ЈУГОСЛАВИЈА ЈЕ ВАША МАЈКА А ЈЕБО ВАС ЋАЋА Тако је Томан рекао. Кад су почела прва социјалистичка самоуправна серуцкања. Томан тада није био жив али ја сам био на гробљу и разговарао с њим. Неким другим поводом. Мора ли између сваке дуге да се ставе два листа сувог шаша или само између оних које не пријањају баш најбоље. Нисам гледо како ти радиш. Мора, јебо га ти. Али шта ће ти то. Кад завршите ово што серуцкате, неће ти требати ни знање ни рад. Нећете ништа радити а нећете ни имати шта. Доће вам турци без јатагана па ће вас клати стојећи. А нећете ни знати. И вас ће научити да се сами кољете. Дигли сте се. Ништа нисте упамтили а то гдје сте, вама не ваља. Ја сам упатмио Аустрију, Турску, Краља, Нијемце. Волим Краља ал Тито је Држава. Како неће бити рада. И каца. И свега. У чему ћемо шљиве за ракију. Е мој синко. Неће вам требати ни шљиве ни ракија. Некад је био најпаметнији тинтер, онај који пише тинтом. Код вас ће бити најпаметнији онај који пише твитер. Онај који пише ноктом. Нокти ће бити лакирани, ко држаља за перце. Мој синко, мој синко. Да би радио каце, мораш да имаш шљиве, јелде. А ви нећете имати шљива. Сјећете шљиве, нећете садити шљивике. Кад је дошо Тито Држава, знаш шта је прво урадио, послије рата. Не знам. Пописо све. Пописо колико имамо шљива. И колико свега. Ви не знате ништа. Ми смо послије рата знали ујутро колико ије ту ноћ било преврнутих. Перу веш лупачом на потоку и пјевају. А код вас ништа. Ил не јебете ил оне не пјевају. Јебига, Томане, ја дошо само да питам за шаш. Пито си. Још мало па ће код вас бити пјесма Све ће то, људи моји, прекрити бујад, зуква и шаш. Много касније, након мог гробљанског часа, појавило се Бијело Дугме. Све ће то, мила моја, прекрити рузмарин, сњегови и шаш. Бијело Дугме је било вјесник распада Југославије. Југославија је једна од ријетких земаља која је имала Рок. Земља, и људи, који немају, и не умију, Рок, нису ни за курац. Било је Дугме Вјесник Распада. Ајд да се још једном заједно извеселимо. Па завратове. Као и оно само. Од Бијело Дугме настало Било Дугме. Данас више нема никог ко је упамтио нешто прије Југославије. Данас нико не зна како је прије било и шта је боље. А сви знају да Југославија није ваљала. Данас нико ништа не ради а сви имају Државе. На простору те Бивше Југославије данас је Велика Дуга Четересница. Словенци хоће да буду Еуропљани. Они су то први хтјели. Оће курац. Чини ми се да чујем Томана испод Требаве. Хрвати, први пут послије тисућу година чезнодржавља, не знају шта хоће. Муслимани хоће Државу. Онда Српска мора бити Држава. Војвођани. Србијанци ће доћи до политике и Димитровград и Рача. Ни они не знају шта хоће. Македонци. Шиптари хоће Велику Албанију. Црногорци. Санџак. Ове што само помињем а ништа не кажем то, је у рубрици Богу плакат. Понеки глас реалитета стигне о свим тим временима која су иза нас. Неко чак каже да Југославија није била Тоталитаризам. Све је то сада џаба. Кад буде, прекрсти се и реци Тако је морало бити. Говорио је Томан. И ја тако мислим. Мада се не крстим. Најтеже ми пада, кад свако о Југославији, о Двајестдеветом, о Комунизму, о носталгији, сере преко миле воље. А завршио куповни факултет. Жао ми их је. Изгледа да старим. Дједу су увијек најдражи унуци. Ја сам, у оној Југославији, од гологузог, босоногог и гладног српског сељачета са Требаве, дошао до Београда. До Факултета. До Нина. До Телевизије. До рата. До Твитера, СТЈ. До ког курца ћете ви доћи. О томе мислите, пустите Југославију. И Двајестдевети. Који мени не значи ништа. Ни колико бивша треба. Двајестдевети је само један камен у међи, обијен мразевима и обрастао маховином. Само што није заоран. Мислите како се мијења вријеме. Ја сам гледао шта се меће између дуга. Ви ћете, до краја живота, гледати како се живи између дугова. То је Југославија. Ознаке: JUGOSLAVIJA 3403. АХДНАМА.РЕЦОПИС,СУЛТАНОВЗАПИСИЛИНОТА РАЧУН. ... 3402. @ КАИДА.ТЕРОРИСТИДРУШТВЕНИХМРЕЖА. Извјесниди... 3401. КРАТКЕПРИЧЕ ИЗ НЕЖИВОТАМЕТАК ЗА ОКО Прва Ноћ... УСЕЛИЛЕ СЕ СКУЛПТУРЕУ НОВИ ПРОСТОР. ДА... 3399. ЈУГОСЛАВИЈАЈЕВАШАМАЈКАА ЈЕБОВАС ЋАЋА Тако је... 3398. МИЛАНОВИЋ,ЛИДЕР ИЗРЕТОРТИЗАНАЦИОНАЛНОСАМОУНИ... СТЈ, ЈЕСТ СЕОСИЛИОЖЕЉКО КОМШИЋЛИЈАНОВИЋ Да ли је и... БАНАНЕ СПАВАЈУ ЗИМСКИ САН 3395. ЗАШТОПЛИТКООРУШЕШЕЉА Видим да јеполитичка пл... 3394. ТРОУГАОДОДИКШЕШЕЉВУЧИЋ Мада може иТрокут јер... 3393. НЕМАВИШЕЈУГОСЛАВИЈЕ Кад ће тоХрвати, Хрватск... 3392. НЕКОНСУЛТОВАНИУПОРАЗУ Јавно демонстриранонео... 3391. ЛАЖНАМУЛТИЕТНИЧНОСТЦРНА ЈЕРУПАБИХАЋКЕНАСЕОБИ... 3390. ЕСДЕЕС НОСИ ФЕС Можда и неноси али плаћа циј... 3389. СРАМОТАЗАРЕПУБЛИКУСРПСКУ Данашња Конститутив... 3388. ОПЕТ СЕДАНАСЋИЛИМАРИЛОУСАРАЈЕВУ Мостови шумо... 3387. ЧИЈА ЈЕВЛАДИНААДМИНИСТРАЦИЈА Пошто је дошлоК... МАРГИНАЛЦИУВИЈЕК ОУЈЕДИЊЕНУСНСД ИСДС,САЦИЉЕМУНИШТЕ... КРВОПИЈАВЈЕЧНА БОРБА. НИ... ТРИ СЛАТКЕ КУЦЕОВА СРЕДЊА СЕ, У МЕЂУВРЕМЕНУ УДАЛА,... 3383. АЈНШТАЈНОВТЕСТИНТЕЛИГЕНЦИЈЕЗАПРОМЈЕНЕ <!--[i...


Закључци Главног одбора СРС РС | Srpska radikalna stranka Republike Srpske Главни одбор Српске радикалне странке Републике Српске на сједници одржаној у Бања Луци 21.06.2009. године, усвојио је следеће З А К Љ У Ч К Е : 1. Усваја се Декларација о општем стању и односима у Републици Српској и БиХ уз оцјену да је за тренутно стање одговарна Влада Републике Српске и Савјет министара БиХ. Главни одбор је затражио оставку Владе Републике Српске и Савјета министара БиХ и позвао друге политичке странке и невладине организације на дијалог у вези са могућношћу расписивања пријевремених избора . 2. Главни одбор странке сматра да је неопходно детаљније анализирати и дијагностицирати стање у Републици Српској и БиХ и предложити конкретније мјере и активности у циљу превазилажења тешког стања у свери политичких односа, и посљедица економско-социјалне природе због неспособности и неодговорности владајућих политичких странака и извршних органа власти у Републици Сртпској и БиХ. 3. Главни одбор странке је донио одлуку о одржавању редовне сједнице Скупштине Српске радикалне странке Републике Српске до краја 2009. године и задужио предсједника странке и Извршни однбор странке да у складу са Статутом странке припреме неопходне акте за Скупштину на којој ће бити биран предсједник и други органи странке као и измјене Стстута и програмске орјентације странке у циљу правовремених припрема за опште избор 2010. године. 4. Главни одбор странке је подржао ставове Извршног одбора странке, усвојене на сједници 29.03.2009. године, и овластио предсједника и руководство странке да наставе разговоре са другим опозиционим парламентарним и ванпарламентарним странкама у циљу постизања договора у вези са формирањем могућих коалиција и формирањем савеза о чему ће коначан став заузети Извршни и Главни одбор странке, водећи рачуна о програмским принципима и интересима странке. 5. Главни одбор странке је оцијенио да је неопходно веће ангажовање руководства и свих чланова Гланог одбора странке у циљу јачања кадровске и организационе инфраструктуре странке као и успостављање боље координације рада између руководства, Извршног одбора, окружних и општинских одбора странке. Savez udruženja malih akcionara Republike Srpske сеп 13th Улица “Светог Саве“ бр. 23 78430 Прњавор, мобилни телефон предсједника Савеза: 065 408 200 мобилни телефон секретара Савеза: 065 665 005, телефакс: 051/660-169, е-mail: tppromet@teol.net ЈИБ: 440317341001 жиро рачун: 552 034 000 26019 74 код Hypo Alpe Adria bank aд Бања Лука Датум: 13.09.2010. године ПРЕДМЕТ: Позив за подршку развојном пројекту од националног интереса позивамо вас да подржите национални развојни пројекат, који је Савез УМА РС креирао са циљем спашавања и развоја привреде Републике Српске. Свједоци смо поражавајућих катастрофалних ефеката приватизације, којом је државни капитал у предузећима у РС практично поклоњен појединцима који нису имали интереса да развијају како предузећа, тако и привреду РС у цјелини. Поред тога, треба респектовати чињеницу да малих акционара у Републици Српској, има преко 800.000, и да они имају значајне власничке удјеле (проценте власништва од 20-50%) у појединачним предузећима и фондовима. Како привреду РС усмјерити ка консолидацији и развоју? Ми смо до националног развојног пројекта дошли искуствено, као и ангажовањем стручњака из релевантних области. Основни проблем јесте у штетном или неквалитетном вођењу предузећа у РС. Дакле, задатак нам је изборити се за квалитетну управљачку функцију у предузећима. Ово прописују и смјернице за корпоративно управљање које су општеприхваћене како од стране међународне заједнице, тако и од стране домаћих институција. Поставља се питање да ли је у овој ситуацији у оквиру тренутних законских рјешења управљачку функцију могуће ставити у развојну функцију предузећа. На ово кључно питање, ми смо дошли до одговора: да, могуће је, и то на сљедећи начин: давањем подршке националном развојном пројекту, који у својој основи садржи слиједеће елементе: - институционална подршка Савезу УМА РС додјељујући му статус удружења од јавног интереса, или директном владином подршком Савезу УМА РС у реализацији овог пројекта, - уз институционалну подршку Савез УМА РС формира удружења малих акционара у свим предузећима у РС, како би извршио концентрацију власништва малих акционара, - представници тако формираних удружења малих акционара по предузећима заједно са представницима државних фондова (Фонд ПИО, Фонд реституције, Акцијски фонд), те приватизационих инвестиционих фондова (поготово ако се и у овим фондовима формирају удружења малих акционара), на скупштинама акционарских друштава најчешће имају већински пакет акција и изабраће нову управљачку структуру, - нова управљачка структура у предузећима, треба да се састоји од поузданих и стручних кадрова из самих предузећа (а најчешће су то представници удружења малих акционара из предузећа), и младих перспективних стручњака, - та нова управљачка структура у предузећима ће сагледати финансијску позицију предузећа, извршити консолидацију и реорганизацију, те обезбиједити отпочињање пословања предузећа у складу са начелима сталности, рентабилности, ефикасности и профитабилности. На овај начин ће се остварити вишеструки ефекти: - обезбиједиће се консолидација и развој предузећа, - запослити стручни млади кадар, прије свега незапослена омладина. То ће такође произвести и друге далекосежне позитивнне ефекте, као што су: - повећање запослености, - побољшања платног биланса, - повећања БДП. Овај пројекат треба да прате и одређена законска рјешења, нарочито у дијелу обавезе предузећа да пруже подршку и обезбиједе услове за нормалан рад удружења малих акционара, као и одређени антикорупциони закони, а у складу са општеприхваћеном политиком придруживања РС и БиХ ка Европској унији, како сумњиви ‘предузетници’ којима није био циљ да развијају предузећа, не би поново преузели деструктивну улогу. Основе развојног план су презентоване на овогодишњој међународној конференцији Бањалучке берзе. Будући да Савез УМА РС до краја септембра мјесеца организује конференцију за новинаре, гдје ће бити изнесена проблематика везано за стварно стање у привреди РС, те бити презентован овај пројекат, сматрамо да је изузетно битно да нам до тада предочите свој став о наведеној проблематици како би могли да информишемо јавност да ли можемо рачунати и на вашу подршку. У Прњавору, дана 13.09.2010. године Савез УМА РС предсједник Небојша Југовић с.р.


