ХТМЛ5 видео датотека није пронађена? Поправите то помоћу 4 решења! - Минитоол Центар За Вести ХТМЛ5 видео датотека није пронађена? Поправите то помоћу 4 решења! [МиниТоол вести] Html5 Video File Not Found Када гледате видео записе на ИоуТубе-у или другим веб локацијама, можда ћете добити грешку која каже „ХТМЛ5: Видео датотека није пронађена“. Шта треба да урадите да бисте поправили грешку у видеу који није пронађен? Дошли сте на право место и МиниТоол ће вам у овом посту показати нека једноставна и ефикасна решења за ово питање. ХТМЛ5 видео датотека није пронађена Када гледате видео записе на ИоуТубе-у или другим веб локацијама у веб прегледачу, можете наићи на неке проблеме, на пример, видео снимци који се не репродукују у Цхроме-у , ИоуТубе грешка 400/429/500/503 и више. Поред тога, може се десити и још једно уобичајено питање. Према корисницима оперативног система Виндовс 10, постоји проблем приликом репродукције ХТМЛ5 видео записа у веб прегледачу. Детаљна порука о грешци је „ХТМЛ5: Видео датотека није пронађена“. То се може догодити јер прегледач не подржава ХТМЛ5 видео записе или постоји проблем са позадином веб странице. Срећом, можете следити ова решења у наставку да бисте лако поправили ХТМЛ видео који није пронађен. Исправке за ХТМЛ5 видео датотеку нису пронађене Користите најновију верзију свог прегледача Не подржавају сви прегледачи ХТМЛ5 видео записе, а подржавају Гоогле Цхроме, Интернет Екплорер, Фирефок и Опера. Али не могу се покренути све верзије за гледање ХТМЛ видео записа, зато проверите да ли користите најновију верзију. Понекад се прегледач може аутоматски ажурирати. Али када добијете ХТМЛ5 грешку, проверите је ручно. Ако користите Цхроме, кликните мени са три тачке, идите на Помоћ> О Гоогле Цхроме-у . Ако видите Ажурирајте Гоогле Цхроме дугме, кликните га. Ако није, прегледач је ажуран. Очистите колачиће и кеш меморију Кеш и колачићи могу да помогну вашем прегледачу да брзо ради. Упркос томе, они могу довести до спорог проблема са прегледачем или вам показати грешку приликом репродукције видео датотека. Ако вам смета ХТМЛ5 видео датотека која није пронађена Цхроме / Фирефок / ИЕ, избришите кеш меморију и колачиће, а затим поново погледајте видео. Узмимо Цхроме као пример: Корак 1: Кликните мени са три тачке и одаберите Подешавања . Корак 2: Кликните Обриши податке прегледања од Приватност и сигурност одељак. Корак 3: Поставите Временски опсег , одаберите оно што желите да обришете и кликните Обриши податке . Савет: Да бисте обрисали колачиће у Фирефоку, Едгеу или другим прегледачима, можете пратити овај пост - Како обрисати кеш за једну локацију Цхроме, Фирефок, Едге, Сафари . Преузмите ХТМЛ5 кодеке који подржавају Као што је горе поменуто, ако добијете грешку у ХТМЛ5 видео датотеци није пронађена, можда веб локација нема одговарајући видео кодек. Можете контактирати програмера веб странице да бисте инсталирали кодеке који подржавају ХТМЛ5. Онемогућите хардверско убрзање Према корисницима, онемогућавање хардверског убрзања може бити корисно за поправљање ХТМЛ5 видео записа који није пронађен. Дакле, можете и пробати. 1. корак: У Цхроме-у идите на мени са три тачке и одаберите Подешавања . Корак 2: Након клика Напредно , онемогућите опцију Употреба хардверско убрзање када је доступно . Корак 3: Поново покрените прегледач и покушајте да пустите свој ХТМЛ5 видео да бисте видели да ли је проблем решен. Потпуни поправци: Овај прегледач не подржава репродукцију видео записа Ако добијете поруку о грешци „овај прегледач не подржава репродукцију видео записа.