нису, као што је то нпр. суседно Карско море. Арктичка фасада Северна Европа у регионалном смислу мало залази у поларне, арктичке, регије (изузев полуострва Кола). Овде је од великог значаја положај Нове Земље, која је преко острва Вајгача, продужетак Урала. Нова Земља је дуга 820 -{km}- и пружа се скоро меридијански. Она „смета“ морској струји која полази од Берингових врата изнад Азије и креће се према западу. Као баријера и зид, својим положајем, нашла се ту Нова Земља која штити Баренцово и Бело море. Она затвара пролаз леденим сантама, које са истока путују према западу, према Гренланду. Услед тога, у Карском мору гомилају се највеће санте леда на Арктику (ово море је изгледа најхладније море на северној хемисфери, а могуће и на Земљи). Када не би постојала на овом месту Нова Земља, ледене би санте из данашњег Карског мора продирале према западу и пловиле слободно према северним обалама Норвешке. Ни Мурманск (често узиман за пример) ни Нарвик, ни Хамерфест ни Лофотска острва, не би осетили благотворни утицај Голфске струје. Ова би европска фасада била прва поларна (арктичка) област. Медитеранска фасада Медитеранска фасада је треће прочеље Европе. Средоземно море је настало у синклинали Тетис. Тетис је колевка свих млађих венчаних планина Европе. Ту се, од четири већа полуострва Европе, налазе три: Пиринејско (Иберијско), Апенинско и Балканско полуострво. Она приближују Европу Африци односно Азији. Ова полуострва поделила су Средоземно море, на западни и источни део (узрочници поделе су Апенинско полуострво и острво Сицилија), потом на низ мањих мора, као што су: Лигурско море (залив), Тиренско, Јонско, Јадранско, Егејско, Левантско, Мраморно, Црно и Азовско море (који сви заједно чине јединствену акваторију). Померања у Земљиној кори током терцијара утицала су и на морфолошку разноликост код ових мора, јер свако има посебну карактеристику морског дна и обалног подручја. У основи су ту два типа обале: прве, стеновите, разуђене и високе и друге песковите и ниске. Створен је низ типова обала: тектонска обала (нпр. грчка), ерозиона (нпр. јадранска), акумулативна (нпр. јадранско-италијанска) итд. Од Гибралтара до најисточније тачке овог акваторија је 5.020 -{km}-, нешто мање од дужине Атлантског прочеља. Местимично се Медитеран дубоко „увукао“ у копно нпр. код Црног и Азовског мора, потом код Јадрана, све до Трста. Од рељефних облика нема фјордова ни естуара већ се јављају акумулативне делте и бројне увале као и клифови. Код далматинске обале бројне су увале и канали, код француске обале, њен источни део смена клифова и увала, а западни део је плитак и акумулативан тип обале, на Црном мору су карактеристични лимани, док се око ушћа великих река нпр. Дунава јавља лагунарни тип обале, као и код ушћа реке По. Најразуђеније обале Средоземног прочеља су обале Далмације и Грчке, које представљају сплет канала, залива и затона. Понегде заливи личе на фјордове, нпр. Бококоторски залив, мада он то јесте само морфографски, али морфогенетски је то потопљена речна долина, залив, полигенетског начина постанка. Низије и планине По вертикалној рашчлањености рељефа, Европа је доста низак континент. Средња висина Европе је истоветна са висином Аустралије око 300 -{m}- (средња висина Азије је близу 1.000 -{m}-). Морфометријски подаци показују да европски простор има следеће морфометријске вредности: од 0 до 200 -{m}- висине је 60%, од 200 до 500 -{m}- је 24%, од 500. до 1.000 -{m}- је 10%, од 1.000 до 2.000 -{m}- је 5% и више од 2.000 -{m}- висине је 1% Европе. Из ових података јасно произилази да се преко четири петине Европе налази испод 500 -{m}- надморске висине, три петине су низије (висина испод 200 -{m}- апсолутне висине). Акумулативне равнице, уравњени делови и заравни представљају 74% Европе. У равнице спадају велика Руска плоча (Источноевропска низија). У ову категорију европског рељефа (поменутих 74%) спада и уравњени део каледонског и херцинског порекла. Из угла