source: CulturaX

text: Извор: http://srbin.info/2014/10/29/medusrpski-spor-zapadnodrinski-srbi-su-izdali-srbijance-zbog-turaka-i-tita/ Брозов партизан са усташама 1942. у Босни Личност Јосипа Броза Тита је пре свега са свих страна замагљена и тешко докучива што се тиче фактографске стране његовог животописа. Сам Броз се није нимало потрудио да за свога живота својим животописцима, државним повесничарима или нацији олакша посао докучивања истинитог чињеничног стања његовог живота што се да објаснити са наше стране хипотетички тројако: Његова истинита биографија је толико политички неморално обојена да би свако аутобиографско изношење правог чињеничног стања о животу и (не)делу овог доживотног председника СФРЈ, самопроглашеног маршала, доушника и директног потказивача Стаљиновог НКВД-а,... била засигурно апсолутно контрапродуктивна у процесу изградње и одржавања култа личности овог типичног балканског диктатора. Сам Броз намерно није желео да распетљава премноге ствари из свог живота, а поготово оне из доба своје тзв. "револуционарне делатности" преко које се и докопао власти над читавом Југославијом из чисто психолошких разлога како би његова личност била и остала што дуже и што више загонетно-мистична обзиром да ... Више од 10 година, користећи мрежу добротворних организација преко радикалних имама, Саудијска Арабија и друге земље Арапског залива шире вехабизам на Косову кроз градњу нових џамија, утеривање страха и регрутовање младих за борбу у Сирији на страни џихадиста, пише "Њујорк тајмс". Џамије, које су на Косову саграђене од новца који је донирала Саудијска Арабија, окупљају људе који шире вехабизам — "конзервативну идеологију која доминира у Саудијској Арабији", наводи се у тексту Карлоте Гал у њујоршком дневнику, преноси данас РТС. Од када је 1999. Београд после интервенције НАТО изгубио контролу на Косову, под присмотром америчких званичника, новац и утицај Саудијске Арабије је умногоме променио ову некад толерантну муслиманску заједницу, примећује се у тексту. "Њујорк тајмс" наводи да се Косово сада, као и остатак Европе, брани од претњи исламиста и да је у протекле две године полиција идентификовала 314 грађана Косова — укључујући два бомбаша-самоубице, 44 жене и 28 деце која су нестала, а сумња се да су их џихадисти отели и прикључили њиховим групама. Децу су регрутовали, како наводе косовски истражитељи, екстремистички свештеници ...


source: wikipedia

text: 9. јануар је девети дан у години у Грегоријанском календару. 356 дана (357 у преступним годинама) остаје у години после овог дана. Догађаји 475 — Флавије Василиск (Латин: Флавиус Басилисцус Аугустус) постаје византски цар. 681 — Дванаести савет у Толеду: краљ Ервиг од Визигота покреће савет у коме спроводи различите мере против Јевреја у Шпанији. 1078 — Папа Гргур VII одговорио је Михаилу Војислављевићу, ословљавајући га са »краљу Словена« да ће му, по налогу правде, краљевске знаке (инсигније) свакако упутити, али одлуку о уздизању Барске бискупије на ранг надбискупије донети након доласка у Рим неког способног изасланика, који би изложио стање црквене организације у Дукљи. Михаило, који је наследио кнеза Војислава, већ је био крунисан годину дана раније. 1792 — Руско-Турски рат: Потписан је мир у Јашију између Русије и Османског царства којим је окончан руско-турски рат, који је Отоманско царство отпочело у августу 1787. Река Дњестар постала је граница две земље, али је Русија добила црноморско приморје између река Буг и Дњестар с градом Очаков, а потврђен је и документ из 1783. о припајању Русији полуострва Крим и области Кубањ. 1793 — Француз Жан Пјер Бланшар извео први лет балоном изнад северноамеричког континента. 1799 — Наполеонови ратови: Британски премијер Вилијам Пит млађи увео је порез на доходак од 2 шилинга на једну фунту како би прикупио средства за ратне напоре Велике Британије у Наполеоновим ратовима. 1804 — Први српски устанак: Испред манастира Моравица Турци убили српског архимандрита Георгија Ђорђевића Хаџи-Ђеру, народног првака у рудничком крају. Шест дана потом почела је „сеча кнезова”, што је и довело до устанка. 1822 — Независност: Португалски принц Педро I од Бразила одлучио је да остане у Бразилу противећи наредби португалског краља Жоао VI, чиме је започет процес бразилски независности. 1847 — Америчко-мексички рат: Започела битка код Ла Месе. 1853 — Концентрацијом турских трупа код Спужа и одбацивањем црногорских снага на десну обалу Зете, остварена је прва фаза ратног плана Омер-паше Латаса и отпочеле припреме за одлучујући ударац на Црну Гору. Тај велики поход турске војске на Црну Гору, организован крајем 1852. познат је као Прва Омер-пашина војна. У тој фази напада одиграле су се битке око Жупског манастира, Острога, Грахова, Црмнице, Стубице и Спужа. Интервенцијом великих сила прекинут је први поход Омер-паше Латаса на Црну Гору, коју је турска војска почела да напушта 12. фебруара 1853. године. 1861 — Независност: Амерички грађански рат: Инцидент „Звезда Запада” (пароброд) догодио се у близини Чарлстона у Јужној Каролини. Звезда Запада је био амерички цивилни пароброд, а ангажован од стране владе САД за транспорт војних залиха у америчком војном гарнизону Форт Сумтер. Недељама након што је Јужна Каролина изјавила да се отцепила од Сједињених Америчких Држава, и то пре него што су учиниле друге државе да би формирале Конфедерацију, то је био почетак грађанског рата и борбе Јужне Каролине да стекне независност. Пароброд Звезда Запада је дошао у луку Чарлстон да би снабдео гарнизон мајора Роберта Андерсона у тврђави Сумтер. На брод је пуцано и погођен је три пута, што су заправо били први хици на неки брод у Америчком грађанском рату. Иако брод није претрпео већу штету, капетан Јохн МцГован сматрао је да је превише опасно за наставак пута и окренуо је брод и напустио је луку, после чега се брод вратио према матичној Њујоршкој луци. Независност: Амерички грађански рат: Мисисипи је постао друга држава која се отцепила од Уније пре избијања рата. 1878 — Први српско-турски рат: У том рату српска војска је ушла у Ниш, а Турци наредног дана предали тврђаву и варош, чиме је окончана турска управа у том граду. Борбе трајале 25 дана, а одлучујућа била победа Браничевске бригаде на Чегру. У завршним операцијама Моравски и Шумадијски корпус освојили су све стратешке објекте у Нишу. Умберто I постаје италијански краљ. 1911 — Ваздухопловство: У Доњем граду, на потезу од турског хамама (данас планетаријум) према ушћу Саве у Дунав, испод калемегданске тврђаве, пионир ваздухопловства Словенац Едвард Русијан (1886—1911) узлетео је својом летелицом, која се убрзо срушила под бедемима београдске тврђаве и Русијан је погинуо. Едвард Русјан, пионир ваздухопловства и један од првих авијатичара уопште и био је активан популаризатор у то време сензационалног ваздухопловства. Он је у сарадњи са Србином Михајлом Мерчепом, крајем 1910. у Загребу, саградио једнокрилац назван „Мерчеп—Русјан”. Русјан је 67. на листи пилота који су до тада погинули у ваздухопловним удесима. 1916 — Први светски рат: Битка код Галипоља закључена је победом Османског царства када су последње савезничке снаге евакуисане са полуострва. 1917 — Први светски рат: Британска војска је поразила османску војску у бици код Рафе, у близини египатске границе са Палестином. 1919 — Независност: У Чаковцу усвојена Резолуција о отцепљењу Међумурја од Мађарске. 1921 — Грчко-турски рат: Прва битка код Инону-а, у близини Ескишехира у Анадолији. 1942 — Други светски рат: У Петровграду (садашњи Зрењанин), Кикинди и другим местима у Банату Немци су стрељали 150 комуниста и симпатизера партизана. Истог дана мађарске окупационе власти почеле масовно хапшење и убијање Срба с друге стране реке Тисе. У Ђурђеву код Жабља, Шајкашу и Госпођинцима стрељано 60 Срба. 1944 — Други светски рат: Почело савезничко Бомбардовање Пуле у Другом светском рату. 1945 — Други светски рат: Почело искрцавање америчких трупа на највеће филипинско острво Лузон. Борбе окончане 15. августа капитулацијом јапанских снага. 1953 — Потонуо јужнокорејски путнички ферибот, живот изгубило 349 особа. 1957 — Британски премијер Сер Антхони Еден подноси оставку због неуспеха да поново задржи Суецки канал. После Египатске независности, Египат је преузео и суверенитет над Суетским каналом. Дошло је до рата Енглеза и Египћана, где су Енглези изгубили у том рату и повукли се, па од тада Египат контролише Суетски канал. 1962 — СССР и Куба потписали трговински споразум на основу ког је Куба добијала робу по повлашћеним, ниским ценама. Уговор престао да важи 1991. 1964 — Америчке трупе у Панами у крви су угушиле студентске демонстрације против присуства САД у зони Панамског канала, усмртивши 22 панамска студента. 1978 — Иранска револуција: У Ирану је почела револуција у којој је годину дана касније збачен са власти шах Реза Шах Пахлави. 1992 — Рат у БиХ: Реагујући на одлуку босанских муслимана и Хрвата да затраже признање суверене Босне и Херцеговине од Европске заједнице, скупштина српског народа у Босни и Херцеговини, „као легитимни, слободно и демократски изабрани представник његових права и интереса, остварујући његову плебисцитом изражену вољу”, донела је Декларацију о проглашењу Републике српског народа у БиХ и саопштили да је та република федерална јединица Југославије. 1994 — Рат у БиХ: Армија Босне и Херцеговине је напала Витез. 1996 — Први чеченски рат: Чеченски побуњеници заузели болницу и узели најмање 2.000 талаца у дагестанском граду Кизљар. Побуњеници тражили прекид рата у својој држави. Рат у БиХ: Обустављен ваздушни хуманитаран мост за Сарајево, највећи ваздушни мост у историји ваздухопловства после совјетске блокаде Берлина. Током три и по године рата у Босни, обављено 13.000 хуманитарних летова којима је допремљено више од 160.000 тона помоћи. 1999 — Приликом хапшења, припадници Француског дела СФОР-а су безразложно убили босанског Србина Драгана Гаговића, оптуженог пред Међународним судом у Хагу за ратне злочине почињене у Босанском рату (1992—95), у тренутку док је својим колима превозио децу. 2001 — Међународни кривични суд: Бивша председница Републике Српске Биљана Плавшић добровољно је отпутовала у Хаг. Тужилаштво Трибунала подигло је против ње оптужницу у јулу 2000. године, којом је терети да је у периоду од 15. јула 1991. године до 31. децембра 1992. године, као члан Председништва БиХ, а потом председница Републике Српске, предузимала одређене радње које, према мишљењу Тужилаштва, представљају „ратне злочине који спадају у надлежност Суда”. У оквиру Савета министара БиХ формиран је Интерресорски министарски савет, који ће се бавити проблемом такозваног балканског синдрома, односно последицама бомбардовања НАТО муницијом пуњеном осиромашеним уранијумом. 2002 — Ембарго: САД укинуле санкције на продају оружја Југославији, уведене 1996. Влада САД покренула истрагу о стечају мултинационалне електродистрибутерске компаније „Енрон”, највећем банкротству у историји САД. 2003 — Хемијско оружје: U izveštaju Savetu bezbednosti inspektori za oružje, Hans Bliks i Mohamed el Baradej su naveli da do tada nisu otkrili nijedan dokaz da Irak poseduje ili da razvija hemijsko, biološko ili nuklearno oružje. 2004 — Турска је потписала протокол којим се укида смртна казна чак и у случају рата, што је био почетни корак за отпочињања преговора о њеном пријему у ЕУ. 2005 — Мировни споразум: Судански потпредседник Али Осман Таха и Џон Гаранг, шеф „Ослободилачког покрета суданског народа” (СПЛМ) — побуњеничке групе са југа Судана, потписали су у Најробију, у Кенији, мировни споразум након грађанског рата који је трајао 21 годину. 2007 — ЦИА скинула ознаку тајне са докумената који описују улогу Томислава Мерчепа у Хрватској, када је починио и директно наредио бројне злочине над Србима. Јапан је званично формирао министарство одбране, први пут после Другог светског рата. 2009 — Израел је одбацио резолуцију Уједињених нација која је обавезивала на хитан и трајан прекид ватре у Гази, док су млазњаци и тенкови поново гранатирали палестинску енклаву. 2011 — Независност: Одржан референдум за независност Јужног Судана. 2016 — У Приштини ескалирали сукоби између полиције и демонстраната који се противе Заједници српских општина; бацани Молотовљеви коктели на зграду владе. Рођења 1856 — Стеван Стојановић Мокрањац, српски композитор и музички педагог. (прем. 1914) 1856 — Антон Ашкерц, словеначки песник и богословац. (прем. 1912) 1890 — Карел Чапек, чешки књижевник. (прем. 1938) 1908 — Симон де Бовоар, француска књижевница, филозофкиња егзистенцијализма, теоретичарка, политичка активисткиња и феминисткиња. (прем. 1986) 1913 — Ричард Никсон, амерички политичар, 37. председник САД. (прем. 1994) 1922 — Ахмед Секу Туре, гвинејски политичар и писац, 1. председник Гвинеје. (прем. 1984) 1925 — Ли ван Клиф, амерички глумац. (прем. 1989) 1932 — Божидар Павићевић, српски глумац. (прем. 2004) 1944 — Џими Пејџ, енглески музичар и музички продуцент, најпознатији као гитариста група -{Led Zeppelin}- и -{The Yardbirds}-. 1951 — Кристал Гејл, америчка музичарка. 1954 — Мирза Делибашић, босанскохерцеговачки кошаркаш. (прем. 2001) 1955 — Џеј Кеј Симонс, амерички глумац. 1956 — Имелда Стонтон, енглеска глумица. 1965 — Магси Боугс, амерички кошаркаш и кошаркашки тренер. 1965 — Џоели Ричардсон, енглеска глумица. 1965 — Хадавеј, тринидадско-немачки музичар. 1967 — Клаудио Каниђа, аргентински фудбалер. 1970 — Лара Фабијан, белгијско-канадска музичарка и глумица. 1973 — Стево Глоговац, српски фудбалер и фудбалски тренер. 1973 — Шон Пол, јамајкански музичар и музички продуцент. 1977 — Скуни Пен, амерички кошаркаш. 1978 — Ђенаро Гатузо, италијански фудбалер и фудбалски тренер. 1987 — Паоло Нутини, шкотски музичар. 1988 — Младен Јеремић, српски кошаркаш. 1989 — Нина Добрев, канадско-бугарска глумица. 1989 — Самардо Самјуелс, јамајкански кошаркаш. 1990 — Стефана Вељковић, српска одбојкашица. 1992 — Александар Ковачевић, српски фудбалер. 1995 — Доминик Ливаковић, хрватски фудбалски голман. 1997 — Вања Маринковић, српски кошаркаш. 2004 — Стефан Лековић, српски фудбалер. Смрти 1873 — Наполеон III Бонапарта, француски политичар, државник и владар, председник Друге француске републике (1848—1852) и цар Другог француског царства (1852—1870). (рођ. 1808) 1878 — Виторио Емануеле II Савојски, италијански краљ (1861—1978). (рођ. 1820) 1911 — Едвард Русјан, словеначки пилот и ваздухопловни конструктор (рођ. 1886) 1962 — Јован Гец, српски глумац, редитељ и драматург. (рођ. 1893 или 1894) 2013 — Џејмс М. Бјукенан, амерички економиста, добитник Нобелове награде за економију (1986). (рођ. 1919) 2015 — Рој Тарпли, амерички кошаркаш. (рођ. 1964) 2016 — Ангус Скрим, амерички глумац, писац и новинар. (рођ. 1926) 2017 — Зигмунт Бауман, пољски социолог и филозоф. (рођ. 1925) 2019 — Анатолиј Лукјанов, совјетски и руски политичар. (рођ. 1930) 2019 — Милан Панчевски, друштвено-политички радник СФР Југославије и СР Македоније, последњи председник Председништва Централног комитета Савеза комуниста Југославије. (рођ. 1935) 2023 — Чарлс Симић, српско-амерички песник, есејиста и преводилац. (рођ. 1938) Празници и дани сећања Република Српска слави свој празник „Дан Републике Српске” Православна црква слави:: Светог првомученика Стефана Преподобног мученика Теодор и Теофана Начертаног Светог Теодора Цариградског Светог Луку Триглина, игумана манастира у Триглији (Τρίγλεια) Светог Маврикија и са њиме седамдесет мученика Светог мученика Маврикија Преподобног Терапонта Бјелојезерског чудотворца Свештеномученика Тихона, архиепископа Вороњешког и 160 мученика убијених с њим Референце 109


