Kолико ће нас бити за 50 година Ни шест милиона Стопа наталитета код нас је тренутно нешто изнад европског просека – 1,6, а у Европи је 1,4 детета по жени Готово све земље Европе се суочавају с „белом кугом”, али ни међу њима стање није исто. Шведска, Холандија Француска и још неке развијене државе са севера континента успеле су последњих деценија да смање разлику између броја рођених и умрлих. На југу Европе и у земљама у транзицији та разлика је, међутим, све већа – у корист „одлазећих”. И код нас се она поново повећава. Наиме, 3ff9 2001. и 2002. број рођења у централној Србији и Војводини, у односу на 1998, 1999. и 2000, био је за неколико хиљада већи него раније, али у те две године после сукоба са НАТО-ом суочавали смо се с такозваним послератним одложеним рађањем. Већ у 2004. статистика поново бележи пад новорођења у односу на 2003, а сличан тренд забележен је и у 2005. Све заједно, у Србији (без Косова) од 2000. до 2005. године било је 127.000 мање рођених него умрлих, или у просеку – 25.000 годишње. Ако се ова кретања наставе, колико ће ова земља имати становника 2050. године? Кад би демографски минус био непромењен, за пола века износио би 1,25 милиона. То јест, спали бисмо на 6,25 милиона. Демографи, међутим, кажу да је ова процена нереална. Реалнија је она од 5,3 или 2,2 милиона мање, јер има у виду то да ће за 25 година бити за четвртину мање жена у такозваном фертилном периоду него данас. Према попису из 1971. године, жена у животном добу од 15 до 49 година било је у укупном становништву 28 одсто, а 2002. године – 24 одсто. Ако се иста кретања наставе и у следеће три деценије, то значи да ће их бити око 20 одсто. Толико мање будућих жена рађаће и мање – будуће деце. Осим смањеног наталитета, наш додатни транзициони проблем су непрестане емиграције. Емигранти су млади, они који рађају децу у другим државама. Иако јој је стопа наталитета тренутно нешто изнад европског просека (код нас 1,6, у Европи 1,4 детета по жени), Србија зато има више старијих. Код нас је сваки шести, а у Европи сваки седми становник у животном добу изнад шездесет пете. Ову мању просечну старост развијеним земљама доносе поменути млади досељеници. А Србија је зато, с друге стране, једна од десет држава с просечно најстаријим живљем на свету. Зашто се овде, као и у другим европским земљама, рађа све мање деце? У новом броју часописа „Наше теме”, посвећеном „белој куги”, демограф Мирјана Рашевић помиње савремени начин живота, преовлађујуће вредности, економску и социјалну ситуацију. Живот у заједници и родитељство, каже Рашевићева, и данас заузимају веома високо место у систему вредности, али у савременим друштвима жеља за родитељством често се задовољава рађањем једног детета, што на макроплану води смањењу рађања и, на крају, мањем броју становника. Осим тога, у брак се, због инсистирања на квалитету живота и задовољавању мноштва других потреба, ступа све касније, што доводи до проблема с рађањем, а то опет на глобалном нивоу води ка паду наталитета. Код нас се феномен „празне колевке” слабије примећује у великим градским центрима, с натпросечно високим учешћем младих у становништву, али статистичари су регистровали да тренутно чак 97 општина, од укупно 161, добија у просеку само једну бебу дневно. Према неким рачуницама, 2050. године у чак 140 општина рађаће се мање од једног детета на дан. Према овим пројекцијама, Србија ће 2050. уместо садашњих пола милиона малишана испод седам година старости имати 400.000, а у најпесимl 4000 0;стичнијој варијанти – само њих 200.000! Исто тако, процењује се да ће деце која похађају основну школу за пола века бити за петину мање него данас. Све ове бројке, наравно, опомињу, али најављена кретања је тешко зауставити, јер истраживачи кажу да демографска кретања спадају у процесе веома дугог трајања. Процењује се истовремено да ће на Косову и Метохији у наредних пет деценија број становника бити повећан. Према рачуницама које је за „Политику” својевремено изнео Горан Пенев, из Центра за демографска истраживања, Космет би у истом периоду могао да има од осамсто хиљада до 1,4 милиона становника више, то јест од три до 3,6 милиона укупно, у односу на сада процењена 2,2 милиона. Тако би на косметском веома малом простору густина становништва била неколико пута већа него нешто северније, у централној Србији и Војводини. Процењује се, с друге стране, да ће и на Косову у наредним годинама бити још више изражена емиграциона кретања, што одмах доводи у питање максималистичке демографске прогнозе. Б. Радивојша -------------------------------------------- Годишње 200.000 абортуса Репродуктивно здравље у Србији највише угрожава застрашујући број од, како се незванично процењује, 200.000 абортуса годишње, насупрот само 90.000 рођених беба. Насилни прекиди трудноће и даље су основни вид планирања породице, а ситуација је још тежа, јер се не зна поуздан број абортуса који се изврши у приватним ординацијама. Дакле, подаци о броју прекинутих трудноћа су из државних болница, док из највећег броја приватних клиника и ординација не стижу никакви подаци. Иако приватнике закон обавезује да пријаве сваку прекинуту трудноћу, у пракси та норма не важи. Међутим, статистички подаци о званично пријављеним абортусима су такође поражавајући. Наиме, чак 1.459 жена са једним дететом у најбољем репродуктивном периоду (од 25 до 29 године) прекине трудноћу у току једне године. Уз то и мајке двоје деце, старости од 35 до 39 година, не одлучују се за треће дете, тако да је прошле године у овој категорији било чак 3.076 абортуса. Г. Б.


Купусњаче или крсташице су прокељ, брокуле, купус, карфиол, бела и црна слачица, рукола итд. Истраживањем је утврђено да повећавају нивое ензима детоксификације и штите јетру од оштећења.


source: fineweb

text: Дмитриј Мендељејев ||Овај чланак садржи списак литературе (папирне изворе и/или веб-сајтове) коришћене за његову израду, али његови извори нису најјаснији зато што има премало извора који су унети у сам текст. Молимо вас да побољшате овај чланак тако што ћете додати још извора у сам текст (инлајн референци).| |Дмитриј Мендељејев| |Општи подаци| |Датум рођења||8. фебруар 1834.| |Место рођења||Тобољск (Руска Империја)| |Датум смрти||2. фебруар 1907.| |Место смрти||Санкт Петербург (Руска Империја)| |Рад| Дмитриј Иванович Мендељејев (рус. Дми́трий Ива́нович Менделе́ев, Тобољск, 8. фебруар 1834 — Санкт Петербург 2. фебруар 1907) био је руски хемичар. Познат је као један од двојице научника који су створили Периодни систем елемената; који је био важна карика науке у Другој индустријској револуцији. За разлику од осталих стваратеља, Мендељејев је предвидео да ће се многи елементи још открити. Његов принцип послужио је као кључ за откривање скоро свих радиоактивних елемената, са великим бројем изотопа[1] и представља најсавршенији класификациони систем у природним наукама.[2] У неколико случајева познато је његово неслагање са прихваћеним атомским масама, говорио је да се оне не слажу са Периодним законом, и то се показало као тачно. Биографија[уреди] Мендељејев је рођен у Тобољску, и био је најмлађи од седамнестеро деце Ивана Павловича Мендељејева и Марије Дмитријевне Мендељејеве (пре Корнилиева). Са четрнаест година, након очеве смрти, похађао је Гимназију у Тобољску. Сада сиромашна породица Мендељејев, 1849. године преселила се у Санкт Петербург где је Дмитриј студирао педагогију 1850. Након матурирања, доктори су му дијагностификовали туберкулозу, што је био узрок његовог пресељења на Крим, близу Црног мора 1855. Ту је постао главни научник у локалној гимназији. Потпуно здрав враћа се у Санкт Петербург 1856. Између 1859. и 1861. проучавао је гасове у Паризу и усавршавао спектроскоп са Густавом Робертом Кирхофом у Хајдлебергу. Након повратка у Русију 1863, постао је професор хемије на Технолошком институту и на Универзитету у Санкт Петербургу. Исте године оженио се Феозвом Никтичном Лешчевом, а њихов брак завршио се разводом. Касније се оженио Аном Ивановом Поповом, а њихова кћер, Љубов, после је постала жена познатог руског песника Александра Блока. Иако је Мендељејев прихваћен широм Европе као научник (добитник је Коплијеве медаље Краљевског друштва у Лондону), његове политичке активности забрињавале су владу, а резултат тога био је отказ са места професора 17. августа 1890. Но, ипак је добио место директора у Уреду за мере 1893. Пред крај живота написао је књигу „Заветне мисли“, у којој је изнео своје виђење о проблемима привреде, образовања, политике и насељености Русије. Преминуо је од упале плућа у Санкт Петербургу 2. фебруара 1907. Радиоактивни елемент са атомским бројем 101 назван је у његову част мендељевијум.[1] Периодни систем елемената[уреди] |За више информација погледајте чланак Периодни систем елемената.| Њуландов Закон октава објављен је 1866. Но због мањка места за будућа открића и стављање два елемента у једну периоду било је незадовољавајуће па је његова идеја одбијена. Не знајући за то Мендељејев је радио на сличном пројекту, а 6. марта 1869. његова идеја је представљена у Руском хемичарском друштву. Наслов његовог пројекта био је: „Зависност између својстава релативне атомске масе и елемената“, а говорио је да ако се елементи сврстају по атомској маси дају један редослед у периодама. Елементи који су најраспрострањенији имају малу атомску масу. „Магнитуда атомске масе одређује тип елемента, исто као што и магнитуда молекуле одређује тип тела. Морамо очекивати открића још многих елемената - као на пример елементи аналогни алуминијуму и силицијуму - чија би атомска маса требало да буде између 65 и 75. Атомске масе неких елемената могу се одредити знањем о њима сличним елементима. Иако атомска маса телура мора бити између 123 и 126, а не може бити 128“ - рекао је Мендељејев. Неке карактерне особине елемената могу се одредити помоћу атомских маса. Незнано за Мендељејева, Лотар Мајер је такође радио на периодном систему. Његов рад, издан 1864. године садржавао је само 28 елемената распоређених по само валенцама. Уз то, Мајер никад није дошао на идеју да предвиди откриће нових елемената, и да исправи атомске масе. Само неколико месеци након Мендељејевог система, Мајер је издао виртуелно идентичан систем. Неки људи сматрају Мендељејева и Мајера ко-створитеље перидоног система, но Мендељејев је тачно предвидио квалитете елемената које је он звао ека-силицијум (германијум), ека-алуминијум (галијум) и ека-бор (скандијум) и то му је дало већи део славе. У то време Мендељејева предвиђања импресионисала су све и на крају су доказана. Остали успеси[уреди] При покушају хемијског добијања етера 1902. године изнио је лошу хипотезу о постојању два елемента који имају мању масу од водоника, па да је лакши од њих хемијски инертан елемент, изузетно покретљив, свепродирући и свепрожимајући гас. Мендељејев је посветио време и анализи отопина, које је посматрао као хомогене текуће саставе нестабилних дисоцирајућих компонената - отапала и отопљене материје, држећи да су то примери једноставних или чистих материја, подложних Далтоновим законима. У погледу физичке хемије проучавао је реакције течности са топлотом и израдио формулу сличну Геј-Лисаковом закону о униформности и ширењу гасова. Од 1861. је интерпретирао Т. Андревову концепцију критичне температуре гасова тако што је одредио апсолутну тачку топљења супстанце чији елементи дају температуру једнаку нули, и тада вода прелази у пару, независно од температуре и запремине. Мендељејев је заслужан за откриће оптималне количине алкохола, 38% (80 доказа), у руској вотки. Али пошто се тада вотка, као и друга алкохолна пића опорезовала на основу процента алкохола у њима ради лакшег прорачуна у стандарде је уведен удео од 40%. Извор те атрибуције била је теза његовог доктората О композицији алкохола и воде. Та теза темељила се углавном на физичким својствима смесе алкохола и воде, као дестилација. Добио је заслуге и за увођење метричког система у Руском царству.


source: CulturaX

text: ТРОПАР И КОНДАК У СПОМЕН НА СВАКИ ЗЕМЉОТРЕС :: Eparhija Zvorničko-tuzlanska :: ТРОПАР И КОНДАК У СПОМЕН НА СВАКИ ЗЕМЉОТРЕС Данас је поново Петрињу у Хрватској погодио земљотрес јачине 6,3 по Рихтеру, подаци су ЕМСЦ-а. Земљотрес се осјетио у Бањалуци, Бијељини и многим других градовима у Српској и региону. Наиме, за владе цара Лава Исавријанина би страховит и дуготрајан земљотрес у Цариграду 26. октобра/8. новембра 740. године, од кога се срушише многе велелепне грађевине и погинуше многи грађани. Народ схвати то као казну Божју за грехе, и мољаше се Пресветој Богородици и светом великомученику Димитрију с великим покајањем, док се Бог не смилова и земљотрес не преста. За спомен овог чудесног избављења састављени су и тропар и кондак: Кондак земљотресу, глас 6. Избави све нас, Господе, од тешког земљотреса и несносних рана због наших грехова. Поштеди, Господе, православни народ Твој који си стекао Крвљу Твојом и не допусти да град пропадне од страшног земљотреса, јер не знамо за другог Бога осим Тебе. Зато реци онима који певају: Ја сам са вама и нико не може против вас.