регионалне географије ове равничарске пределе сврсисходније је поделити на регионалном принципу. Поред Источноевропске низије, потребно је поменути остале делове континуалних низија Евроазије (део који припада Европи) као што су низијски делови северне Европе, Пољске, Немачке, Белгије, Холандије, северне Француске (једним називом Низоземље), потом Париски басен, Аквитанска завала, поречје Темзе те бројне мање равнице поред Ебра, Гвадалкивира, Гвадијане, Роне, Поа, Тибера, Панонска низија, Влашко-понтијска низија, низије поред Марице и низије у северној Грчкој. Све ове низије су настале у плеистоцену па и у најновијем данашњем добу, холоцену. Оне се непрекидно пружају од Атлантика до Урала, па и источније од Урала, под заједничким називом континуалне низије Евроазије. Друге су, својим положајем, врло близу Атлантика (нпр. Аквитанија) или Медитерана (нпр. низија у долини Поа). Кроз већину њих протичу реке, које их чине плодним и оне су најважнији део простора Европе за становништво, привреду, саобраћај далеко више него што су то планински предели континента. Планински предели Европе заузимају око 16% простора. Највиши врх континента је Елбрус 5.642 -{m}- (Кавказ), потом следе: Монблан 4.807 -{m}- (Алпе), Монте Роза 4.634 -{m}- (Алпи), Матехорн 4.447 -{m}- (Алпе), Муласен (Сијера Невада), Пик д/ Ането 3.404 -{m}- (Пиринеји). Код суседне Азије првих пет врхова има висине од 8.848 -{m}- (Монт Еверест) до 8.112 -{m}- (Парват), над морем, а код другог континента на северној хемисфери Северне Америке те висине су од 6.194 -{m}- (Мак Кинли) до 4.399 -{m}- (Мт. Елберт). Ако наш континент упоредимо са аустралијским простором, јер су средње висине ова два континента исте, онда ипак видимо да је Европа у погледу вертикалне рашчлањености низак континент. На пример аустралијски континент (врх Мт. Кошћушко 2.235 -{m}-, у Аустралијским Алпама) коме припадају Нова Гвинеја (врх Насу 5.030 -{m}-) и Нови Зеланд (врх Мт Кук 3.756 -{m}-), има веће висине него Европа. Европу неки називају „потконтинентом“, јер сматрају да заједно с Азијом чини континент Евроазију. Чињеница је да је Европа више културни него географски појам. Строго географски гледано, Европа и Азија чине један континент. Ипак, граница између њих се ставља услед великих културних и историјских разлика. Географско-културна подела Европа има површину од 10 500 000 -{km2}-, што је 7% светског копна. Могло би се рећи да је Европа полуострво које се састоји од више мањих полуострва. Претежно је низијски, али има планинске ланце у унутрашњости, на северу и на југу. Главни планински ланац су Алпи, чији је највиши врх Монблан висок 4.807 -{m}-. Велике реке у средишњем делу су важни пловни путеви. Европа углавном има умерену климу и равномерно распоређена четири годишња доба. Три главне климе су средоземна на југу, океанска на западу и северу и континентална у средишњем и источном делу. Осим тога, западни и северни део континента греје Голфска струја. Европа се традиционално дели на пет географско-културних подручја: Јужна Европа (обухвата земље Пиринејског, Апенинског и Балканског полуострва) Источна Европа (обухвата републике европског дела бившег Совјетског Савеза) Северна Европа (обухвата Данску, Скандинавију, Финску и Исланд) Средња Европа (обухвата подунавске и алпске земље и земље Немачко-пољске низије) Западна Европа (обухвата Британска острва, Француску, Монако и Бенелукс). Демографија Европа има око 742 милиона становника. Густина насељености износи 32 становника по квадратном километру. Просечно животно доба: 74 године за мушкарце и 81 година за жене. Главне религије Званичан податак о припадности религијским групама не постоји. Ипак, на основну извештаја Пју центра, процењује се да на подручју целе Европе хришћанству припада 76,2% популације (а 72% у оквиру Европске уније), што хришћанство чини највећом религијском групом на европском континенту. Следе га ислам са око 5% становништва (а 7% у оквиру Европске уније), а