“, Не брините и прочитајте овај пост да бисте пронашли нека решења за решавање проблема. Да ли сте добили поруку о грешци која каже „ХТМЛ5: Видео датотека није пронађена“ приликом репродукције видео записа у прегледачу? Полако и овај пост је користан за вас. Тешкоће бисте могли да се решите након што испробате ова решења изнад. Само пробајте! [Исправљено] Дошло је до проблема при слању наредбе у програм [МиниТоол Типс] СФЦ Сцаннов не може да поправи датотеке након ажурирања од 9. јула [МиниТоол Невс] 3 методе за поправљање Нтфс.сис плавог екрана смрти у оперативном систему Виндовс 7/8/10 [МиниТоол Невс] АСУС позадинско осветљење тастатуре не ради? Поправи одмах! [МиниТоол вести] Недостаје трака за адресу Цхроме-а? 5 начина да га вратите [МиниТоол вести] Поправка: спољни чврсти диск се не приказује или препознаје [МиниТоол Савети] 7 ефикасних метода за решавање проблема са Нетвтв06.сис у систему Виндовс 10 [МиниТоол Типс] Како извршити корекцију боја у видео записима - практични алати [РЕШЕНО] Како поправити УСБ погон не може се отворити у оперативном систему Виндовс 7/8/10 [МиниТоол Типс] 5 савета за решавање кода грешке ГеФорце Екпериенце 0к0003 Виндовс 10 [МиниТоол вести] стварање спољног чврстог диска за покретање како да видите какав чврсти диск имате овом блу-раи диску је потребна библиотека за аацс датотеке су нестале са спољног чврстог диска Виндовс 10 рачунар се насумично укључује


source: fineweb

text: Сећате ли се година етикетирања „страних плаћеника и домаћих издајника“. Биле су то године током којих су нас највише уназадили, опљачкали и унесрећили политичари који су нас тада водили док се кроз јавност ширила злокобна реторика 90-их, шетале колоне избеглица, падале бомбе, низали се редови за хлеб и млеко, новац заменили бонови... Страним плаћеницима и домаћим издајницима називали су у цензурисаним медијима све који су се борили против њих или били бар мало спремни да у јавности изговоре речи које им не иду у прилог. Свидело им се како се такве прозивке добро примају код збуњеног и ратом преплашеног народа, па су технику усвојили као плодоносну и даље је развијали ширећи списак „страшила за народ“ страним заверама, шпијунским службама, великим источним или западним пријатељима или непријатељима, а сво то време радили у складу са личним интересима чинећи народ бедним. Неки су се озбиљно обогатили. Да се разумемо, не кажем да су се стране државе према нама увек понашале лепо, али је сигурно да су се наши политичари према нама понашали још горе. Запошљавали су и постављали на функције искључиво подобне, најпре чланове, а затим чланове ћутологе и мало по мало направили мрачан повлашћени мутним пословима и заветом ћутње повезан свет који је на крају куповао и дипломе, само да би каквим таквим папиром оправдао свој, ничим добрим заслужен, високи друштвени положај. Нема ни страних пријатеља, ни страних непријатеља. Има само домаћих и страних интереса и преговора и проналажења пута кроз све то. У највећој мери уништењу домаће привреде и друштва нису допринеле ни стране завере, ни шпијуни, ни плаћеници, већ сасвим домаћи фактори. Ширећи пред грађанима маглу о истоку и западу, о мајци Русији, или спаситељки Европској унији, о бољем сутра које никако није долазило, куповали су себи време док је са мапе нестајала једна по једна фирма од које смо живели, док су постављањем подобних освајали једну по једну пору јавног сектора стављајући све већи број грађана у, од странке, а за посао, зависан однос. Стварали су све ширу партијску машинерију. И сада, када периодично поново почињу да узвикују пароле о заверама, страним силама, домаћим сарадницима страних сила, или већ нађу неку нову