text: Ирска пита од пире од јабуке | ХРАНА И ВИНО Ирски јабучни рецепт за пите од маслаца Тражите посебан десерт који ће вам послужити на Дан светог Патрика? Ирска пита од брашна од јабуке је савршена, јер је аутентични Ирски и довољно је посебна да се може сервирати на одмору. Заправо, ова пита је добра у сваком тренутку, тако да може постати омиљена која се припрема током цијеле године. Брамлеи јабуке, које су доступне у Великој Британији и околним подручјима, најпопуларнија су сорта која се користи у Ирској, јер су пикантне и добро подносе кухање. Ако нису доступне тамо где живите, бака Смит вам је добра замена или је у реду да користите мешавину омиљених јабука за кување. Ова укусна пита састоји се од комадића јабуке испечених у кремастом крему са неколико зачина. Добро је топло, хладно или на собној температури. Чак је добар дан или два након печења, тако да је добар избор за запосленог кувара. Млевени мешани зачин је широко доступан у Великој Британији, као и на неким местима у САД-у. Ако га не можете пронаћи, можете направити свој властити (рецепт испод) или заменити мало цимета и мушкатног орашчића. Пензеи'с (пензеис.цом) такође садржи зачин за печење и зачин торте, који су слични и могу се међусобно користити. Јабуке за кување од 1 килограм, као што су Гранни Смитх или Брамлеи 1 1/2 кашике млевеног мешаног зачина или 1 кафена кашика цимета и 1/2 кашике свеже млевеног мушкатног орашчића 1/2 кашике млевеног мешаног зачина или мушкатног орашчића Огулите и језгри јабуке; исеците их на мале комаде и равномерно их ставите у непечену љуску пита. Измерите јаја, шећер, пире, растопљени путер, брашно, млевени зачин, ванилију и сол у посуди за блендер; мешајте на лаганој ватри док добро не измеша, стругајући странице једном по страни. Прелијте јабукама. Помјешајте састојке за прелив и поспите по врху пите. Пеците 60-75 минута или док се средина не постави. Извадите из рерне и ставите на сталак за хлађење. Напомена: Ако млевени мешани зачин није доступан, можете направити и своје: самљети следеће у млинцу за зачине или блендеру са мецима: 1 комад штапића цимета, (1 "дугачак) 1/4 кашике сушене наранче, (необвезно) 1/2 кашике целог семена коријандера 1 кашика свеже млевеног мушкатног орашчића Калорије 420 Калорије из масти 159 Проценат укупних калорија од: Масти 38% протеина 5% угљених хидрата. 57% Укупна масноћа 18 г Натријум 309 мг Укупни угљени хидрати 60 г Шећер 38 г Витамин А 9% Витамин Ц 6% Калцијум 0% Гвожђе 6% Moirecepti.mk - Ирски Ролат (Јануар 2022) Ознаке Чланак: Ирски јабучни рецепт за пите од маслаца, десерти, ирска пита од јабучног пите, пите рецепти, ирски десертни рецепти, ирски пите рецепти, св. рецепти за десерт на дан Патрицка, аутентични ирски рецепти, рецепти за ирске јабуке, рецепте за пита од јабука, пита од јабука, јабуке,


Окупиране територије – Члан општинског већа у Лепосавићу Зоран Милојевић изјавио је да је КФОР јутрос блокирао све алтернативне путне правце у општинама Лепосавић и Зубин Поток. Милојевић је у изјави Танјугу навео да је КФОР блокирао пут Постење–Тресава–Рашка и пут Јариње–Вучија рупа–Рудница. Милојевић је додао да су алтернативни путни правци, који општину Зубин Поток повезују са централном Србијом, такође блокирани од стране међународних војника. Он је подсетио да су војници КФОР-а са блокадом алтернативних путних праваца које користе Срби са севера покрајине почели у недељу, када је затворен пут Постење–Кошутица у општини Лепосавић. „Сви алтернативни путеви су у потпуности затворени. Не знамо разлог за то. Слобода кретања на овај начин је ограничена и фактички не постоји. Председници општина са севера Косова данас ће овим поводом имати заједнички састанак“, рекао је Милојевић. Срби са севера окупираних територија до централне Србије и обрнуто могу стићи једино преко два званична административна прелаза на северу окупираних територија – Јариња и Брњака.


source: wikipedia

text: 29. август (29.08.) је 241. дан у години по грегоријанском календару (242. у преступној години). До краја године има још 124 дана. Догађаји 1189 — Дубровник је склопио уговор са босанским баном Кулином којим се Дубровчанима даје слобода трговања у Босни без икаквих ограничења и намета. Уговор је један од најстаријих сачуваних докумената у региону. 1521 — Турци су под командом султана Сулејмана I Величанственог освојили Београд и прогласили га за седиште Смедеревског санџака. Београд је постао погранична тврђава из које је турска војска нападала Угарску и Аустрију. 1526 — У бици код Мохача турска војска под командом Сулејмана II Величанственог победила је трупе мађарског краља Лудовика II, који се приликом повлачења утопио у реци. Угарска држава се распала на три дела: један је потпао под Турке, другим је завладао угарски владар Јован Запоља, а трећи је дошао под власт Хабзбурга, који су након Запољине смрти 1540. преузели угарски престо. 1756 — Нападом на Саксонију, пруски краљ Фридрих II Велики је отпочео Седмогодишњи рат, први оружани сукоб свих европских сила који се потом пренео на ратишта у Азији и Северној Америци. Завршен је 10. фебруара 1763. миром у Паризу. 1820 — У Порту у Португалу је почела грађанска револуција која је присилила краља Жоаоа VI да 1821. донесе либерални устав, којим су укинути инквизиција и привилегије феудалаца. 1825 — Португал је признала независност Бразила под царем Педром I. 1842 — Завршен је Први опијумски рат између Кине и Велике Британије споразумом о миру у Нанкингу, према којем је Кина морала да отвори своје луке за европску трговину под екстериторијалном режиму, а Хонгконг да препусти Британцима. 1873 — Завршен шаховски турнир у Бечу победом Џозефа Хенрија Блекбурна. 1885 — немачки инжењер Готлиб Дајмлер патентирао је први мотоцикл. 1943 — У побуни против немачке окупације Данска је у Другом светском рату потопила своју флоту од 30 ратних бродова и неколико подморница. 1944 — На захтев избегличке владе Краљевине Југославије краљ Петар II Карађорђевић посебним указом одузео је команду генералу Дражи Михаиловићу и позвао Југословенску војску у отаџбини да се стави под команду Јосипа Броза Тита. Краљева одлука објављена је преко радија 12. септембра. 1945 — Трупе САД под командом генерала Џорџа Маршала почеле су у Другом светском рату искрцавање на тло пораженог Јапана. 1949 — СССР је у тајности извео прву експлозију атомске бомбе. Вест о томе објавиле су 22. септембра САД, Велика Британија и Канада. 1965 — Амерички васионски брод „Џемини V“, са астронаутима Гордоном Купером и Чарлсом Конрадом спустили су се у Атлантик након рекордних осам дана проведених у земљиној орбити. 1978 — Председник Централног комитета Комунистичке партије Кине Хуа Гуофенг посетио је Румунију, Југославију и Иран. То је означило прекид изолације Кине из међународних активности, која је почела одлуком о „Културној револуцији“ у тој земљи у августу 1966. 1991 — Совјетски парламент је суспендовао Комунистичку партију и замрзао њене банковне рачуне, под оптужбом да је била умешана у покушај државног удара (19-22. августа). 1995 — Под снажним међународним притиском, руководства СР Југославије и Републике Српске договорила су се о формирању јединствене делегације која ће учествовати у мировном процесу у Босни, а председник Србије Слободан Милошевић овлашћен је да преговара у име целе делегације. 1996 — Руски авион „Тупољев Ту-154“, који је превозио рударе на удаљено арктичко острво, ударио је у један планински врх у Норвешкој. У тој најтежој авионској несрећи на норвешком тлу погинули су сви путници и чланови посаде (141). 1997 — Убиство 300 људи у једном алжирском селу једно је од најгорих крвопролића које су извршили исламисти у тој земљи. 1998 — У несрећи кубанског авиона при полетању са аеродрома у Куиту (Еквадор) погинуло је 79 људи. 1999 — Становници Источног Тимора су, упркос страху од насиља, изашли на историјски референдум, на којем се 99% изјаснило за одвајање од Индонезије. 2001 — Врховни суд САД осудио је тројицу директора једне електронске фирме из округа Марин (Калифорнија) за илегалну продају опреме Индији, коју би она могла употребити за прављење нуклеарног оружја. 2013 — Отворена је прва продавница -{H&M}- у Србији, у Делта ситију (Београд). Рођења 1619 — Жан Батист Колбер, француски државник. (прем. 1683) 1632 — Џон Лок, енглески филозоф. (прем. 1704) 1862 — Морис Метерлинк, белгијски књижевник, добитник Нобелове награде за књижевност (1911). (прем. 1949) 1915 — Ингрид Бергман, шведска глумица. (прем. 1982) 1920 — Чарли Паркер, амерички џез саксофониста и композитор. (прем. 1955) 1923 — Ричард Атенборо, енглески глумац, редитељ и продуцент. (прем. 2014) 1935 — Вилијам Фридкин, амерички редитељ, продуцент и сценариста. (прем. 2023) 1936 — Џон Макејн, амерички политичар и сенатор. (прем. 2018) 1938 — Елиот Гулд, амерички глумац. 1939 — Џон Бардон, енглески глумац. (прем. 2014) 1939 — Џоел Шумахер, амерички редитељ, сценариста и продуцент. (прем. 2020) 1941 — Бора Дрљача, српски певач. (прем. 2020) 1943 — Артур Макдоналд, канадски астрофизичар, добитник Нобелове награде за физику (2015). 1947 — Џејмс Хант, енглески аутомобилиста, возач Формуле 1. (прем. 1993) 1956 — Џи Џи Алин, амерички панк рок музичар. (прем. 1993) 1958 — Олга Одановић, српска глумица. 1958 — Мајкл Џексон, амерички музичар и забављач. (прем. 2009) 1959 — Ребека Де Морнеј, америчка глумица и продуценткиња. 1960 — Предраг Вушовић, хрватски глумац. (прем. 2011) 1969 — Лусеро, мексичка музичарка, глумица и ТВ водитељка. 1971 — Карла Гуџино, америчка глумица. 1971 — Кендис Кејн, америчка глумица и уметница. 1976 — Јон Дал Томасон, дански фудбалер и фудбалски тренер. 1980 — Марија Килибарда, српска новинарка и водитељка. 1981 — Саша Братић, српски кошаркаш. 1981 — Димитрије Војнов, српски драматург, сценариста, глумац и филмски критичар. 1982 — Карлос Делфино, аргентински кошаркаш. 1982 — Дадо Полумента, црногорски певач. 1982 — Предраг Сикимић, српски фудбалер. 1983 — Јелена Марјановић, српска певачица. (прем. 2016) 1986 — Леа Мишел, америчка глумица и певачица. 1987 — Марко Подрашчанин, српски одбојкаш. 1988 — Иван Радовановић, српски фудбалер. 1989 — Бранислав Трајковић, српски фудбалер. 1991 — Дешон Томас, амерички кошаркаш. 1993 — Лијам Пејн, енглески музичар, најпознатији као члан групе -{One Direction}-. 1993 — Матеуш Поњитка, пољски кошаркаш. 1999 — Вељко Николић, српски фудбалер. Смрти 1960 — Хаза ел Маџали, јордански премијер. 1975 — Ејмон де Валера, ирски државник. (рођ. 1882) 1982 — Ингрид Бергман, шведска глумица. (рођ. 1915) 1936 — Велимир Лукић, књижевник, управник Народног позоришта у Београду, директор ТВ Београд. (прем. 1997) 2016 — Џин Вајлдер, амерички глумац. (рођ. 1933) Празници и дани сећања Српска православна црква данас прославља: Свети Јевстатије II, архиепископ српски Преподобни Роман Свети Рафаило Банатски


text: Зауставите насиље над женама - Подршка Марији Лукић и Ксенији Радовановић - Демократска странка Зауставите насиље над женама - Подршка Марији Лукић и Ксенији Радовановић 11.03.2019. / Вести Демократска странка се увек борила против насиља према женама и у друштву уопште. Најоштрије осуђујемо претње смрћу Марији Лукић, која је тужила председника општине Брус Милутина Јеличића за сексуално узнемиравање и физички напад на Ксенију Радовановић активисткињу иницијативе "Не да(ви)мо Београд". Тражимо од надлежних државних институција да у најкраћем року пронађу извршиоце и приведу их правди. За нас је поразно је да се ови напади дешавају у време обележавања 8. марта, Међународног дана жена, где је управо живот без насиља истакнут као важна тема борбе за родну равноправност, а да реакција институција и државе нема. Толерисањем ових и сличних напада показује се да прокламована нулта толеранција на насиље према женама Владе Републике Србије у стварности не постоји. Уколико се одржи и најављени митинг подршке Милутину Јеличићу Јутки у четвртак у Брусу, то ће бити доказ да се тренутна власт у Србији уопште не бори против насиља и угрожавања живота жена. Овде није реч о олако изреченим речима већ олако доживљеним претњама смрћу. Живот, мир и спокојство сваког човека у Србији за нас у Демократској странци представља највишу вредност. Подсећамо јавност да је Ксенију Радовановић непознати мушкарац ошамарио на додели награда БеФем и да упркос пријави полиција још увек није нашла нападача. Марији Лукић је током викенда путем друштвених мрежа стигла порука да ће "проћи као Оливер Ивановић".