затим јудаизам са 0,3%. Највећа деноминација хришћанства у Европи јесте римокатоличка, којој припада 46% укупног становништва, са црквеним и административним седиштем у Ватикану. Следе је верници Православних цркава са 35%. У оквиру Европске уније, римокатолици чине 48% укупног становништва, а следе их протестанти са 12%, верници Православних цркава са 8%, као и верници осталих мањих хришћанских деноминација са 4%. Језици Већина европских језика има заједнички корен у индоевропској језичкој породици. Језик који је највише утицао на остале јесте латински, који је прво био службени језик Римског царства, затим језик католичке цркве, а потом и језик интелектуалаца, да би временом престао да буде живи језик, али се његов утицај сачувао у корену хиљада речи у свим европским језицима. Највећи огранци индоевропске језичке породице у Европи су словенски, германски и романски језици. Мањи огранци су келтски и балтички језици, као и језици који потичу из палеобалканског језичког ареала (грчки и албански језик). Делом је заступљен и индо-ирански огранак индоевропске језичке породице (ромски, осетски језик). Поред тога, у Европи је заступљена и уралска језичка породица, са својим угро-финским огранком (мађарски, фински, естонски језик), а говори се и баскијски језик, који није сродан другим језицима. У мањој мери су заступљене и друге језичке породице, као афроазијска (малтешки језик), алтајска (турски, татарски, чувашки, калмички језик, итд) или кавкаска (чеченски, черкески језик, итд). Генетика Према резултатима генетских истраживања, међу становништвом већине европских држава најзаступљенија је патрилинеарна (Y-ДНК) Хаплогрупа R. У јужнословенским државама (изузев Словеније), као и у Шведској, најзаступљенија је Хаплогрупа I, док је у Финској најзаступљенија Хаплогрупа N, у Турској Хаплогрупа J, а у Казахстану Хаплогрупа C. Поред поменутих, међу становништвом Европе је у значајној мери заступљена и Хаплогрупа E, која није доминантна ни у једној европској држави, али чини битну генетску компоненту становништва Балкана. Миграције Половином 20. века велики број људи из источне и јужне европе је кренуо ка западу, а осим ове миграције, исти период у Европи обележиле су миграције из села у градове, што је повећавало степен урбанизације. Данас, у развијеним државама европских земаља, велики број људи се пресељава у села или градске периферије у којима живе мирније и квалитетније. Насељавање и кратка историја -{Homo georgicus}-, који је живео пре око 1,8 милиона година у Грузији, је настарији откривени хоминид у Европи. Подручја бивше Југославије, Шпаније и Француске потврђују постојање -{Homo erectusa}- пре милион година. Кромањонци су се појавили пре 40.000 година. Стара Грчка се сматра колевком европске културе. Римско царство, а с њим и хришћанство, ујединило је велики део континента с тежиштем на Средоземљу. Након пада Рима и досељавања разних народа из Азије, европски напредак је успорио током раздобља које је познато као средњи век. Карло Велики је ударио темеље једне нове, западније Европе, којој средиште више није у Риму, али и она остаје расцепкана покушајима немачких царева Светог римског царства. Реч Европа се губи, а уместо ње преовладава појам хришћански свет и јединствени подухвати у том смислу (крсташки ратови, катедрале). Европа се редефинише у 16. веку због ренесансе и прекоокеанских колонија. Настају јака краљевства и буди се национализам. Француска револуција и индустријска револуција доносе иновације којима ће Европа у 19. веку завладати целим светом. Два светска рата 20. века воде се највећим делом на европском тлу. Европа губи светску превласт и колоније, а Хладни рат ствара јаку поделу на капиталистичку западну Европу и комунистичку источну Европу под Совјетским Савезом. Након пада комунистичких режима 1990. године, европске земље се нагло зближавају. Настаје Европска унија, политички и економски савез који обухвата већи део континента. Велика сеоба Раздобље