text: 6. август (6.08.) је 218. дан у години по грегоријанском календару (219. у преступној години). До краја године има још 147 дана. Догађаји 1661 — Португал и Холандија потписали споразум према ком је Португал задржао Бразил, а Холандија Цејлон. 1796 — На Цетињу је Скупштина црногорских старешина изгласала „Стегу“, као први писани законски акт у Црној Гори. 1806 — Цар Франц I Хабзбуршки одрекао се титуле светог римског цара и прогласио се царем Аустрије, чиме престало да постоји Свето римско царство. 1807 — Српски просветитељ Доситеј Обрадовић прешао из Земуна у устаничку Србију, где је као први Карађорђев министар просвете остао до краја живота, 1811. 1825 — Боливија прогласила независност после готово три века шпанске владавине. 1890 — У њујоршком затвору Обурн погубљен убица Вилијам Кемлер. То је било прво извршење смртне казне на електричној столици. 1903 — Србија Дан рудара установљен је у знак сећања на 6. август 1903. када су се рудари Сењског рудника, код Деспотовца, штрајком изборили за повратак на посао тројице отпуштених колега, за скраћење радног времена и бесплатно уље за лампе за осветљавање јама, које су до тада сами плаћали. 1914 — Аустроугарска објавила рат Русији, а Србија и Црна Гора Немачкој у Првом светском рату. 1918 — Завршена је немачка офанзива на Марни. Последњи велики напад немачке војске у Првом светском рату завршен поразом, а око 100.000 немачких војника погинуло и повређено. 1926 — Америчка пливачица Гертруда Едерле постала прва жена која је препливала Ламанш. Пливање трајало 14 часова. 1932 — Отворен први Венецијански филмски фестивал. 1940 — Естонија ушла у састав СССР под називом Естонска Совјетска Социјалистичка Република. 1941 — Усташе су убиле око 600 становника села Пребиловци, углавном жена, деце и стараца. 1945 — Бачена је атомска бомба на Хирошиму, што је прво кориштење нуклеарног оружја у рату. 1962 — Јамајка је стекла пуну независност од Уједињеног Краљевства, више од 300 година пошто су је Енглези преотели од шпанских колониста 1655. 1965 — Амерички председник Линдон Џонсон је потписао Закон о праву гласа, чиме је он ступио на снагу. 1991 — Председништво Југославије једногласно усвојило одлуку о проглашењу потпуне и безусловне обуставе ватре на територији Републике Хрватске. 1995 — Хрватски авиони и артиљерија гађали српске избеглице које су у колонама напуштале територију Хрватске после офанзиве хрватске војске на Книнску Крајину. 1996 — Амерички научници објавили да су пронашли доказ да је на Марсу давно постојао живот, на основу испитивања остатака метеора пронађеног на Антарктику. 1997 — „Боинг 747“ „Коријан ерлајнса“ срушио се на путу из Сеула у близини аеродрома Гвам. Погинуло 228 путника и чланова посаде, а 26 их преживело. 1999 — Председник Русије Борис Јељцин затражио од Парламента да укине смртну казну у тој земљи. 2000 — Око 1.400 Литванаца признало да су као агенти или доушници радили за бившу совјетску тајну и обавештајну службу, КГБ. Литванија била под управом Совјетског Савеза од Другог светског рата до 1991. 2001 — Врховни суд Калифорније донео одлуку да произвођачи ватреног оружја не подлежу законској одговорности за криминалну употребу њиховог оружја. 2003 — Суд у Мадагаскару осудио је бившег председника Дидијера Рацирака на 10 година тешког рада због проневере јавних фондова вредних осам милиона америчких долара. 2008 — Војска Мауританије извела је државни удар против председника Сиди Мухамеда Абдулахија. Након хапшења председника и премијера сву власт је преузео Мохамед Улд Абдел Азиз. 2011 — Протестни марш због смрти Марка Дагана у лондонској четврти Тотенхем се окончао немирима, који су следеће четири ноћи изазвали талас насиља широм Енглеске. Рођења 1881 — Александер Флеминг, шкотски микробиолог. (прем. 1955) 1911 — Лусил Бол, америчка глумица, комичарка, продуценткиња, певачица и модел. (прем. 1989) 1925 — Барбара Бејтс, америчка глумица и певачица. (прем. 1969) 1925 — Лилијан Шовен, француско-америчка глумица, ТВ водитељка, редитељка, сценаристкиња, продуценткиња и професорка глуме. (прем. 2008) 1928 — Енди Ворхол, амерички сликар, публициста, редитељ и продуцент. (прем. 1987) 1936 — Дражен Јерковић, хрватски фудбалер и фудбалски тренер. (прем. 2008) 1951 — Кетрин Хикс, америчка глумица. 1954 — Џон Мошита, амерички глумац. 1962 — Мишел Јео, кинеска глумица и плесачица. 1965 — Лик Алфан, француски алпски скијаш и аутомобилиста. 1965 — Дејвид Робинсон, амерички кошаркаш. 1968 — Андреа Тринкијери, италијански кошаркашки тренер. 1972 — Џери Халивел, енглеска музичарка, модна дизајнерка, списатељица и глумица. 1973 — Ејжа Карера, америчка порнографска глумица. 1973 — Вира Фармига, америчка глумица, редитељка и продуценткиња. 1978 — Андрија Милошевић, српско-црногорски глумац и ТВ водитељ. 1980 — Роман Вајденфелер, немачки фудбалер. 1983 — Робин ван Перси, холандски фудбалер. 1983 — Данило Мијатовић, српски кошаркаш. 1984 — Ведад Ибишевић, босанскохерцеговачки фудбалер. 1984 — Маја Огњеновић, српска одбојкашица. 1990 — Андреја Милутиновић, српски кошаркаш. 1990 — Петар Орландић, црногорски фудбалер. 1992 — Јована Гузијан, српска новинарка, ТВ водитељка и модел. 2002 — Марко Гушић, српски кошаркаш. Смрти 1414 — Ладислав, напуљски краљ. 1637 — Бен Џонсон, енглески писац и глумац 1660 — Дијего Веласкез, шпански сликар. 1946 — Веселин Чајкановић српски историчар религије. 1969 — Теодор Адорно, немачки филозоф и социолог. 1973 — Фулгенсио Батиста, кубански диктатор. 1978 — Папа Павле VI. 2002 — Едсхер Дајкстра је био холандски информатичар који је 1972. године добио Тјурингову награду за своје фундаменталне доприносе развоју програмских језика 2004 — Рик Џејмс, пионир фанк музике, чији је хит из 1981. "Супер Фрик". 2009 — Савка Дабчевић-Кучар хрватска политичарка Празници и дани сећања 1945 — Први пут у историји нуклеарна енергија је искоришћена за убијање људи. Учинили су то Американци у Другом светском рату, бацивши нуклеарну бомбу на јапански град Хирошиму. Град је разорен, а 13 -{km2}- претворено је у пустош. Погинуло је око 117.000 људи, а од последица бачене бомбе страдало је још 217.137 људи. 1962 — Јамајка стекла независност после 300 година британске владавине.


Кључеви за планирање путовања - мишљење - 2020 Главни - мишљење - Кључеви за планирање путовања Кључеви за планирање путовања Ако путујемо с дјецом и старијим особама, врло је важно планирати путовање. Иако није први пут да радимо планирану руту или имамо навигатора, веома је згодно направити прогнозу места на којима можемо да се зауставимо, које услуге имамо, и да напунимо наш аутомобил или да служимо људе а посебно дјецу и одрасле. Не само да возач мора да се одмори, већ и остатак путника, да вежба и посебно хидрира. Такође је пожељно да унесете неку врсту забаве за децу. Ако путујемо с нашим кућним љубимцима, имајте на уму да, осим што тражите удобност и сигурност, морате се придржавати неких обавезних правила за сваку врсту кућног љубимца. Једна од најчешћих грешака на одмору је преоптерећење аутомобила са превише пртљага. Основни принцип је да се сав пртљаг налази у пртљажнику, да не носимо лабаве пакете у путничком простору, што може представљати опасност у случају незгоде или изненадног маневра. Размотрите могућност слања дела вашег пртљага преко транспортне компаније. Коначно, савети за путнике и возача. То се мора ставити на точак ослоњен, са својом документацијом правило и без конзумирања алкохола или контраиндикованих лијекова. Путници путују удобном одјећом и носе све појасеве. Видео: Разведчицы - Серия 3 (1080p HD) 23% адолесцената показује симптоме зависности од нових технологија Нове технологије постале су још један члан домаћинстава. Неколико породица је спасено од присуства рачунара, паметних телефона, таблета или ...


source: fineweb

text: Академац - 18.06.2016. СТАРТАП У последњој премијерној емисији серијала Академац студенти УНС разговарају са професорима ФТН о разлозима због којих стартап омогућава брзи раст, велике домете, иновативност, веће тржиште, шансу... Такође, како је веома тешко објаснити значење речи стартап, ово је практично била прилика за постављање питања која могу разрешити све недоумице с тим у вези. У рубрици коју смо специјално припремили за последњу емисију у овој академској години, можете сазнати више о Work and Travel програму. Уредница и сценаристкиња: Тамара Буревић Редитељ: Мануел Србин Водитељка: Тамара Трнинић Молимо вас да пре слања коментара прочитате следеће упутство: Коментари који садрже псовке, вређање, претње, непристојан говор, расну и националну мржњу као и нетолеранцију било које врсте неће бити објављени. РТВ задржава право избора коментара који ће бити објављени, као и право скраћивања коментара. Молимо вас да приликом остављања коментара коментаришете тему емисије и да се уздржите од изношења мишљења и коментарисања ствари које нису у вези са темом на коју се коментар односи. Такође напомињемо да водите рачуна о правописној и граматичкој исправности текста приликом остављања коментара. Коментаре којима нам скрећете пажњу на словне грешке и друге пропусте не објављујемо, али ће бити прослеђени уреднику и на томе се захваљујемо. Коментаре који се односе на уређивачку политику и сугестије не објављујемо. Њих можете послати на мејл email@example.com. Број карактера је ограничен на 2000. Коментари написани великим словима неће бити објављени. Мишљења изнесена у коментарима су приватно мишљење аутора коментара и не представљају ставове РТВ. Забрањено је свако поновно постављање овог видео материјала на друге сајтове.


http://eparhija-sumadijska.org.rs/vesti/item/5060-%D0%B4%D0%B0%D0%BD%D0%B8-%D1%81%D0%B2%D0%B5%D1%82%D0%B5-%D0%BF%D0%B5%D1%82%D0%BA%D0%B5-%D1%83-%D0%BB%D0%B0%D0%BF%D0%BE%D0%B2%D1%83#sigProId06eef252bd Више из ове категорије « СВЕТА АРХИЈЕРЕЈСКА ЛИТУРГИЈА У СОПОТУ СВЕТА АРХИЈЕРЕЈСКА ЛИТУРГИЈА У МИРОСАЉЦИМА »