source: fineweb

text: Његовој екселенцији Александру Васильевичу Чепурину, руском амбасадару у Србији. Предмет: поводом отвореног писма Јелене Милић упућено руском амбасадору у Србији Александру Чепурину. Никола Н. Живковић српски писац, преводилац и публициста, Берлин/Београд, 01.11.2013 *** Писмо госпође Јелене Милић подстакло ме је да Вам се и ја обратим и то из простог разлога да Вам скренем пажњу, да у Београду постоје људи који не деле њено мишељење, или, како је на једном скупу присталица НАТО-пакта у Београду Ваш претходник, амбасадор Конузин, поставио питање: „Има ли овде Срба?“ Одговор је, разуме се, јасан: На такве и сличне скупове Срби се не позивају, дакле, тамо их нема. Но, зато Срба још увек има у Београду и овој држави. Њихов глас, истина, не чује се преко јавних медија у овој земљи, али они постоје и њих човек може да види на улицама Београда и осталих места, од Суботице до Врања, у фабрикама, на њивама, у продавницама, виноградима, на градилиштима Сочија... Словом, таквих појединаца као што је Јелена Милић, заиста живе у Београду, но они представљају апсолутну мањину, те никако нису репрезентативни за ову земљу. Пошто се на телевизији и осталим масовним медијима чује готово искључиво само глас Јелене Милић и политичких странака, које деле њено мишљење, странац стиче погрешан утисак, да њих има много у овој земљи. Прво што упада у очи јесте непознавање српског језика госпође Јелене Милић. Њено писмо врви од граматичких и правописних грешака. То није случајно. Пошто они мрзе народ у чијој средини живе, они се и не труде да говоре правилно и добро њихов језик. Кажем «њихов», јер они себе и не сматрају да припадају том народу. Јелена Милић и њени истомишљеници труде се само када је у питању језик господара, који је после октобра 2000. године окупирао ову природним лепотама богату, али историјски и политички несрећну земљу. Конкретан пример. Милић и београдски медији непрестано употребљавају реч «едукација», а видим, да би далеко рађе хтели да кажу „education“. Све са жељом да што више личе на своје господаре, а да се што више удаље од народа, од кога су потекли, а који има бољу и лепшу реч „образовање“. Али, телевизија РТС, који се зове „јавни сервис европске Србије“ (као да се Србија налази у Африци!), упорно и систематски избегава ту реч и то из простог разлога, јер корен те речи, „образ“, нас упућује на сопствену, православну, српску традицију и говори нам међу осталим и о „Божијем образу“. Сем тога, и Руси кажу „образование“, а то је са становишта београдских евроатлатиста недопустиво. Речју, задатак нових господара Србије јесте јасан: није довољно да се уништи овај народ привредно и политички, већ мора да се уништи српски језик и његова култура. Кључне делове писма сјајно је прокоментарисано Бранко Жујовић: «У Србији половина људи, под бесомучним медијским притиском – не заборавимо то, жели у ЕУ, а свега десетак посто хоће у НАТО пакт. Питам се како је бити у кожи особе, чија организација новац добија од друштава несумњиво повезаних са интересима држава одговорних за убиство Милице Ракић и ракетирања цивилног воза пуног путника, на пример? Како је могуће инсистирати на осуди српских злочина над цивилима, којих је било, а притом, у своје име и за туђи рачун, ћутати над убиствима властите деце и властитих цивила? Јесте ли прочитали ишта лицемерније и гнусније од овога последњих месеци? То је ум који заиста верује у архикривицу властитог постојања и жели да промени идентитет, како себе, рођењем инфериорног и злог, не би морао да гледа у огледалу. Зато Јелена Милић пише да у Србији људи који желе на запад сматрају да су нови идентитети оно што Србију треба да покрене напред.» http://serbian.ruvr.ru/2013_10_30/Zashto-jedino-sebe-mrzimo-vishe-od-Rusije Овај народ јасно види да је од године 2000. незапосленост пет пута већа него што је била у доба Слободана Милошевића, да је Србија у новембру 2013, услед спроведене приватизације, – под диригентском палицом Вашингтона, Берлина и Лоднона, – једна од најсирмашнијих држава Европе, да дужничко ропство није само празна фраза, него реалност са којом свакодневно живе грађани ове земље, да је демографска слика Србије данас таква, да овом народу прети сасвим реална опасност, да године 2060 постане мањина у сопственој земљи, да новинарску слободу уживају само они медији који некрирички хвале Сједињене Државе и Европску унију. По њима вредности Запада и Европске уније немају алтернативу. Што то у пракси значи? Ако сте без посла, а имате, рецимо, жену и двоје деце, Центар за евроатлантске студије – и сличне «невладине организације», које финасира америчка влада или Брисел, – и овде таквим несрећницима нуде решење. Које? Па, добри људи, ако толико волите своју децу, онда ти, као отац, можеш да продаш један бубрег, или сличан људски орган, који се тренутно тражи на тржишту Европске уније или САД-а, а «ми, евроатлатисти ћемо се побринути, да за твој бубрег примиш што је могуће више новаца». Тако трговина људским органима оваквом акробацијом логике више не представља злочин над људима, већ представља хуманитарну помоћ, коју невладине организације Запада поможу Београђанима у невољи! Словом, Јелена Милић нам у писму руском амбасадору Чепурину није ништа ново открила о Русији или о руско-српским односима, али зато јесте о себи. Она није поставила никаква оригинална политичак или економска питања, али зато јесте зашла у домену психологије. Она нам је, вероватно ненамерно, казало много о себи. Рецимо, да као као сваки преобраћеник, конвертита, она највише мрзи своје претке, који је непрестано подсећају ко је она сама. Њени преци је опомињу да то што се она сада «преобразила» ипак њени знају веома добро ко су јој родитељи, стричеви, ујаци, деда и баба. Тај феномен одлично је описао српски писац Иво Андрић у својој књизи «Омер паша Латас». И зато је Ваша изјава, да не можете бити већи Срби од самих Срба (Александр Чепурин: мы не будем большими сербами, чем сами сербы, (http://ruserbia.com/society/1613-aleksandr-chepurin-my-ne-budem-bolshimi-serbami-chem-sami-serby) безпредметна, јер нико од Срба то не може и није захтевао од Руса. Ви сте наравно то мислили на Јелену Милић и њене истомишљенике, но они, као што сам Вам у овом писму показао, и нису Срби. Најгрозније злочине над нашим народом током Првог и Другог светског рата извршили су управо Срби-католици, који су се преобразили у једну нову нацију, у Хрвате. Убијајући православне, ти преобраћеници су тиме хтели да убију сваки траг који би их могао да подсећа на њихову издају према свом некадашњм изворном образу и идентитету. Због тога се у српском народу и каже: «Потурица је гори од Турчина». Исти је случај и са Русима у западној Украјини, који су у 16. веку покатоличени и као такви мрзе своје претке, дакле, Русе више него, на пример, нацисте. Никола Н. Живковић српски писац, преводилац и публициста Берлин/Београд Формат текста, илустрација и линкови новинар.де *** *** *** У наставку интервју Њ.Е. Амбасадора Русије А.Чепурина дат ВЕЧЕРЊИМ НОВОСТИМА који је збунио госпођу Милић – припремио новинар.де Чепурин: Нећемо да будемо већи Срби од вас Виолета ТАЛОВИЋ | 17. октобар 2013. 21:27 Амбасадор Русије у Србији Александар Чепурин о односима двеју држава, питању КиМ и унапређењу економске сарадње: Имате подршку за Косово, али је важно разумети вашу стратегију. Претерана бирократија може да угуши “Јужни ток” РУСИЈА је увек заинтересована за снажну и просперитетну Србију. Јачање Русије често је јачало и Србију. Ваша земља ће увек бити наш савезник, јер је то геополитичка стварност. То у интервјуу за “Новости” поручује руски амбасадор у Београду Александар Чепурин, који тврди да је у последње време, и поред неких компликација, “очито активирање руско-српског дијалога”. Он не крије да је Москва спремна да подржи Србију у доношењу одлука о важним питањима: - А најважније питање је енергичан привредни и социјални развој и очување идентитета без чега нема перспективе. И за Русију, и за Србију. Имали смо огромну историју, али ми смо упорни – победнички народи. Упркос изазовима успели смо да очувамо идентитет. Као Словени, заједно, најбољи смо у више области: у математици и физици, хокеју и тенису, балету и литератури, кошарци, музици... Данас је важно да успоставимо дугорочну, трајну, блиску сарадњу са обостраним интересима. * Србија није у стању да сама блокира пут Косова ка УН. Можемо ли рачунати на руски вето у СБ ако се постави питање столице у УН за Косово? - То је питање, пре свега, саме Србије и њене политичке воље. Постоји баналан али прецизан израз – Не можемо да будемо више Срби од самих Срба. Русија хоће да подржи Србију у УН ако то буде неопходно. Више пута смо нагласили да Србија има нашу пуну подршку, али овде је важно тачно разумевати стратегију Београда. О ситуацији на КиМ наш став је јасан и увек смо, директно или индиректно, подржавали настојања Србије у очувању интегритета, уз међународно право. Залажемо се за решење ситуације на КиМ, уз поштовање интереса Срба који тамо живе и гаранцију да ће њихове културне вредности бити сачуване. Иначе, немамо утицај на ток садашњих преговора, јер је захтев прошле владе био да се они одвијају преко ЕУ, а не УН. Обратили су нам се с молбом да ту одлуку подржимо и ми смо то учинили. Иначе, још нисмо видели никакав папир као резултат преговора уз посредништво ЕУ, који бисмо могли званично подржати и према њему се одредити. Приметили смо да се читаву годину вршио притисак на Србију. Али то је било само на радост обожавалаца госпође Ештон. * Коси ли се чврсто настојање Београда да уђе у ЕУ са стратешким интересима Кремља на Балкану? - То је избор саме Србије. Ако она сматра да ће то бити боље за њен народ – онда је то њено пуно