идеју попут недавно двапут објављиваног државног удара само у прсте им треба гледати, јер је тад на делу један давно проваљени картарошки штос. Научили смо о томе нешто 90-их и имамо знање које може да нам обезбеди неке другачије године. Уместо тражења спасилаца и криваца ван територије Србије, покрет Доста је било решење налази у њој. Нема решавања проблема бежањем од њих и скривањем иза добим делом фиктивних узрока. Решење за тотални распад државе и друштва су увођење реда у јавни сектор, раскид са страначким запошљавањем и негативном селекцијом људи за водеће функције, одговорност јавних службеника... Увођењем мерења резултата њиховог рада они са купљеним дипломама сами ће се разбежати и стићи на друштвене маргине где им и јесте место, јер не знају да раде то што папир којим машу каже да знају. У уређеним условима се једноставно не би снашли, они само по магли ходају. На горе описаним политикама, 2014. године смо основали покрет Доста је било и на изборима, после свега месец дана од оснивања, освојили око 2 одсто гласова. У априлу 2016. године под истим именом и са истим програмом у 20 тачака проверили смо да ли грађани сматрају да је наш пут исправан. И поред тешког приступа било ком медију осим интернета, освојили смо преко 6% у Републици, ушли у Војвођанску скупштину и још 110 одборничких места у локалним скупштинама. Сада 2017. године постајемо нова политичка партија, а програм је и даље исти. Нема спасилаца ни на истоку, ни на западу. Сами радимо на томе да уведемо Србију у ред поступком тачно обрнутим од оног који ју је у ово стање довео. Чинимо то процесом који зовемо раскид са партијским паразитским системом који је појео државу. То неће бити лако због постојања оних снажних старих дилова и завета ћутања који ће се опирати, а које затичемо, али сад кад је процес започет испред свих нас је пут који сигурно води у неке другачије године. Светлана Козић председница посланичке групе „Доста је било“у Скупштини Војводине


29. новембра 2014. 29. новембра 2014. РАДНИЧКИ БАТАЉОН OСТАЈЕ ЛЕГЕНДА На Кадињачи, брду изнад Ужица, одржана је традиционална свечаност поводом дана кад је, у Првој непријатељској офанзиви у Другом светском рату, 1941.године, страдао славни Раднички батаљон. Обележавање датума одржано је у организацији Владе Србије, Републичког одбора СУБНОР-а и Ужица. Уз највише војничке почасти на монументалну гробницу положени су венци, а глумци из позоришта града на Ђетињи извели су пригодан програм везан и за 67 дана слободе и постојања Ужичке Републике као једне од ретких слободних територија у поробљеној Европи од хитлеровских окупационих трупа. О тим данима је на Кадињачи говорио први човек садашње ужичке власти. Градоначелник Тихомир Петковић је рекао: ”Поносни смо на Ужичку Републику која је била велика подршка јачању антифашистичког фронта на европском тлу, а храбри борци су бранили идеале и уверења да је у име будућих генерација исправно жртвовати и сопствени живот”. У име Владе Србије државни секретар Драган Поповић је истакао да је наша земља поносна на своју антифашистичку прошлост: ”Раднички батаљон се свесно супротставио фашизму да га ми не би доживели у облику какав је тада био. Зато им одајемо почаст и показујемо да нису заборављени и у име обавезе да се против зла морамо и даље борити. Фашизам је изгубио пре 69 година али није поражен. Има га данас свугде у свету и морамо се супротстављати на сваком месту где га уочимо”. Обележавању на Кадињачи присуствовали су многи борци партизани из разних делова Србије, а посебно делегација Републичког одбора СУБНОР-а са представницима Окружног и одбора у Ужицу.