text: Серен Киркегор |Серен Киркегор| |Пуно име||Серен Киркегор| |Датум рођења||5. мај 1813.| |Место рођења||Копенхаген Данска |Датум смрти||11. новембар 1855. (42 год.)| |Место смрти||Копенхаген Данска |Епоха||Филозофија XIX века| |Регија||Западна филозофија| |Школа филозофије||егзистенцијализам| |Интересовања||естетика, епистемологија, етика и филозофија религије| |Утицао на||Ками, Дерида, Рилке, Сартр| Серен Киркегор (дан. Søren Kierkegaard; Копенхаген, 5. мај 1813 — Копенхаген, 11. новембар 1855) је био дански филозоф, теолог и пјесник. Његова филозофија се сматра првим обликом егзистенцијалистичке филозофије. Киркегор је жестоко критиковао хегелијанизам свога времена и оно што је он сматрао формалностима хришћанске цркве. Највећи део његовог дела, бави се религијским проблемима као што су природа вере, проблемима хришћанске Цркве као институције, хришћанском етиком и уопште теологијом, али и емоцијама и осећањима личности која се афирмише кроз различите одлуке у животу. Своје рано дело је писао под различитим псеудонимима кроз особене погледе и комплексну диспозицију дијалога. Биографија[уреди] Серен Оби Кјеркегор родио се 5. маја 1813. године у Копенхагену. Његов лични живот обележили су догађаји које је данско друштво сматрало скандалознима, а ту спадају: породична митологија, раскид веридбе с Регином Олсен, напад сатиричног листа,, Гусар“ на Серена и иступи филозофа против Цркве. Серенов отац, Микал, потицао је из сиромашне породице. У младости је у необично тешким условима чувао овце, и тако је проклео Бога због свога тешког живота. То је основ првог породичног мита. Тумачећи свој грех по Старом завету, отац је сматрао да ће Бог због његова преступа кажњавати целу породицу, те је децу васпитао у духу верског фанатизма. Послат у Копенхаген када му је било 12 година отац будућег филозофа се брзо осамосталио и обогатио. Млади Серен је, међутим, готово целокупну имовину коју је наследио од оца утрошио на штампање књига, а последњу пару наменио је за штампање антицрквених летака, који су излазили под заједничким називом „Тренутак“. Основ другог породичног мита је то што је Серенова мајка била друга жена његовог оца. Венчали су се годину дана после смрти његове прве жене, а четири месеца касније се родило њихово прво дете. По религијском моралу - згрешили су. У другом браку отац је имао седморо деце, од којих је Серен био најмлађи. Мајка и петоро деце, од који четворо нису чак ни дочекали 33 године - Христов век, умрли су, из чега је Киркегоров отац закључио да је то божја казна због почињеног греха. Суморна атмосфера у кући узрок је што Серен није у року завршио теолошке студије, које је започео 1830. године. Као двадесеттрогодишњак сели се из куће и води распусан живот, иако је отац више пута покушавао да га врати са грешног пута. Изненадна очева смрт 1838. године навела га је да заврши прекинуте студије. Завршне испите полаже 1840. године, а већ следеће године завршава дисертацију под насловом „О појму ироније“. Завршетак његових студија се временски поклапа са „Регининим случајем“. Септембра 1840. године Серен се верио с Регином Олсен, а после непуних годину дана раскида веридбу. Појединостима и узроцима раскида посветио је цело поглавље књиге „Стадијуми на животном путу“, под насловом „Крив? Некрив? Историја патње. Психолошки експеримент“. После боравка у Берлину, где је слушао предавања Шелинга, која су га брзо разочарала, почиње раздобље стваралачке еуфорије, које траје од 1843. до 1846, односно до године у којој је Киркегор очекивао своју смрт. Најпре је објавио књигу под антихегеловским насловом „Или-или“, која се појавила под псеудонимом Виктор Еремит. Књига приказује два типа живота: естетски, слободан од одговорности, и етички, у коме се човек подређује захтевима друштвеног живота. Завршни део књиге садржи и пропозицију религијског типа живота. Између тих типова живота нема компромиса. Постоји алтернатива: или, или. Убрзо потом појавила се књига „Понављање“, издата под псеудонимом Константин Константинус. Истовремено појавила се књига „Страх и дрхтање“, коју је објавио под псеудонимом Јоханес де Силенцио. Обе књиге се допуњавају представљајући догађај у литератури и филозофији, а кроз обе књиге се такође провлачи и проблем Регине и оца. Потом Киркегор пише „Филозофске мрвице“ и „Завршни ненаучни постскриптум уз филозофске мрвице“. У филозофском погледу то су његове најважније књиге. „Појам стрепње“, наредна књига, садржи психолошку интерпретацију беспредметне стрепње, као и њену конфронтацију са догмом првог греха. Током девет година које су уследиле после датума очекиване смрти написао је једва три књиге. На самртној постељи је завршио писање „Дневника“, који је имао чак 2845 страна. Овај највећи дански филозоф последње дане провео је у болници у којој је умро 11. новембра 1855. године. На надгробном споменику уклесан је, у складу са филозофовом жељом, стих из Брорсонове црквене песме: „Det er en liden tid, saa har jeg vunden...“ Киркегоров значај за развитак европске филозофије уопште постао је видљив тек почетком прошлог века, а највећи је утицај имао на развитак егзистенцијалистичке мисли двадесетих и тридесетих година, који се одржао све до наших дана. Спољашње везе[уреди] |Викимедијиној остави.на|


Quote: Сви они "Срби" који су склони расној издаји-националној издаји,"кретенизму (помодарству) новог доба" су исти непријатељи нашег народа као и цигани они су паразити који изједају здраву заједницу и на њих треба гледати као на непријатеље. Оно што турцима није успијело за 500 год,усташама за 5 год.комунистима за 50 год. успијеће домаћим издајницима и веома опасном отрову оном медисјком од новина до ТВ екрана који испиру мозгове младима. Погледајте само емисије на ТВ-у од великог брата,48 сати свадба па до музике све сами турбо азијатски фолк. Погледајте само омладину која је дегенерисана свака друга им је "гето" "криминал" "дрога" идоли су им дебилне "звијезде" са малих ТВ екрана,омладина неће да учи ни да слуша. Омладина је стуб сваког народа,наш стуб је веома климав! Наш народ је постао изопачен и злобан,стари људи кажу да народ никад такав није био као што је данас,пуни зла и љубоморе. Будимо срећни што смо колико толико здрави,ако смо ми прихватили националну политику и добро нашег народа и отаџбине,онда је на нама задатак да сав отров који се накупио у нашем народу чистимо и да спашавамо омладину да не упадну у заблуде и странпутице новог доба.


source: CulturaX

text: Вијести Реализација ResInfra@DR програма: Посјета партнера из Словачке / Почетна / Влада Републике Српске / Министарства / Mинистарство за научнотехнолошки развој, високо образовање и информационо друштво / Инфо-центар / Вијести / Реализација ResInfra@DR програма: Посјета партнера из Словачке Реализација ResInfra@DR програма: Посјета партнера из Словачке У оквиру програма ResInfra@DR у којем учествује Министарство науке и технологије Републике Српске, на Електротехничком факултету Универзитета у Бањој Луци 24. и 25. октобра 2018. године одржава се прва пилот посјета партнера из Словачке, у оквиру које се спроводи активност учења кроз сарадњу сродних организација. Делегацију из Словачке чине професор Техничког универзитета Кошице Јухар Јозеф и представнице словачког Центра за науку и технолошке информације Ана Кривјанска и Наташа Дојцакова, док из Републике Српске у раду састанка учествују проф. др Гордана Гардашевић (Електротехнички факултет Универзитета Бања Лука), помоћник министра за науку Синиша Марчић, Бранка Савић (Министарство науке и технологије), доц. др Дино Косић (Електротехнички факултет УНИБЛ), Владимир Рисојевић (Електротехнички факултет УНИБЛ), Вања Тодоровић (Електротехнички факултет УНИБЛ). - Пројекат је везан за истраживачку инфраструктуру, са циљем да се примјери добре праксе примијене и у научноистраживачким институцијама, односно факултетима у Републици Српској. Конкретно се у овом случају ради о технолошком парку при Техничком факултету Универзитета у Кошицама (Словачка) и тај модел бисмо жељели да пресликамо и на наше окружење – рекла је проф. др Гордана Гардашевић. Она је додала да је сусрету претходила припрема извјештаја о томе каква је ситуација по питању научне инфраструктуре у Републици Српској, конкретно на Електротехничком факултету и која су могућа рјешења, а на основу тога колеге из Словачке даће своје препоруке које је затим потребно имплементирати. Министарство науке и технологије Републике Српске од почетка 2017. године учествује у пројекту под називом ResInfra@DR (Facilitating macro-regional scope and link up to socio-economic actors of Research Infrastructure in the Danube Region) у оквиру Дунавског прекограничног програма (Danube Transnational Programme) који финансира Европска унија. Пројекат траје од јануара 2017. године до јуна 2019. године, а његова укупна вриједност је 2,154,989.36 евра.


Србија је била домаћин војномедицинске вежбе „MEDCEUR 2009“ која је одржана прошле године, док ће наредне године домаћин вежбе бити Македонија.


Анализа Дневника 2 РТРС 30.05.2017 | Партија демократског прогреса Вечерашњи дневник, или бар његов добар дио емитован је из Извршног комитета СНСД-а. И вечерас су на снази били оштри напади на опозицију, али и на коалиционог партнера ДНС, па грађанима више није јасно да ли је тачна прича о томе да ДНС неће подржати инцијативу опозиције за смјену Владе, јер СНСД је ударио по ДНС-у на локалном нивоу. Како РТРС штити владајући режим најбоље је показао прилог о повећању пензија када је за то што раније није дошло до повећања оптужена власт на нивоу БиХ, иако је сам предсједник Удружења пензионера РС Раде Ракуљ изнио низ критика на рачун власти у РС и како их је назвао, гоља који су се у РС обогатили. Наравно критике Ракуља се преко РТРС-а нису могле чути, иако су их емитовали други медији. Дневник је почео састанком најужег руководства СНСД-а које је одбацило инцијативу опозиције и подржало Владу и премијерку РС. Додик је опозицију назвао политичком нејачи која нема снагу ни за дневни ред. Унутаркоалициони односи ће ипак да причекају повратак предсједника РС Милорада Додика из Москве, а овим се ствара утисак да у коалицији не гори, иако се кроз друге медије може видјети супротна ситуација. Уколико је све у најбољем реду, онда се треба запитати зашто у дневнику РТРС-а посљедних дана нема Марка Павића. Није се Додик устручавао да бира увреде, па је описујући немоћ опозиције истакао да опозција не може чак ни да изброји до 42, колико је потребно посланика за изгласавање дневног реда. Позиција Владе и премијерке се брани контранападима, па је и вечерас истакнуто да опозција покушава да пребаци своју неспособност са нивоа заједничких иснтитуција на ниво РС, да њихова иницијатива представља политички игроказ којом се покушава одржати на политичкој сцени у РС. Како се централна информативна емисија јавног сервиса РС користи за манипулације показало је и емитовање дијела интервјуа Додика који је емитован током вечери, а гдје је он поручио јавности да би „не дај боже да такви људи преузму одговорност у име српског народа, ми не би имали ништа, Република Српска би нестала“. Застрашивањем јавности и стварањем анимозитета спрам опозиције, првенствено Бранислава Бореновића, Младена Иванића, Вукоте Говедарице, Мирка Шаровића, Додик чува своју, али и фотеље својих страначких колега, као и оних из коалиције који су му лојални. Тако је Додик чак истакао да би Република Српска нестала за шест мјесеци уколико би је преузела опозиција. За њега је материјал који је опозиција доставила у Народну скупштину спиновање јавности, истовремено истичући да ће пензије бити повећане од октобра, а да Српска стално биљежи економски раст, за шта је Влада РС напорно радила. Хвалио је тако Додик све министре, сем ДНС-овог Неђа Трнинића, за кога је баш у задњих седам дана утврђено да се није снашао у улози министра. Додик заједно са СНСД-ом сигурно нема конкурента у спиновању јавности, што нам свакодневно доказује, а у чему РТРС има изузетно велику улогу. Да би се доказало да инцијатива опозиције неће проћи дневни ред, са РТРС-а се чуло да ће Додик, али и Цвијановићка умјесто на посебну сједницу ићи на инаугурацију новог предсједника Србије Александра Вучића. По свему судећи, путешествије Додика слиједе на РТРС-у јер ће из Београда пут Санкт Петербурга, па нам сасвим сигурно слиједи детаљан брифинг о томе гдје је Додик био и са ким се састао, а посебну пажњу до петка ће са РТРС-а да има питање да ли ће доћи до састанка са руским предсједником Владимиром Путином. По свему судећи спрема се ново кредитно задужење и то од Русије, које Додик описује као могућност за нови развојни циклус Српске. Премијерка је истакла да између једног важног догађаја у Скупштини Србије попут инаугурације Вучића и овог у Народној скупштини РС којег је назвала политиканством, бира да буде присутна на оном у Србији, важном. У наредном прилогу позицију Владе, али и своју бранио је министар финансија Зоран Тегелтија. Тако је наводе опозиције о лошем економском стању покушао да оповргне наводима о расту свих економских показатеља, па чак и расту броја запослених. И док друуги медији своро сваки дан доносе приче о младима који због непотизма не могу да остваре запослење, већ пакују факултетске дипломе и одлазе на рад у Њемачку, министар финансија описује да у РС цвјетају руже. Да није имао баш све одговоре на питања новинара на РТРС-у нисмо могли да видимо, јер циљ РТРС-а јесте да прикаже Владу РС као једину која може да одржи како политичку, тако и економску стабилност РС. Тако се Телелтија хвалио растом од 2,9 %, иако је из његових навода о пројекцијама раста БДП-а јасно да се нису остварили прогнозирани резултати. Чак се чула и тврдња да се раст БДП-а осјети кроз раст плата и пензија, иако подаци говоре супротно да просјечна плата у РС пада из мјесеца у мјесец, а да се на повећање пензија чека октобар. Манипулација је досегла свој врхунац кроз прилог о питању повећањха пензија. Тако су се критике представника пензионера на РТРС-у преусмјериле на оне који чине власт на нивоу БиХ, уз покушаје пребацивања одговорности са нивоа РС на ниво БиХ, иако управо власти РС упорно дају пернзионерима обећања, која се крећу од три до пет посто. Изјаве Рада Ракуља пресјечене су тако да јавност у РС ни у једном тренутку није могла да помисли да пензионери имају нешто против Владе, иако су јасно поручили да ће кренути у њено рушење. Срећа, па у РС постоје и медији који нису режимски па јавност може да види шта је права истина. РТРС тврдњу да су пензионери поручили да су представници у заједничким институцијама БиХ радили како треба да би до повећања дошло раније, није поткријепио ниједном изјавом представника пензионера, већ се све свело на причу водитеља и ауторке прилога. О гољама и онима који се богате у РС, као и рушењу Владе није било ни ријечи. Задужење је рецепт власти РС за све што је ново, па тако и за бањалучку Топлану. Док се улази у градњу нове, о дуговима старе се шути. Све иде у користи одлуци да се гради нова топлана, па тако је и градоначелник Бањалуке Игор Радојичић вечерас говорио о свим бенефитима које ће грађани, али и град имати од ове градње. РТРС се ниједном до сада није позабавио питањем старе Топлане и како је могуће да је двије деценије владавине СНСД-а у Бањалуци довело до проблема оваквих размјера. И даље се улаже у оснивање и обнављање правосудних институција, па је вечерас услиједила таква информација из Шамца гдје су министар правде РС Антон Касиповић и начелник општине Ђорђа Милићевић потписали Споразум о сарадњи који ће обезбиједити у Шамцу рад одјељења Основног суда Модрича. Министар управе и локалне самоуправе Републике Српске Лејла Решић и министар просвјете и културе Дане Малешевић посјетили су данас Градишку гдје су са начелником ове општине Зораном Аџићем разговарали о унапређење рада локалне управе, реконструкцији и адаптацији основних и средњих школа те реконструкцији старе зграде градске Вијећнице. Начелник Аџић је истакао да се интензивно ради на добијању статуса града, па је министрици Решић уручен нулти примјерак елабората о оправданости добијања статуса града. У Приједору је данас обиљежена 25. годишњица од Дана одбране града – 30. маја 1992. године, када су припадници тзв. зелених беретки, заједно са хрватским паравојним формацијама, напале Приједор у циљу преузимања команде над градом. У овом нападу у Приједору је убијено 15 српских бораца, а 26 их је рањено. За ове злочине нико није одговарао, а грађани Приједора су истакли незадовољство због селективног правосуђа који Србе осуђује за злочине, истовремено игноришући злочине над њима. По РТРС-у бахатост, лакрдија, изношење прљавог веша и најаве кривичних пријава – у најкраћем данас су обиљежили рад СО Братунац. Оно што се раније приписивало СДС-у вечерас је приписано ДНС-у. Тако су се чуле тврдње да је ДНС издао српске интересе јер је у коалицији са СДА. Оптужбе су наравно стигле из СНСД-а, од стране Славице Јовановић, јер је ДНС по њеним наводима да СДА да формира већину. Одговор је стигао из ДНС-а, који је оптужио Јовановићеву да је директно радила у корист СДС-овог кандидата за начелника општине Братунац, на претходним локалним изборима. Јовановићка је усвојила ријечник владајућег режима па је оптужбе ДНС-а назвала потезом очајника, уз наводе да они немају скупштинску већину, нити довољан број гласова. Дало би се закључити да од врха до локала СНСД-а користи се иста прежвакана флоскула. Цијену свега ће свакако да плати ДНС-ов министар Трнинић јер режим не опрашта непослушност. У Фочи, Рогатици, Чајничу и Горажду, Влада Републике Српске почела је изградњу 40 кућа за расељена лица у вриједности од 1.600 .000 КМ. Овај пројекат стамбеног збрињавања, који ће бити завршен за три мјесеца, спроводи се од новца кредитног задужења код Саудијског развојног фонда. Тако Влада РС гради куће за избјегле и расљење, али и улаже у пољопривредну производњу, омогућава раст БДП-а, запослења и штити српске интересе, па нам РТРС упорко покушава да објасни да разлога за њену смјену нема. Грађани се свакако већ одавно ништа не питају, јер владајући режим има средство за манипулацију – РТРС. Иванић: Неће и не може бити ревизије пресуде по тужби БиХ против Србије