од 500. до 1000. године је пресудно за стварање Европе, јер се тад народи, смиривши се после разних сеоба, настањују, па ће се створити различите државе. Дешавају се три миграцијска покрета: Германа: који је почео у Античко доба; германски продор се наставља са англо-саксонском доминацијом на Енглеску (V-VI в.), ширењем франачког гомена у VI и VIII веку, насељавањем Ломбарда и долина Поа. Словена и Авара: из својих првих насеобина, које су се налазиле вероватно између Елбе и Висле, Словени надиру после 580. године јужно од Дунава, заузевши у VII веку Балканско полуострво и настањују се западно од Елбе, у Чешкој, као и у областима која се налазе изнад Дњепра; године 896. Мађари стижу у Панонију; Викинга: у и веку, највећи део Европе се супротставља Викинзима који праве упаде, пљачкају, баве се великом трговином па чак и колонизацијом пошто су се настанили у Енглеској (Денлоу) и у Француској (Нормандија). Покрштавање Хришћанство се прво раширило у Римском царству. После пропасти царства учвршћује се у областима Севера и Истока, насељенима Германима, Словенима, Мађарима и Скандинавцима. За разлику од других германских краљевина које су се поклониле аријанизму, Франци се покрштавају у католицизам (Хлодовехово крштење 498. или 499. године) што омогућава цркви да игра главну улогу у новим уређењима варварског света. Главне етапе покрштавања су: јеванђелизација Енглеске и Шкотске од стране римских и келтских мисионара (крај VI века); напредак хришћанства у Германији крајем седмог и осмог века: (Фригија, области источно од Рајне) потом покрштавање Саксонаца од стране Карла Великог; еванђелизација Словена из Велике Моравије, Срба и Бугара од стране византијских мисионара и Хрвата од стране Франака у IX веку; крштење Владимира I у Кијеву (988. год) чини да Русија уђе у сферу византијског утицаја; стварање бискупија у Чешкој, Пољској и Мађарској, као и покрштавање краљева Данске и Норвешке у X веку, као дело хришћанских мисионара из Германије. У исто време, ислам се рађа и успоставља своју доминацију у источном Средоземљу. Шири се такође и у Европи, током арапског освајања Шпаније (711. године). Економска криза и фашизам Европа двадесетих година 20. века постаје финансијски веома зависна од Сједињених Држава. Нарочито се Немачка много задужује, како би платила ратне одштете које дугује Француској и како би финансирала свој економски успон. Тако је Америчка сецесија 1929. године имала озбиљне реперкусије у Европи, где долази до огромног пораста незапослености, која достиже највећи степен у Немачкој и Великој Британији 1933. године. Та криза погодује доласку нациста на власт (1933). Ауторитарни режими се учвршћују и умножавају: фашизам у Италији, Франков режим у Шпанији (1939), стаљинизам у СССР. Демократије, суочене са озбиљним кризама у својим земљама, нарочито Француска, дубоко подељена после Народног Фронта (1936) и Уједињено Краљевство допуштају Хитлеру да изврши серију насиља. Други светски рат и подела Европе Крајем 1941. Хитлерова Немачка доминира над Европом, изузев над Великом Британијом и неколико неутралних земаља као што су Шпанија, Португалија, Швајцарска и Шведска. Нацистичка Немачка ставља у погон план за уништење Јевреја, којих је више од 5 милиона страдало. САД и СССР ангажују велике снаге за ослобођење Европе (1943—1945). Рат проузрокује смрт 30 милиона Европљана и огромна материјална разарања. Након рата границе источне и средње Европе су веома промењене: експанзија СССР, померање пољско-германске границе на Одру и Нису. У свим земљама које су ослободиле совјетске снаге, створене су од 1945—1949 народне демократије које чине совјетски блок. Политичка подела Референце Литература Спољашње везе Континенти