У замкама постмодерне - Печат - Лист слободне Србије Почетна/Култура/У замкама постмодерне Рашко Јовановић 25/12/2015\tКултура, БРОЈ 401 Оставите коментар Премијера на Великој сцени Народног позоришта у Београду „Марија Стјуарт“ после 106 година поново пред публиком националног театрa Шилер је 1801. написао трагедију о Марији Стјуарт и дело је први пут приказано у Вајмару јуна месеца те године. Ваља рећи да је о тој теми познати немачки песник размишљао још од 1783, да би о својој намери разговарао са Гетеом, изложивши му читаву схему трагедије маја 1799, неколико дана пре но што ће почети да је пише. Радња драме о шкотској краљици Марији Стјуарт, ватреној поборници католичке вере, која је у Енглеској годинама заточена због аспирација на престо Елизабете I, почиње у тренутку када јој јављају да је осуђена на смрт. У исти мах њен непоколебљиви присталица Мортимер, нећак витеза Полита, додељеног јој чувара, настоји да је ослободи уз помоћ других потајних католика што је и он сам. Марија га упућује на грофа од Лестера, њеног некадашњега вереника, а садашњег миљеника енглеске краљице Елизабете. Надајући се да ће у Елизабети пробудити самилост према осуђеници, Лестер ће уприличити сусрет двеју краљица без њиховог знања; али уместо милости, охола и горда Елизабета вређа супарницу, а када јој она узвраћа истом мером, биће јасно да је трагични завршетак неизбежан. Када католички фанатици поново покушавају атентат на Елизабету, за који се сматра да га је инспирисала Марија, енглеска владарка ће коначно потписати смртну пресуду заточеној шкотској краљици. Тек по извршењу казне сазнаће се да је Марија била неправедно оптужена, али Елизабета не прихвата никакву одговорност. Мортимер, будући да је откривен као Маријин присталица, извршиће самоубиство, док ће гроф од Лестера побећи у Француску. У складу са концепцијом историјске драме свога времена, Шилер је у овом делу о међусобном сукобу и нетрпељивости краљице католикиње и краљице протестанткиње поступао грађом врло слободно и ради уверљивости сценског збивања увео је и неке историјски неаутентичне ликове (Мортимер) и догађаје (сусрет двеју краљица до којега никад није дошло). Нема сумње да је такав поступак произишао из Шилерових класицистичких поетичких начела из позног вајмарског раздобља, па је стога ово дело написао у стиховима. Адаптација текста, чији смо садржај изложили, Слободана Обрадовића и Милоша Лолића кондензовала је читаву материју, али је прилично осиромашила Шилерово поетско драмско дело. Другачије речено, Шилеров текст у преводу Бранимира Живојиновића знатно је скраћен и прилагођен у складу са постмодерним тековинама за извођење у истом стилу. Ако је осиромашена поетска драмска структура Шилеровог дела, не може се рећи да адаптација текста није очувала основне линије драмскога сукоба. Упркос томе морамо се упитати треба ли у нашем националном театру, и то на његовој великој сцени, приказивати „дајџест издања“ великих класичних дела? Мишљења смо да таква пракса припада другим позориштима. Скраћени текст изведен је у режији Милоша Лолића на огољеној позорници на којој је стајао само један елеменат сценографије Јасмине Холбус који је ваљда требало да назначи где се радња одиграва, с тим што су се призори са Маријом углавном играли на просценијуму. То је убрзало приказивање Шилерове драме, у оваквој сценској презентацији лишено конкретне амбијентације. Једино су прикладна и прелепа костимографска решења Марие Марковић дочаравала епоху догађања радње, а у појединим случајевима указивала и на особености или функције појединих личности. Насловну улогу тумачила је Сена Ђоровић са довољно борбености и енергичним ангажманом. Било је у њеној глуми пркоса и мржње, као и израза чврсте и доследне непопустљивости. Нада Шаргин као енглеска краљица Елизабета изградила је достојанствен став, али је истовремено умела да изрази недоумице и колебања, посебно у напетој сцени потписивања пресуде Марији Стјуарт, или у посебној сцени када се пита о целисходности властитога постојања и смислу краљевске дужности коју обавља. Иван Босиљчић као гроф од Лестера пленио је својим отменим држањем, успевши