право. Русија нема никакве алергије према ЕУ. А, што се тиче безалтернативности избора – то је онда спорно питање. * Јесу ли ојачале везе Београда и Москве, од када је на власти нова политичка гарнитура? - За разлику од прошле власти која је Русију звала кад другог решења није било, сада су приметна два фактора: прво, ти односи воде убрзавању наше међусобне сарадње, која је у неким областима сада у ембрионалном стању, и друго – узајамна корист. Председници Путин и Николић два пута су се састајали, у Москви и Сочију. Русију је посетио и потпредседник Вучић који је, осим у ширем кругу, учествовао и у преговорима у четири ока. Пролетос је у Москви боравио и премијер Дачић. Такви састанци су несумњиво корисни. * Да ли у јачању тих веза помаже “сестрински однос” СНС са Јединственом Русијом? - Све велике политичке партије, па тако и ЈР и СНС, имају активну сарадњу са странкама у другим земљама. Та сарадња је природна, пре свега, јер су те две странке централног усмерења, патриотске и уживају огромну подршку грађана. * Какав би био одговор Русије ако би Србија кренула ка чланству у НАТО? - Став Русије по том питању је јасан: НАТО је атавизам прошлог века. Још су свеже ране од НАТО бомбардовања и смрти – и не само у Србији. Никада нећу разумети и прихватити оне који зарад 30 сребрњака гурају земљу у овај војни савез чиме изневеравају елементарне људске вредности, урушавају сећање на жртве. Србија има дугу традицију као несврстана земља. * Ваша земља је овде фокусирана на пројекте у нафтно-гасној сфери. Делују ли вам реално спекулације да у Београду постоји јак лоби који кочи почетак изградње “Јужног тока”? - Русија и “Гаспром” бирали су да гасовод пролази кроз пријатељске територије. Обично, ово су корисни пројекти за земље транзитере. Свака држава има свој интерес да се пројекти реализују. Међутим, претерана бирократија може пројекат да угуши. Ове или оне препреке треба заједнички да решавамо, тада су и развој и будућност извесни. Не треба заборављати да у свету у сфери енергетике постоје различите интереси и лобисти. Ми са Србима имамо заједничке интересе. * Како оцењујете нашу укупну економску сарадњу и где је шанса за нова улагања? - Само “Гаспром нафта” уложила је у НИС скоро једну и по милијарду евра, који је данас највећи порески платиша у Србији. Ако би Србија имала десет таквих инвестиција, проблема с буџетом не би било. Сада НИС планира да уложи у изградњу термоелектрана у Новом Саду и Панчеву, као и ветропарка Пландиште. Поменуо бих “Лукоил” који је уложио значајна средства, а надам се да ће и убудуће. У реконструкцију српских железница уложена је милијарда долара руских кредита: пруге Београд-Панчево, Београд-Бар, Коридор 10. Све то је само мали део од могућег. Уз нормалну климу за улагања могло би да се уради много више. * Какви су ваши утисци боравка у Београду? - Утисак је позитиван. Свакако треба времена да се упознају земља и људи, а колико сам за то заинтересован сведочи моја жеља да што пре научим боље српски. Тако ћу још боље разумети дивну Бајагину песму “Руски воз”. Допада ми се та његова меланхолија којом је тачно дирнуо у душу руског човека. НИШ НИЈЕ ВОЈНА БАЗА * ИМА ли Запад право да стрепи да ће хуманитарни центар у Нишу прерасти у војну базу? У Нишу ће, ако буде подршке Београда, до краја године бити отворен руско-српски хуманитарни Центар за ванредне ситуације. Он ће гарантовати бољу безбедност ваше земље и целог Балкана. Русија улаже више од 60 милиона долара, фактички у својству донације. Набављена је опрема за борбу против природних и техногених катастрофа, у чему земља има потребу. Новац ће бити уложен у ватрогасна и санитетска возила, роботе, хеликоптере, деминерска средства... У њему ће радити и српски и руски стручњаци. ПУТИН ЧЕКА СИГНАЛ * ХОЋЕ ли Путин крајем године доћи у Србију, како је најављено? - Очекујемо да ће председник Путин посетити Србију када добијемо поруку да су завршене све неопходне припреме за почетак изградње “Јужног тока”. Ако српска енергетска бирократија буде радила нормално неће бити проблема. Уверен сам да ће српско руководство разумети значај и рационалност пројекта. Надамо се скорој поруци, чекамо сигнал. Лопта је на српској страни. извор: ВЕЧЕРЊЕ НОВОСТИ - Чему владина јужна екскурзија? - Чему владина јужна екскурзија?Posted 5 дана ago Имали смо већ прилике да на овом месту, посумњамо у оправданост најављене седмодневне владине екскурзије у нишком крају, не само због њених великих трошкова (у ери ригорозне штедње!), већ и... - Једино решење: Национална диктатура са поштеном управом - Једино решење: Национална диктатура са поштен...Posted 2 weeks ago Ову тако јасну и примамљиву мисао, изрекао је један дугогодишњи београдски адвокат, Милорад Стевановић, негде, толико оговараних, 90-тих година прошлога века. Да је остао у животу, видео би да је са... - Празнословље и ”величање” Критског сабора - Празнословље и ”величање” Критског сабораPosted 3 weeks ago У емисији Огледало (види доле) на српској телевизији, од деветог септембра 2016 године са водитељком Љубицом Гојковић, гостовао је митрополит Амфилохије који је требао да говори о Критском сабору и његовом... - ИСПОВЕСТ “Ја сам Бранко Тепић, дечак из носиљке мајке Кнежопољке” - ИСПОВЕСТ “Ја сам Бранко Тепић, дечак из носиљ...Posted 3 weeks ago Слика жене што погурено корача ратном пустињом: у носиљци на леђима беба, за руку води девојчицу. Прст ставља на усне и показује јој да буде тиха. Трагом ове фотографије, која... - Париз-Бургас-Брисел-Њујорк-Жагубица - Париз-Бургас-Брисел-Њујорк-ЖагубицаPosted 3 weeks ago За непуних 10 дана! То треба издржати! Али, треба и свет задивити! Да би стигао и у село Сиге, крај Жагубице, и насмешио једну малу девојчицу с којом се нежно руковао! И све... - Ко ће да плати овај путујући циркус у Нишу? - Ко ће да плати овај путујући циркус у Нишу?Posted 1 month ago Нема дана кад нас неко не обавести како смо и колико дужни, колико нам јавни дуг расте из часа у час; али и све чешћег судара са премијеровим поносом „како... - Лутријом до боље и богатије Србије - Лутријом до боље и богатије СрбијеPosted 2 months ago Шта све нећемо доживети у Вучићевом процесу „напретка и просперитета“, који нам непрестано намеће као сигурност и стабилност, како политичку, тако и економску. И, наравно, све под његовим руководством ,... - Да смо бар ШАКА јада... - Да смо бар ШАКА јада...Posted 2 months ago Опште је познато да је бивши хрватски премијер, Зоран Милановић, ових дана, рекао, да је Србија – „шака јада“... баш као што је познато да је Вучић одмерио да „нема... - Дачић пригрлио Слободана Милошевића! - Дачић пригрлио Слободана Милошевића!Posted 2 months ago На неколико дана пре но што је пуштен глас из Хага, да Милошевић , који је, до скора, на Западу пропагиран за највећег политичког демона нашег доба, и као такав... - Инквизиција на Хиландару? - Инквизиција на Хиландару?Posted 2 months ago Док монах Серафим са Хиландара, по националности Хрват, врши инквизицију на Хиландару и протерује православне монахе и искушенике који су устали против критских јереси и јересијарха Вартоломеја (у исто време...


text: 1906. је била проста година. Догађаји Јануар Фебруар 10. фебруар — Поринут је бројни брод ХМС Дреднот, по ком је име добила цела генерација бродова и који је покренуо трку у наоружању између Велике Британије и Немачке. Март 10. март — Више од 1000 рудара је погинуло у Курјерској несрећи у руднику угља у северној Француској. Април Мај Јун Јул Август Септембар Октобар Новембар Децембар Рођења Јануар 9. јануар — Јанко Брашић, српски сликар. († 1994) 11. јануар — Алберт Хофман, швајцарски научник. 12. јануар — Емануел Левинас, француски филозоф. († 1995) 15. јануар — Аристотел Оназис, грчки бродовласник. († 1975) Фебруар 4. фебруар — Клајд Тамбо, амерички астроном 5. фебруар — Џон Карадин, амерички глумац. († 1988) 7. фебруар — Пу Ји, последњи кинески цар 7. фебруар — Олег Антонов, руски конструктор авиона 16. фебруар — Вера Менчик, чешка шахисткиња. († 1944) 18. фебруар — Ханс Аспергер, аустријски педијатар 25. фебруар — Борис Папандопуло, хрватски композитор. († 1991) Март 6. март — Лу Костело, амерички глумац 8. март — Франсиско Кепеда, шпански бициклиста. (†1935) 19. март — Адолф Ајхман, немачки нацистиста 26. март — Рој Уркхарт, британски генерал Април 1. април — Александар Јаковљев, руски конструктор авиона 13. април — Самјуел Бекет, ирски књижевник. († 1989) 20. април — Веселин Маслеша, југословенски народни херој. († 1943) 24. април — Вилијам Џојс, америчко-ирски фашиста и радио-водитељ Јул 23. јул — Владимир Прелог, швајцарско-хрватски хемичар и Нобеловац († 1998) Август 17. август — Марсело Каитано, португалски политичар 26. август — Алберт Сејбин, амерички вирусолог, пореклом пољски Јевреј. († 1993) Октобар 14. октобар — Хана Арент, немачка политичка теореричарка. († 1975) 15. октобар — Викторија Спиви, америчка певачица и текстописац. (†1976). Децембар 9. децембар — Грејс Хопер, амерички компјутерски стручњак. († 1992) 19. децембар — Леонид Брежњев, совјетски политичар. († 1982) 20. децембар — Никола Калабић, српски војник и вођа четника. Смрти Јануар 13. јануар — Александар Степанович Попов, руски физичар и електроинжењер. (*1859) Март 13. март — Сузан Ентони, зачетница и вођа покрета за права жена у САД. Написала је „Историју женског права гласа“.(* 1820) 17. март — Аврам Ђукић, српски историчар. (*1844) Мај 23. мај — Хенрик Ибзен, норвешки књижевник. (*1928) Нобелове награде Физика — Сер Џозеф Џон Томсон Хемија — Анри Моасан Медицина — Камило Голђи и Сантијаго Рамон и Кахал Књижевност — Ђозуе Кардучи Мир — Председник САД Теодор Рузвелт (САД) Економија — Награда у овој области почела је да се додељује 1969. године 1900-е 01906