САМОСТАЛНОСТ СРПСКЕ: 8.5.16. - 15.5.16. МОЖЕТЕ И НОЋАС ДА СЕРЕТЕ СА ГРАНА ОБЛИЖЊИХ КРОШЊИ, РЕПУБЛИКА СРПСКА ЈЕ За Републику Српску је веома добро да је одржан Протест Опозиције и Митинг Власти, на истом мјесту у истом дану. Иако сам био против тога да се Власт јогуни, јер има друга средства да политички потуче јалову Опозицију, сада могу да будем задовољан. Јер је ово неоспорна добит за Репиблику Српску. Сви остали нису ни изгубили ни добили. Власт јесте имала подршку много већег броја људи, камо среће да тако буде и на изборима, али то је посљедица добре организације Власти, улијевањем осјећаја сигурности, прије свега, и добре Организације Есенесдеа. Није имала шта ново да каже. Јер је већ све рекла и јер све што мисли, то свима и каже. Опозиција је имала довољно присталица на скупу. Такође нису имали шта ново да кажу. Они ово морају још да вјежбају. Сад су у фази да не могу да добаце до живог зида. Паучина у рашљама мора бити константа да би се кандидовао код Бирача на побједу. Неће нико да иде у кладионицу, за тебе, а ти стално губиш. Добит за Републику Српску је ► Показала је да је Држава. У административном, организационом, полицијском и безбједносном систему. Сама, својим снагама. Много веће Државе тешко би се изнијеле са оваквом ситуацијом. ► Потпуно је искључен страни подмукли, диверзиони, украјинско-мајдански фактор. Он је, истина, још раније напустио Сазап, увидјевши да ту нема среће ни погаче. ► Одржан је сајам Политички идеја и ставова. То су виђени експонати али је, иначе, мало сајмова са Политичким Новитетима. ► Власт и Есенесде су показале добар однос са Јавношћу. Нису главну нит мијењале од почетка. Могле су боље. Али неће да слушају. И не умију да слушају. Савез За Промјене био је катастрофалан. Неколико пута је мијењао црвену нит свог обраћања Јавности и Бирачима. Почео је говором на свечаности тјерања стоке из торова, онда се окренуо промјени гонича у владиној администрацији, потом се окренуо мировним покретима, а на крају, да би задовољио оне који желе да овдје униште НДД Сферу, крајње глупо је напао Патријарха. Тако да они који су дошли на Протест, ни сутра неће знати зашто су позвани. Они који су дошли на Митинг, знали су шта ће бити и то су и добили. Додик је упутио пар шутева ногом у дупе, Босића осрамотио и све завршио пјесмовитом зајебанцијом. ► Република Српска је показала Стабилност и Самосталност. За овај степен развоја друштвених односа и околних крвожедника, посве задовољавајући и обећавајући. Ознаке: PROTEST - MITING, REPUBLIKA SRPSKA


text: Цхат ин Црепаја. Фрее ВидеоЦхат у Црепаја, Србија цхат Раш • Србија • Војводина • Црепаја Ћаскање у Црепаја Бесплатна цхат соба у Црепаја ⭐ Без преузимања, без подешавања и без регистрације случајног видео ћаскања у Црепаја. Колико је корисника у цхату од Црепаја? Број корисника у било ком разговору зависи од доба дана. Црепаја има популацију од 5.369 становника. Већина корисника је повезана на цхат током поподневних и вечерњих сати. То је разлог зашто се увијек препоручује да се повежете на цхат у вршним сатима, како бисте доживјели максимални број корисника који су повезани на цхат у Црепаја. Опште информације о Црепаја Црепаја се налази на Србија (Србија) и има 5.369 становника. Тренутно постоји 3 корисник од Црепаја који су повезани на цхат. Покушајте да се повежете са нашим онлајн ћаскањима и разговарате са корисницима на мрежи од Црепаја. Више информација о Црепаја Црепаја је село у Србији. Налази се у општини Ковачица, у Јужнобанатском округу, покрајини Војводини. Село има српску етничку већину, а број становника је 4.855. Ћаскање у најближим градовима до Црепаја 7.31km • Ћаскање у Дебељача 6.413 11.37km • Ћаскање у Ковачица 7.357 12.14km • Ћаскање у Сефкерин 2.836 14.17km • Ћаскање у Падина 6.367 15.34km • Ћаскање у Pančevo 76.654 16.22km • Ћаскање у Овча 2.567 Локално време од Црепаја је ГМТ +1 сати. Ова временска зона припада Europe/Belgrade. Као опште правило, највећи прилив чаврљања и слободних места на интернету јавља се у поподневним и вечерњим сатима. Због тога, ако желите да покренете разговоре са корисницима који су повезани на ћаскање у Црепаја, препоручујемо да приступите ћаскању у време када је Црепаја увече или ноћу.