да изгради дистанцу према осталима, док је Милош Ђуровић као Мортимер умео да недвосмислено оваплоти искрену приврженост према шкотској краљици Марији Стјуарт. Бранко Видаковић као врховни ризничар лорд Берли понашао се прикладно функцији – погледом и ставом недвосмислено је демонстрирао моћ. Небојша Кундачина у улози грофа од Шрузберија био је сугестиван, док је Гојко Балетић ставом и понашањем наглашавао неприкосновеност у обављању чуварске функције. Државног секретара Зоран Ћосић играо је наглашавајући моћ ове бирократске функције. Редитељ је користио спољне ефекте помажући се моторним возилом са ургентним светлом које је неодољиво подсећало на полицијске аутомобиле којима се превозе затвореници. То возило одвешће Марију Стјуарт на губилиште. Такође, простор на којем се сусрећу и препиру две краљице био је блатњава трава, тако да су се обе укаљале. Иначе, читав сценски простор био је једно шаховско поље, што се, истини за вољу, могло видети само са галерија. Укупно узев то није умањивало ово постмодерно виђење познате Шилерове трагедије, које је омогућило савременим гледаоцима делимично упознавање са значајним делом великога песника. Народно позориште у Београду – Велика сцена Слободан Обрадовић и Милош Лолић Кључне речиМарија Стјуарт Милош Лолић Народно позориште у Београду


Асфалтиран пут у Суводању – Lepa reč Valjeva Home > АКТУЕЛНО > Асфалтиран пут у Суводању Асфалтиран пут у Суводању У оквиру инвестиционог одржавања путева, за шта је град Ваљево у овој години определио 14 милиона динара, данас је асфалтирана деоница у МЗ Ставе. Асфалтирана је деоница пута у селу Суводање од Ђурђевића моста ка Планинарском дому „Крушика“ на Медведнику. Радове су обишли градоначелник Лазар Гојковић и руководилац Одељења за грађевинско земљиште и инфраструктуру Бранко Вуковић, који су разговарали са мештанима о значају овог пута за житеље Суводања и Става. Овај део пута је важан за бројне фамилије које живе у овом крају и које се баве пољопривредом: Бирчанине, Петровиће, Богићевиће, Стојшиће, Будимировиће, Глигоријевиће, Ћосиће, Васиљевиће и многе друге. Ради се по плану и програму месних заједница, тако да нас и у наредном периоду очекују асфалтирања путева по селима. Овај пут заједнички асфалтирају Предузеће за путеве „Ваљево“ и Грађевинско предузеће „Компресор инг“.


Покупи све те невидљиве ствари што жуде да


Ди Канио је био и остао (и остаће) легенда. Што се тиче Лацијала, мени се чини да су они одувек били нацистички орјентисани (не мислим расно свесни, већ баш нацистички). Не знам ко је био "главни баја" пре Крањотија, али чињеница је да је Лацио одувек био чист клуб. Навијачи су својим ставовима формирали и став управе. Кроз историју, ЛАЦИО је имао проблема због својих навијача, али је управа често прећутно стајала иза тих навијача. Међутим, прва већа мимоилажења су била продаја Сињорија (још једна од легенди клуба). Рим је био буквално блокиран демонстрацијама Лацијала. Нова мимоилажења су била довођењем "италијанских црнаца" у тим (Манфредини и Ливерани). Данашња екипа, управа, играчи и све што чини један клуб (осим навијача) су нешто сасвим ново и другачије. Ја сам Лацио заволео од оне чувене генерације са почетка 90тих, феноменални тим који су сачињавали све сами виртуози, Сињори, Казираги, Ди Матео, Фузер, Вентурин... Да, заиста је тужно видети да у мом омиљеном италијанском клубу игра чак два шипца. Čini mi se da je dovođeње Ди Канија покушај да се оперу. Заправо, мене баш интересује у каквом је односу Ди Канијо са капитеном екипе (Ливерани)!? Са друге стране, Рома ми је ове године још огавнија. Навијачи каче заставе са свастикама, а подржавају све црне играче у тиму... Опонашају Лацијале, у свему их копирају...мислећи ваљда да се ради о нечему што је модерно!? Заправо, покушавају да привуку пажњу медија на себе, јер и поред бројчане надмоћи, никада нису били заступљени у медијима као Лацијали, никада нису били организовани као лацијали, никада нису били агресивни као лацијали...никада нису били ЛУДИ као лацијали, а чињеница је да су од истих увек "пили" дебеле батине, чак и кад их је било далеко више... FORZA LAZIO!