Погледај ко је реаговао на ово (1867952) - Зоран Ђуровић: De constanti et perpetua virtute Maximi episcopi - Актуелна дешавања у СПЦ - Живе Речи Утехе


text: [Projekat Rastko Kijev-Lavov] Vasilj Mahno i Ljudmila Popovic: Samoca je najvece blago coveka koji hoce da sacuva sebe (razgovor) Године 1997., када сам био први пут у Србији, открио сам необично оригиналну земљу и подједнако оригиналну културу. Моје интересовање за Србију појавило се много пре 1997. године, када сам се одушевљавао надреализмом, када сам открио да снажне огранке овог правца треба тражити, осим у Француској, и у Србији и Чешкој. Подједнако је значајна својевремено била и југословенска кинематографија. Дакле, дошавши тада на 34. Међународни сусрет писаца, помало сам спознавао она осећања која су ми била «затворена». Баш тада сам видео сопственим очима како су међусобно повезане словенска и оријентална култура, која је у српској варијанти данас органска, посебно приметна у фолклору, елементима народне музике, архитектуре и српске кухиње. Сећам се да је 1997. године Југославија била под санкцијама западних земаља, то је био послератни период, и о проблемима повезаним са ратом, са поделом Југославије, догађајима у Републици Српској, оштро се дискутовало у књижевним кулоарима. Година 2002. је нова епоха у савременој Србији, али се традиција Београдских сусрета, без обзира на одређене потешкоће у привреди, не прекида и писци из целог света имају могућност да слободно размењују мишљења, не само у вези са књижевношћу, већ и у вези са политиком, екологијом и т.д. У Београду, поред видљиве европеизације, још увек зјапе црне рупе зграда порушених у бомбардовању, много је паса луталица који се невино излежавају на Тргу Републике, у баровима и ресторанима посетиоци гледају коментаришући преносе из Хага. Упркос свему томе раде позоришта, уметничке галерије, ресторани и то је све доказ живота и виталности Срба. У уметности се, на први поглед, више заоштрила конфронтација међу разним естетским визијама, то јест, постмодернистичке тенденције помало се захуктавају у савременој естетској свести српског простора, што је апсолутно карактеристично за многе земље Централне и Источне Европе. Остала ми је у сећању посета Шумадији, њеним црквама и манастирима, крчма у Крушевцу, песнички фестивал Златни кључ у Смедереву, чамци и јахте на обалама Дунава, грожђе и мед српске јесени, црвени кровови приватних кућа, попут струкова црвене паприке која се суши свуда. И, наравно, радост комуникације са старим и новим пријатељима. Твоја поезија, коју условно сврставају у генерацију песника 90-их дисонансно одудара од њиховог вашарског изазивања и ироније, привлачи комплексним осмишљавањем реалија и префињеном фонетском и лексичком семантизацијом? Да ли је у питању свесно опредељење за лингвистички правац постмодерне парадигме, елитистички програм теоретичара књижевности или нешто треће? Очигледно се ради не само о хронолошким координатама, већ и о типу уметничког мишљења које се испољава у најоптималнијој потрази за уметничким језиком и његовим формалним решењима. С друге стране, мене је увек привлачио модел такве уметности у којем се човек спознаје кроз мит, иреалност. Због тога су ми ближи, рецимо, Антонич или Свидзинскиј, стара кинеска поезија, него Семенко или авангарда. Деструкција никада није била мој приоритет, протест је увек тренутан и краткотрајан, али је неопходан за сваку уметничку епоху, да би на нов начин уредио скалу естетских вредности, која се мора мењати с времена на време. Такав је, по мени, програм уметничког напретка. У својим најновијим поетским текстовима, које сам написао у Њујорку, настојао сам да напустим своје устаљене обрасце, мењајући при том начине и форме поетског израза. Није се променила егзистенција односа према животу. У будуће ћу толерисати самоћу као највеће благо човека који хоће да сачува себе. Потврда за то је један чланак који сам једном прочитао у Волстрит журналу. Радило се о кинеском писцу, лауреату Нобелове награде Ђао Ђингану, који је на питање да ли ће се и он бавити оним (у домену политике)чиме се бавио други нобеловац, Рус Солжењицин, рекао: «Солжењицин хоће да спаси Русију, а ја себе». У мојим «доамеричким» песмама, самоћа је, заправо, доминирала као једини метапростор потраге; због тога очигледно херметичност тих песама има понегде другачији тоналитет од поезије Шчавурског или Андрусјака или још већих изазивача устаљених моралних норми, Цибуљка или Процјука. Наравно да су садашњи амерички пејзажи утицали на моја осећања, промену језика и форме поетског израза, стални боравак у потпуно другачијој језичкој средини има своје добре и лоше стране, али – хтео не хтео – гура те у правцу ослобођења од превише «патријархалних» канона сопствене културе, јер та разноликост која те окружује диктира сасвим другачија осећања и нову језичку ситуацију. Кад стално боравиш на размеђу, све доживљаваш оштрије. Тим пре, што у Америци поезија функционише другачије од украјинске, ипак, и овде и тамо, поезија мора да буде поезија и то је најважније питање које ти не да да изађеш из зачараног круга. За Америку је поезија и стваралаштво уопште занат, а за Украјину и Србију мистика. У томе и јесте разлика: у приступу или интерпретацији саме појаве уметности. Мени је увек више импоновало присуство поетике у тексту, него постмодерна наративност ни у чему. Не оспоравајући ништа што постоји у уметности, ја остајем при својим уверењима. За разлику од авангардних напора твојих вршњака, ти изненађујеш читаоца таквим модернистичким биологизмом у осмишљавању свемира по угледу на Езру Паунда или Богдана-Игора Антонича. Откуд та носталгија? Мислим да у свакој генерацији функционишу разни правци. Горе споменуте Паунда и Антонича обједињује имажизам. Паунд и његови савременици су «открили» овај правац, а Антонич га је наставио у условима украјинских координата. Ипак, и један и други су касније, сваки у свом стваралаштву, кренули у различитим правцима. Наравно, Антоничев пут, који је синтетисао митологизам, био ми је ближи у почетку, његова енергија уметничког размишљања, његова оријентација на промену украјинске поезије. Од Паунда и потиче моја занесеност митом Кине, њеном културом, историјом. У неколико мојих стихова Кина је исти онакав митолошки знак као Амихај или Свидзинскиј, или, сада, Њујорк. Митолошки знак, који можемо да испунимо не само својим осећањима, већ и важним за његов простор топонимима, помереним временским и историјским парафразама, симболиком која садржи универзалне могућности читања, не само са позиције националног већ и универзалног. Ја не видим превише авангардних напора у украјинској поезији, рецимо у последњој деценији, све је ово, у најбољем случају неомодернизам са неким примесама постмодерне. Ипак, свако значајније уметничко искуство у украјинској поезији је на свој начин вредно, јер оно «дефрагментује» мапу употпуњујући и сређујући празнину. На велику жалост, услед познатих околности, украјинска књижевност до сада није изгледала превише привлачно на светском балу, али можда је она нова Пепељуга? Шта те је подстакло да преведеш песме Збигњева Херберта на украјински језик? Збигњев Херберт је легенда пољске поезије, њен морални ауторитет. Његова судбина је необично занимљива и поучна. У Украјини је његова поезија практично била непозната док су Ружевича и Шимборску, Бјалошевског и Гроховјака преводили и, с времена на време, објављивали, Херберта нису. Као друго, пољска поезија је неки други координатни систем по питању естетике у поређењу са украјинском, била је лишена неких «украјинских комплекса» и израдила је више прозападни модел, била је у најбољим примерима слободнија и то је импоновало и привлачило. С друге стране, у поезији Херберта постојао је чудан спој словенске емотивности и западног рационализма, католичке и византијске културе, дубине филозофске мисли и ироничног погледа на свет. Поред тога, сматра се да постоји школа Гербета у пољској поезији којој припадају А. Загајевски, Р. Криницки и С. Барањчак. Посредник између Херберта и мене био је мој пријатељ Богуслав Бакула, који ме је консултовао и који је добио дозволу Херберта за објављивање његових песама на украјинском језику. На моју велику жалост, нисам имао ту срећу да сретнем песника, наши сусрети се никако нису могли реализовати, а последњих година он је био болестан. Ја знам да је он добио своју украјинску књигу и да је написао неколико дирљивих речи захвалности за мене. Пре неколико година саставио си антологију модерне украјинске поезије под називом «Песници деведесетих». Колико је условно одређивање поетике према временским координатама у украјинској књижевности, која је увек изненађивала померањем и подударањем слојева који су у светској књижевности имали свој хронолошки редослед? Све је у одређеном смислу условно, посебно када се ради о уметничком процесу. Сам појам «деведесеташе» или «генерација деведесетих» функционише у књижевном процесу. Постало је традиција да су књижевне декаде и нове генерације почев од представника шездесетих почели ад добијају име по деценијама. Постоји веома условна подела на «шездесеташе», «постшездесеташе», «осамдесеташе» и «деведесеташе», подела није најбоља, али постоји. Други систем координата који обухвата мање-више естетски прилаз делу је општепозната подела на рустикалне, неомодернистичке и постмодернистичке дискурсе. То је такође веома условна подела. Све је популарнија подела на продомаће и прозападне, тј. симпатизере и реализаторе ових естетских и идеолошких идеја. Дакле, свако оцртавање оквира у Антологији коју сам издао 1998. је условно, настојао сам да сакупим независно од година рођења оне који су се бар на неки начин афирмисали 90-их: било књигом било публикацијом која је била запажена. До парадокса је дошло због тога што се паралелно са песницима који, по мени, представљају ову генерацију, појавила група условно названа «бакљари» (због обновљене украјинске издавачке куће «Смолоскип», што значи бакља). Њихов циљ је био у потпуности добар, али је то што су они издавали и стављали на иконостас наишло на отпор многих. Осим тога, тада се све толико измешало ад је било тешко одредити ко припада генерацији 90-их. То даје идеју за успостављање одређене хијерархије или, у крајњем случају, приређивање за мање упућеног читаоца who is who. Заиста, код генерација 80-их и 90-их налазимо читав спектар естетских утицаја ХХ века, мада је за украјинску књижевност карактеристично то да се многе значајне естетске парадигме скоро уопште нису развиле. Или су се развиле само фрагментарно и због тога се одређене ствари у поезији и прози и доживљавају као значајне за украјински контекст, јер такво нешто у њој није постојало, што се објашњава кроз познате историјске околности. Твоје песме су преведене на пољски, енглески, немачки. Неке од њих су ушле у Антологију украјинске поезије, чије је двојезично издање ове године представљено српској читалачкој публици. Ко по твом мишљењу чита твоју поезију и ко уопште данас чита поезију? Да би инострани читалац уопште имао неку представу о једном песнику, потребно је барем објављивати његове књиге. На тај начин би корпус његових песама презентовао његов квалитет и вредност. Мада ово питање уопште има глобални карактер, то је питање нашег виртуелног времена. Поетски текст је одвећ специфична грађевина у којој све вибрира по чудним, понекад алогичним законима. Такви текстови не наилазе увек на равноправног и прижељкиваног читаоца и у томе нема ничег страшног. Једном је Шимборска напоменула отприлике следеће: «Масовни читалац поезије је фикција, он не постоји, али се треба борити за сваког читаоца». Данашње време је индикативно, то јест није најбоље за поезију, заправо за њену комуникативну употребу, али оно оставља песнику најоданије и праве читаоце, који морају да чују ту музику речи, тај шифровани језик и управо због тога они и долазе на књижевне вечери, купују у продавницама књиге, али њих је заиста мало. Понекад ми се чини да смо ушли у време када песници пишу за песнике или уски круг стручњака. Чак и у земљама у којима је књижевност или поезија увек имала не само естетску већ и друштвену улогу, приметно је нестајање тих функција, високо или елитарно се потискује масовним и оно доминира у друштвеној свести. Али ја не бих од тога правио трагедију или предвиђао «изумирање» високе уметности. Све је то било пре нас и понављаће се и после нас. То је веома сложен проблем који морају решавати филозофи или социолози, почев од питања «зашто». Ако је дехуманизована уметност изгубила своју првобитну функцију, онда зашто неко још увек осећа потребу за њом и зашто постоје они који читају поезију. Коју улогу украјинска интелигенција, посебно песници, игра у савременом културном и политичком животу Украјине у поређењу са устаљеном парадигмом песника-борца? Не могу да кажем шта интелигенција ради управо сада, јер већ две године нисам био у Украјини. Ипак, политика за већину мојих пријатеља није била од пресудног значаја. Уметник је увек у опозицији, посебно када у твојој земљи није све како треба. Ти можеш писати политичке песме а можеш и да их не пишеш, али, ако то што ти напишеш натера неког да размишља о нечем вечном, то је онда значајније од политичког вашаришта. За крај неколико речи о месту савремене украјинске књижевности у уметничкој пракси савременог европског региона. У последњих десет година показало се да у Европи почињу да примећују нову украјинску књижевност и она постаје заиста битан део европског уметничког живота. Истини за вољу, не бих преувеличавао њен значај. Надајмо се да је ова «распарчаност» украјинске уметности која је била карактеристична за двадесети век постала део прошлости, што је изузетно важна претпоставка за напредак.