Градски стадион и Интернат посетио покрајински секретар за спорт Владимир Батез, покрајински секретар за спорт и омладину, посетио је данас Градски стадион и Дом ученика и студената „Никола Војводић“. Почетком фебруара, Батез је уручио нову спортску опрему и реквизите руководству и млађим селекцијама ОФК "Кикинде 1909". Спортска опрема није ни данас изостала: - Задовољство ми је да реализујемо оно што смо обећали пре неколико месеци. У нови заливни систем за фудбалски стадион утрошено је 2,8 милиона динара, а подржали смо и млађе селекције ОФК „Кикинда 1909“, куповином спортске опреме. Они су се изборили и играју у квалитетној лиги Србије - рекао је Батез. У друштву домаћина, потврдио је да се разматрају даља улагања у реконструкцију трибина чувеног фудбласког здања. Драган Фелбаб, председник ОФК „Кикинда 1909“, оценио је да је стварање здравих услова у клубу, услов за просперитет свих узрасних категорија. Ресорни покрајински секретар, по први пут, посетио је Дом ученика и студената "Никола Војводић": - Заједнички смо реализовали пројекат вредан 550.000 динара. Новац је утрошен за опремање мултифункционалног терена свим неопходним реквизитима, међу којима је и професионални семафор - потврдио Батез. Захваљујући овим улагањима, кикиндски Дом ученика и студената потпуно је опремљен и може да се укључи у кандидатуру за организатора “Домијаде”, највишег облика спортског такмичења међу овим установама у Србији. Домаћини Владимиру Батезу били су Љубомир Васичин, директор ове установе, као и Никола Лукач, начелник Севернобанатског округа и Миленко Јованов, покрајински посланик.


Губици у домаћем туризму приближно милијарду евра Министарка трговине, туризма и телекомуникација у Влади Републике Србије Татјана Матић изјавила је данас да је домаћи туризам највише погођен пандемијом коронавируса, а губици у том сектору износе приближно милијарду евра. Матић је, гостујући на Телевизији Пинк, рекла да је, без обзира на кризу изазвану епидемијом, потенцијал Србије у туризму огроман и да је домаћи туризам у неповољној ситуацији доживео процват. Држава је, како је навела, још на почетку године донела неколико кључних мера, пре свега Уредбу о заменским путовањима, јер су туристичке агенције биле у проблему – око 85 милиона евра вредности аранжмана је било уговорено. Према њеним речима, у тренутку када се схватило да ће туристичка сезона пропасти, држава је помогла да агенције не банкротирају. Она је истакла да је велику подршку државе добио сектор хотелијерства и да је 312 хотела у 68 места у Србији добило помоћ од 10,5 милиона евра, уз појашњење да је реч о субвенцијама од 350 евра по лежају и 150 евра по смештајним јединицима. Министарка је напоменула да су највише погођени хотели у великим градовима, док су бање и планине доживеле неку врсту процвата. Матић је приметила да се мењају приоритети у домаћем тузиму у епидемиолошким условима и да све више добијају на значају дестинације у којима породице могу да се изолују и у којима има садржаја за планинарење, пешачење, бициклизам и друго. Она је указала на то да се ове године испоставило да су у сеоском туризму ограничени смештајни капацитети, на чему ће се радити у наредном периоду, као и на садржају, јер туристи очекују да имају активности током одмора. Наши грађани воле да путују, а Србија је одавно завредела да постане и нашим грађанима једна од омиљених дестинација. Раније нисмо довољно развијали домаћи туризам, а од 2012. године смо почели више да радимо на његовом потенцирању и развоју инфраструктуре, истакла је министарка. Матић је, говорећи о сектору трговине, истакла да у Србији није било несташица производа и да су продавнице од почетка пандемије добро снабдевене, за разлику од неких других земаља. Имали смо кратак застој са снабдевањем брашном и квасцем, али и то је брзо решено. Било је сасвим довољно и домаћих и увозних производа, рекла је она. Министарка је нагласила да ће приоритети за ресорно министарство у наредном периоду бити да се туризам изведе из кризе, као и да се настави пројекат изградње локалних рачунарских мрежа у основним школама. Она је рекла да је завршена мрежа у 900 школа, а следеће године биће још 500, чиме ће све школе бити покривене рачунарском мрежом, уз напомену да је започет велики пројекат широкопојасне телекомуникационе инфраструктуре у руралним крајевима. То значи да ће економски најнеразвијенији крајеви добити телекомуникациону инфраструктуру, која, поред путне и железничке, представља основ за останак грађана у тим крајевима, даљи економски развој и привлачење страних инвестиција, нагласила је Матић.


text: Галерија Милене Павловић-Барили у Пожаревцу смештена је у њеној родној кући и пружа могућност посетиоцима да разгледајући њене слике упознају ову изузетну жену, сликара, песника надреализма, између два рата, једну од најинтересантнијих личности уметничке Европе тог периода. Милена Павловић-Барили (5. новембар. 1909. Пожаревац — 6. март. 1945. Њујорк) је била српска сликарка и једна од најинтересантнијих личности уметничке Европе између два рата. На свом уметничком путу Милена Павловић-Барили студира сликарство у Београду (1922-1926) и Минхену (1926-1928), а узор јој постаје сликар Де Кирико (по угледу на њега делови платна остају ненасликани). У Београду излаже 1928. Сликарски симболи су јој између сна и јаве, женски сетно љупки ликови, велови, крилати младићи на штулама, антички стубови, Венере без руку, харлекини, бисте, лепезе, птице, а касније у њеном трећем, прелазном периоду и симболи дискретнијег надреализма. Године 1930. напушта Југославију и наредну деценију проводи у Шпанији, Риму, Паризу и Лондону, где се дружила и излагала са европском уметничком елитом (Жан Кокто, Андре Бретон). Тада улази у нову, прерафаелитску, у ствари романтичарску школу, окренута више прошлости него садашњости, те постаје представник надреалистичког или матафизичког романтизма. У Лондону излаже 1931, а у Паризу и Риму 1932. Августа 1939. одлази за Њујорк, где је живела све до своје изненадне и преране смрти 1945. У САД је поред сликарства радила на комерцијалном дизајну за модне журнале. За живота је урадила преко 300 радова, пуно скица и цртежа. Многа платна су јој у кући-музеју у Пожаревцу, Музеју савремене уметности и Народном музеју у Београду, као и у Риму. На Милениним сликама се углавном појављује једно лице, „лице саме уметнице“, овалног, мирног и по мало мистериозног израза. Милена је била лепа, а њене слике су личиле на њу. Галерија је стециште, не само највећих савремених ликовних стваралаца, већ и туриста који у великом броју сваке године посете ово чаробно царство слика, посебно за време одржавања бијенала ̈У светлости Милене ̈- ликовне манифестације која окупља учеснике из земље и иностранства, из оних дисциплина које су биле заступљене у Милениној уметности: сликарство, цртеж, костимографија, сценографија. Миленино писмо мами (3.1.1943, Њујорк): Драга моја мама... Најлепши залазак сунца је у нашој башти у Пожаревцу. Људи мисле да сам ја само у прохујалим временима тражила образце за моје слике, а оне су се појавиле из залеђености мога детињства за траве, облаке, птице, лептире, за наша поља и шумарке... У мојој машти су се сјединиле наше приче о вилама бродарицама, које си ми ти казивала, са песмама Валерија, а поломљене римске скулптуре и саркофази, које сам са одушевљењем и дивљењем гледала у археолошким налазиштима код Пожаревца, водили су ме до визија Ботичелија и Де Кирка.


text: Марк-Андре Флери |Марк-Андре Флери| |Држављанство||Канада| |Рођен/а||28. новембар 1984.| |Висина||1,88 м| |Тежина||82 кг| |Позиција||голман| |НХЛ драфт||1. (2003)| |Каријера||2003-| |Лига||НХЛ| |Клуб|| Питсбург пенгвинси 2003- Каријера[уреди] Питсбург пенгвинси[уреди] Флерија су Питсбург пенгвинси изабрали као првог пика на драфту 2003. У предсезонским мечевима је обезбедио место међу стативама. Иако је његов Питсбург поражен са 3:0, Марк-Андре Флери имао је одличан НХЛ деби. Као 18-годишњи голман, показао је да није случајно биран као први избор и одбранио је чак 46 удараца.[1] Крајем октобра 2003. Питсбург је остварио своју другу победу у сезони у мечу против Чикага, а Флери је осим победе славио и свој први shutout. (меч без примљеног поготка)[2] Флури је за Пингвинсе у сезони 2003/04. имао учинак 4-14-2, а просек примљених бројева му је био 3,64 голова по утакмици. Након тога је десет утакмица одиграо за јуниорски тим Cape Breton Screaming Eagles, а на крају сезоне је одиграо и две утакмице у плеј-офу за други тим пингвинса Wilkes-Barre/Scranton Penguins који се такмичи у Америчкој хокејашкој лиги. Због штрајка играча (lock-out) у сезони 2004./05. Флери је наставио играти за Wilkes-Barre/Scranton Penguinsе. Након једногодишње паузе у НХЛ-у Питсбург је одлучио да измени састав тима и на позицију првог голмана довели су искусног Жослена Тибоа. У изостанку Тибоа који се почетком сезоне повредио на гол је стао Флери који је у својој првој утакмици у сезони против Буфало сејберса одбранио 38 удараца, али је ипак Питсбург 19 секунди пре истека продужетка примио гол и уписао пораз 3:2.[3] Током сезоне успео је да се избори за место стартног голмана, међутим Пенгвинси су завршили сезону као посљедњепласирана екипа Источне конференције са најгором одбраном лиге (316 примљених погодака). Након што су се у сезини 2006/07. Пенгвинси одлучили за подмлађивање екипе, то им се већ следеће сезоне почело исплаћивати. Питсбургови први избори драфта из 2003. и 2005. године Флери и Сидни Крозби бриљирали су против Филаделфије и одвели Пенгвинсе до победе од 4:0. Флери је након слабе прошле сезоне наговестио добру сезону завршетком утакмице без примљеног гола и уписавши 40 одбрана док је Крозби био покретач свих опасних акција. Захваљујући младим играчима Флерију, Сидни Крозбију, Јевгенију Малкину и Џордану Сталу Питсбург се у две сезоне вратио у врх Источне конференције. Питсбург је у плеј-офу 2008. као другопласирана екипа Истока ушао са предношћу домаћег терена против Отава сенаторса, а Флери је у првој утакмици зауставио свих 26 удараца гостију. Тиме је уписао свој први shootout у једној утакмици плеј-офа.[4] Питсбургу је требало само 14 утакмица да стигну до 12 победа колико им је било потребно да уђу у финале. Без пораза су прошли преко Отаве, док су им Њујорк ренџерси и Филаделфија флајерси нанели по један пораз. Флери се током целукупне сезоне у потпуности афирмисао. Примао је у просеку тек нешто више од поготак и по у просеку по утакмици.[5] У финалу Стенли купа против Детроит ред вингса био је кључна фигура Пенгвинса[6], али Питсбург није издржао и поражен је на крају са 4:2 у победама. Децембар 2008. била је прекретница сезоне за Питтсбург. Пенгвинси су играли лоше, а најбољи играч био им је управо Флери[7]. Међутим, све се преокренуло победом Питсбурга на тешком гостовању код Њу Џерзија са 1:0. У том сусрету Флери је одбранио 37 ударца.[8] У јануару 2009. је након победе Питсбурга над својим великим ривалима из Њујорка, уписао други овосезонски меч без примљеног гола.[9] Како је одмицала сезона Флери и Питсбург играли су све боље. У плеј-офу 2009. Флери је био један од најзаслужнијих проласку Пенгвинса у други круг, јер је против Филаделфије кад се четврта утакмица серије ломила имао неколико врхунских одбрана и на крају очекивано био прва звезда утакмице. До краја је сакупио чак 45 одбрана.[10] Био је добар и у каснијем уласку у ново велико финале против Детроита.[11] Питсбург је у седам утакмица победио Детроит,[12] а Флери је освојио свој први Стенли куп у каријери. У сезони 2009/10. Флери је имао учинак од 37-21-6. Као браниоци титуле пласирали су се у плеј-оф. У првом колу су након шест утакмица елиминисали Отаву, али су након седам утакмица поражени од осмог носиоца, Монтреал канадијанса. Без Сидни Крозбија и Јевгенија Малкина који су због повреда пропустили велики део сезоне 2010/11, Флери и одбрана Пингвина су морали да уложе велике напоре да би екипу довели до плеј-офа. Флери је имао учинак од 36-20-5, а Пингвини су завршили на четвртом месту источне конференције. Пингвини су елиминисани у првом колу након што су у седмом мечу поражени са 3:1. Флери је током плеј-оф серије имао 89,9 посто успешности одбрана. У сезони 2011/12. бранио је на 67 утакмица, а у једном тренутку је везао 23 утакмице као стартер. Регуларну сезону је завршио са 42 победе и за мало му је измакао Ол-стар меч. Плеј-оф серија није била добра као регуларна сезона. Пингвини су елиминисани од Филаделфије, а Флури је имао 83,4 посто успешности одбрана или 4,36 голова по утакмици у просеку. Репрезентација[уреди] Референце[уреди] - NHL: Colorado krenuo "petardom", Приступљено 12. 4. 2013. - NHL: Devilsi i Canadiensi okončali sušu, Приступљено 12. 4. 2013. - Lavina zatrpala Calgary, Приступљено 12. 4. 2013. - Pittsburgh razbio Ottawu, Rangersi bolji od Devilsa, Приступљено 12. 4. 2013. - Sudar svjetova za naslov, Приступљено 12. 4. 2013. - Sykora i Fleury vratili Pittsburgh u igru, Приступљено 12. 4. 2013. - Luda noć u Madisonu, Приступљено 12. 4. 2013. - Detroit izgubio utakmicu i kapetana, Приступљено 12. 4. 2013. - Povratak Crosbyja, Penguinsi se bude, Приступљено 12. 4. 2013. - Vancouver prošao, San Jose se vratio, Приступљено 12. 4. 2013. - Novi konačni obračun Detroita i Pittsburgha, Приступљено 12. 4. 2013. - Pensi nisu gubitnici, Приступљено 12. 4. 2013.