- Цхат бесплатно са свим врстама људи из Вусаб Ал Али. Да бисте га навели, идите на "Сеттингс".


text: Леблебија |Леблебија| Лево: бенгалска; десно: европска сорта |Систематика| |Биномијална номенклатура| |Cicer arietinum L. |Екологија таксона| Леблебија (Cicer arietinum) је врста биљака из фамилије бобова (Fabaceae). Народски називи су јој још наут, сланутак, слани грах, слани пасуљ. Латински називи су: Cicer arietinum, Cicer edessanum, Cicer grossum, Cicer physodes, Cicer rotundum и Cicer sativum. Опис[уреди] Леблебија је махунаста, беланчевинаста биљка и високовредна намирница за људску прехрану. Њено семе, слично семену соје или сушеном зрну грашка, светлосмеђе је боје, а користи се као вариво или као додатак осталом поврћу за припремање јела. Недозрело семе љушти се из махуна и припрема као млади пасуљ или грашак. У источним земљама леблебију мељу у брашно и од њега пеку изврсна пецива, или је у одређеној размери (10 - 20 одсто) мешају с пшеничним брашном и пеку посебан и врло тражен хлеб. Најпопуларнији оријентални специјалитети од леблебије су изузетно укусни и здрави фалафел и хумус, а у Србији се једу и пропржене семенке, које се грицкају као кокице или семенке бундеве и сунцокрета. Састав и хранљива вредност[уреди] Биохемијски састав леблебије сличан је осталим махунаркама. Осушено зрно садржи 17,4 - 23,3 одсто беланчевина, 53,5 - 63,6 одсто угљених хидрата, 4,1 - 5,5 процената биљног уља 3,3 - 5,5 одсто целулозе и 3,2 - 3,4 одсто минералних материја. Младе махуне леблебије нису препоручљиве за јело, јер вегетативна маса (стабљика, лишће, па према томе и махуна) има висок садржај јабучне и оксалне киселине, што може изазвати озбиљне поремећаје у организму. Леблебија је веома добар извор гвожђа, чак и кувана леблебија садржи дупло више гвожђа од једнаке количине меса. Количина калцијума у леблебији је такође висока и удружена је с беланчевинама које повећавају његову апсорпцију. Ако је у оброку заступљена и житарица, такав оброк има потпуни састав потребних аминокиселина. Има низак гликемијски индекс. Новија истраживања, која су обухватила 19 различитих култивара леблебије узгајених у стакленику, показала су да је и лишће леблебије исто тако вредно пажње, јер садржи осим витамина и значајну количину неких минерала, па тако може парирати купусу и спанаћу. Садржај калцијума, магнезијума и калијума у лишћу леблебије већи је него у спанаћу и купусу док је садржај гвожђа, цинка и бакра приближно једнак. Резултати овог истраживања могли би имати велику важност за земље где се леблебија и узгаја, а то су пре свега Индија, Средњи исток и Средња Европа. У тим је земљама често забележен и мањак одређених намирница у прехрани, па би лишће леблебије могло бити одличан алтернативни извор.