Онлине игра Ворлд Бокинг Турнир. Играј онлине фрее гаме Ворлд Бокинг Турнир. Довнлоад игра Ворлд Бокинг Турнир. Игре Игре за двоје - Борбе Драго ми је да вас видим у великом светском првенству боксу. Одаберите плејер, могу да играју заједно једни против других. Такмичите се ко међу вама, агилни и јачи. © зкцгаме.цом - бесплатна онлине игра Ворлд Бокинг Турнир () играте онлине фласх игре Ворлд Бокинг Турнир за бесплатно.. Не заборавите да Дионички Ворлд Бокинг Турнир и делите ову игру са својим најбољим пријатељима. Игра Ворлд Бокинг Турнир онлајн Игра Опис Ворлд Бокинг Турнир онлине. Како играти игру на мрежи Драго ми је да вас видим у великом светском првенству боксу. Одаберите плејер, могу да играју заједно једни против других. Такмичите се ко међу вама, агилни и јачи. Контрола тастере са стрелицама или ВАСД. Хит-дугме Б, Н, М, или 1, 2, 3. Рате ову игру: Играо: 2160 Ворлд Бокинг Турнир ( Гласова19, Просечна оцена СМС: 4.37/5)


text: Национални просветни савет, на данашњој седници није усвојио предлог Министарства просвете, науке и технолошког развоја да „Информатика и рачунарство“ постане обавезни предмет у основној школи од ове школске године. Током дискусије, чланови Националног просветног савета изнели су потпуно различита мишљења о предлогу Министарства – од потпуне подршке до одређених резерви. Иако су представници Министарства просвете, науке и технолошког развоја, као и представници Министарства за телекомуникације образложили предлог и дали одговоре по питању техничких услова, обучености наставника и временске динамике промена, НПС није прихватио предлог да ученици од петог до осмог разреда имају информатику и рачунарство као обавезни предмет. Предлог за увођење информатике као обавезног предмета добио је подршку великог броја компанија из ИКТ сектора. Министарство просвете, науке и технолошког развоја изражава жаљење, због данашње одлуке о НПС да се не усвоји предлог промене статуса „ Информатике и рачунарства“ из изборног у обавезни предмет. ПРЕДЛОГ НАСТАВНИХ ПРОГРАМА КОЈЕ ЈЕ НАПРАВИЛА РАДНА ГРУПА МПНТР 27. јуна НПС је разматрао предлоге наставних планова и програма предмета: Предлог наставног плана који је предвиђао да уместо „Техничког и информатичког образовања“ предмет поново буде „Техничко образовање“, а да „Информатика и рачунарство уместо изборног буде обавезан није добио подршку НПС-а већ је само предлог наставног програма предмета „Информатика и рачунарство“ усвојен за изборни предмет. НПС је, данас усвојио нове наставне програме за изборни предмет „Од играчке до рачунара“ и „Информатика и рачунарство“ у основној школи, као и за обавезни премет „Рачунарство и информатика“ у гимназији, као и за први разред у средњим стручним школама. Да би се примењивали од 1. септембра 2016. неопходно је да буду објављени од стране МПНТР што ће бити учињено током лета.


Quote: Поздрав за новог члана. Мислим да ниси добро схватио и ком контексту људи дају позитивније коментаре о Цобију. То се чини, када се пореде бивша и садашња власт, јер је чињеница да је Слоба ма колико био грозан, још погубнију политику овде ови што су сада на власти. А Слоба јесте био велики мајмун, какави су сада ови, можеш само да претпоставиш. И још нешто, без обзира на све његове грешке и глупости које је чинио, када је "умро" у ЗОГ затвору у Хагу, сви су били једногласни у томе да је позитивна ствар била што се ето тад, борио против ЗОГ-а, и бранио свој народ и себе. А веруј ми, сви су овде свесни да је он правио непоростиве грешке, нисмо ми овде комунисти, знамо ми то не брини. Што се тиче Караџића и Младића, они јесу велики Срби, али то да су они НС опредељења, баш не бих рекао. Једноставно велики људи, ратници, патриоте, то јесте, али није ми јасно на основу чега си закључио да су они НС? У ствари, нисам сигуран да је у Србији постојао неко ко је пропагирао Национал-Социјализам, макар у својој најблажој форми, након другог светског рата. На срећу, ствари почињу да се мењају...