3ff5 Не готивим нешто много Дејвида Ајка због неких недостатака, али овај чланак о системском "образовању" му је одличан, погодио је право у центар оно што сам и ја причао све време овде, и много опширније и детаљније - друга половина текста је најважнија (што каже наш народ и ћорава кока убоде неко зрно): Текст је са овог линка „Образовање“ – програмирање које се плаћа „Образовање“ као врста апаратуре за програмирање од кључне је важности за „Систем“ јер је осмишљено тако да усађује перцепције стварности још у најранијем добу како би, кад одрасту, људи управљали системом у складу с великим планом или пак остатак свог живота живели као послушни малени робови који све то време верују да су слободни. Све у свему, ви сте само још једна цигла у зиду, као што то каже група Пинк Флојд. Уствари, они који управљају системом и они којима тај систем управља – сви су робље . Разлика је само у степену, а заједничко им је то што се људе затвара у леву половину њихова мозга. Мозак има две половине, а спаја их мост који се зове corpus callosum. Те половине имају врло различите функције и карактеристике, што значи да бисмо требали користити обе половине како би га ефикасно користили. То, међутим, није оно што Систем контроле жели, тако да се код већине људи то и не остварује. Опседнути структуром Људи великим делом робују левој половини мозга која је опседнута структуром, што се огледа у хијерархијској нарави људског друштва. Десна половина мозга види „целине“ уместо делова и на тај начин може повезивати ствари на начин на који то лева половина не може Десна половина мозга је сврхом неоптерећена, спонтана је, креативна, инспиративна и непредвидиви неконформиста. Психолози је назl 4000 0;вају „субјективном“, нечим што „долази из или се збива у мислима појединца, а не у спољном свету“ и што „изражава или истиче индивидуалност уметника или аутора“. Десна половина мозга далеко је јаче повезана са стварности срца него лева и стога је то последње место на којем манипулатори желе видети човечанство. Десна половина вас може одвести „онамо“, у друге димензије свести, а управо се ту може видети и разумети истинска природа живота на Земљи. Ако вам десна половина мозга није отворена и снажна никада нећете моћи открити нивое зечје рупе из које потиче глобална завера. Лева половина нам даје перцепцију по којој је све одељено од свега, с „простором“ између – илузију Матрице. Она не може видети целине, само делове; не може видети слике, само тачкице; и привлачи је само структура. Лева половина мозга је логичка (на начин на који она види логику); рационална (из њене перспективе рационалног); она је „секвенцијална“ по томе што узима догађаје који се збивају у вечноме САДА и слаже их у низ који перципирамо као време. Лева половина мозга је уз то и „објективна“ – „базира се на посматраним појавама и представља се чињенично: тзв. објективна процена“. Шта је темељ средњострујашког научног веровања? Оно што се заснива на појавама које се могу посматрати и представља чињенично: објективна процена. Средњострујашка „наука“ манифестација је заробљености у леву половину мозга и зато не успева откључати темељне „тајне“ (тајне само за леву половину мозга и затворен ум) наше искуствене стварности. Лева половина мозга је људско друштво какво постоји и какво је устројено данас. Образовни систем циљано је осмишљен тако да децу с десном половином мозга и читавог мозга претвори у одрасле особе које ће имати само леву мождану полутку, а ту је и процес награђивања и кажњавања оних који прихватају и оних који одбијају прихватити такво програмирање. Средњострујашко „образовање“ пуни леву страну мозга системском верзијом стварности тако што преноси „логичне“ и „рационалне“ информације које се темеље на „посматраним доказима“. Ученицима се онда говори да задрже те информације и добро их понове да би потом изашли на нешто што се назива „испитом“, на којем морају поновити систему оно што им је тај систем рекао да верују. Ако то успешно учине они пролазе испите и „напредују“. Браво, Џоне, браво, Јане, сјајне оцене! Ако наставе низати успехе, можда оду и на факултет те добију и диплому која показује степен њихове испрограмираности. Који вам је степен програмираности? Високи. Високи? Ох, па то је сјајно, честитам! Ајков закон Истраживање које је провео Кунг Хи Ким, професор васпитања и образовања на Колеџу Вилијем и Мери (Вирџинија) било је усмерено на проучавање креативности деце у добу између 4000 дечјег вртића и дванаестог разреда, користећи се притом мерним инструментом који је познат као Торанцеови тестови креативног мишљења. Открио је „драстичан“ пад креативности што су ученици дуже били укључени у школски систем. „Деца су мање изражавала емоције, имала мање енергије, постала су мање причљива, мање склона вербалној експресији, слабијег хумора и маште, мање неконвенционална, мање живахна и страствена, ослабљене способности перцепције, смањених способности повезивања наизглед небитних ствари, мање способности синтетизирања, и мање склона посматрању ствари из другачијег угла.“ Све су ово особине десне половине мозга које образовање (програмирање) потире како би омогућило левој да завлада нашом перцепцијом. Млади људи широм света изложени су стресу и тескоби у очекивању резултата испита, очајнички се надајући да су успешно изложили систему оно што им је он рекао да мисле. Ја сам напустио школу у узрасту од 15 година (једва дочекавши) како би професионално играо фудбал и никад у животу нисам изашао на неки значајнији испит. Уф, богме сам се извукао. Успешно положени испити и добијене дипломе омогућују вам да бирате специјализацију у науци, медицини, академском свету, чак и у политици и медијима којима доминирају власници диплома. Будући научници, доктори, академици и слични потом полажу додатне испите и говоре својим установама на којима специјализирају оно што су им оне рекле да мисле и да верују, а ако то успешно изврше, постају „научници“, доктори, адвокати, професори нечега, а можда буду и толико успешни да постану управитељи тих установа. Како је све то лепо, осим што постоји један проблем. Све су то ГЛУПОСТИ. Таква „рационална логика“ која се темељи на „посматраним доказима“ је илузија. Оно што се сматра „рационалним“ само је опажање које вам диктира ваш осећај оног што је стварно. Ако је сам тај осећај стварности крајње бесмислен, таква ће бити и ваша „рационалност“, а исто вреди и за оно што се перципира као „логично“. То је у складу с такозваним „Ајковим законом“, до којег је дошао човек који се зове Дејвид Ајк, након дугогодишњег искуства и много посматрања, а који каже да глупости производе глупости и који је, како се чини, у уској вези са законом узрока и последице. Шта су то заправо „опазиве појаве које се излажу чињенично“? Ко их то опажа, питам се? Говоримо ли о научницима и академицима који, као и сви људи, не могу дешифрирати готово ништа у поређењу са ониме што постоји у „свемиру“ који посматрају? Јесу ли то они научници и академици који настављају с процесом који се зове „образовање“ и „специјализација“, који их путем све веће кратковидности одводи од виђења готово ничега све ближе виђењу потпуно ничега? Ја верујем да јесу. Лудаци с левом половином мозга То се постиже лобот 1c09 омијом ватрозида која од десне стране мозга – оне која даје потпуну слику, стране која даје увид у „онде“ – чини путника на задњем седишту аутобуса који се досађује и очајнички се нада да ће се ускоро појавити станица тако да може сићи. Та станица је за већину људи гробље и тек тада човек с левом половином мозга, лудачких очију и смешним лицем миче руку с волана. Чак и тада то обично захтева кљешта пре него ли се погреб одржи. Систем поставља и стражаре на улаз у леву половину мозга који се зову научници, наставници, академици и медији како би одбранио леву страну од утицаја десне. Исмејавање и одбацивање десне стране мозга убацују се притом као систем подршке. Да вам неки идиот каже што је рационално, логично и утемељено на посматраним доказима то не бисте прихватили без преиспитивања. Али људи уопшетно чине управо то што се тиче идиотских институција које диктирају људску стварност или осећај те стварности. Ти лудаци с левом половином мозга обични су понављачи – они понављају оно што им је систем рекао да узимају за стварно. Имамо тако научнике-понављаче; академике-понављаче; докторе-понављаче; политичаре-понављаче; „новинаре“-понављаче; свакојаке понављаче. Не постоји оригинална мис 3ff9 ао или увид, само понављање програма. Дефиниција речи „академски“ је: „онај који се слаже са скупом правила и обичаја; конвенционалан“. Управо тако. Како нас такав менталитет може одвести напред? Ех, технологија се може променити и створити привид „напретка“, али не и основна премиса. Одбијете ли понављати и приклонити се овим институционализованим којештаријама уместо шаргарепе добијете батину. Не прођете испите („пропалитет“ сте) и сматрају вас сметњом у разреду јер се усуђујете доводити у питање оно што вам се говори. Исмејавају вас програмирани наставници и остали ученици. Ако сте у јавности, исмејавају вас програмирани медији. Реч је о, као што сам то давно назвао, психолошком фашизму. Левој половини мозга недостаје оно што десна има у безграничном изобиљу – креативна имагинација – а систем се боји да ћемо је искористити за стварање сасвим другачије стварности од оне коју он настоји наметнути. Идеја „образовања“ је заточити десну половину мозга и осигурати доминацију леве, “знај где ти је место”- половине. Ричард „догма“ Даукинс Ја сам у потпуности за образовање као учење, али то није оно што имамо. Систем онога што називамо образовањем од почетка је устројен тако да програмира перцепцију стварности код ученика за цели живот. Чињеница да не функционише баш увек сведочи о моћи свести над програмирањем. Погледајте видео који носи наслов Најбоља студенткиња генерације дигла глас против школовања (Valedictorian Speaks Out Against Schooling), у коме девојка која је била најуспешнија студенткиња своје генерације на највеличанственији могући начин сатире систем. Међутим, велика већина није попут ње, и код њих програмирање савршено успева. Мрежа организација под контролом Ротшилдових, укључујући и Франкфуртску школу за друштвени инжењеринг, одлучили су променити мишљење, веровања и перцепцију становништва путем система програмирања познатог као образовање. Сасвим је једноставно кад једном створите хијерархију и институције које је спроводе, а тако мање-више све почиње. Будући наставници и универзитетски академици прво пролазе кроз систем као деца и млади људи и припремају се да свет посматрају на жељени начин. Потом одлазе даље на установе за обуку наставника како би се додатно програмирали и како би научили програмирати следеће нараштаје путем испита који потврђују да су и они довољно програмирани да програмирају друге у „образовном“ перпетууму мобиле. Затим одлазе у школе, на факултете и универзитете и уче своје ученике и студенте унутар оквира нечега што се назива „курикулум“. Њега одређују владине агенције како би се сви програмирали на идентичан начин и јао си га оном наставнику који се отргне од неистина своје кратковидности ако има било какве амбиције за остваривање& 4000 #1084; каријере у „образовању“. Неки од људи с највећим степеном испрограмираности перцепције које сам икад упознао били су награђивани студенти и њихови поштовани професори академици. Ричард “Догма” Даукинс са Универзитета Оксфорд и Крис Френч, професор психологије на колеџу Голдсмитс при Универзитету у Лондону, одмах ми падају на памет. Упознао сам обојицу и премда их се наводно сматрају интелектуалним „дивовима“, ја сам их лично доживео као интелектуалне патуљке. Можда ми је нешто промакло. Обојица се снажно и с пословичном ароганцијом незнања обрушавају на било какво друкчије проматрање стварности или методе лечења. Даукинс је емеритус на колеџу Њу колеџ у Окдфорду и некода је, по мени бизарно, радио на Универзитету у Оксфорду као професор који се од 1995. до 2008. бавио разумевањем науке у јавности. Како он може помоћи јавности да схвати нешто што он сам не разуме? Френч је професионални „скептик“ према свему што на било који начин одступа од норме коју поштује под утицајем програмираности система и главни је уредник часописа Скептик у Великој Британији. Не могу замислити никога погоднијег за то место, осим можда Даукинса. Обојица су класични заточеници леве половине мозга, као што је случај са „скептицима“ уопштено. Људи кажу да је добро бити скептичан, али то није истина. Добро је, штавише кључно, доводити у питање, истраживати и филтрирати информације, то да, али то није оно што скептици чине. Они од почетка дискредитују све што се не слаже с њиховим софтвером. Идеја није да се преиспитује и види може ли нешто издржати испитивање него једноставно да се уништи његов кредибилитет. Њих не занима има ли шта вредност – њихов је циљ уверити људе да не верују да има. Великим делом ово долази од њихове властите очајничке потребе за сталним потврђивањем њиховог система веровања јер је у њега уложено превише да би се допустило да га нешто као што је истина одједном сруши. Френч је једном приликом у једној телевизијској емисији напао оно о чему говорим у својим књигама, а кад сам га упитао је ли икад прочитао неку од њих, одговорио је да није. Сјајно. Мањак истраживања за таквог једног наводног академика био је шокантан, баш као и непоштовање према гледаоцима. Најгоре је, међутим, било кад сам га упитао како онда уопште може тврдити да зна о чему говорим. „Прочитао сам у новинама“, гласио је његов одговор. Даукинс и Френч два су сјајна примера академских чувара врата леве стране мозга који спречавају да десна половина са својим увидом објасни да је оно што Даукинс и Френч сматрају парапсихолошким психоблебетањем далеко логичније од свега онога што су они икад домислили, или ће икада домислити у стању ума у којем се тренутно налазе. Академици и „научници“ попут Даукинса и Френча мисле да су јако паметни, а систем их је l 4000 0;пак појео за доручак, ручак и десерт уз чај, а важан је део тога да се наводе да мисле да су паметни иако, у широј перспективи, немају благог појма. А у томе, исто тако, нису ни усамљени. Они су софтверски програм који је доунлодован у академике, научнике, докторе и новинаре широм света. Лева половина мозга никада неће сама разумети стварност, али десна то може јер повезује тачкице и види јединство уместо фрагмената. ОДАВДЕ ИДЕ НАЈВАЖНИЈЕ!! Намерно заглупљивање Шарлот Томпсон била је виша саветница за образовну политику при Уреду за истраживање и унапређење образовања у америчком Министарству образовања током првог мандата председника Роналда Регана, а радила је и за Стејт Департмент. Њена запажања и искуства која је скупила у овом раздобљу као и детаљно истраживање које је уследило навели су је да напише књигу под називом Намерно заглупљивање Америке (The Deliberate Dumbing Down of America), у којој се излаже управо оно што и наслов сугерише. Можете такође погледати и њен видео на крају насловљен Погрешно образовање Америке (The Miseducation of America). Она доноси детаље приче која би се могла испричати о земљама широм света јер сплеткарске мреже делују у складу са истим глобалним програмом. Књига Шарлоте Томпсон темељи се на документима које је узела из досијеа Министарства образовања у Вашингтону у време када је тамо радила. Ти документи откривају прорачунати план преобраћаја образовног система у средство програмирања перцепције маса како би се произвеле неуке и покорне одрасле особе које ће служити влади и корпорацијама попут робота који ништа не питају и који подржавају програм централизоване контроле човечанства путем глобалне владе. „Образовање“ је, заправо, условљавање перцепције себе и света како би се одстраниле све моралне, психолошке и перцепцијске препреке жељеној друштвеној промени и уласку у потпуно ропство. Систем је замишљен тако да усађује следећа животнa гледиштa: • Истина долази од ауторитета. • Интелигенција је способност памћења и понављања. • Тачно памћење и понављање се награђују. • Непокоравање се кажњава. • Конформиши се интелектуално и социјално. Деца и млади припремају се да буду тек зупци у централном погонском зупчанику па сведочимо о све распрострањенијем колективном „образовању“ које децу учи да се одрекну индивидуалности у корист колективног мишљења како би се још више појачао притисак на оне у разреду који се не желе конформисати. То се приказује као њихов недостатак конформизма („подршке консензусу“) који спречава напредак групе. Нагласак је на „стратегијама групног учења“ и сва деца у групи морају постићи одређене циљеве пре него ли група може кренути даље. Један термин за све ово је “образовање темељено на резултатима”, што значи да се осиг 4000 1091;рава један исход за све – програмирани ум. Оваква оријентисаност на групу чини образовање темељом система за промену понашања групе, а не за образовање појединца. Реч је о колективној промени при којој се такмичење не подстиче и при којој појединци уче да је група важнија од њих. Филозофија "образовања" Бихејвиористи и друштвени инжењери здушно су радили да до тога дође, а индивидуалност, избор и слобода њихови су заклети непријатељи. У трансформацији „образовања“ у Америци (и другде) највише се истакао Рокфелеровим новцем потпомогнут Вилхелм Максимилијан Вунд (1832.-1920.), професор на Универзитету у Лајпцигу, у ротшхилдској Немачкој, који се прославио као један од утемељитеља модерне психологије. Вунд је сматрао да су људска бића, практично, укупан збир сопствених искустава, те да их је стога могуће програмирати попут данашњих рачунара. На телесном нивоу пет чула у овоме има истине, али то се може учинити само ако се постигне одсутност или неутицај свести – истинског ЈА. То је филозофија на којој је утемељено образовање, и то не само у Америци. Бертранд Русел (1872.-1970.) је био британски писац, филозоф, друштвени критичар и аристократа из истакнуте лозе Руселових. Његов деда Џон Русел током владавине краљице Викторије у два је наврата био премијер, а родитељи су му били виконт и виконтеса Амберли. Русел је у својој књизи Утицај науке на друштво (The Impact of Science on Society) из 1951. написао следеће: „Образовање треба стремити уништавању слободне воље тако да ученици школовани на тај начин цели свој живот не буду способни мислити и радити другачије него што би од њих очекивали њихови професори... Утицаји од куће се опструирају како би се ученици довели у ред, делотворни су музикални стихови интонирани понављањима... ... На будућим је научницима да прецизирају ове максиме и открију колико по глави кошта да се деца увере да је снег црн. Кад се та техника усаврши, свака власт задужена за образовање више од једне генерације моћи ће да контролише своје поданике сигурно и без потребе за војском и полицијом.“ Ето вам у два параграфа оно за шта је „образовање“ створено, шта тежи да постигне, данас у још екстремнијем облику. Ерих Фром (1900.-1980.) извршио је велики ротшилдско-ционистички утицај на образовну политику и био уско повезан с „филозофијом“ (програмирањем) ротшилдско-ционистичке Франкфуртске школе. Његов циљ је био изманипулисати децу и остатак становништва тако да у наводним „експертима“ на различитим подручјима виде изворе мудрости и знања, а не да критички промишљају за себе, тако да „мисле и одлучују“ самостално. Едвард Бернаyс (ротшилдовац и ционист), такозвани „отац односа с јавношћу“ (пропаганде и лажи) говорио је својим клијентима да увек узимају „експерте“ попут научника и доктора у својој пропаганди за јавност ј 4000 ер она о њима има изузетно високо (програмирано) мишљење. Прихватање таквих „експерата“ који се у јавности перципирају као свезнајући сасвим је у складу с технократским друштвом које жели наметнути друштво закулисних манипулатора. Збигњев Бржежински , бивши саветник Џимија Картера за националну безбедност и суоснивач Кабалове Трилатералне комисије заједно с Дејвидом Рокфелером, пре 40 година писао је о доласку „технократског друштва“. Записао је следеће: “Технократска ера укључује поступну појаву друштва које се појачано надзире. Такво друштво биће под доминацијом елите и неспутано традиционалним вредностима. Ускоро ће бити могуће наметнути готово непрестан надзор свих грађана и водити целовите и ажуриране досијее у којима се налазе чак и њихови најличнији подаци. До тих ће досијеа власти моћи доћи кад год пожеле.“ „Образовањем“ се системски манипулише како би се млади људи навели да прихвате управо такво друштво. Погледајте и навалу „експерата“ које медији пласирају свакодневно широм света да нам говоре у што да верујемо и шта да мислимо. Људи плаћају за своје поробљавање и поробљавање своје деце тако што огромне износе од својих прихода дају влади, која их онда троши на запошљавање друштвених инжењера којима је задатак претворити образовање у траку на коју се штанцају зомбији. Звиждачица Шарлот Томпсон открива документе америчке владе у којима се детаљно излаже план поступне (тоталитаристички тајне) промене начина на који се деца и студенти уче, а којој је циљ елиминација родитељског утицаја тако да држава постане родитељ – види и “Врли нови свет” Олдуса Хакслија. Ја сам и из властитог истраживања из 1990-их знао да (као што каже Шарлот у својој књизи) Фондација Андре Карнежи за унапређење образовања као и Рокефелеров генерални одбор за образовање (који су под контролом Ротшилдових) обучавају друштвене инжењере и друге играче у овој завери за преузимање власти над мозговима деце широм света. Контрола над образовањем Породице из тог друштва којег зовем “кабала” основале су фондације изузете од плаћања пореза – Рокефелерови их имају много – за финансирање својих планова под маском филантропије и донација за јавно добро. На тај начин могу спроводити своје подле активности чак и да притом не плаћају порез. Превару с фондацијама изузетим од плаћања пореза детаљно је изложио Изабрани одбор за истрагу о фондацијама изузетим од плаћања пореза и сличних организација, познатији као Рикеов одбор, по свом председнику Б. Керолу Рику. Главни истражилац Одбора Норман Дод сјајно је разоткрио програм који су фондације спроводиле (и још увек спроводе). Корпорације “кабале” преузеле су контролу над образовањем баш као што су то некад давно учиниле с владама и њиховим аген 4000 цијама. Бесрамници попут Монсанта – биотехнолошке верзије Голдман Сакса – финансирају универзитете и гурају своје председнике у одборе за „образовање“ како би њихова верзија приче о генетски модификованој и по људе смртоносној храни, пестицидима и хербицидима добила одобрење академске заједнице и зелено светло за улазак у курикулум. Михаил Гав, језиви и испитима опседнути секретар за „образовање“ у влади Дејвида Камерона у Великој Британији, жели допустити корпорацијама оснивање „профитних“ школа независних од изборне одговорности. Овај план пропагира група под називом „Светло плава“ орвелијански се позивајући на „бесплатне“ школе, које су у суштини супротност ономе што се тим називом сугерише. Књига у којој се изражава подршка овој политици каже: „Наравно, биће важно уверити јавност да иза овога не стоји идеологија по којој је приватно боље од јавног и да торијевци желе приватизацију ради профита. То није тачно. Реч је о разумној и практичној политици којом се алтернативним изворима финансирања унапређује различитост и квалитета образовања у овој земљи, а истовремено – а то треба више пута поновити – осигурава да образовање у државним школама остане бесплатно.“ Да, баш, како да не. План корпорација је преузети све и то се очигледо и догађа. Шарлот Томпсон открива како се след проблем-реакција-решење користи за пропагирање орвеловске трансформације. Једна инсценирана „криза“ у образовању следила је другу и сваки је пут „решење“ било појачати ниво програмирања перцепције. Оно кључно у следу проблем-реакција-решење су наравно проблеми или кризе, тако да се оне морају наставити, тј. инсценирати ако се већ не појављују спонтано. То се односи на читав спектар људског друштва. За децу која се лако не конформирају програмирању говори се да имају „потешкоћа у учењу“, „проблеме у понашању“ или „поремећај дефицита пажње“, а ја то дефинишем као инстинктивну свесност да је оно што вам се говори обична шупљологија. Лично сам имао све то већи део свог школовања, иако се то тада није именовало, а имао сам и сопствени „лек“, који се састојао од сањарења с погледом упереним кроз прозор. Данас се с овим вештачко створеним и измишљеним психолошким и бихејвиоралним „проблемима“ носе тако што попут конфета на венчању деле Риталин и друге лекове који разарају психу. Ако се одбијају конформирати накљукаћемо их лековима и тако их придобити. Четири милиона деце данас је на Риталину само у Сједињеним Америчким Државама, а бројке у Британији би такође показале масовно малтретирање деце прописивањем терапије Риталином, које је у десет година порасло четвороструко. Образовање постаје и пропагандно оружје Пентагона и НАТО-а тако што наводи ученике да дају подр 4000 1096;ку њиховим освајачким ратовима у име заштите људи од тероризма. Очигледан пример је видео који носи наслов“Обликовање младих мозгова: америчке школе проповедају о добрим странама рата против Ирана” (“Moulding Young Minds: American Schools Preaching the Virtues of a War On Iran”). Комични „наставник“ (програмер) провлачи америчку и израелску војну интервенцију у Ирану у тобожњој „расправи“ с ученицима у којој је постојало правило да НИЈЕ ДОПУШТЕНО мишљење да везано за Иран не треба предузимати ништа. Кад се једна бистра ученица томе успротивила и тачно рекла да су Сједињене Америчке Државе једина земља која је икога напала нуклеарним оружјем, њен наставник одумрлог мозга јој је одвратио да је то „ирелевантно“. Готово одмах након што је изрекла своје мишљење, чује се глас из канцеларије директора који је пратио час, који је преко разгласа позива на разговор. Баш као из Орвелове 1984. „Учење“ левом страном мозга Стварање оваквог система је лако када му се не супротставља циљано становништво. Све што морате учинити је – запослити психопате, социопате, „контрол-фрикове“ и дебиле да вам воде школе и институције и – ето вам га. Још увек има и интелигентних и правих наставника које систем још није профилтрирао и за њих је сваки дан засигурно ноћна мора пуна фрустрације и неверице. Читава сврха средњострујашког образовања – што се оних у сени тиче – јесте затворити врата леве половине мозга и бацити кључ. А што већи број деце и младих, али и одраслих, који се укључују у активности које стимулишу десну половину мозга, тим боље као противлек за то. „Домаћи задатак” још је једна лудост осмишљена да додатно задире у ваше „бивање“. Мислите ли да шест или седам сати дневно пет дана у недељи и 15 година није довољно... Мора се радити још и код куће?? Погледајте и како су уметност и музика обимом и финансијски редуковани унутар „образовног“ система и како се деца уводе у „учење“ левом страном мозга у све млађем узрасту. Уметност и музика поседују потенцијал да стимулишу десну страну мозга, а допуштањем деци да се играју неоптерећени „чињеницама“ и структуром омогућује се слобода маште. Систем то жели да зауставити и да стимулише леву страну мозга како би постала свемоћна сила и посредник стварности до краја живота. Наставници уопштено не знају да то чине јер су већ прошли кроз исту програмирајућу машину. Али они који намећу овај систем тачно знају о каквој је игри реч. Деца се не би требала приближавати академском пољу до барем 7 или 8 година старости, а и тада би то требала бити сасвим другачија врста академије (толико непрепознатљива наспрам њене данашње верзије да је не бисте ни могли назвати академијом). До тада би им требало допустити да се играју, импровизују и слободно размишљају, све док им се не разбукта креативна имагинација. Тада ће лева половина мозга преузети у 2720 083;огу која јој и припада – слуге, а не господара. Нови курикулум који се намеће у САД-у обавезује да барем 70 посто књига не буду фикција и на тај начин уклања креативне књиге које би највише подстакле машту у десној половини мозга. Њих би требало да замене техничке књиге које су „прикладније за припрему ученика за посао“. Толико о томе слушам... о потреби да образовни систем припреми младе за радно место или о промени образовног система тако да учи вештинама „које послодавци траже“. То, уствари, значи да се припремају да постану зубац у машини који не поседује способност слободног мишљења, препуштања урођеној креативности и отварања ума које је потребно да би се видело како се тачкице слажу заједно . Лева половина мозга повезује нас с оним што перципирамо као спољни свет и то је у одређеној мери у реду; међутим, чим преузме улогу диктатора перцепције у том „спољном свету“, тада настаје проблем. Бисте ли допустили свом рачунару да вам говори шта да мислите о својим и-мејловима или где да одете на интернету? Не, али то је оно што се у бити догађа када људи допусте телу-уму, а нарочито левој половини мозга, да управљају њиховим осећајима стварности. Ми већ предуго допуштамо да нам децу сваки дан преузимају државни манипулатори ума, а из недеље у недељу ситуација постаје све екстремнија. Ако у скорој будућности не желимо произвести читаву генерацију робота онда се морамо прихватити решавања овог проблема. Не престајем да слушам расправе о начинима на којима би се деци требало предавати и о величини разреда, али ретко чујем о ономе чему се уче и с којим циљем. Већина људи, чини се, о томе не размишља, али и више је него крајње време да започну.