text: Санација моста у Равној Бањи уторак, 08 јун 2021 06:57 Надзорни орган општине Медвеђа је уз присуство председника општине Медвеђа, обишао радове на санацији моста у Равној Бањи који је оштећен у јануарским поплавама. Поред овог, биће извршена реконструкција и осталих оштећених мостова а радиће се и на изградњи оних које је бујица потпуно оштетила и однела. Потписан уговор о финансирању социјалне заштите у општини Медвеђа уторак, 01 јун 2021 09:10 Потписивање Уговора о наменским трансферима у социјалној заштити обављено је данас у Министарству за рад, запошљавање, борачка и социјална питања. Испред локалне самоуправе општине Медвеђа Уговор је потписао Небојша Арсић, председник општине. Износ одобрених средстава за општину Медвеђа је 556.000,00 динара. Овим средствима биће финансиране: 1) дневне услуге у заједници (услуга дневног боравка, свратишта и помоћ у кући); 2) услуга смештаја у прихватилиште; 3) услуге подршке за самосталан живот, осим услуге становања уз подршку за особе са иналидитетом; и 4) услуга личног пратиоца детету са инвалидитетпом као подршка за задовољавање основних потреба у свакодневном животу. среда, 26 мај 2021 07:29 Ванредна ситуација која је на снази у општини Медвеђа од 27. новембра 2020.године, укинута је јуче за целу територију општине Медвеђа. Ванредна ситуација је укинута Одлуком председника општине, а на основу предлога Завода за јавно здравље Лесковац бр.1552 од 24.05.2021. године, јер је дошло до побољшања епидемиолошке ситуације. На снази остаје мера и препорука Републичког кризног штаба за заштиту здравља становништва од заразне болести COVID-19.


text: [[Датотека:Scatterplot.jpg|мини|200п|десно|Дијаграми распршења се користе у описној статистици за приказивање уочених релација између различитих променљивих.]] Статистика је област математике која се бави сакупљањем, анализом, интерпретацијом, објашњавањем и презентацијом података. Она се примењује у широком спектру академских дисциплина, од физике до економије и социологије. Неке од популарних дефиниција су: Меријам-Вебстеров речник наводи да је статистика „грана математике која се бави сакупљањем, анализом, интерпретацијом, и презентацијом масе нумеричких података.“ Статистичар Сер Артур Лион Боули је дефинисао статистику као „нумеричку изјаву чињеница у било којој објасти испитивања постављених у међусобну релацију.“ Математички методи статистике су потекли из теорије вероватноће, из времена дописивања Пјера Ферма и Блеза Паскала (1654). Кристијан Хајгенс (1657) је дао прво познато научно третирање ове теме. Јакоб Бернули у делу -{Ars Conjectandi}- (постхумно, 1713) и Абрам д Моавр у делу Доктрина шанси (1718) су статистику посматрали као грану математике У модерно доба, рад Колмогорова је био битан за формулисање основног модела теорије вероватноће који се користи у основи статистике. Основна подела статистике је на дескриптивну и инференцијалну.. Дескриптивна статистика бави се мерама централне тенденције (аритметичка средина, медијана и мод), мерама варијабилитета (распон, стандардна девијација, варијанца, интерквартилни распон, семиинтерквартилни распон и просечно одступање), као и графичким и табеларним приказивањем основних статистичких вредности. С друге стране, инференцијална статистика се односи на проверавање постављених хипотеза (нултих и афирмативних/алтернативних), уз помоћ статистичких тестова, коефицијената и њихове значајности (т-тест, анализа варијанце, хи-квадрат тест, коефицијенти асоцијације и корелације, дискриминациона анализа, Ман-Витнијев тест, Тест знака ...). У статистичком жаргону, дескриптивна статистика се назива статистиком са малим с, а инференцијална статистиком са великим С, јер је основни циљ дескриптивне статистике да понуди податке који се даље могу обрађивати уз помоћ техника инференцијалне статистике. Друга подела се односи на технике које се користе у статистици. Сагласно томе, разликује се параметријска и непараметријска статистика. У случају параметријске статистике, прорачуни се темеље на нормалној (Гаусовој) дистрибуцији, док се у случају непараметријске статистике спроводе тестови који не морају подразумевати нормалност дистрибуције података којима располажемо. Примери прве групе техника су: сложена анализа варијансе, Пирсонов продукат - коефицијент корелације, аритметичка средина, стандардна девијација ... Примери за другу групу техника су: Спирманов коефицијент корелације, хи-квадратни тест, Крускал-Валисов тест, медијана, модуо и сл. Статистика је неодвојива од теорије вероватноће, која представља скуп математичких модела за описивање односа између остварених догађаја (исхода) и могућих догађаја. Најважнији концепт теорије вјероватноће који има широку примену у статистици је нормална расподела. Стандардна нормална расподела има аритметичку средину М = 0 и стандардну девијацију која износи СД = 1. Удаљеност неког резултата (податка) од аритметичке средине, у јединицама стандардне девијације, представља тзв. -{z}--вредност. Уколико је -{z}--вредност виша од нуле, резултат се налази изнад аритметичке средине. У супротном, дати резултат пада испод просека. Како би се применила нека од статистичких техника/процедура, потребно је прво поставити адекватну хипотезу. Хипотезе могу бити нулте (где се не претпоставља разлика између две или више група испитаника или се не претпоставља да ће корелација између неколико варијабли бити статистички значајна). Такође, постоје и афирмативне хипотезе, којима се претпоставља нека статистички значајна разлика или повезаност. Примери за нулте хипотезе су: Нема статистички значајних сполних разлика у ставовима према еутаназији. Не очекује се статистички значајна корелација између телесне масе и интелигенције. Примери за афирмативне хипотезе су: Постоје статистички значајне добне разлике у времену реакције на презентиране стимулусе. Постоји статистички значајна повезаност између алкохолизма и импотенције код мушкараца. Делокруг Статистика је математичко тело науке које се бави сакупљањем, анализом, интерпретацијом или објашњавањем, и представљањем података. Она се може сматрати граном математике. Неки сматрају да је статистика засебна математичка наука, пре него грана математике. За разлику од многих научних дисциплина које користе податаке, статистика се бави употребом података у контексту неизвесности и одлучивањем у светлу вероватноће. Математичка статистика Математичка статистика је примена математике на статистику. Математичке технике које се за то користе обухватају математичку анализу, линеарну алгебру, стохастичку анализу, диференцијалне једначине, и теорију вероватноће. Преглед При примени статистике на проблем, уобичајена је пракса да се почне са популацијом или процесом који се студира. Популације могу да буду разноврсне теме као што су „све особе која живе у земљи“ или „сваки атом од кога се састоји кристал“. Идеално, статистичари прикупе податке о целокупној популацији (операција звана попис). То може да буде организовано посредством државних статистичких завода. Описна статистика се може користити за сумирање података о становништву. Нумерички дескриптори обухватају средњу вредност и стандардну девијацију за континуиране податке (попут зараде), док су фреквенција и проценти кориснији при описивању категоричких података (попут расе). Кад је попис могућ, изучава се изабрани подскуп популације који се назива узорак. Након одређивања репрезантивног узорка, подаци се прикупљају за чланове узорка у опсервационом или експерименталном окуржењу. Описна статистика се може користити за сумирање података датих узорака. Пошто селекција узорака садржи елемент случајности, утврђени нумерички дескриптори узорка су исто тако подложни случајности. Да би се произвели смислени закључци о целокупној популацији, неопходна је примена статистичког закључивања. Користе се патерни у подацима узорка да би се извели закљуци о представљеној популацији, узимајучи у обзир случајност. Ти закључци могу да поприме облик: одговарања на „да/не питања“ о подацима (тестирање хипотезе), процењивање нумеричких карактеристика података (естимација), описивање асоцијација у подацима (корелација) и моделовање релација у подацима (на пример, користећи регресиону анализу). Извођење закључака може да обухвата прогнозирање, предвиђање и процењивање неуочених вредности било унутар или повезаних са студираном популацијом; то може да укључује екстраполацију и интерполацију временских серија или просторних података, а може да обухвата и анализу података. Статистика као примењена наука Неки примери кориштења статистике: испитивања гласача пре/у току избора испитивање људи уопштено о било којој теми вођење статистике у производњи процесора, утврђивање постотка исправних процесора (принос) вођење статистике у производњи, пре и после сваке контроле примењена статистика на подручју биомедицинских наука (биостатистика) примењена статистика у подручју геонауке, одн. просторна статистика или геостатистикаMariethoz, Gregoire, Caers, Jef (2014). Multiple-point geostatistics: modeling with training images. Wiley-Blackwell, Chichester, UK, 364 p. биомедицинска статистика (количник ризика, однос шанси, -{ROC}- криве, мере асоцијације)Психолошка статистика је математичко-методолошко испитивање и проучавање индивидуалних разлика у: личности, мотивацији, интелигенцији, ставовима, вредностима, интересовањима, емоцијама. Такође, проверавају се корелације између различитих варијабли, те допринос скупа (сета) варијабли (познатих под називом предиктори) једној критеријској варијабли (која је исход, последица, односно нека мера понашања или мишљења која је битна нпр. у послу, на факултету). Примери предиктора су: генерална интелигенција, мотивација и радне навике, а пример критерија је школски или академски успех на крају године.Биомедицинска статистика је област која обухвата примену статистике у клиничким медицинским наукама, као и у биологији. Најчешћа примена у оквиру ове области је у експерименталним истраживањима, где се треба утврдити деловање неког лека или терапије, на начин да се упореде експериментална и контролна група. Ако је разлика између њих статистички значајна, онда та разлика заиста и постоји, а није резултат случаја. Логичке грешке при употреби статистике Најчешћа логичка грешка је нерепрезентативан узорак при испитивању. Само испитивање може бити социолошки изведено савршено (испитаници попуњавају упутник неометани и анонимно), математичка анализа је изведена без грешака (зброј свих избора даје 100%, не мање или више, што се такође може догодити), међутим резултати ипак немају превише везе с реалношћу. Узорак може бити нерепрезентативан из више разлога: премали број испитаника испитаници само једног пола испитаници само одређеног доба испитаници само одређеног социјалног статуса (класе, етничке групе и сл. Још неке важне грешке приликом кориштења статистике су: погрешно уношење података у статистички програм, током прављења базе података (прескакање/изостављање података или дупло навођење неких од прикупљених података услед брзине куцања, несмотрености и сл) погрешна употреба статистичких техника (нпр. кориштење непараметријских техника уместо параметријских) погрешно приказивање података (неки графикони нису погодни за све врсте приказа/сумирања података/резултата) неадекватна интерпретација података (услед незнања или необраћања пажње на методолошка ограничења одређеног истраживања) претеривање у навођењу статистичких показатеља или изостављање битних показатеља (нпр. корелацијске матрице са превеликим бројем података, које отежавају разумевање и смањују прегледност статистичког приказа или изостављање индикатора као што су интервали поузданости, величина ефекта, статистичка значајност и слично). Резултати добијени ваљаном анализом нерепрезентативног узорка су неваљани, као и они добијени неваљаном анализом репрезентативног узорка. Историја статистичке науке Статистички методи датирају још из 5. века п. н. е. Неки научници сматрају да статистика води порекло из 1663. године, из публикације Природне и политичке опсервације о записима о морталитету аутора Џона Гранта. Ране примене статистичих размишљања су биле концентисане око потребе држава да базирају законе на демографским и привредним подацима. Опсег статистичке дисциплине је проширен у раном 19. веку тако да је обухватао опште сакупљање и анализу података. У данашње време, статистика је у широкој примени у друштвеним, економским, и природним наукама. Њене математичке основе су положене у 17. веку са развојом теорије вероватноће, чему су знатно допринели Ђироламо Кардано, Блез Паскал и Пјер де Ферма. Математичка теорија вероватноће је поникла из изучавања игара на срећу, мада је концепт вероватноће био већ испитиван у средњовековним законима и од стране филозофа попут Хуана Карамуела. Метод најмањих квадрата је приви описао Адријен-Мари Лежандр 1805. године. Модерна област статистике се појавила у касном 19. и раном 20. веку у три ступња. Први талас, на прелазу века, је био вођен радом Френсиса Галтона и Карла Пирсона, који су трансформисали статистику у ригорозну математичку дисциплину која се користи за анализу, не само у науци, већи и у индустрији и политици. Галтонови доприноси обухватају увођење концепата стандардне девијације, корелације, регресионе анализе и примена тих метода у изучавању разних људских карактеристика – висине, тежине, дужине трепавица, између осталог. Пирсон је развио Пирсонов продуктно-моментни коефицијент корелације, дефинисан као продукт-момент, метод момента за одређивање дистрибуције узорака и Пирсонову дистрибуцију, а направио је и низ других доприноса. Галтон и Пирсон су засновали часопис -{Biometrika}-, као први часопис за математичку статистику и биостатистику (која се у то време звала биометрија), и Пирсон је касније основао први универзитетски статистички департман на свету при Лондонском универзитетском колеџу. Роналд Фишер је формулисао термин нулте хипотезе у контексту експеримента дегустације чаја, која „никад није доказана или установљена, али ју је могуће оповргнути, у току експеримената“.OED quote: 1935 R. A. Fisher, The Design of Experiments ii. 19, "We may speak of this hypothesis as the 'null hypothesis', and it should be noted that the null hypothesis is never proved or established, but is possibly disproved, in the course of experimentation." Други талас је током 1910-их их 20-тих иницирао Вилијам Госет, и достигао је своју кулминацију у увидима Роналда Фишера, који је написао уџбенике који су дифинисали ову академску дисциплину на универзитетима широм света. Фишерове најзачајније публикације су биле: његов семинални чланак из 1918. године Корелација између рођака по претпоставци Меделовског наслеђивања, у коме је први пут кориштен статистички термин, варијанса, његов класични рад из 1925. године Статистички методи за истраживаче и рад из 1935. Дизајн експеримената, у коме је развио ригорозне моделе експерименталног дизајна. Он је произвео концепте довољности, Фишеровог линеарног дискриминатора и Фишерове информације. У његовој књизи из 1930. године Генетичка теорија природне селекције'' он је применио статистику на разне биолошке концепте као што је Фишеров принцип. А. В. Ф. Едвардс је изјавио да је то „вероватно најпознатија расправа у еволуционој биологији“. Фишер је исто тако разматрао полну селекцију, тзв Фишерову писту, концепт полне селекције условљене позитивном повратном спрегом ефекта физичког изгледа, који је присутан у еволуцији. Крајњи талас, у којем је углавном дошло до рафинације ранијих развоја, је проистекао из колаборације између Ергона Пирсона и Џерзи Нејмана током 1930-их. Они су увели концепте грешке „Типа II“, степена теста и интервала поверења. Џерзи Нејман је 1934. показао да је узимање стратификованих случајних узорака генерално бољи метод процене од наменског (квотног) узимања узорака. У данашње време се статистички методи промењују у свим пољима у којима се доносе одлуке, ради извођења прецизних закључака из сакупљених података и ради доношења одлука имајући у виду неизвесност на бази статистичке методологије. Примена модерних рачунара је омогућила ивођење статистичких прорачуна великих размера, као и развој нових метода које не би било практично спроводити ручним путем. Статистика је и даље област активних истраживања, на пример на проблемима анализе великих количина комплексних података. Референце Литература -{Statistics Scholarpedia Multiple articles written by experts}- Спољашње везе -{UCLA Statistical Computing Resources}- -{mit Verweisen auf alle deutschen wissenschaftlichen Gesellschaften im Bereich Statistik}- -{isi.cbs.nl: ISI Multilingual Glossary of Statistical Terms („Mehrsprachiges Glossar der statistischen Begriffe“)}- -{nzzfolio.ch: Statistik - Zählen und gezählt werden}- Методе евалуације Истраживачки методи Помоћне историјске науке