source: wikipedia

text: Спортом (из латинског -{deportare}-, одатле старофранцуски -{desporter}-, одатле староенглески -{disport}-, одатле данашњи спорт и значи разонођење, одмарање, уживање) се називају такмичења која су најчешће у сфери физичких активности, али постоје и спортови који нису везани за физичку активност, као на пример шах. Неки од разлога за бављењем спортом могу бити разонода, развијање тела, побољшање способности, такмичарски дух, као и финансијска добит. Обично је такмичење или игра између две стране, од којих свака покушава да премаши другу. Неки спортови дозвољавају нерешену игру; други обезбеђују методе за решавање нерешених исхода, како би осигурао један победник и један губитник. Већи број таквих такмичења са два исхода може бити организовано на турниру, чиме се производи шампион. Многе спортске лиге имају годишњег шампиона, који се одређује уређивањем игара у редовној спортској сезони, чему у неким случајевима следи финална игра. Постоје стотине спортова, почевши од оних између појединачних такмичара, до оних са стотинама истовремених учесника, било у тиму или који се такмиче као појединци. У појединим спортовима као што су трке, велики број такмичара се може такмичити, сваки против свих других, са једним победником. Спорт је генерално сматра системом активности који се заснива на физичком атлетицизму или физичкој спретности. Велика спортска такмичењима као што су Олимпијске игре признају само спортске сусрете који задовољавају ову дефиницију. Низ других организација, као што је Савет Европе користе дефиниције којима се искључују активности без физичког елемента из класификације спорта. Међутим, бројне компетитивне али нефизичке активности захтевају признавање као душевни спортови. Међународни олимпијски комитет (кроз -{ARISF}-) признаје шах и бриџ као -{bona fide}- спортове, а -{SportAccord}-, међународна асоцијација спортских федерација, препознаје пет нефизичких спортова: бриџ, шах, даму, го и кинески шах, и ограничава број душевних игара које се могу признати као спорт. Спортови обично се регулишу скупом правила или обичаја, који служе за осигурање поштене конкуренције и омогућавају конзистентно одлучивање о победнику. Победа може бити одређена физичким догађајима као што су бодовање голова или првим преласком линије. Такође може бити одређена помоћу судија који бодују елементе спортске перформансе, укључујући објективне или субјективне мере као што су технички учинак или уметнички утисак. Обично се чувају записи о перформансама, а за популарне спортове, ове информације могу бити на широко објављиване или описане у спортским вестима. Спорт је такође значајан извор забаве за неучеснике, при чему гледалачки спорт привлачи велике гомиле на спортске стадионе и дворане, а шира публика се досеже путем емитовања спортских догађаја. Спортско клађење је у неким случајевима строго регулисано, и у појединим случајевима је од централног значаја за спорт. Према А.Т. Кернију, консултантској кући, глобална спортска индустрија је вредела 620 милијарди долара од 2013. године. Најдоступнији и највише практиковани спорт на свету је трчање, док је фудбал најпопуларнији навијачки спорт. Значење и употреба Етимологија Реч „спорт“ потиче од старофранцуске речи -{desport}- са значењем „разонода“. Најстарија дефиниција у енглеском која потиче из око 1300. године је „све што људи налазе занимљивим или забавним“. Друга значења обухватају коцкање и догађаје који су приређени у сврху коцкања; лов; и игре и разоноду, укључујући оне које захтевају вежбање. Рогет дефинише именицу спорт као „активност која се предузима ради опуштања и забаве“ и која је синонимна са разонодом и рекреацијом. Номенклатура Појединачни термин „спорт“ се користи на већини енглеских дијалеката како би се описао општи концепт (нпр. „Деца која учествују у спорту“), а „спортови“ се користи да опишу вишеструке активности (нпр. „Фудбал и рагби су најпопуларнији спортови у Енглеској“). Историја Артефакти и структуре сведоче о постојању спорта у Кини још пре 2.000. п. н. е. Постоје индикације да је гимнастика била популарна у Кинеској античкој прошлости. Монументи фараона указују на чињеницу да су бројни спортови, укључујући пливање и риболов, били добро развијени и регулисани пре неколико хиљада година у древном Египту. Други египатски спортови су бацање копља, скок у вис и рвање. Спортови у античкој Персији као што је традиционална иранска борилачка вештина зорхана имају блиску везу са вештинама ратовања. Међу другим спортовима који воде порекло из Песије су поло и јуста. Широк опсег спортова је већ био успостављен до времена античке Грчке. Војна култура и развој спорта у Грчкој су знатно утицали на једно на друго. Спортови су постали такав проминентан део њихове културе да су Грци створили Олимпијске игре, које се у древним временима одржавале сваке четири године у малом селу у Пелопонезу званом Олимпија, Грчка. Спортови су били у све већој мери организовани и регулисани од времена античких олимпијада све до садашњег века. Индустријализација је довела до повећања количине слободног времена, омогућавајући људима да присуствују и прате навијачке спортове и да учествују у атлетским активностима. Ови трендови су настављени са појавом масовних медија и глобалних комуникација. Професионализам је постао превалентан, што је додатно повећало популарност спорта, пошто сад спортски навијачи могу да прате подвиге професионалних спортиста - док истовремено уживају у вежбању и конкуренцији везаној за аматерско учешће у спорту. Од почетка 21. века, се води све интензивнија дебата о томе да ли ће трансродни спортисти моћи да учествују у спортским догађајима који су у складу са њиховим пост-транзиционим родним идентитетом. Подела Једна од главних подела спортова може бити на групне и самосталне: У групне (заједничке) спортове спадају сви спортови који се изводе групно, где највеће место заузимају спортске игре, као на пример фудбал, кошарка, одбојка, рукомет, ватерполо, вилбал, хокеј и други. У самосталне (појединачне) спортове спадају спортови где се појединац сам залаже за своје успехе. У појединачне спортове спадају атлетика, борилачки спортови, гимнастика, пливање, и други. У многим појединачним спортским дисциплинама на званичним такмичењима збир бодова учесника из исте екипе се сабира да би се добио екипни победник, то јест клуб који је имао најбоље учеснике. Неки спортови могу се изводити и појединачно и групно. Ту спадају тенис, уметничко клизање, стони тенис, скокови у воду и много других. Спорт може бити такмичарског или слободног карактера. Такмичарски карактер је када спортисти наступају на такмичењима у жељи за постизањем врхунских резултата. Обично се ради такмичења организују редовни или повремени турнири где учествује више екипа (тимова) или појединаца. Међу такмичењима која широм света изазивају највећу пажњу и интересовање су свакако Олимпијске игре и Светско првенство у фудбалу, а велику популарност имају и такмичења Формуле 1, као и многа друга. Услед телевизијске публике која се мери милионима, спорт је данас постао и уносан бизнис. Мултинационалне корпорације дају велике суме новца како би се њихове рекламе појавиле на важним спортским догађајима, а трансфери најбољих спортиста из једног у други клуб се мере десетинама милиона долара. Слободни (аматерски) карактер је када се спортисти баве спортом из себи познатих разлога, а најчешће то буду рекреативни и здравствени разлози. Класификација спорта Класификација спорта обухвата поделу спорта на различите подврсте. Прва подела је на: Рекреативни спорт (карактерише га редовни програм вежбања и такмичења у циљу очувања здравља и физичке спремности) Школски спорт (тренинзи и систем такмичења су прилагођени узрасту спортиста, како би се свакоме омогућило да испољи свој таленат) Аматерски спорт (спортисти појединци стичу друштвену афирмацију, остварују неку допунску зараду и сл.) Спорт инвалида (окупља инвалиде и организује такмичења у циљу телесне и менталне рехабилитације) Професионални спорт (спортисти, њихови тренери, менаџери и остало особље су плаћени за активно бављење спортом и он је њихово основно занимање) Поред тога може се делити и на: Елитни или врхунски спорт треба да омогући најбољим појединцима да постану врхунски. Врхунски спортски успеси нису могући без масовног бављења спортом, јер се најбољи појединци репродукују из њега принципом селекције. Нетакмичарски спорт је индивидуални спорт сваког појединца и подразумева универзалну вредност јер се њиме активно могу бавити све категорије становништва. Такмичарски спорт кључни значај придаје победи, конкуренцији, жртвовању (победа постаје друго име за спорт). Попис спортова Постоје бројне поделе спортова, и тешко је направити потпуно тачно разграничење. Често се говори о олимпијским спортовима, тј. онима који су у програму зимских или летњих Олимпијских игара, те о осталим, неолимпијским спортовима. Постоје и спортови као што су модерни петобој или триатлон коју су у ствари спој неколико различитих спортова, те дакле спадају у засебну категорију. Атлетика бацачке дисциплине (диск, копље, кугла, кладиво) тркачке дисциплине (спринт, средње пруге, дуге пруге, високе и ниске препоне, штафете) скокови (вис, даљ, троскок, мотка) вишебој Екипни спортови с лоптом Екипни спортови с лоптом развили су се из средњоамеричке игре лоптом: амерички фудбал аустралијски фудбал фистбол канадски фудбал - врло сличан америчком фудбалу келтски фудбал кошарка корфбол мали фудбал нетбол фудбал одбојка одбојка на песку рагби (заједнички назив за два спорта - рагби јунион и рагби лига, некад се спомиње и као амерички фудбал, мада је то погрешно) рукомет рукомет на песку ватерполо улична кошарка Спортови у којима се лоптица удара рекетом бадминтон стони тенис сквош тенис Спортови у којима се лоптица удара палицом или батом бенди бејзбол голф дворански хокеј хокеј на трави хокеј на ролшуама хурлинг инлајн хокеј крикет лакрос поло скејтер хокеј софтбол улични хокеј Бициклизам цестовни бициклизам циклокрос бициклизам на писти брдски бициклизам Гимнастика аеробик ритмичка гимнастика општа гимнастика спортска гимнастика спортска акробатика трамполин плес Спортови снаге бодибилдинг дизање тегова Спортови прецизности билијар снукер боћање голф куглање стреличарство стрељаштво пикадо Водени спортови једрење кајак и кану на мирним водама кајак и кану на дивљим водама роњење на дах оријентацијско роњење пливање синхроно пливање ватерполо веслање скокови у воду сурфовање Спортови на снегу и леду алпско скијање боб брзо клизање брзо клизање на кратким стазама керлинг хокеј на леду нордијска комбинација нордијско скијање санкање скелетон скијашки скокови сноубординг уметничко клизање биатлон Спортови с више спортских дисциплина биатлон модерни петобој триатлон Борилачки спортови и вештине аикидо ашихара арнис капуера бокс бразилски џијуџицу рвање џудо џуџуцу карате кендо кемпо кик-бокс крав мага кунг фу мачевање mешовите борилачке вештине (-{MMA}- ()t) нинџуцу теквондо тајђићуен тајландски бокс савате Спортови с лоптом пицигин зога фалу Мото-спортови аутомобилизам -{DTM}- формула 1 картинг мотоциклизам мотокрос наскар рели Коњички спортови касачке трке коњичке трке препонско јахање поло Екстремни спортови алпинизам -{BASE}- скакање брдски бициклизам банџи скокови екстремни бициклизам пењање по леду кајт сурфовање падобранство пејнтбол параглајдинг планинарење пустоловне трке рафтинг роњење на дах скатебоардинг скијање на води слободно пењање портско пењање трекинг змајарење Мисаоне игре бриџ шах Традиционални спортови надвлачење конопца Сињска алка трка на прстенац камена с рамена потезање клипа Улога спорта у друштву Аустралијска бискупска конференција објавила је 25. септембра 2014. изјаву о друштвеној правди Круна за Аустралију. Дати максимум у нашој спортској нацији у којем истичу одгојну улогу спорта, нарочито међу младима, те упозоравају на друштвену опасност ако се из видика изгубе истинске спортске вредности, повлађујући само новцу и успеху. У документу стоји да се предлаже детаљни испит савести о тому како се живи спорт, јер догађа се да се менталитет победе по сваку цену нагло проширио и у непрофесионалном спорту до те мере „да су и најмлађи изложени притиску због постизања резултата, да играју и кад су озлеђени, да крше правила те да не поштују дух игре“. У документу се изричито осуђује сваки вид допинга и залаже се да се популарним спортистима не толерише насилно понашање изван игралишта, те да се не сме порицати да систем нема ништа с тим застрањењима. Спорт је огледало друштва, одражава оно најбоље што појединци и нација поседују, али исто тако и најтамнију страну друштва, што за последицу има да се заједница превише навикава на насиље, злоупотребу дрога и алкохола, било да се ради о спортистима или о посматрачима спорта, било да се ради о такмичењу или ван њега, затим проблем пораста незаконитих опклада, корупције и злочина у вези с тим „озбиљно прете целовитости спорта и његовој способности да изграђује заједницу“. Спорт данас представља осим забаве и рекреације, веома важан део људског и друштвеног идентитета, и појединца и шире друштвене заједнице, била та заједница градски кварт, град, регија или нација. Спорт у сваком смислу представља један од најбитнијих феномена популарне културе и када заокупља интересовање људи широм планете без обзира на њихово образовање или материјални статус, може се закључити да је спорт постао веома битан за развој људског друштва, како на глобалном нивоу тако и на нивоу нације и држава. Друштво је то које је успело да спорт подигне вишу лествицу и стави га на такву позицију, где се његова улога и те како вреднује. Омасовљавање спорта почиње као последица индустријализације, урбанизације и саме промене односа становништва према сопственим потребама и жељама. Полако и постепено се развијају модерне економске, политичке и културне институције али једна од битних ствари је да се у великој мери отварају врата и спорту. Слободно време, које настаје као последица промене начина живота, људи који имају фиксно радно време, условљава настанак нових интересовања, нових укуса и нових потреба у организовању свакодневног живота. Потреба за игром, забавом, рекреацијом и физичким активностима најширих слојева становништва почиње да доминира у процесу осмишљавања слободног времена и подстиче стварање, развијање и усвајање нових културних образаца. На спорт утичу велики број чиниоца који у исто време могу да помогну али и одмогну у обављању физичких делатности. Можемо рећи да су ти чиниоци веома разноврсни, попут, родитеља и породице, вршњака, школе, а у последње време и интернета и свих медија преко којих може да се дође до разних информација релевантне спорту, као што је телевизор, мобилни уређаји, компјутери, радио станице, али и жута штампа и друге врсте медија. Кључну улог имају, друштво, школа и породица, које заједничким снагама морају осмислити активности чији ће садржаји бити привлачни, атрактивни, квалитетни, продуктивни и успешно одговорити на развојне потребе друштва. Због тога, друштвена заједница се мора потрудити да се кроз разне културне, спортске, уметничке и рекреативне и друге активности млади остваре а заједно са њима и целокупно друштво. Једино тако могу бити задовољни, испуњени и срећни чиме стварају основу здравог друштва. Друштво пружа повољне или мање оптималне услове за развој спорта. Организовање спорта зависи од вредносних оријентација које друштво пропагира. Развој догађаја у спорту, у многим земљама ишао је по истој шеми вредносног обрасца за који се друштво залагало. Ако желимо да променимо и унапредимо стање спорта, да докажемо да спорт доноси разне бенефиције како појединцу тако и друштву, не може се простим растом, развијањем постојећег спорта постићи истинска хуманизација односа у спорту. Није могуће мењати ни спорт, ни односе у спорту а да се не мењају друштвени односи који репродукују спорт. Немогуће је говорити о новим односима у спорту, а при томе сачувати друштвене односе са свим њиховим противречним функцијама које се темеље на неправедности. Спорт је онај домен људске свакодневнице који пружа велике могућности људској суштини да се испољи, да реализује основну особину људске природе. Спорт може бити поприште највеличанственијих људских победа али и падова. Он појачава друштвене везе и даје могућност нацијама да се иживе и идентификују са својом групом. На тај начин спорт се користи као средство социјално-групне интеграције, средство буђења патриотских и националних осећања. Види још Списак спортова Референце Литература European Commission (2007), The White Paper on Sport. Council of Europe (2001), The Europien sport charter. The Meaning of Sports by Michael Mandel (PublicAffairs. ). Journal of the Philosophy of Sport Спољашње везе -{What is sports?}- -{"Sport" - a suggested definition}-


Света Архијерејска Литургија и рукоположење у Покровском храму Ваљева / Српска верзиjа РЎРІРμС‚Р° РђСЂС...РёС�РμСЂРμС�СЃРєР° Р›РёС‚СѓСЂРіРёС�Р° Рё СЂСѓРєРѕРїРѕР»РѕР¶РμСљРμ Сѓ РџРѕРєСЂРѕРІСЃРєРѕРј С...СЂР°РјСѓ Р’Р°СTMРμРІР°РќР° РїСЂР°Р·РЅРёРє РЎРІРμС‚РёС... РјСѓС‡РμРЅРёРєР° РњР°РєР°РІРμС�Р°, 14/1. Р°РІРіСѓСЃС‚Р° Р›РμС‚Р° Р“РѕСЃРїРѕРґСљРμРі 2016., Сѓ РҐСЂР°РјСѓ РџРѕРєСЂРѕРІР° РџСЂРμСЃРІРμС‚Рμ Р‘РѕРіРѕСЂРѕРґРёС†Рμ СЃР»СѓР¶РμРЅР° С�Рμ РЎРІРμС‚Р° РђСЂС...РёС�РμСЂРμС�СЃРєР° Р›РёС‚СѓСЂРіРёС�Р°. Господ неће изневерити оне који Га траже - На празник Светих мученика Макавеја, 14/1. августа Лета Господњег 2016., у Храму Покрова Пресвете Богородице служена је Света Архијерејска Литургија. Богослужењем је началствовао Његово Преосвештенство Епископ аустралијско – новозеландски Г. Силуан, уз саслуживање духовног му оца Епископа ваљевског г. Милутина, свештенства и свештеномонаштва Ваљевске епархије и појање Црквеног хора "Хаџи Рувим", под управом Милице Степановић – Бабамилкић. На Светој Литургији, Владика Силуан рукоположио је у чин ђакона досадашњег ипођакона Стевана Сировљевића, вероучитеља у ОШ "Сестре Илић". Наш дух жедан је Божје науке, чезне за божанском истином и правдом. Господ Христос је, за свог земаљског живота, исцељивао болесне, поседнуте нечистим духовима и уневољене разним бедама. Света Јеванђеља нам сведоче како је чудесно са свега пет хлебова и две рибе нахранио пет хиљада људи. Дакле, након духовне, Спаситељ је пружио и телесну ситост онима који су је потребовали. Оставио нам је науку своју као неисцрпни резервоар за духовно жедне, а Свету тајну причешћа за духовно гладне, беседио је протојереј – ставрофор Драгиша Петровић на Светој Архијерејској Литургији у Покровској цркви. Данас, на Светим Литургијама, слушањем Речи Божје, добијамо ту храну у нашим храмовима. Они који траже Господа, сагласно Његовом обећању, неће бити изневерени, закључио је прота Петровић. Овонедељна Литургија у најстаријем градском храму била је трећа по реду Епископа аустралијско – новозеландског Г. Силуана, духовног сина Владике ваљевског Милутина. У Покровском храму, Владика Силуан служио је и раније као јерођакон, свештеномонах, архимандрит... Данашњу радост служења умножила је и прилика да у свештени чин ђакона рукоположи досадашњег ипођакона Стевана Сировљевића. Владика Силуан заблагодарио је Епископу Милутину на указаној части, као и верном народу на молитвеној љубави, исказиваној све време служења у Ваљевској епархији, нарочито приликом чина хиротоније у Београду . "Нећу вас никада заборавити, а и од вас просим свете молитве да достојно Господу и Цркви нашој служим у Аустралији", закључио је Владика Силуан. Пут на Пети континент уследиће врло брзо. Остаћемо сиромашни без Владике Силуана, али и богати са њим у срцу и молитвама, рекао је Владика Милутин. Достојност новорукоположеног ђакона Стевана Сировљевића утврдио је и исповедним писмом обнародовао исповедник протојереј – ставрофор Зоран Јаковљевић. Архипастирску грамату, којом се радосна вест верном народу објављује, прочитао је јереј Дарко Ђурђевић. АКСИОС! Богом надахнути избор.....На Многаја Љета!