Најважнији актери регионалне сарадње и партнери Тима за социјално укључивање и смањење сиромаштва : Инклузија Социјално укључивање у ЕУ > Регионална сарадња > Најважнији актери регионалне сарадње и партнери Тима за социјално укључивање и смањење сиромаштва Регионални савет за сарадњу (Regional Cooperation Council – RCC) Регионални савет за сарадњу наследио је Пакт за стабилност југоисточне Европе. Главни задаци Савета су представљање региона, помоћ реализацији Процеса сарадње у Југоисточној Европи (South-East European Cooperation Process – SEECP), праћење регионалних активности, подршка већем укључивању цивилног друштва у регионалне активности, као и подршка потенцијалним партнерима да квалитетно искористе међународну донаторску помоћ, пре свега Вишекорисничку IPA (Multi—beneficiary IPA) Европске уније. Седиште Савета је у Сарајеву. Учеснице Савета су: 12 земаља учесница SEECP-а (Албанија, Босна и Херцеговина, Бугарска, Грчка, Хрватска, Словенија, Македонија, Молдавија, Румунија, Србија, Турска и Црна Гора), Косово*, Тројка ЕУ (Секретаријат Савета ЕУ, Европска комисија, актуелна земља која председава Европском унијом), као и земље и институције које кроз донације и подршку активно подржавају процес регионалне сарадње у југоисточној Европи (укупно 46 учесница). Један од тренутно најважнијих задатака Савета је праћење реализације стратегије Југоисточна Европа 2020 (SEE 2020), која је комплементарна социо-економској развојној стратегији Европске уније – Стратегија “Европа 2020′′ и која узима у обзир регионалне специфичности. – Сајт Регионалног савета за сарадњу – О стратегији SEE 2020 Иницијатива за реформу образовања (Education Reform Initiative of South Eastern Europe – ERI SEE) Иницијатива за реформу образовања јесте регионална платформа за сарадњу у области образовања. Национални реформски напори у области образовања подржани су овом иницијативом кроз повезивање ЕУ иницијатива и програма, узајамно регионално повезивање, изградњу капацитета и размену искустава. Чланови иницијативе су Албанија, Босна и Херцеговина, Хрватска, Црна Гора, Молдавија, Македонија, Србија, а посматрачи су Косово*, Бугарска и Румунија. Седиште секретаријата ERI SEE је у Београду. Више информација на сајту Иницијативе за реформу образовања... Центар за предузетничко образовање југоисточне Европе (South East European Centre for Entrepreneurial Learning – SEECEL) Центар за предузетничко образовање југоисточне Европе основан је 2009. године на иницијативу његових данашњих чланова: Албаније, Босне и Херцеговине, Хрватске, Македоније, Косова*, Србије, Црне Горе и Турске. Центар својим активностима доприноси систематском развоју целоживотног учења за предузетништво као кључне компетенције у складу са политикама и праксама Европске уније, јача предузетничко размишљање и окружење, а све то на регионалном нивоу. Посетите сајт Центра за предузетничко образовање југоисточне Европе Регионална школа јавне управе (Regional School of Public Administration – ReSPA) Регионална школа јавне управе основана је 2006. године са циљем да подстиче регионалну сарадњу и јачање капацитета јавне управе кроз организацију семинара, конференција и кроз повезивање унутар самог региона, али и региона и чланица Европске уније. Школа се налази у Даниловграду. Више информација на сајту Регионалне школе јавне управе... Техничка подршка организацијама цивилног друштва (Technical assistance for civil society organisations – TACSO) Техничка подршка организацијама цивилног друштва је регионални пројекат Европске уније у склопу активности подршке цивилном друштву. Започет је 2009. године и продужен до 2017. године, а његов циљ је да јачањем капацитета организација цивилног друштва кроз тренинге, конференције и студијска путовања допринесе њиховом већем учешћу у друштву. Сазнајте више на адреси www.tacso.org Београдска декларација о развоју социјалног предузетништва Након усвајања Страсбуршке декларације о социјалном предузетништву, актери са Западног Балкана и из Турске препознали су потребу за тематски сличном декларацијом која би осигурала да земље које још нису чланице ЕУ буду део будућих стратегија за развој социјалног предузетништва. Тако је настала Београдска декларација, која представља пример како регионална сарадња данас функционише и ван формалних институција. Декларацију можете прочитати и потписати на адреси belgradedeclaration.net *Ова ознака не доводи у питање ставове о статусу, и у складу је са Резолуцијом 1244/99 SB UN и Мишљењем МСП о проглашењу независности Косова.