Сиријска армија започела напад на милитанте у Хами Сиријска арапска армија данас је започела напад на милитанте у северозападној провинцији Хама, преноси „Масдар њуз“. Мета напада су територије које контролишу терористичка група Хајат Тахрир ел Шам и Исламски покрет Источног Туркестана. Како се наводи, раније је сиријска војска успела да уклони неколико милитаната, након чега су они узвратили нападом на објекте сиријске војске. Као резултат тога погинула су два цивила, а многи су повређени.


Како започети продавницу дизајна мајице Ако имате природан дизајн за дизајн и могућност стварања духовитих и памтљивих мајица, можда бисте требали размислити о отварању дизајнерске радионице. Овакав посао привлачи креативне мислиоце и оне који воле да постављају своје распореде. Захваљујући наступу онлине штампарских и бродских сервиса, можете покренути дизајнерску продавницу са нулом до мало новца потребну унапријед и врло мало времена за припрему за планирање опсега вашег пословања. Пријавите се за пословну лиценцу. Чак и ако водите виртуални т-схирт схоп онлине, и даље ћете требати државну лиценцу за пословање у законске и порезне сврхе. Можете поднети захтев за ове лиценце преко канцеларије за лиценцирање пословања ваше државе. Поред тога, можда ћете такође морати да поднесете захтев за градску пословну лиценцу ако то захтева ваш одређени град. Проверите код локалне градске управе да ли је то потребно. Одредите циљно тржиште за своје мајице. Одлучите коју демографију желите постићи својим дизајном и сазнајте како најбоље доћи до тог тржишта. На пример, ако је ваше циљно тржиште људи у доби од 18 до 25 година, маркетинг друштвених медија може вам помоћи да на најбољи начин досегнете ту циљну публику. Насупрот томе, ако је ваше циљно тржиште у старосној групи од 35 до 55 година, требало би да укључите традиционалније методе оглашавања, као што су штампа и радио оглашавање. Одлучите да ли желите да сами одштампате своје кошуље или да их штампате. Набавка опреме за ситотисак је скупа и ако ваш буџет за покретање неће дозволити тај трошак, можда ћете морати да ангажујете оутсоурце. Ако желите да имате малопродајну локацију, проверите код локалних штампарских компанија цене. Ако радите искључиво на мрежи, услуге као што су Заззле, ЦафеПресс и Спреадсхирт нуде не само штампање, већ и могућност брзог креирања веб-трговине. Одредите цене за своје мајице. Када имате идеју о трошковима по мајици, морате одлучити колико желите да ваша профитна маржа буде велика. Имајте на уму шта ваши конкуренти наплаћују за сличне мајице и користе ове податке како би вам помогли да одредите шта ће тржиште носити. Направите портфолио дизајна и одаберите са којим желите да почнете за своје мајице. Имајте на уму своје циљно тржиште и према томе дизајнирајте кошуље. Најбоље је да почнете са неколико квалитетних дизајна него да поплавите своје тржиште са количином мање интересантне робе. Инвестирајте у продајне алате. За он-лине продавницу направите продавницу засновану на вебу. Ако користите услугу оутсоурцинга, компанија ће вам пружити све алате за креирање продавнице на свом серверу. Ако радите свој сајт, мораћете да купите простор за домен и веб хостинг. Инсталирајте кошарицу на свом сајту; већина веб хостинг компанија нуди бесплатне колица која се могу инсталирати. Поставите трговца или ПаиПал рачун за обраду плаћања путем интернета. Ако радите на малопродајној локацији, требаће вам систем продаје и трговачки рачун за обраду кредитних картица. Стави своју радњу. Ако имате малопродајну локацију, мораћете да прикажете свој инвентар, као и избор дизајна и узорке мајица за прилагођене наруџбе. За продавце на мрежи, прикажите своје дизајне на вашој веб-продавници. Почните да продајете своје мајице. За малопродајне локације, оглашавајте путем локалних новина и радио станица. Такође, размислите о томе да ваши пријатељи носе неколико мајица по граду по жељи за бесплатним оглашавањем. Погледајте да ли ће ваши локални медији бити спремни да ураде причу о вашем новом послу и контактирајте вашу локалну трговинску комору за помоћ у промоцији ваше трговине. Онлине компаније могу почети маркетинг преко сајтова за друштвено умрежавање, као и путем оглашавања плати-по-клику са кључним ријечима дизајнираним за ваше циљно тржиште. Остани иновативан. Мајице имају тенденцију да буду новост и када се новина вашег посла повуче, продаја може пасти. Редовно уводите нове дизајне како бисте заинтересовали своје купце за дизајне мајица. Такође нудимо специјалитете за повећање лојалности купаца и привлачење нових купаца.