text: 20. август (20.08) је 232. дан у години по грегоријанском календару (233. у преступној години) До краја године има још 133 дана. Догађаји 1741 — Руски морепловац данског порекла Витус Јонас Беринг открио је Аљаску. 1872 — Престао је да излази лист „Даница“, најзначајнији књижевни часопис српског романтизма, који је од фебруара 1860. три пута месечно штампан у Новом Саду. Лист, који је окупљао младе српске песнике романтичаре, Јакова Игњатовића, Ђуру Јакшића, Јована Јовановића Змаја, Лазу Костића, покренуо је и уређивао писац и правник Ђорђе Поповић. 1884 — Након четири године градње, свечано је отворена зграда Београдске железничке станице са које је у наредним данима кренуо први воз тек изграђеном пругом Београд-Ниш. 1907 — Почео шаховски турнир у Карлсбаду (Карлове Вари), Чешка. 1940 — У граду Мексику смртно је рањен руски револуционар јеврејског порекла Лав Давидович Бронштајн, познат као Лав Троцки, један од вођа Октобарске револуције. Убиство је планинарским пијуком извршио шпански комуниста Рамон Меркадер, по Стаљиновом налогу. Троцки, који је по доласку Стаљина на власт био његов близак сарадник, а потом жесток противник, подлегао је ранама наредног дана. 1944 — Црвена армија је покренула Јаши-Кишињевску операцију против немачко-румунских снага, после које је Румунија објавила рат Немачкој. 1945 — Индонезија је добила независност. 1949 — Мађарска скупштина прихватила је совјетски модел државног уређења и променила назив државе у Народна Република Мађарска. 1950 — У Дубровнику (ФНРЈ) је отворена 9. шаховска олимпијада. То је прва шаховска олимпијада која је организована после 11 година паузе, настале првенствено због Другог светског рата, али и каснијих неспоразума у Међународној шаховској организацији (ФИДЕ) насталих углавном из политичких разлога, као манифестација блоковске поделе и последица Хладног рата. 1960 — Слетањем Спутњика V у ком су летеле керуше Белка и Стрелка, 40 мишева и два пацова је извршено прво успешно враћање живих бића из орбите на Земљу. 1968 — Трупе СССР и других чланица Варшавског пакта ушле су у Чехословачку да би онемогућиле спровођење реформи Александра Дупчека ("Прашко пролеће"). 1975 — САД су лансирале из Кејп Канаверала свемирски брод „Викинг I“ на Марс, где је стигао у јулу 1976. 1980 — Италијански алпиниста немачког порекла Рајнхолд Меснер је први успео да се сам попне на највиши врх света Монт Еверест без употребе кисеоника. Меснер је један од ретких алпиниста који је освојио свих 14 врхова виших од 8.000 m - колико их укупно има на свету. 1988 — У Титограду (Подгорици) и Колашину почели су масовни митинзи против тадашњег комунистичког руководства Црне Горе. Наредних месеци масовни протести захватили су целу републику, партијско и републичко руководство поднело је оставке у јануару 1989, а на власт су дошли Момир Булатовић, Мило Ђукановић и Светозар Маровић. Ступио је на снагу споразум о престанку осмогодишњег рата између Ирана и Ирака, који су посредници УН постигли са зараћеним странама 8. августа. 1991 — Више од 100.000 људи се окупило испред зграде Врховног совјета СССР у знак протеста против државног удара чији је циљ био да се збаци председник Михаил Горбачов. У Москви је уведен полицијски час, Борис Јељцин указом је преузео команду над оружаним снагама СССР лоцираним у Русији. 1991 — Естонија је прогласила независност од Совјетског Савеза. 1994 — На Палама, Република Српска и Република Српска Крајина прогласиле су уједињење и усвојиле документ о присаједињењу СР Југославији. 1996 — Руске трупе опколиле су Грозни, хиљаде избеглица напустиле су главни град Чеченије. Рат у Чеченији почео је у децембру 1994. када је Борис Јељцин послао трупе да угуше покрет за независност републике у саставу Руске Федерације. У удесу транспортног авиона „Иљушин 76“ руске компаније „Спер ерлајнс“ близу писте београдског аеродрома у Сурчину, погинуло је свих 12 људи у летелици. Претходно је авион, који је из Београда полетео ка Малти, због отказивања навигационе опреме и система радио веза, кружио над градом око три сата, покушавајући да се ослободи горива, али је приликом принудног слетања промашио писту. 1998 — САД су бомбардовале једну фабрику у Судану и неколико полигона за војну обуку у Авганистану, тврдећи да су мете повезане са терористичким нападима на амбасаде САД у Кенији и Танзанији 13 дана раније у којима је погинуло најмање 226 људи. 2000 — Лидер покрета за независност Источног Тимора, Хосе Александар Гусмао предао је команду над герилском армијом, након чега ће своју моћ јачати са позиције цивилног политичара. 2001 — Џиновска панда у истраживачком центру у Сечуану у Кини, родила је близанце, што је други пар близанаца у овој години у оквиру кинеског државног програма за очување и узгајање панди. Рођења 1847 — Болеслав Прус, пољски књижевник и новинар. (прем. 1912) 1860 — Ремон Поенкаре, француски политичар, председник Француске (1913—1920). (прем. 1934) 1873 — Готлиб Елијел Саринен, финско-амерички архитекта. (прем. 1950) 1877 — Јован Скерлић, српски књижевни критичар и историчар књижевности. (прем. 1914) 1896 — Ђорђе Рош, био је српски официр. (прем. 1977) 1887 — Георгиј Вернадски, руско-амерички историчар. (прем. 1973) 1890 — Хауард Филипс Лавкрафт, амерички писац, познат по делима хорора, фантастике и научне фантастике. (прем. 1937) 1901 — Салваторе Квазимодо, италијански песник, добитник Нобелове награде за књижевност (1959). (прем. 1968) 1922 — Богдан Богдановић, српски архитекта, градитељ, уметник, филозоф и педагог, градоначелник Београда (1982—1986). (прем. 2010) 1929 — Миодраг Радовановић, српски глумац. (прем. 2019) 1933 — Предраг Милинковић, српски глумац. (прем. 1998) 1934 — Фреди Перлман, чешко-амерички анархиста, писац, теоретичар и музичар. (прем. 1985) 1937 — Андреј Кончаловски, руски редитељ, сценариста и продуцент. 1941 — Слободан Милошевић, српски политичар и правник, председник Србије (1989—1997) и Председник Србије и Црне Горе (1997—2000). (прем. 2006) 1941 — Стеван Остојић, српски фудбалер и фудбалски тренер. (прем. 2022) 1943 — Силвестер Макој, шкотски глумац. 1943 — Драган Николић, српски глумац. (прем. 2016) 1944 — Раџив Ганди, индијски политичар, премијер Индије (1984—1989). (прем. 1991) 1947 — Реј Вајз, амерички глумац. 1948 — Џон Нобл, аустралијски глумац. 1948 — Роберт Плант, енглески музичар, најпознатији као певач групе -{Led Zeppelin}-. 1949— Патрик Килпатрик, амерички глумац. 1949 — Фил Лајнот, ирски музичар, најпознатији као суоснивач, главни вокал и басиста групе -{Thin Lizzy}-. (прем. 1986) 1956 — Џоун Ален, америчка глумица. 1958 — Дејвид О. Расел, амерички редитељ, сценариста и продуцент. 1961 — Емир Хаџихафизбеговић, босанскохерцеговачки глумац. 1964 — Дино Дворник, хрватски музичар, музички продуцент и глумац. (прем. 2008) 1966 — Дајмбег Дарел, амерички музичар, најпознатији као гитариста групе -{Pantera}-. (прем. 2004) 1970 — Данијела Илић, српска кошаркашица и кошаркашка тренеркиња. 1974 — Ејми Адамс, америчка глумица. 1981 — Бен Барнс, енглески глумац и певач. 1982 — Никола Лепојевић, српски кошаркаш. 1983 — Ендру Гарфилд, америчко-британски глумац. 1983 — Јуриј Жирков, руски фудбалер. 1985 — Алваро Негредо, шпански фудбалер. 1991 — Марко Ђоковић, српски тенисер. 1992 — Деми Ловато, америчка музичарка и глумица. 1996 — Стефан Лазаревић, српски кошаркаш. 1999 — Џо Вилок, енглески фудбалер. Смрти 1854 — Фридрих фон Шелинг, немачки филозоф. (рођ. 1775) 1961 — Перси Вилијамс Бриџман, амерички физичар. (рођ. 1882) 1978 — Миодраг Борисављевић, српски писац. (рођ. 1893) 1994 — Александар Петровић, југословенски редитељ. (рођ. 1929) 1999 — Раиса Горбачов, супруга последњег лидера СССР Михаила Горбачова. (рођ. 1932) 2020 — Зоран Миљковић, југословенски и српски глумац (рођ. 1947) Празници и дани сећања 1991 — балтичка република Естонија прогласила је независност од СССР.


text: Физизам је поетски покрет настао у Нишу 1981. године. Покретачи физизма су Стеван Бошњак, Горан Станковић и Зоран Пешић Сигма. Физизам је поетски покрет велике синтезе Сада, Овде и Јесте, који се обраћа Садашњости као свом једином естетском критеријуму и једином извору истине! Физизам чине три целине: Физистички активизам (Борба против светске малограђанштине и атомског рата, као и уједињавање поезије, живота, стварности и истине); Естетика физизма (сврховита); истинологија физизма (Карактерише је тражење истине свим доступним средствима и начинима). Покрету су се придружили песници Иван Цветановић, Горан Стојановић, Зоран Живковић и други. Покрет је био активан осамдесетих и деведесетих година. Штампани су фанзини, организовале изложбе (Нови митски предели), изводили перформанси. Физизам је временом прешао у другу фазу који су аутори назвали маргинализам. Објављена дела Физистички манифест, часопис Збивања, Ниш,29. јануар 1982. и у часопису Градина број 1, Ниш, 1991. Скок падобранаца с мотком,(песме), Књижевна омладина Ниша, Ниш, 1983. Еп о загађењу габровачке реке, часопис Градина, број 1, Ниш, 1991. -{HRONIKE О HLOYGEU}-, Самиздат, Ниш, 1991. -{TERRA MARGINALIS}-, Стубови културе, Београд, 1997. Критички текстови, реаговања и књига о физизму Богдан Тирнанић „Одисеја у свемиру: 1982“, НИН, 4. април 1982. Драгослава Девић „Један нови изам“, Народне новине, 1. фебруар 1982. Бојан Јовановић „Потреба за поезијом“, Књижевна реч, 25. фебруар 1982. Зоран Живковић „Рецензија“ за књигу Тера маргиналис Слободан Владушић „Маргиналац или маргиналиста“, Реч број 46, јун 1998. Илија Бакић „Неостварени идеал хуманиста“, Недељни дневник, 20. новембар 1998. Срђан В. Тешин „О екологији, Колумбу и Марку Полу“, Књижевне новине, Београд Зоран Ћирић „Све што сте желели да сазнате о поезији“ Александар Бошковић „Од ратова издавача до ратова звезда“, Омладинске новине Лука Салапура „Седам година...“, Кровови, Сремски Карловци Миљурко Вукадиновић „Физичка књига“, монографија поводом 25 година физизма, Зограф, Ниш, 2007. Спољашње везе Историја српске књижевности Култура у Нишу