text: Како излечити сколиозу са масажом - Третман Колико често се јављају животне ситуације, када се небрига за сопствено здравље претвара у бол у леђима. Миозитис је запаљење кичмених мишића узрокованих оштрим падом температуре.


Твоје добро дело нечија је једина шанса да настави да живи. Пробуди хуманост у себи.


text: Српска традиционална ношња из Косовског Поморавља - КУД Копаоник Лепосавић 08.05.2021 - Одржали смо Ускршњи концерт Гостовали смо на ТВ МИР и презентовали наш боравак у Уједињеним Арапским Емиратима Гостовали смо на РТК2 после повратка из Абу Дабија 22.02.2021 - Вратили смо се са Међународног фестивала из Абу Дабија 15.02.2021 - Прославили смо Дан државности Србије - Сретење Господње - у Абу Дабију код нашег амбасадора. Српска традиционална ношња из Косовског Поморавља June 2, 2017 July 22, 2017 КУД Копаоник Г Њ И Л А Н Е Ова котлина лежи у источном делу косова , између планина Скопске Црне Горе са јужне и Жеговца и других мањих узвишења са северне стране. Кроз ову котлину протиче Јужна Морава , коју народ овде зове Морава. Први подаци који се односе на постојање Гњилана датирају још из 14. века. Цара Стефан Душан Силни, који је посетио Ружицу (како се у то време звало Гњилане) негде око 1351. године и прешао преко чувеног Маскетаровог моста на реци Добруши, у центру града, и тако занавек обележио историју овог српског места. У то време у близини Гњилана, у утврђењу Прилепац, рођен је Свети кнез Лазар Хребељановић, који се 1389. године, у чувеном боју на Косову, супротставио исламском надирању, и покушавао да одбрани хришћанску Европу. Много касније након српско-турског рата, у 19. веку, Гилане (како су га тада звали) је несрећно подпало под турску власт. У то време је настала и чувена песма која најбоље осликава расположење српског живља "Ој Гилане пуста варош, зар за тебе нема радост, дође Србин па се врати, а Гилане још да пати". Гњиланци су се 1912.године напокон ослободили турске власти. Данас у Гњилану живи неколико десетина Срба, док је административни центар у селу Шилово. Неколико села, са десетак хиљада Срба у Гњиланској општини и даље опстају упркос притисцима Шиптара, а то су : Шилово, Будрига, Беривојце, Пасјане и др. Игре и песме новобрдске Криве Реке Игре и песме које су коришћене у кореографији: Бостан саде моме криворечке,Прешевка, Зејнел паша, Шврљиг, Селско Оро, Бугарчица, Шиловачки чачак. Материјал за ову кореографију демострирао је Драган Стојановић из Косовске Каменице, дугогодишњи руководилац КУД-а "Радомир Поповић",који је несебично учинио све да заједно са мном уради кореографију. На његово инсистирање у кореографији смо убацили песму "Зејнел паша" која се дуго играла, а суштина те песме која се играла је српска освета Зејнел паши који је чинио зулум Србима. Ова кореографија је рађена 2000. године, женски костим је прикупљен на терену по поменутим селима а мушки костим је рађен у радионици КУД-а. Музику су обрађивали Томислав Дамњановић и Исмет Јашаревић Кореографија, Ђорђе Лакушић Сарадници, Јанко Радосављевић и Вуко Лакушић Припрему за музички арамжман урадио, Дражен Јевтић Музички Аранжман, Костим , Душица Радосављевић НАРОДНЕ НОШЊЕ СРБА У КОСОВСКОМ ПОМОРАВЉУ (Гњилане и околина) "Познато је да су Моравци, уопште их узевши најпозитивнији и најтврђи наш тип. Иза њих бије наша старина, нешто утврђено, нескоројевићко, оно основно што наш сељак као потврдно има. Нешто српско и царствено како ја волим да рекнем кад осећање једне истине овога реда не могу другачије речима да уобличим. За Горњо-Моравце све ово наглашено треба рећи. Горње-Моравац је тврди Србин и православац нe од јуче. Чини ти се као да је од прастарина. Везан је за груду, за причу о њој као ретко ко... Али нема Србина који ту груду зубима снажније држи. Трпљење му је огромна снага." Григорије Божовић, Гњилани и Горња Морава, Јужни преглед, XIII, 1939, број 1, стр. 14-17. Кошуља је била дугачка, равно кројена, са извезеним шарама на оковратнику и грудима. Око ње су опасиване две врсте прегача и вунени појас. Предња прегача бошча, ткана од вуне или памука, тамније боје за старије жене, а светле за млађе, једноставних је шара. Прегаче намењене свечаним приликама богатије су шарама и изразитијег су колорита. За украшавање се користи срма и чипка у коју се ушивају шљокице. Задња прегача реп, откана од вунених нити мрке боје, украшена је по горњој и по доњој ивици дугачким ресама од фино испредених и увијених црних нити. Реп су носиле и девојке и жене. Јелек од чохе су израђивале терзије. Срмени јелек носиле су девојке, невесте и младе жене а јелек са замкама облачиле су старије жене. Од накита су биле омиљене пафте-копче за појас, као и наруквице и огрлице исплетене од разнобојних стаклених перлица. Српска традиционална ношња из Истока Српска традиционална ношња из Сиринићке жупе August 28, 2019 КУД Копаоник Ревија Српске традиционалне ношње на Косову и Метохији НОШЊЕ ИЗ XIX И XX ВЕКА Рад у 2019-тој June 2, 2017 КУД Копаоник Српска традиционална ношња из Лепосавића Лепосавић је најсевернија општина јужне покрајине Републике Србије, Косова и Метохије. Простире се на око 750...