text: 24. јануар је двадесет четврти дан у години у Грегоријанском календару. 341 дана (342 у преступним годинама) остаје у години после овог дана. Догађаји 41 — У завери Сената, војске и преторијанаца, припадници преторијанске гарде убили су римског цара Калигулу. 1458 — Четрнаестогодишњи Матија Корвин је акламацијом изабран за краља Угарске, захваљујући утицају свог стрица Михаља Силађија. 1742 — Карло Алберт Баварски изабран за цара Светог римског царства и краља Немачке, поставши тако Карло VII. 1848 — Џејмс В. Маршал је пронашао злато у Сатерс Милу у Коломи, што је довело до калифорнијске златне грознице. 1838 — Семјуел Морзе је демонстрирао телеграф на коме је променио телеграфску шифру, од телеграфског речника са нумеричким кодом, у код за свако слово. 1915 — Британски ратни бродови су у бици код Догер Бенка у Првом светском рату у Северном мору потопили немачку крстарицу „Блихер“ на којој је погинуло 870 људи. 1924 — Некадашња престоница царске Русије, Петроград, добила је ново име - Лењинград, у знак сећања на вођу Октобарске револуције Лењина. 1927 — Амерички војници су напали Никарагву по наређењу председника Калвина Кулиџа, интервенишући у Никарагванском грађанском рату. 1927 — Приказан први филм Алфреда Хичкока „Врт задовољства“ (The Pleasure Garden), у Енглеској. 1937 — Краљевина Југославија и Краљевина Бугарска потписале су пакт о вечном пријатељству. 1943 — Френклин Рузвелт и Винстон Черчил су окончали конференцију у Казабланки. 1946 — На основу резолуције Генералне скупштине УН, коју су иницирале САД, Уједињено Краљевство и Канада, основана је Комисија за атомску енергију. 1972 — Јапански војник Шјоићи Јокои откривен је на пацифичком острву Гвам, где се 28 година скривао у џунгли, убеђен да Други светски рат још траје. 1978 — Совјетски сателит Космос 954, са нуклеарним реактором у себи, је изгорео у атмосфери, раширивши радиоактивни отпад над канадским Саверозападним територијама. 1983 — У Италији су ухапшена 32 члана терористичке организације „Црвене бригаде“ под сумњом да су извршиоци криминалних дела, укључујући и убиство бившег италијанског премијера Алда Мора. 1984 — У продају је стављен Епл Макинтош, први рачунар широке потрошње који је имао графичко сучеље и рачунарског миша, уместо тада стандардног текстуалног сучеља. 1986 — Армија националног отпора бившег министра одбране Уганде Жоверија Мусевенија ушла је у главни град Кампалу и збацила владу генерала Тита Окела. Мусевени је 29. јануара проглашен новим шефом државе. 1986 — Свемирска сонда Војаџер 2 је имала свој најближи сусрет са Ураном, на удаљености од око 81.500 km од планете. 1989 — Амерички серијски убица Тед Банди је погубљен електричном столицом због убиства најмање 30 жена. 1994 — Гувернер Народне банке Југославије Драгослав Аврамовић је представио нови динар са односом 1:1 према марки са циљем да се заустави хиперинфлација у СРЈ. 1998 — У експлозији која је изазвала пожар у окну рудника угља Вангђиајинг у кинеској провинцији Љаонинг погинуло је 77 људи. 1999 — Јордански краљ Хусеин потписао је декрет којим је старијег сина Абдулаха одредио за наследника на престолу. 2000 — У Хрватској су одржани први председнички избори после смрти Фрање Туђмана у децембру 1999. Победом над Драженом Будишом у другом изборном кругу 7. фебруара, председник Хрватске постао је Стјепан Месић. 2002 — У Бејруту је убијен бивши либански министар Ели Хобеика, који се сматра једним од одговорних за масакре у палестинским избегличким логорима Сабра и Шатила 1982. 2001 — За директора британске берзе, старе 200 година, први пут је именована жена, бивша банкарка Клара Фурс. 2003 — Влада Републике Српске позвала је све осумњичене за ратне злочине, укључујући и бившег председника РС Радована Караџића, да се добровољно предају Хашком трибуналу. 2006 — На парламентарним изборима у Канади победила Конзервативна партија (на челу са Стивеном Харпером) након 12 година власти либерала. 2011 — Најмање 35 особа је погинуло, а више од 100 је повређено у самоубилачком бомбашком нападу на московском аеродрому Домодедово. Рођења 76 — Хадријан,римски цар (прем. 138) 1712 — Фридрих II Велики, пруски краљ (1740—1786). (прем. 1786) 1847 — Радомир Путник, српски војвода. (прем. 1917) 1862 — Идит Вортон, америчка књижевница, добитница Пулицерове награде (1921). (прем. 1937) 1871 — Јиржи Карасек зе Лвовиц, чешки песник, писац и књижевни критичар. (прем. 1951) 1887 — Жанка Стокић, српска глумица. (прем. 1947) 1900 — Рене Гијо, француски писац књига за децу. (прем. 1969) 1917 — Ернест Боргнајн, амерички глумац. (прем. 2012) 1925 — Марија Толчиф, америчка балерина. (прем. 2013) 1928 — Дезмонд Морис, британски зоолог, етолог, сликар и писац популарних антрополошких књига. 1933 — Асим Ферхатовић, југословенски фудбалер. (прем. 1987) 1940 — Вито Акончи, амерички архитекта и уметник. (прем. 2017) 1940 — Јоахим Гаук, немачки лутерански пастор и политичар, председник Немачке (2012—2017). 1943 — Шерон Тејт, америчка глумица. (прем. 1969) 1947 — Ђорђо Кинаља, италијански фудбалер. (прем. 2012) 1949 — Џон Белуши, амерички глумац, комичар и музичар. (прем. 1982) 1950 — Зоран Лаловић, српски музичар и музички продуцент, најпознатији као суоснивач и певач групе Краљевски апартман. (прем. 2015) 1950 — Данијел Отеј, француски глумац, редитељ и сценариста. 1953 — Даница Максимовић, српска глумица. 1957 — Марк Итон, амерички кошаркаш. (прем. 2021) 1961 — Гидо Бухвалд, немачки фудбалер и фудбалски тренер. 1961 — Настасја Кински, немачка глумица. 1963 — Валентајн Деми, италијанска мејнстрим и порнографска глумица. 1965 — Димитрије Илић, српски глумац. 1970 — Сандра Бугарски, српска глумица. 1974 — Ед Хелмс, амерички глумац, комичар и музичар. 1975 — Ђанлука Базиле, италијански кошаркаш. 1977 — Андрија Герић, српски одбојкаш. 1977 — Мишел Хунцикер, швајцарско-италијанска ТВ водитељка, глумица, модел и певачица. 1981 — Кари Кун, америчка глумица. 1982 — Клаудија Хајл, аустријска џудисткиња. (прем. 2011) 1984 — Урош Митровић, српски рукометаш. 1984 — Јотам Халперин, израелски кошаркаш. 1986 — Миша Бартон, америчко-енглеска глумица. 1987 — Луис Суарез, уругвајски фудбалер. 1987 — Вејн Хенеси, велшки фудбалер. 1988 — Џејд Јуен, енглеска музичарка и глумица. 1988 — Дахуан Самерс, амерички кошаркаш. 1989 — Ђаре, српски репер. 1992 — Марко Дмитровић, српски фудбалски голман. 1992 — Данило Петровић, српски тенисер. 1995 — Матиц Ребец, словеначки кошаркаш. 1996 — Ксенија Кнежевић, српска певачица, најпознатија као чланица групе -{Hurricane}-. 1998 — Александар Аранитовић, српски кошаркаш. 1999 — Михаило Јовичић, српски кошаркаш. 2000 — Стефан Сантрач, босанскохерцеговачки фудбалер. Смрти 1002 — Отон II, цар Светог римског царства. 1125 — Давид IV, цар Грузије 1366 — Алфонсо IV, краљ Арагоније. 1595 — Фердинанд II, надвојвода Аустрије 1907 — Павле Марковић-Адамов, српски књижевник, оснивач и уредник књижевног листа Бранково коло. (рођ. 1855) 1920 — Амедео Модиљани, италијански сликар. (рођ. 1884) 1924 — Марија Аделаида, велика војвоткиња Луксембурга. 1962 — Андре Лот, француски сликар. (рођ. 1885) 1965 — Винстон Черчил, енглески државник и писац. (рођ. 1874) 1983 — Џорџ Кјукор, амерички филмски режисер. (рођ. 1899) 2004 — Хелмут Њутон, немачки фотограф. (рођ. 1920) 2012 — Теодорос Ангелопулос, грчки редитељ. (рођ. 1936). Празници и дани сећања Српска православна црква слави: Преподобног Теодосија Великог Блаженог Михаила Међународни дан образовања Референце 124


ПТХ ТЕСТ (ПАРАТХОРМОНЕ): ШТА ЈЕ ТО И ШТА ЗНАЧИ РЕЗУЛТАТ - ТЕСТИРА ОФ ДИЈАГНОЗЕ ПТХ преглед се тражи како би се проценило функционисање паратиреоидних жлезда, које су мале жлезде смештене у штитној жлезди и имају функцију производње паратироидног хормона (ПТХ). ПТХ се производи са циљем спречавања хипокалцемије, односно ниских концентрација калцијума у крви, што може довести до нападаја и затајења срца у тежим случајевима и када нема лечења. Сазнајте више о томе шта је хипокалцемија и шта може да изазове. Овај тест не захтева пост и ради се на малом узорку крви. Дозирање ПТХ захтева се углавном за дијагнозу хипо или хиперпаратиреоидизма, али је такође потребно за праћење пацијената са хроничном бубрежном инсуфицијенцијом, а обично се захтева заједно са дозом калцијума у крви. Код људи без икаквих промена у производњи паратхормона, нормалне вредности крви треба да буду између 12 и 65 пг / мл, што може варирати у зависности од лабораторије. Иако припрема није неопходна пре испита, важно је обавестити лекара о употреби било ког лека, посебно седатива, попут Пропофола, на пример, јер они могу смањити концентрацију ПТХ, ометајући тако лекара у тумачењу резултата. Поред тога, препоручује се да се сакупљање врши у поузданој лабораторији или болници са обученим стручњацима, јер хемолиза, која је често узрокована грешкама у сакупљању, може ометати резултат испитивања. За испит није потребна никаква припрема, али препоручује се да се прикупљање врши ујутру, јер његова концентрација може варирати током дана. Прикупљена крв се шаље у лабораторију, где се обрађује и ставља у уређај где се праве анализе. Резултат се обично објављује око 24 сата након сакупљања. Паратироидни хормон се производи као одговор на ниске концентрације калцијума у крви. Делује на кости, бубреге и црева како би повећао доступност калцијума у крви и спречио хипокалцемију. Поред тога, ПТХ је одговоран за повећање апсорпције витамина Д из црева. Активност ПТХ регулише други хормон, калцитонин, који почиње да се производи када су нивои калцијума веома високи, смањујући тако производњу ПТХ и подстичући на пример излучивање калцијума у урину. Разумети како се то ради и чему служи тест калцитонина. Шта резултат може значити Резултат теста тумачи лекар заједно са дозирањем калцијума, јер производња паратхормона зависи од концентрације калцијума у крви. Висок паратироидни хормон: То обично указује на хиперпаратиреоидизам, посебно ако је ниво калцијума у крви висок. Поред хиперпаратиреоидизма, ПТХ може бити повишен у случају хроничне бубрежне инсуфицијенције, недостатка витамина Д и хиперкалциурије. Разумети шта је хиперпаратиреоидизам и како се лечити. Низак паратироидни хормон: Указује на хипопаратиреоидизам, посебно ако је ниво калцијума у крви низак. Низак или неоткривен ПТХ такође може бити индикатор аутоимуне болести, неправилног развоја жлезда или након хируршких захвата. Погледајте шта је хипопаратиреоидизам и како га препознати. ПТХ тест захтева лекар када се сумња на хипо или хиперпаратиреоидизам, пре и после извођења хируршких процедура на штитној жлезди или када постоје симптоми хипо или хиперкалцемије, као што су на пример умор и болови у стомаку. Сазнајте који су главни узроци вишка калцијума у крви и како га лечити. none: Поремећаји Крв Здравствено Мушки Буллс И Средства Тест шетње од 6 минута: како се то ради и чему служи Бактерије у урину (бактериурија): како их препознати и шта то значи Главни ризици контрастног испита Чему служи Сцинтиграфија костију и како се то ради? Како знати да ли је камен у бубрегу (и које тестове треба урадити) Шта је проктолошки испит, чему служи и како се ради ПТХ тест је првенствено потребан за дијагнозу хипер и хипопаратиреоидизма. Схватите како се ради овај испит и шта резултати могу значити. Copyright 2021 https://healthylivingcapecod.org ПТХ тест (паратхормоне): шта је то и шта значи резултат


ЦИПРАС: „ДОГОВОР ПОКРИВА СВЕ ШТО ЈЕ ТРАЖИЛА ВЛАДА ГРЧКЕ”


МСП РФ: Уочи Олимпијаде у Сочију спречена експлозија у авиону - Russia Beyond Србија МСП РФ: Уочи Олимпијаде у Сочију спречена експлозија у авиону Специјалне службе пет земаља биле су укључене у истрагу у вези са претњом од могућег терористичког напада у авиону уочи Олимпијских игара у Сочију. Специјалне службе пет земаља биле су укључене у истрагу у вези са претњом од могућег терористичког напада у авиону уочи Олимпијских игара у Сочију, изјавио је заменик министра спољних послова Русије за антитерористичка питања Олег Сиромолотов, а преноси „Взгляд”. „Даћу као пример Олимпијаду у Сочију. У току припреме Олимпијских игара за три године смо први пут окупили специјалне службе из целог света, а последњи пут непосредно пре почетка Олимпијаде. На последњем форуму учествовало је осам обавештајних служби из 62 земље и сви су радили на безбедности Олимпијских игара у Сочију”, рекао је Сиромолотов током састанка Комитета у Савету Федерацију. Када је дошло до озбиљних терористичких претњи, а једна од њих се односила на могућност терористичког напада у авиону, провера се спроводила у „четири земље од стране пет специјалних служби”, истакао је заменик шефа руске дипломатије. Сиромолотов је, такође, на састанку изјавио да после дешавања око Крима антитерористичка сарадња не функционише, пре свега са Западом и са Сједињеним Државама.