text: “Трансроманика” је пут културе који спаја европско наслеђе романичког периода. То је европска културно-туристичка рута која повезује споменике у Немачкој, Аустрији, Италији, Француској, Шпанији, Словенији, а од новембра 2007. и споменике у Србији. Савет Европе је уврстио “Трансроманику” у програм “Главни европски путеви културе”, јер повезује и промовише заједничко наслеђе Европе. Српска уметност средњег века је јединствена по томе што на специфичан начин сједињује утицаје и елементе уметности Западне Европе и уметности Истока – Византије. Таква оригинална синтеза настала је као резултат особеног положаја српских земаља, смештених на самом раскршћу путева, утицаја и интереса између Истока и Запада. Уплив и асимилација романичких елемената у српску средњовековну уметност се може пратити управо на најрепрезентативнијим споменицима тзв. Рашке школе. Први упливи романике са Запада у Србију стижу из јужне Италије, преко Приморја, и огледају се пре свега у архитектури и скулптури. На путу културе “Трансроманика”, могу се видети најбоље очуване цркве и манастири Рашке школе, скривени драгуљи романичког утицаја у Србији. Манастири Жича, Студеница, Градац, Ђурђеви Ступови и Сопоћани чине део ове културно-туристичке руте. Владарска породица Немањића имала је пресудну улогу у политичком животу Срба у средњем веку и огроман утицај на формирање ове уметности, која свој процват доживљава крајем 12. века, а нарочито почетком 13. века у Рашкој. Први монументални споменици настали су за време владавине Стефана Немање (1168-1196), оснивача династије Немањића. Манастир Жича Цркву је, недалеко од Краљева, између 1206. и 1220. саградио Стефан Првовенчани. Већ 1219. била је прво седиште српског архиепископа. Робусна романичка купола наткриљује монументалну припрату овог манастира. Романички утицај види се и у декорацији порте, у карактеристичним фризовима и у остацима скулптура, које су по свој прилици израдили вајари из Котора. Ту је крунисано седам српских краљева и зато је називају и крунидбеном црквом. Манастир Студеница Овај манастир у близини Краљева, грађен 1183-1196, један је од најбољих спојева романичког и византијског стила. Декоративни романички елементи Богородичине цркве приказују оно најлепше у српској средњовековној уметности. Романички екстеријер је савршено уклопљен са византијском унутрашњошћу. Он је видљив на фасади, на карактеристичним фризовима у форми аркада, монументалним порталима и прозорима богато украшеним скулптурама. Ту су и фантастични мотиви биљака и митских бића, укључујући крилатог змаја и гуштера. Манастир Студеница се налази на UNESCO Листи светске културне баштине. Манастир Градац Саграђен је у 13. веку на висоравни на ободу Голије, у Рашкој области, и припада позном романичком периоду. Његово главно обележје је величанствена једнобродна и једнокуполна Богородичина црква. Манастир је задужбина краљице Јелене Анжујске, жене краља Уроша I. Архитектура одсликава позни романички стил, што се највише види на стубовима, у мермером уоквиреним прозорима и на кровним аркадама. Заједно са Студеницом, Градац је једна од најбогатије украшених грађевина Србије 13. века. Манастир Сопоћани Овај манастир из прве половине 13. века посвећен је Светој Тројици и био је маузолеј породице краља Уроша I, недалеко од старе српске престонице у Расу. Спољашњост цркве подсећа на тробродне базилике западног хришћанског света. Њени портали, прозори и припрата са кулом звоником, која је дограђена касније, романички су по свом облику. Сопоћанске фреске, настале у другој половини 13. века, представљају врхунац једног класичног стила. Манастир се налази на UNESCO Листи светске културне баштине Манастир Ђурђеви Ступови Положај овог манастира, саграђеног између 1167. и 1170. у Рашкој области, на врху узвишења, није био уобичајен за српске средњовековне грађевине, које су подизане претежно у шумовитим долинама или на висоравнима. Просторно решење цркве, портали, две куле, као и стилска обрада изведени су у романичком духу. Мајстори су највероватније дошли са Приморја. ИНФОTransromanica Association www.transromanica.com


Quote: много не волим кад се потегне тај аргумент Санстефанског уговора. Треба знати да у то доба Врање и Лесковац нису припадали Србији, а историјски и Бугари су имали право на њих као и ми, јер су прије Немањића ти крајев свакако дуже припадали Бугарском царству. А у то доба је иначе Србија водила проаустријску политику (на шта је била приморана), тако да је логично Русима одговарало да направе велику марионетску православну државу на Балкану. Quote: ово што си болдовао свакако се подразумијева, ни једна империја се није ширила под велом националне и расне политике, већ баш супротно, једино тако и може да буде империја. Ипак, истина је да каква таква Русија представља наш једини излаз, јер смо дефинитивно од Запада означени као латентни русофили, и то се никад неће промијенити шта год ми урадили. А шуровање са Бразилом, Индијом, Казахстаном није ништа горе од онога што раде западни савезници, да не набрајам. Не знам зашто Јермене убацујеш у исти кош. Quote: добро, теби је изгледа најбитнија расна, тачније генетска страна овог питања...не бих се изјашњавао око тога


Ђуришић није изашао из сале, а поред њега су сели Радослав Милојичић (ДС) и Зоран Живковић (Нова странка). Рад је настављен, а Гојковићева је казала да јој је „посланик који је добио меру удаљења” рекао: „Шта је, бре, ћорава”. Ђуришић је добацио: „Ја нисам ту, како могу да кажем било шта? Све сте слагали, само лажете”. Гојковићева је одвратила да „примитивац увек нађе начина како да буде ту”.


text: Москво, не веруј сузама (београдским)! – Reiss Institute Званични Београд и београдске културне и црквене "елите" не само да нису пријатељске[1] већ су непријатељске! Већ је преко 100 година од када је лажна београдска crème de la crème, после отимања јавних и заједничких српских послова, пригрлила етичко замирање и раздруживање са моралом тако грозничаво да се та зараза полако излучила у психу свих припадника нашег народа који зависе од те владајуће касте. Такође је презаситила како Државу тако и Цркву, обе сконцентрисане у том главном граду одвратности која пустоши и трује наш заједнички успостављени устрој, опоганивши сваку народну установу до немогућности опстанка. До сада је била смртоносна углавном за Србе и (донекле) за остале Југословене, али је њена кужна трулеж загребла сада и Русију, за коју данас може бити штетна попут оног заједништва од пре око једног века. Москва би данас имала потпуно право да запита Београд: "Пријатељу, за шта ми дође?"[1] И то не само због тога што ће ускоро, упркос бројним издајама, Београд бестидно стићи у Москву да тражи руски плин по најјефтинијој могућој цени, већ и зато што ће Балканска Блудница опет заиграти Плес седам велова у покушају да поново заведе Русију у "партнерство" којим ће се само осигурати настављање већ предуговечног владања београдских партократских и клептократских структура моћи које служе НАТО-ЕУ-САД. У сваком природном језику – који је омиљено средство београдских "елита" када су приморане да или моле некога или прете некоме – реч "Брат" је једна од најмоћнијих. Те "елите" воле да је користе као најпримамљивији мамац при описивању својих односа са Русијом – или када моле Москву за помоћ, да би обезбедили своје привилегије, или, у сврху остваривања истог тог циља, када прете Западу својом глумом "Љубави према Русији", када их Запад превише притисне (и престрави их!) да делају против истинског интереса презреног и заточеног српског народа којег те "елите" тврде да воде и представљају. Ипак – заборављају да када се та реч – Брат – користи морају се испунити сви услови, и Неопходан и Задовољавајући, као и да се тој речи мора обезбедити права вредност кроз дела, као и стање за успостављање и одржавање таквог односа између оних који се оглашавају "браћом". Стога – припадност словенској раси и православљу јесте неопходан услов да се буде брат руском народу али није и за братство целом разноверном и разнородном грађанству Руске Федерације. То је мало теже задовољити самим празним позивањем на род и веру! Још је теже испунити задовољавајући услов јер се за то захтева много више од правог братског суделовања у одбрани већ је неопходно и жртвовање (хришћанско, православно, светосавско) кроз дела правог брата како би му брат напредовао, а у данашњем случају Русије, и преживео. Данашње београдске "елите", баш као и њихови претходници током последњих мање-више сто година, падају на испиту задовољавања било којег од ова два услова. Већина их се не осећа Словенима (а нарочито не Србима!), и дубоко се, и непоправљиво, стиде везе са њима, чезнући да буду Англосаксонци, или барем Французи, па макар и Италијани, како би боље припадали својој замишљеној "Европи". Друга, много мања, група су самопроглашене "патриоте", "традиционалисти" и "правоверни", који величају јунаштво на бојном пољу али су храбри само када нападну печење на банкетима посвећеним одбрани, на пример, Косова и Метохије, и јуришници су само, на речима, када своје истомишљенике утврђују у уверењу у своју мушкост док воде замишљене битке са такозваним "Парадама Поноса". Стање је много горе када треба нешто заиста жртвовати, нарочито ако је то (по њиховом уверењу) у затуцаном верском смислу, не само када је Русија у питању већ још много више када се то тиче њиховог српског народа и националног интереса Срба! Јасно је да су до сада жртвовали (нарочито у оном сатанском смислу) много Срба, оне просте и неокупане гомиле пучанства које је листом националистичко и против НАТО-а и ЕУропства, као и да су спремни да их све принесу на жртву својих западњачких заблуда о пријему у НАТО и ЕУ – што они сматрају својим гарантованим људским и грађанским правом. У томе су и Држава и Црква у Срба досегле онај православни идеал Симфоније – у нашем случају трагичне, срамне, грдобне и криминалне издаје и Русије и србског народа! Могли бисмо за то, на једноставан аристотеловски начин, потражити објашњење кроз четири основна одговора на питање Зашто? – шта је Узрок? Суштество – Шта је суштество тих људи, шта је њихова срж, од чега су саздани, и како лако се сламају? Могао би се дати лакши одговор тиме што бисмо их прогласили за недорасле, за одраслу децу која пате од синдрома Питера Пана, јер су у огромном постотку мушког рода иако су суштински и даље немушки. Стога је, у њиховој неопходности да буду виђени као "супер-мушки", дошло до истискивања и потискивања, па чак и до унижавања жена, као и било којег мушкарца за којег се сумња да не одговара њиховим стандардима мушкости. Ипак, анализирајући им дела, може се закључити да се понашају више као они фрустрирани и неиспуњени завидни средовечни лузери који су у свом менталном развоју застали на нивоу пубертетлија, али и као лење и сујетне диве-кукумавке окупљене око гробова својих мртвих снова. А нарочито када се види како замукну и разбеже се при првом мрком погледу онога кога сматрају својим газдом! Чак и када само покорно запевају, јадикују и наричу због својих пропуштених живота... Појавност – Каква је форма тих људи, на шта личе пред очима других, како су усаглашени у свом општеству и устројству, и да ли су имало независни? Површном (или провинцијском) оку се јављају као надмени, господствујући, славољубиви, нагли, горопадни и осиони, можда због свог узвишеног рождества београдског (како воле да кажу за себе да су "рођени", што их, неком чаролијом, чини све једнакима али и недостижним оним "нерођеним"). Ипак, хијерархија је међу њима најкрепкија и неприкосновена, при чему свако немилосрдно гази оног испод себе док врат развлачи да пољуби чизму оног изнад. Тренутни (као и сви ранији) бедни примерак председника Србије је врхунско указање те појаве. Они су сви у том провинцијском "матриксу" који називају "светом", у којем их кљукају мислима и испоручују им наређења (која некада они и сами наслуте и извршавају их пре него што и сам "систем" то учини) куда, како и кад да ускладе корачницу, и колико жарко, или жестоко, да славе или куде онога који буде тренутна мета њихове дириговане пажње. Ових пролећних дана 2022, на пример, присуствујемо њиховом ретко јединственом скупном грактању у циљу оправдавања "једногласне одлуке" "Цркве" (а заправо је било извршење наређења америчке амбасаде) да се призна за истинску "Црква" коју су комунистички диктатори устројили у "Македонији", а још су славопојнији у величања одлуке да јој се још придода и аутокефалност – све то проглашавајући "највећом мудрошћу" и "Светим Духом вођено" делање њихових "светости" и "преосвештенстава". Чинодејствовање – Шта је покретачка снага тих људи, шта их води, и куда, КО је њихов spiritus movens? Званични српски, тј. београдски (јер се они ван њега и не урачунавају у постојеће) "интелектуални" и "експертски" државни "институти" (а приватних, од икаквог значаја, и нема!) су смишљено створена удобна гнезда за тај друштвени стратум бескичмене, сујетне, кукавичке и малограђански похлепне самославеће (али и међусобно одстрељујуће!) безидејне, јалове и већином монолингвалне касте накачене попут пијавица на народни буџет, потпуно ирелевантне у народу а још мање у глобалној заједници храбрих и слободних мислилаца који су на првим линијама фронта у борби за опстанак и будућност људског рода, онаквог каквим га је Бог створио и намерио. И сами су се много пута јавно исповедили да мисле, говоре и делају "до одређене границе" јер "раде за државу" па је јасно ко је, и шта је, њихов spiritus movens, нарочито када је документовано да фондови запада, тј. НАТО, ЕУ и САД, хране чудовиште српске државе која прождире прави spiritus movens српског народа. Циљ – Шта је циљ, шта је сврха ових људи, шта је то због чега су такви какви су? Дубље осматрање може да изнедри закључак да су баш из оног отпада који је Карл Маркс описао као гомилу која се провлачи кроз историју, размножавајући се у две истоветне али јавно супарничке секте које су разнеле, а и дан-данас разносе благо српског народа часно стечено и неговано достојним прецима данашњих Срба током столећа самодржавља у слави и власти чојства, јунаштва и милосрђа на Хелму. Једна група се назива "патриотама" и "русофилима" док је друга заклета у "Европу" и "атлантске интеграције" (НАТО). Ипак, обе служе исте господаре, који су стамени у истребљењу чак и сећања на Србе, на било који начин. Једини разлог због којег не успевају у том задатку је кукавичлук и подсвесна спознаја да крај Срба значи и њихово окончање – јер, иако су срам и стид Срба, Срби су, какви год да су – а тиме је и њихов усуд истоветан, да Великим Ресетом буду самлевени као и сви непокорни, самосвесни и слободољубиви народи. То је, заправо, и најважнија сврха и њихов циљ – да послуже Србима да се пробуде и преузму своју судбину у своје сељачке народне руке – надајмо се ускоро, и уз помоћ братских руку Руса! Војвода де ла Рошфуко је изванредно написао, Лицемерје је навеће поклоњење греха врлини – а ови управо то и чине и Србима и Русима, мислећи, говорећи и радећи против њих док себе проглашавају бољим и узвишенијим, чиме чине да спознајемо Истину боље и брже, и да њоме будемо вођени. Дакле... Русијо! Чувај се! И одбаци ове недостојнике и смрадне чиреве на телу твог истинског и вечног пријатеља и савезника – Србског Народа! Дани страдања и мука су једини начин да се разбуди ова коматозна нација из насилно изазване какатоничке парализе, а кад се то деси указаће нам се Србија онаквом каква је данас – земља и народ – величанствени у испуњењу узвишеног мучеништва својих предака али и понижени у подлости срамне душегубности њихових потомака. Али – као што је песник Златног Доба Србије написао у 14. веку, Србија ће бити "украшена побожношћу, јеванђеоским животом, и достојанством добрих нарави". Само – не превари се поново у избору ко ће ти бити савезници и браћа међу будућим вождовима твог јединог увек верног пријатеља у Европи!