text: Исидор Бајић (Кула, 16. август 1878 — Нови Сад, 15. септембар 1915) био је српски композитор, учитељ, педагог, мелограф и издавач. Основао је и био први директор Музичке школе у Новом Саду, једне од првих таквих институција на тлу Војводине. Биографија Гимназију је завршио у Новом Саду, а дипломирао је на Музичкој академији у Будимпешти. Од 1901. до 1915. године радио је у Великој српској православној гимназији у Новом Саду (данас гимназија Јован Јовановић Змај) као учитељ певања и појања, диригент ученичких хорова, гудачког и тамбурашког оркестра, хора СЗПД Невен и организатор Светосавских беседа. Помагао је даровитим ученицима у њиховим првим композиторским корацима. Као резултат Бајићевог педагошког рада настао је Пројекат за промену учења појања и певања у Великој српској православној гимназији (1912). Основао је музичку школу у Новом Саду, 17. октобра 1909. године, после Школе пјенија Александра Морфидиса-Нисиса, прву институцију тог типа на тлу Војводине (Србија). У скоро свим периодичним часописима и дневној штампи тога времена (Бранково коло, Летопис Матице српске, Застава, Слога) објављивао је текстове из области музике и музичке педагогије (Певање као педагошко средство и корист његова, Како треба учити музику у препарандији и богословији, Наше црквено појање и друге). Низ чланака о Савезу српских певачких друштава проузроковали су оштру јавну полемику са Петром Коњовићем. Покренуо је нотну едицију Српска музичка библиотека и часопис Српски музички лист (у историји српског издаваштва, хронолошки трећи музички лист у Срба). Написао је и објавио два уџбеника: Клавир и учење клавира (1901) и Теорија правилног нотног певања (1904). Записивао је народне и српске црквене мелодије и користио их у својим композицијама за клавир, хорским делима, комадима са певањем и у опери Кнез Иво од Семберије. Српско црквено појање је упоређивао са појањем других народа на путовању за Хиландар са хором карловачких богослова у лето 1911. године. Обраћао се лично Лукијану Богдановићу, православном епископу будимском, у вези са предлогом за редиговање српског црквеног појања (1907). Опус Циклуси соло песама: Песме љубави Албум песама у духу српских народних песама Српске народне песме из Мокрањчевих руковети Сељанчице Јесен стиже дуњо моја Клавирске композиције: Албум композиција за гласовир За Косово-Куманово, за Сливницу-Брегалницу Српска рапсодија Камерна дела: Песма без речи -{Pizzicato polka}- Романса Оркестарска дела: Магла пала Елегија Опроштајни поздрав Драги Ружицки Хорске композиције: Песма о песми Ловачки збор Божествена литургија Гусларева смрт Из мога даковања Из моје градине Комаде са певањем: Ђидо Ракија Мена Дивљуша Опере: Кнез Иво од Семберије Извори: Види још Музичка школа Исидор Бајић Референце Литература Спољашње везе -{www.isidorbajic.edu.rs}- „Српкињу” роду оставио, а род га заборавио (Вечерње новости, 18. октобар 2017) Рођени 1878. Умрли 1915. Куљани Српски композитори Сахрањени у Новом Саду


text: Новосадски фртаљ маратон у недељу | Скупштина Града Новог Сада Председница Скупштине Града Новог Сада MSc Јелена Маринковић Радомировић је истакла да "Новосадски фртаљ маратон" има међународни карактер и посебан значај за Град Нови Сад. Налази се у календару атлетских манифестација Атлетског савеза Србије, али је и веома привлачан за све који се рекреативно баве спортом, промовишу здрав живот и негују спортски дух – рекла је Маринковић Радомировић. Ипак, најважније од свега јесте чињеница да смо, након више од годину дана, током којих смо због пандемије морали да се придржавамо епидемиолошких мера, захваљујући мерама и вакцинацији, успели да се вирусне активности сведу на веома низак ниво, што нам је отворило могућности организовања једног оваквог спортско-рекреативног догађаја – нагласила је председница Скупштине Града. Организатор Новосадског фртаљ маратона Милан Долга је дао неколико информација о самој трци и рекао да ће се трка одвијати улицама Града Новог Сада на дужини од 10,5 км од старта, улицама Милоша Бајића код Дома војске, затим Београдски кеј, Кеј жртава рације и Булевар Цара Лазара од реке Дунав до разделног острва (пре семафора са Улицом Стражиловска), а да се последњи такмичари очекују до 11,00 часова.


text: Терок Нор Дизајн[уреди] Изграђена је између 2346. и 2351. године. Њена основна сврха је била рафинисање уридијума који су Кардасијанци вадили са Бејџора. Станица је кружног облика са 6 пилона који су постављени на 120 степени и који служе са пристајање бродова. Гледана одозго станица се састоји из три дела: - Командни центар, у коме се налазе OPS, шеталиште и канцеларија капетана Сиска. - Habitat Ring у коме се налазе кабине посаде и гостију. - Прстен за пристајање, где се налазе складишта и вездушне коморе. Пречник станице је око 1500 метара. Прстен за пристајање бродова је пилонима подељен на три дела и сваки део заузима 120 степени пуног круга. На сваком делу налазе се 3 порта за пристајање бродова, што значи да их има укупно 9, од којих је један увек резервисан за USS Defiant.


text: Мисија организације Мисија организације је кратак опис општих циљева организације. Може укључивати и друштвене и оперативне вредности које организација промовише, разлоге за постојање, одређено теоријско или практично усмерење. Неопходан је део оснивачких докумената и презентације организације, али је и стратешки рад и развој организације у глобалу одређен дефинисаном мисијом. Литература[уреди] - Овај чланак, или један његов део, изворно је преузет из књиге Ивана Видановића „Речник социјалног рада” уз одобрење аутора.


Поред основних начела лоцирања, зонирања, компоновања и функционалног решавања организације наведених садржаја, студенти се упознају и са њиховим специфичним обликовним и конструктивним захтевима и карактеристикама.


14 Могућност запослења 9601


EAC Generals MIT Cardinals резултати Уживо - SofaScore EAC Generals - MIT Cardinals Резултати Уживо EAC Generals - MIT Cardinals 29. Апр 2018 у 06:15 EAC Generals MIT Cardinals резултати уживо (и онлајн видео пренос утакмице уживо - live stream*) почиње 29.4.2018. у 06:15 у Filoil Flying V Preseason Hanes Cup - Philippines. Овде на SofaScore резултати уживо можете пронаћи све претходне резултате EAC Generals против MIT Cardinals сортиране по њиховим међусобним дуелима. Везе EAC Generals против MIT Cardinals видео снимака су сакупљене у Медијима за најпопуларније мечеве одмах чим се видео појави на сајтовима типа Youtube или Dailymotion. Ми нисмо одговорни за садржај снимка, молимо контактирајте власнике видеа или сајт за било који приговор. Можете гледати EAC Generals против MIT Cardinals пренос уживо преко интернета ако сте регистрован корисник bet365, водеће компаније за клађење преко интернета која има покривен уживо пренос преко 70.000 спортских догађаја током године са клађењем уживо. Ако је овај меч покривен са bet365 уживо преносом можете гледати кошарка меч EAC Generals MIT Cardinals на вашем iPhone, iPad, Android или Windows телефону. Такође је лако да нађете видео са најзанимљивијим детаљима и новостима најпопуларнијих спортских лига на свету. bet365 квоте за уживо клађење видљиве су у SofaScore-овом кошарка резултати уживо одељку. Ми овде не пружамо распоред ТВ програма. Ако желите да гледате овај меч на ТВ-у, програм ће те вероватно наћи на неким популарнијим каналима као што су РТС, РТРС, Арена Спорт Србија, Спорт Клуб Србија, Еуроспорт, К-СПОРТ 1, СпортТВ, итд. SofaScore резултати уживо су доступни као iPhone и iPad апликација, Android апликација на Google Play и апликација за Windows телефон. Можете нас наћи у свим продавницама на различитим језицима као "SofaScore". Инсталирајте SofaScore апликацију и пратите EAC Generals MIT Cardinals уживо на свом мобилном телефону! *ВАЖНА НАПОМЕНА – Sofascore.com вам у партнерству са bet365 нуди преко 70,000 преноса догађаја уживо годишње. Међутим, подсећамо вас да су права преноса за такве догађаје обично у власништву за одређену државу и према томе, зависно од ваше локације, могу постојати догађаји које нећете моћи да пратите због овог ограничења. Пре придруживања bet365 и уплата на ваш налог да бисте гледали EAC Generals MIT Cardinals, или било ког другог догађаја путем bet365 преноса уживо, препоручује се провера са bet365 да ли је могуће, зависно од ваше локације, да пратите уживо пренос догађаја који вас интересује. Сазнајте више о контактирању bet365 овде , путем телефона, поште, е-адресе или чета.


СРБИЈА је та земља, која је кроз историју имала судбину, да јој НАЈВЕЋЕ НАЦИОНАЛНЕ НЕСРЕЋЕ управо бише људи, који су њоме владали. Данас је то господин Борис Тадић, који се ноншалантно коцка нашом судбином. A ко ће да буде сутра? Да ли смо то проклети или само непоправљиви лудаци, када увијек бирамо погрешне?