Најбоље апликације за секс, дружење и спајање за Андроид телефоне - Најбоље Веб Локације За Проналажење Партнера На Мрежи Које апликације користити на Андроиду ако покушавате да га унесете Иан Стоббер 30. септембра 2019 Флип 0 дељења Корисници Андроида можда ће добити замерке од власника Аппле-ових популарних иПхоне модела, али ако поседујете Самсунг, Мицрософт или Гоогле телефон, у томе нема ништа лоше. Поравнавање идентитета око тога који технолошки производ имате у џепу је помало узалудна вежба, посебно када је просечни животни век датог паметног телефона вероватно ближи једној години него пет. То је речено, Андроид корисници су вероватно помало знатижељни које су апликације за спојеве најбоље за њих. Ако сте то ви, не бојте се - Андроид подржава готово све врхунске апликације за проналажење партнера и повезивања на мрежи, а у већини случајева се корисничко искуство не разликује приметно од једног мобилног оперативног система до другог. Да бисмо вам помогли да усмерите пут ка датумима и спајањима, ево листе најбољих бесплатних апликација за спајање и упознавање за Андроид. Најбоље апликације за повезивање за Андроид телефоне Одмах иза капије имамо Зооск, најбоље оцењену апликацију за упознавање на АскМен-у. Иако то није искључиво везана апликација, то је сјајно место за упознавање људи с којима бисте можда желели да се повежете, а захваљујући својој пријатељској и једноставној апликацији за Андроид, вероватно ћете се наћи на примању такве ситуацијама чешће него што сте очекивали. Сама апликација је бесплатна, али да бисте се у потпуности укључили у функционалност веб локације, мораћете да платите један од њихових планова. Погледајте Зооск за Андроид Прочитајте нашу целу Зооск рецензију Постоји велика шанса да сте већ чули за Пленти оф Фисх, звани ПоФ. То је зато што је покренут 2003. године и скоро исто толико дуго је био један од најбољих играча у игри за проналажење партнера на мрежи, надмашујући конкуренте попут ЛаваЛифе-а и ОкЦупида чија је популарност током година падала. Ако тражите квалитетну апликацију за упознавање за преузимање на Андроид телефон, ПоФ је добра опција. Има пуно филтера који ће вам помоћи да пронађете људе са којима ћете стварно кликнути (и јединствене ледоломце који помажу у покретању тог клика), који су му помогли да стекне репутацију да људе уводи у везе, а не низ неуспјелих првих спојева и мртвих крај утакмице. Погледајте Пленти оф Фисх за Андроид Бумбле, Тиндер-ова феминистичка такмичарка - која поставља жене да пошаљу прву поруку, спречавајући мушкарце да прво контактирају своје женске мечеве - у последњих неколико година је по квалитету прескочила првобитну апликацију за превлачење. Као момак можда сте навикли да морате послати прву поруку, али ако сте спремни да прогутате понос и завалите се, можда ћете добити прилику да гледате како се мечеви увијају. Као и иОС верзија, Бумблеов Андроид верзија је добро дизајнирана; једноставан и лак за употребу, са пуно атрактивних синглова. Погледајте Бумбле за Андроид Прочитајте нашу целу Бумбле рецензију Шарка можда није најсекси именица тамо, али концепт који стоји иза апликације - да је дизајнирана за брисање - значи да сте у добрим рукама. Шарка користи детаљне профиле и софистицирани алгоритам да би вам редовно достављао потенцијалне подударности, укључујући најкомпатибилнију особу коју охрабрујете да пошаљете поруку. Такође, ограничења подударања значе да ово није неко преплетено тржиште меса, већ се заправо ради о проналажењу некога с ким ћете се искрено повезати. Погледајте Хинге за Андроид Прочитајте наш пуни преглед шарки Постоји гомила различитих бесплатних апликација за хомосексуалне везе и везе за Андроид кориснике, али једна је изнад свих осталих - Гриндр. Покретач иза превлачења заснованог на локацији да је све Апликације за упознавање попут тиндера који доминирају на данашњем тржишту, Гриндр је и даље право место ако желите да преноћите (или бар део ноћи) са другим типом, у великој мери захваљујући великој бази корисника. Тај број? Отприлике 4 милиона дневно, према недавним подацима које је апликација објавила. Погледајте Гриндр за Андроид Прочитајте нашу целу Гриндр рецензију Најбоље Андроид апликације за преузимање одмах Најбоље апликације за упознавање за Хоокупс Најбоље хомосексуалне и ЛГБТК + пријатељске апликације за онлајн упознавање


text: Дивчибаре се налазе на планини Маљен, 38 км југоисточно од Ваљева, на надморској висини од 980 м. Kао последица повољног географског положаја до Дивчибара допиру утицаји приморске климе, која се ту сусреће са карпатском и панонском, чиме се може објаснити повећано присуство јода у ваздуху. Дивчибаре имају благу климу, просечно 239 дана без ветра и 280 дана без падавина. Зиме обилују снегом, а просечна температуре ваздуха лети не прелази 220C. Због тога су Дивчибаре проглашене климатским местом. Kлима Дивчибара погодује лечењу: - обољења са неуровегетативним поремећајима - хроничног бронхитиса - бронхијалне астме - анемије Блага клима, повољан географски положај, богат биљни и животињски свет, обиље извора и текућих вода сврставају Дивчибаре у најатрактивнија туристичка места у Србији, подједнако привлачним и лети и зими. Природни резервати на Дивчибарама су стара шума на Великој плечи, Вражји вир на реци Црна Kаменица и кањон Црне Реке. Посебна атракција је 20 м висок водопад Скакало на реци Манастирици. На Дивчибарама постоје терени за мале спортове, тенис, мини голф, трим стаза и обележене стазе за шетњу. Школа јахања је отворена током целе године. Скијашима је на располагању неколико ски стаза. и школа скијања. Током целе године на Дивчибарама се одржавају разноврсне туристичке, културне и спортске манифестације, као што су Бели нарцис, Дани гљива, Зимски фестивал дечије рекреације... ИНФОЈП “Ваљево-турист” 14204 Дивчибаре тел. +381 (0)14 277-252 www.divcibare.rs


text: Коментари читалаца – коментар дана: ФБР читалац „Посматрач“, 26.8.2015. Експресна забрана скупа говори да у целој причи око азиланата/миграната нешто жестоко смрди. Вероватно треба то додатно истражити јер ће изгледа штошта испливати. Оправдано се сумња да су неке особе из државног апарата Србије упознате са свим детаљима ове најезде азиланата/миграната. А ако су упознате и нису предузеле законом предузете мере јер се угрожава безбедност Србије онда то можемо квалификовати веома тешким речима. Такође је индикативно да гранична полиција доста слабо ради свој посао када дозвољава улазак толиког броја азиланата. Који орган је и када прогласио да је Србија отворена земља и да свако може да уђе у њу? Ако је неко то наредио онда имамо тешка кривична дела угрожавања безбедности и правног поретка. Успут треба покренути информативну кампању међу избеглицама о стварном стању у Србији (социјална помоћ око 130 ЕУРа, људи умиру од глади и хладноће (има примера), поприличан број сиромашних преживљава претурајући по контејнерима да би нашли употребљиве остатке хране, итд.). Згодно је да их упутимо код јединих који могу да помогну а то су амбасаде западних богатих земаља. Није тешко а може да буде ефикасно. Да видите како ће се координатори појединих група провести када њихови пулени које координирају схвате да су изиграни и да никада није ни планирано да стигну до Немачке већ да остану у Србији да би малтретирали економски систем, снаге безбедности и правни систем Србије. Мада морам да изнесем неке резерве да ће се ишта одо овога десити. Индикативно је да нико из опозиције (парламентарне и ванпарламентарне) не ради очигледно односно предузима кредибилне правне радње у складу са правним системом Србије. За удружења могу да разумем (немају пара ни људе са правним образовањем) али за политичке партије нема оправдања јер им је поприлично функционера са кредибичлним правним образовањем. Све се своди на испирање устију и медијску галаму. Утисак је да су газде овима из власти и опозиције исти и да је све ово замајавање маса док не буде касно. Као да им је неко рекао да не таласају како треба већ погрешно да би замајавали широке народне масе. *** Пошто показујемо своје капацитете (способности) поштовања сопственог правног система у свакој ситуацији овим смо целом свету показали да смо најобичнија дивљина у коју може да уђе пар хиљада људи дневно без последица газећи норме везане за регулативу о илегалном боравку НН лица. Да не буде забуне ни друге земље нису нешто сјајне али ми треба да се чешемо где нас сврби а не да чешамо друге где их сврби. Немам ништа против азиланата/миграната јер их је мука натерала да се сналазе али имам озбиљне примедбе против органа сопствене државе који се понашају овако како се понашају. Па пре годину две полицајац је казнио пастира јер није имао личну карту, а сада хиљаде људи без икаквог документа улази у Србију. Нико ништа не говори о размени података са Турском и Египтом везано за лица која су боравила у њиховим избегличким камповима (а вероватно је да ова лица долазе одатле). Каква је административно-безбедносна обрада ових лица. Колико видимо дају им се неки папири на часну реч а зна се да су њихове отиске прстију и још неке биометријске податке имале земље порекла (Сирија сигурно јер поприлично њих изјављује да су из Сирије). Не видех да неко од Асада тражи да се провере подаци за ове „азиланте“. А може и од влада других држава. Нису то државе из каменог доба. Знају они за рачунаре, личну карту, пасош, ... А међу њима (овим азилантима) има и криминалаца и терориста. Сирија је још увек земља чланица УН и ми са њом нисмо прекинули дипломатске односе. Могао је неко од наших из МУП-а да каже да је за 50 хиљада азиланата тражена потврда биометријских података (ситуација у случају губитка путних исправа). Нажалост никоме то не пада на памет јер су баје (знате ко) тако наредили. Таман посла да се утврди идентитет стотинак криминалаца, око хиљаду терориста и око 80 хиљада дезертера. Па криминалци и терористи би рекли штошта интересантно што би продрмало међународне односе. А ове ризичне групе које наш МУП не сме ни да пита за јуначко здравље само чекају миг да крену на извршење задатака због којих су упућени код нас. *** Ма људи моји. Они прођоше толико земаља да би стигли у Србију из које даље неће моћи. Да ли је неко чуо да је неко од ових „азиланата“ одговарао због илегалног уласка у Србију? Није. Да ли је неко чуо да ће се покренути барем један кривични поступак због илегалног уласка на територију Србије? Није. Да ли је неко чуо да је неко удружење или нека политичка странка предузела неку правну радњу у вези масовног кршења закона Републике Србије илегалним уласком НН лица у Србију уз дозволу највиших власти Републике Србије. Није. Очигледно је гранична полиција од некога добила налог да масовно крши законе и Устав Србије. А нико то питање не покреће мада има елемената кривичне одговорности. И ми хоћемо у ЕУ? Добар виц. Тек када се примене закони о илегалном боравку на територији Србије вероваћу да је власт почела да се уозбиљава. Овако верујем да Србију воде неозбиљни и нестручни и да су грађани Србије све то заслужили јер су их изабрали. И да не буде забуне ни власт ни опозиција нису различити. Исти су јер се исто понашају.


text: 30. децембар (30.12.) је 364. дан године по грегоријанском календару (365. у преступној години). До краја године има још 1 дан. Догађаји 1460 — Ричард, војвода од Јорка је убијен, а његова војска је уништена у бици код Вејкфилда у Рату ружа. 1803 — Бивша француска колонија Луизијана, коју је исте године француски цар Наполеон I продао Американцима, ушла у састав САД. Тиме скоро удвостручена тадашња територија САД. 1853 — САД су купиле од Мексика око 77.000 km2 земље јужно од реке Џајла и западно од Рио Грандеa за 10 милиона долара. 1886 — Немачка и Португалија потписали споразум којим су одређене границе између Анголе и немачке Југозападне Африке, данас Намибије. 1903 — У пожару у чикашком позоришту „Ириквои“ погинуло је 588 особа. 1915 — Немачка подморница код Крита у Првом светском рату торпедовала британски путнички брод „Персија“. Погинуло 330 од 501 путника и члана посаде. 1922 — Званично основан Савез Совјетских Социјалистичких Република, стварањем конфедерације Русије, Белорусије, Украјине и Транскавкаске Федерације. 1933 — Припадник румунске организације „Гвоздена гарда“ је убио премијера Јона Дуку. На место премијера дошао профашиста Георге Тартареску, који је потом Румунију приближио силама Осовине. 1933 — Грчки краљ Ђорђе II је прогласио намесништво и оставио грчки трон упражњеним. 1947 — Румунски краљ Михај абдицирао под притиском комуниста који су потом прогласили Народну Републику Румунију. 1988 — Премијер Југославије Бранко Микулић и његова влада поднели оставку због бројних критика да Влада није у стању да реши економску кризу у земљи. 1990 — Власти Албаније први пут дозволиле Јеврејима исељавање у Израел. 1991 — На састанку у главном граду Белорусије Минску лидери Заједнице независних држава, настале после распада СССР, нису успели да се договоре о заједничкој војсци, па је свим бившим совјетским републикама препуштено да формирају сопствене оружане снаге. 1993 — Израел и Ватикан, после два миленијума углавном непријатељских односа римокатоличке цркве и Јевреја, потписали споразум о међусобном признавању и успостављању пуних дипломатских односа. 1997 — Кина и Јужна Африка потписале споразум о успостављању дипломатских односа 1. јануара 1998. 2000 — Генерал Омар ел Башир други пут изабран за председника Судана и обећао да ће наставити напоре за успостављење мира у земљи у којој је око два милиона људи погинуло у сукобима у грађанском рату или умрло од глади. 2000 — У серији бомбашких напада у близини Маниле на Филипинима који су се десили у року од неколико сати, убијене су 22 особе и повређено је још 100. 2002 — Председнику Србије Милану Милутиновићу истекао мандат. Функцију вршиоца дужности председника Србије преузела председница Скупштине Србије Наташа Мићић. 2006 — Бивши ирачки председник Садам Хусеин је обешен пошто га је Специјални ирачки суд прогласио кривим за злочине против човечности. 2016 — Српски бизнисмен Богољуб Карић се вратио у Србију након скоро 11 година у егзилу, претходно га суд ослободио свих оптужби. Рођења 1864 — Марко Мурат, српски сликар. (прем. 1944) 1865 — Радјард Киплинг, енглески писац, песник и новинар, добитник Нобелове награде за књижевност (1907). (прем. 1936) 1895 — Хамза Хумо, српски, југословенски и босанскохерцеговачки писац, новинар и историчар уметности. (прем. 1970) 1905 — Данил Хармс, руски песник, писац и драматург. (прем. 1942) 1908 — Марија Примаченко, украјинска уметница. (прем. 1997) 1922 — Љубиша Бачић, српски глумац, песник и преводилац. (прем. 1999) 1932 — Паоло Вилађо, италијански глумац, сценариста, редитељ и комичар. (прем. 2017) 1932 — Бранко Вујовић, српски глумац. (прем. 1993) 1934 — Дел Шенон, амерички музичар. (прем. 1990) 1937 — Гордон Бенкс, енглески фудбалски голман. (прем. 2019) 1942 — Фред Ворд, амерички глумац. (прем. 2022) 1942 — Јанко Прунк, словеначки историчар и политичар. 1946 — Пети Смит, америчка музичарка, списатељица и песникиња. 1946 — Берти Фогтс, немачки фудбалер и фудбалски тренер. 1959 — Трејси Алман, енглеско-америчка глумица, комичарка, певачица, плесачица, сценаристкиња, продуценткиња, редитељка и списатељица. 1961 — Бен Џонсон, канадски атлетичар. 1963 — Џон ван’т Схип, холандски фудбалер и фудбалски тренер. 1975 — Лео Леринц, српски фудбалер. 1977 — Саша Илић, српски фудбалер и фудбалски тренер. 1977 — Александар Ћирић, српски ватерполиста. 1980 — Хенри Домеркант, америчко-босанскохерцеговачки кошаркаш и кошаркашки тренер. 1980 — Елајза Душку, америчка глумица, модел и продуценткиња. 1982 — Кристин Крук, канадска глумица и продуценткиња. 1984 — Андра Деј, америчка музичарка и глумица. 1984 — Миленко Себић, српски стрелац. 1984 — Леброн Џејмс, амерички кошаркаш. 1986 — Ели Голдинг, енглеска музичарка. 1987 — Томаз Белучи, бразилски тенисер. 1991 — Камила Ђорђи, италијанска тенисерка. 1994 — Никола Милутинов, српски кошаркаш. 1995 — Доминик Фајк, амерички музичар и глумац. Смрти 1847 — Сима Милутиновић Сарајлија, српски песник, драматург, преводилац, историчар, хајдук и учитељ. (рођ. 1791) 1916 — Григориј Распућин, руски пустолов, монах и мистик. (рођ. 1869) 1944 — Ромен Ролан, француски књижевник, драматург, есејиста, историчар уметности и музиколог, добитник Нобелове награде за књижевност (1915). (рођ. 1866) 1968 — Тригве Ли, норвешки политичар, први генерални секретар Организације уједињених нација. (рођ. 1896) 1970 — Сони Листон, амерички боксер. (рођ. 1932) 1992 — Михаило Лалић, црногорско-српски књижевник. (рођ. 1914) 1995 — Богољуб Петровић, српски глумац. (рођ. 1942) 2006 — Садам Хусеин, ирачки политичар, 5. председник Ирака. (рођ. 1937) 2010 — Боби Фарел, холандски музичар и плесач, најпознатији као члан оригиналне поставе групе -{Boney M}-. (рођ. 1949) 2013 — Љубомир Тадић, српски правник, филозоф и политичар. (рођ. 1925) 2014 — Луиза Рајнер, немачко-америчко-британска глумица. (рођ. 1910) 2022 — Барбара Волтерс, америчка новинарка, ТВ водитељка, продуценткиња и списатељица. (рођ. 1929) Празници и дани сећања Св. пророк Данило; Св. преподобномученик ђакон Авакум и игуман Пајсије Давид, Хунор, Сабин, Либерије Зул хиџе (Zu-l hidždže) Тевет ВАЈИГАШ (Берешит, 44:18 - 47:27)


Претворити Тајландски Бахт (THB) и Унци сребра (XAG) : Мењачница стопу конверзије калкулатор Тајландски Бахт (THB) и Унци сребра (XAG) Мењачница стопу конверзије калкулатор Тајландски шор Бахт (THO) и Унци сребра (XAG) Мењачница стопу конверзије калкулатор Ово Тајландски Бахт и Унци сребра Конвертор је до данас са девизни курсеви од 16. децембар 2017. Унесите износ који конвертујете у поље са леве стране Тајландски Бахт. Користите "свап" валуте како би Унци сребра подразумевана валута. Кликните на Унци сребра или Тајландски Бахт за конверзију између тој валути и свим другим валутама. Тајландски Бахт је валута у Тајланд (ТХ, СЦГ). Тајландски Бахт је такође познат као Бахтс, и Копну Бахт. Симбол за THB може бити написана Bht, и Bt. Симбол за XAG може бити написана Ag Oz. Тајландски Бахт је подељен на 100 stang. Курс за Тајландски Бахт је последњи пут ажуриран 15. децембар 2017 од Међународни монетарни фонд. Курс за Унци сребра је последњи пут ажуриран 13. децембар 2017 од Блумберг. THB Конверзија фактор има 6 значајне цифре. XAG Конверзија фактор има 4 значајне цифре. 20.00 0.039 50.00 0.097 100.00 0.195 200.00 0.390 500.00 0.975 1000.00 1.949 2000.00 3.898 5000.00 9.746 10,000.00 19.492 20,000.00 38.985 50,000.00 97.462 100,000.00 194.925 200,000.00 389.849 500,000.00 974.623 1,000,000.00 1949.247 2,000,000.00 3898.493 5,000,000.00 9746.233 0.050 25.75 0.100 51.25 0.200 102.50 0.500 256.50 1.000 513.00 2.000 1026.00 5.000 2565.00 10.000 5130.25 20.000 10,260.25 50.000 25,651.00 100.000 51,301.75 200.000 102,603.75 500.000 256,509.25 1000.000 513,018.75 2000.000 1,026,037.50 5000.000 2,565,093.50 10,000.000 5,130,187.25


Суботица – Лавирајући између распламсале епидемије ковида 19, затварања граница, ограничавања путовања и државних мера за сузбијање вируса, организатори су ипак успели да припреме и овогодишњи 12. по реду Међународни регионални фестивал савременог позоришта „Дезире”. Додуше, почео је дан касније него што су планирали и са нешто другачијим програмом. У тренутку када је у понедељак по подне изашао на сцену свог матичног позоришта „Костолањи Деже” да би отворио фестивал, директор и редитељ Андраш Урбан рекао је да је ово ипак врхунска сатисфкација што су и под овим условима успели да организују „Дезире”. На њему ће, током ове седмице, наступити десет представа, и биће то добре и вредне представе, како је оценио Урбан у најави фестивала. Обраћајући се публици још је рекао – овде су хероји, 22.11.2020 у 08:40 Нови живот посустале фарме крава Суботица – Пре тачно две године породица Љубише Гојковића из Чачка променила је свој живот из темеља. Дуги низ година Љубиша и његова супруга Злата бавили су се трговином у земљи и иностранству, а онда су одлучили да се окрену производњи, и то у њеном основном облику. Купили су некадашње пољопривредно газдинство „Келебија” које се кроз транзицију кретало од једних до других власничких руку. Почетком новембра 2018. године Гојковићи су постали власници некада перспективног имања са 150 крава, око 40 бикова, понешто телади и јунади, укупно 219 грла. При томе млечне краве биле су 2007. годиште, и од њих се више нису могли очекивати високи приноси млека. „Ми имамо унучад, и требало би да смо у пензији, али не желимо да будемо класични пензионери”, прича Љубиша у скромној канцеларији 10.11.2020 у 12:04 Политичке лекције о средњовековним привилегијама Суботица – На протеклом заседњу Скупштине града од 52 тачке дневног реда, међу којима су биле и о остварењу буџета, плану за највећи ветропарк у земљи, најжешћу расправа покренута је око тога ко ће бити чланови комисија за давање имена улицама и постављања и одржавања споменика или комисије за борбу против болести зависности. Полемику је покренуо Томислав Жигманов, председник одборничке групе „ДСХВ-ЛСВ – уједињени за демократску Суботицу” незадовољан што у овим комисијама нема представника хрватске заједнице. „Ове одлуке нису на фону онога о чему се интезивно разговора када је у питању исправка онога што Србија није учинила у својој примени међународно преузетих обавеза, погледајте члан 9. споразума између Србије и Хрватске, а то је да се омогући представницима хрватске заједнице 09.11.2020 у 19:27 Музика је сјај у очима ученика Суботица – Са више од пола године закашњења, професорки Жужани Себењи уручена је Годишња награда коју додељује Заједница музичких и балетских школа Србије. Професорки виолончела у суботичкој Музичкој школи признање је додељено за вишегодишње свестрано деловање у образовању младих талената и несебичну љубав, пожртвовање, пријатељство и знање уложено у одрастање уметника – што је управо један од најлепших описа посла педагога који ради са талентованом децом. – Пуних 37 година сам у образовању. Прво сам 13 година радила у основној музичкој школи у Кањижи, а онда сам дошла у Суботицу, где радим са младима од припремног разреда до краја средње школе. Осим тога радим са три камерна састава и једним гудачким оркестром у нижој Музичкој школи. Управо то је лепота посла, да није монотон, ниједан


text: Експлозија Експлозија је брзо увећање запремине и ослобађање енергије, што је по правилу штетно и обично праћено стварањем високе температуре и ослобађањем гасова. Експлозије изазивају таласе притиска у медијуму у којем се одигравају, по чему се и врши њигова категоризација на сагоревања или запаљења, ако су ови таласи подзвучни и детонације ако су таласи надзвучни (такође познати као шок-таласи - јер се прво претрпи удар, па онда чује звук). Најчешћи вештачки експлозиви су хемијски екплозиви, за које је карактеристична брза и јака реакција оксидације која производи велике количине врелог гаса. Барут је први откривени и коришћени експлозив. Друга значајна рана открића на пољу технологије хемијских експлозива су били Фридрик Аугуст Абелова нитроцелулоза 1865. године и Алфред Нобелов проналазак динамита (стабилизовани нитроглицерин) 1866. године. Нова генерација експлозива, атомска бомба, је била откривена 1945. године од стране уједињених научника. Године 1952. Америчка армија је развила прву Фузиону бомбу. Експлозије су уобичајене и у природи. На Земљи, већина природних експлозија настаје услед вулканских процеса разних врста. Експлозивне вулканске ерупције се дешавају када лава (магма) долазећи из дубине земље садржи и пуно гаса; смањење притиска до кога долази када лава избије на површину изазива да гас у облику мехурова избија из лаве, резултујући великим повећањем запремине. До експлозија такође долази услед земљотреса. Види још[уреди] Спољашње везе[уреди] |Викимедијиној остави.на|