Додик верује да ће и Цвијановићева имати два мандата


text: Зависност од рачунара |Овај чланак или његов део не цитира никакве референце или изворе. Молимо помозите да овај чланак буде поправљен додавањем навода из поузданих извора. Садржај непоткрепљен изворима може бити доведен у питање, а потом и уклоњен.| Зависност од рачунара је вид болести зависности у којем доминира централизовање пажње оболеле особе понајвише (у неким случајевима и једино) на рачунар, плејстејшн, икс бокс или неки други облик техничких уређаја којима је могуће посветити пажњу. Садржај Облици синдрома хроничног бављења техничким уређајима[уреди] Зависност од интернета[уреди] Физичко стање се чак може погоршати физичкиим активностима, јер оболеле особе имају хронично-смањену вољу за њиховим обављањем (болести срца и крвних судова). Симптоми зависности од интернета[уреди] |Овај чланак, или један његов део, треба још да се прошири. Погледајте страну за разговор за разлог. Када се побољшавање заврши, можете склонити ово обавештење. - Заборављање сопствених животних потреба (као што су јело, сан). - Без рачунара присутно је упадање у депресију и повлачење у самога себе, деперсонализација. - у комбинацији са другим задовољствима (другачијим), присутно је осећање умора, смањење опште интелектуалне способнсти и осећање изолованости од заједнице. - Често долази и до запостављања властитог здравља и занемаривање својих обавеза.


text: 1879. је била проста година. Догађаји Јануар 11. јануар — Британске снаге под командом лорда Челмсфорда су напали Зулуланд без дозволе британске владе, чиме су започели Англо-зулу рат. Фебруар 12. фебруар — Чилеанска војска је окупирала боливијску луку Антофагасту, што је био повод за Пацифички рат. 15. фебруар — Амерички председник Радерфорд Б. Хејз је потписао закон који омогућава женама адвокатима да заступају случајеве пред Врховним судом Сједињених Америчких Држава. Март Април Мај Јун Јул Август Септембар Октобар 7. октобар — Потписана Двојна алијанса године између Немачке и Аустроугарске. 21. октобар — Томас Алва Едисон извршио је у лабораторији у Њу Џерсију пробу сијалице са графитним нитима. Децембар 31. децембар — Амерички проналазач Томас Алва Едисон први пут јавно демонстрирао електричну сијалицу, у Менло Парку, у Њу Џерзију. Рођења Јануар 18. јануар — Анри Жиро, француски генерал Фебруар 23. фебруар — Казимир Маљевич, украјински сликар Март 14. март — Алберт Ајнштајн, немачки физичар († 1955) Април 15. април — Карл Бош, аустријски физичар Мај 28. мај — Милутин Миланковић, српски математичар, астроном и геофизичар († 1958) Јун 29. јун — Александар Цанков, бугарски политичар († 1959) 5. јун — Рене Потје, француски бициклиста. (†1907). Јул 28. јул — Виторио Амброзио, италијански генерал († 1958) Август 8. август — Емилијано Запата, мексички револуционар Октобар 9. октобар — Макс фон Лауе, немачки физичар († 1960) Новембар 7. новембар — Лав Троцки, руски револуционар († 1940) Децембар 2. децембар — Јосиф Стаљин, совјетски вођа († 1953) Непознат датум Википедија:Непознат датум — Радован Саватић, српски бициклиста. (†1952) Смрти Јануар 8. јануар — Фердо Ливадић, хрватски књижевник Фебруар 10. фебруар — Оноре Домије, француски графичар, карикатуриста, сликар и вајар (* 1808) Март 1. март — Тома Кутур, француски сликар Април 23. април — Еугенио Агилар, председник Салвадора Мај 12. мај — Лудвиг Ангерер, аустријски фотограф (* 1827) Децембар 1870-е 71879


1bb3 Похвале Жалбена рад полицијског службеника Представнице Мреже жена успјешно се представиле на конференцији у Београду| Бања Лука | Петак, 01. новембар 2019. Представнице Удружења „Мрежа жена Министарства унутрашњих послова Републике Српске“данас су учествовале као панелисткиње на конференцији „Институционална интеграција родне равноправности у полиције земаља региона" која се одржава у Београду. Представнице Мреже жена су изложиле спроведене и тренутне активности Мреже на интеграцији родне равноправности и јачању улоге жена у МУП-у Републике Српске које посљедњих година имају пуну подршку МУП-а. Нарочито су наглашени одлични резултати како у погледу оснаживања жена у безбједносном сектору, тако и по питању унапређења активности на спречавању и сузбијању родно заснованог насиља, због чега су, као прво удружење ове врсте у региону, побудиле пажњу полиција из региона за начин и модел организовања Удружења, начин функционисања, реализоване пројекте и друге активности Мреже. Конференцију у Београду организовало је Министарство унутрашњих послова Републике Србије и Шведска полиција у Србији.


ЗАРАДА ОД КОПЕНХАГЕНА: Црвено-белима скоро осам милиона евра за пласман у плеј-оф ЛШ | Фудбал | Novosti.rs ЗАРАДА ОД КОПЕНХАГЕНА: Црвено-белима скоро осам милиона евра за пласман у плеј-оф ЛШ В.Н. | 14. август 2019. 11:25 > 19:11 | Коментара: 12 А ако елиминишу Швајцарце и уђу у елиту, приходоваће чак 15,25 милиона Славље Црвене звезде Фото: ФК Црвена звезда КАСА Црвене звезде биће пунија за најмање 7,92 милиона евра захваљујући елиминацији Копенхагена после пенал-драме. То је загарантована сума коју ће црвено-бели добити од УЕФА ако испадну у плеј-офу за Лигу шампиона од Јанг бојса. А ако елиминишу Швајцарце и уђу у елиту, приходоваће чак 15,25 милиона. Обе те суме су минималне, јер се даље плаћају сваки реми и победа, тако да у групној фази Лиге Европе тријумф доноси додатних 570.000 евра, а бод 190.000. Премије у завршници Лиге шампиона су много веће, и исте су као претходне сезоне, што значи да се три поена освојена на једном мечу плаћају 2,7 милиона евра, док је у случају "икса" награда 900.000. Важна је напомена да је то новац који се добија од европске куће фудбала. А Звезда, као и сви остали клубови, на све ово могу да придодају приходе од продаје карата, маркетинга и слично. ОценитеДопада ми се 107 Не допада ми се 6


text: Скупштина Србије укинула ванредно стање – Темнић Инфо Укидање ванредног стања не значи да се враћамо на рутину пре 15. марта, јер на снази остају и даље поједине мере које су уведене како би се смањила могућност ширења вируса корона. Посланици су усвојили и Закон о важењу уредби које је Влада Србије, уз супотпис председника Републике, донела за време ванредног стања и које је Народна скупштина потврдила. Укинуто је 11 уредби које су важиле за време ванредног стања, а односе се на организацију рада, део пореских мера, начин задуживања, учешће у кривичном поступку. Такође, надлежне изборне комисије ће 11. маја донети решења о настављању спровођења изборних радњи.


text: Мики Маус |Мики Маус| |Прво појављивањe||1928.| Мики Маус, у првобитним српским издањима Мика Миш, измишљени је лик из стрипа и цртаног филма, „рођен“ 18. новембра 1928. у продукцији Волта Дизнија и Аба Ајверкас. Од 1930. се појављује и као јунак стрипова. Глас му је све до 1947. позајмљивао Волт Дизни. Првобитно је постојала замисао да се лик назове Мортимер Маус, али је супруга Волта Дизнија мислила да је Мортимер превише женско име, тако да је следећи предлог био Мики. Спољашње везе[уреди]


Насловна/Србија/Хроника/Инвеститорка почела уклањање нелегалног објекта на Панчићевом врху, радови нису пријављени 11. октобра 2019. Хроника Оставите коментар Инвеститорка нелегалног објеката на Панчићевом врху на Kопаонику Снежана Митковић, више од две године од када је грађевинска инспекција први пут наложила рушење, отпочела је самостално уклањање објекта. Kако је Инсајдеру речено у ЈП „Национални парк Kопаоник“, то је потврђено дежурним чуварима који су на терену зетекли раднике који уклањају цреп са крова нелегалног објекта. Нелегални објекат на Панчићевом врху / Фото: Приватна архиваНелегални објекат на Панчићевом врху / Фото: Приватна архива Дежурни чувари Националног парка Kопаоник током обиласка терена затекли су раднике који на објекту уклањају цреп са крова. Kако је Инсајдеру речено у НП Kопаоник, чуварима је тада менаџер ресторана који је отворен у нелегалном објекту, рекао да уклањају објекат. „Чуварима је речено да они демонтирају објекат у сопственој режији. Почели су од крова, уклањају цреп, износе намештај, а затим и све остало“, наводе у НП Kопаоник. Чуварима је речено и да ће сутра на терену бити ангажован и већи број радника. Инвеститорка је, међутим и у овом случају прекршила закон јер је било какве радове морала да пријави. Kако је Инсајдеру потврђено, радови нису пријављени ни грађевинској инспекцији, нити НП Kопаоник. Одлука инвеститора да сам уклони објекат уследила је само два месеца након што је министар полиције Небојша Стефановић рекао да ће објекат бити срушен најкасније до краја године. “Неспорно је да је објекат нелегалан и биће срушен до последње цигле. Неће остати трунчица од њега. Показаће се владавина права”, рекао је Стефановић тада. Иначе, према Закону о планирању и изградњи, обавеза инвеститора је да сам сруши нелегални објекат. Уколико то не уради, рушење организује, у овом случају, Републичка грађевинска инспекција тако што ангажује за то грађевинску фирму након чега се трошкови рушења наплаћују инвеститору. За инвеститора је далеко јефтиније да сам уклони објекат, јер се понуде фирми за рушење објеката ове величине крећу и до 250.000 евра. Заказано рушење одложено због одбијања полиције да пружи асистенцију Због одбијања полиције да пружи асистенцију инспекторима, рушење заказано за 7. август прошле године је одложено дан раније. Министар унутрашњих послова Небојша Стефановић, позивајући се на закон, одбио је да обезбеди асистенцију полиције без доказа да је пре тога покушано рушење. С друге стране, уз образложење да не жели да угрози безбедност својих запослених, Министарка грађевинарства Зорана Михајловић одбила је да без асистенције полиције спроведе рушење нелегалног објекта. Тако се случај нелегалног здања на Панчићевом врху нашао у пат позицији и такво стање траје већ годину дана. Ствар није решена ни након усвојених измена и допуна Закона о планирању и изградњи у децембру 2018. године. Министарка Зорана Михајловић је наиме почетком 2019. на питање Инсајдера рекла да је сада на неки начин стављена законска обавеза да Министарство унутрашњих послова помогне и асистира у рушењу нелегално изграђених објеката. „Ми ћемо цео процес још једном поновити, али не желим да и једног јединог тренутка неко буде угрожен када говоримо о рушењу било којег нелегално изграђеног објеката“, рекла је тада Михајловић. Статус кво је трајао годину дана. Нелегална градња на Kопаонику уз помоћ појединих надлежних институција Kако је открио Инсајдер у емисији „Врх безакоња“, нелегална градња на Панчићевом врху у Националном парку Kопаоник, одвијала се скоро годину дана без икаквих проблема, наочиглед надлежних институција, па чак и уз помоћ неких од њих. Грађевинска инспекција Министарства грађевинарства реаговала је на бесправну градњу тек након интересовања медија, али радови на изградњи бесправног објекта у коме је отворен чак и ресторан, нису стали чак ни након решења о рушењу које је Министарство грађевинарства издало 24. јануара 2018. Kако је открио Инсајдер, после решења о рушењу у Министарство је стигао захтев за легализацију у коме се наводи да је нелегални објекат постојао 2014. што како је открио Инсајдер није тачно. Захваљујући том антидатираном документу, који је у име инвеститорке Снежане Митковић доставила општина Брус, рушење бесправног објекта је одложено. Након тога Министарство грађевинарства је поднело кривичну пријаву против председника Општине Брус Милутина Јеличића због сумње да је починио кривично дело трговине утицајем и две кривичне пријаве против инвеститорке Снежане Митковић, због нелегалне градње и фалсификовања службених исправа. Поднета је кривична пријава и против директора Скијалишта Србије Дејана Ћика који је омогућио нелегалном објекту да користи воду и струју преко тог предузећа, што је кривично дело. Тужилаштво је у међувремену одустало од гоњења Дејана Ћика уз услов да у хуманитарне сврхе уплати 150.000 динара. ОзнакеКопаоник корупција криминал нелегална градња Претходно Ослободилац и Ујединитељ. Масон и луфтон. (фото) После Турска ће на северу Сирије створити тампон-зону ширине 30, а дугу 400 километара 5 (3) Најављена изградња аутопута који ће повезати Београд, Зрењанин и Нови Сад, за педаљ ... 4.9 (7) Потпредседник Народне странке и народни посланик Мирослав Алексић изјавио је да је документ ... Ово је занимљиво... https://www.srbijadanas.net/investitorka-pocela-uklanjanje-nelegalnog-objekta-na-pancicevom-vrhu-radovi-nisu-prijavljeni/


фестивал додели књиге фестивала библиотеке конкурс изложба вече недеља стручни субота март промоција дани уторак конкурсна програм предавање одлука године светски набавка петак децу среда међународни април четвртак библиотеци 2017 представљање романа 2009 понедељак књига лазаревцу награде скуп хумора уговора Душан Поп Ђурђев и визуелизација поетског израза Ученици седмог разреда ОШ „Дуле Караклајић“ разговарали су са писцем Душаном Поп Ђурђевим о његовим делима, као о поезији која се гледа. Говорећи о француском уметнику и дадаисти Марселу Дишану и импровизацији у уметности, Ђурђев је наставио причу о својим шаљивим песмама. У делу „Види чуда“ познати писци Књигу „Види чуда“, написану у три тома, представила је писац Гордана Тимотијевић у Библиотеци „Димитрије Туцовић“. Сребрно Гашино перо Урошу Петровићу Значајно признање Сребрно Гашино перо ове године припало је Урошу Петровићу за књигу „Прича о Јангу“, која је проглашена за најдуховитију књигу за децу објављену на српском језику између два Фестивала. Кловн Арса са младим шахистима Свој допринос Међународном фестивалу хумора за децу дали су и шахисти који су испред лазаревачке библиотеке организовали надметање у шаху. Стручни скуп о Душану Поп Ђурђеву Стручни скуп о писцу са највише награда Гашиног фестивала, Душану Поп Ђурђеву, одржан је у Библиотеци „Димитрије Туцовић“. Страна 6 од 121