Quote: На основу чега ти доносиш овакве закључке? Како можеш ти да знаш да се већина нас само "декларативно" сматра Србима, и да ми нећемо ништа урадити док се Србија распарчава? Шта је Београд урадио по том питању? Није ли Београд био вазда упориште жутих до последњих избора? Па за име Бога код нас је Српство сачувано,наш језик,наша писменост наша вера. Докле ћемо ми морати да отплаћујемо тај измишљени дуг Српству, за наше тобож не учествовање у ПСР ? Шта ми више то дугујемо и како ми треба да се докажемо да би били "прави Срби" ? Шта још то мрски вам "пречани" требају да ураде да би већ једном били поштеђени константних напада ? У Војводству Срби не проповедају аутономаштво и сецесију, проповедају је комунисти који у дојахали на реповима својих вођа 1945, који су поштен народ истерали из кућа, запленили све што се могло отети, иста та комунистичка багра проповеда одрођење Војводине од своје матице. Неће неко коме су се стари борили више од 300 година за уједињење са матицом проповедати сепаратизам,није толико луд, али дошљак, у црвеном шињелу свакако хоће. Шта још да урадимо ? Обе Југославије смо изнели на својим плећима, вукли смо за све и увек су нас сматрали страним телом. Не пада мени тешко то што Будимпешта пред Мађарску револуцију 1848 на сав глас покушава да угаси последњу трунку снаге у Војводини која храни 30% монархије, већ што моја браћа сумњају у мене.


text: Министар рада и борачко-инвалидске заштите Републике Српске Миленко Савановић изјавио да је у протеклом рату у Возући почињен незапамћен злочин над српским народом, који има елементе геноцида. „На Возућу су били дошли некакви муслимански ратници за које тада нико није знао ко су, шта су, ни каквом су идеологијом `затровани`. Они су починили стравичне злочине убијајући невине српске цивиле на њиховим кућним огњиштима“, истиче Савановић у интервјуу Срни, поводом обиљежавања 20 година од егзодуса српског народа са простора Возуће. Савановић каже да је неразумљиво да се у свијести човјека може десити да почини такав злочин када ум и разум нестану јер клати, убијати и протјеривати цивиле са њихових вјековних огњишта, палити им куће – представља геноцид. Он је изразио жаљење због тога што ни након 20 година злочини над Србима у Возући и Озрену нису процесуирани, истичући да је то посљедица тога што су Суд и Тужилаштво БиХ у функцији бошњачке политике у Сарајеву. „Несхватљиво је да људи у правосуђу БиХ који треба да буду професионалци и независни у свом раду, буду под утицајем бошњачке политике, због чега имамо ситуацију да за ратне злочине искључиво буду процесуирани Срби у односу на друга два народа, а што ствара даљу мржњу и неповјерење међу народима у БиХ“, истиче Савановић. Савановић напомиње да је због ове ситуације неопходан радикалан заокрет у раду правосуђа у БиХ на процесуирању ратних злочина и тражењу несталих лица, који није могуће остварити без већег ангажмана и помоћи међународне заједнице. „Неко други је извана написао `сценарио за рат и распад бивше Југославије, а Србе покушавају прогласити јединим кривцима за рат, а они то нису, јер су само бранили своја огњишта и породице“, наглашава Савановић. Говорећи о предстојећем наставку структуралног дијалога о реформи правосуђа у БиХ, Савановић је рекао да се у том дијалогу мора уважавати Република Српска и воља њених грађана, ако се мисли одржати дејтонска БиХ. „Структурални дијалог мора да крене са мртве тачке јер би то био најбољи пут да се људи на високим политикама у БиХ уозбиље, те да Суд и Тужилаштво БиХ буде у улози због које је формирано“, истакао је Савановић. Он је рекао да је увјерен да је помало сазрела свијест да тај дијалог треба да крене, у супротном српски народ у Републици Српској ће на референдуму показати да није задовољан радом тих институција на нивоу БиХ. Савановић је подсјетио да је Народна скупштина Републике Српске донијела одлуку о одржавању референдума о Суду и Тужилаштву БиХ због чињенице да постоји потпуни застој у процесуирању ратних злочина почињених над Србима и тражењу несталих Срба у БиХ. Коментаришући иницијативу Завичајног удружења Завидовићана да суђење за ратне злочине у Возући буде пребачено на Суд у Добоју, Савановић је рекао да је такав став Удружења очекиван, јер су љиди с правом изреволтирани нерадом Тужилаштва и Суда БиХ на процресуирању злочина над Србима. Он је рекао да ће ресорно министарство и Влада Републике Српске у свим ситуацијама дати подршку да се дође до истине и да буду процесуирани сви који су чинили зла за вријеме протеклог одбрамбено-отаџбинског рата. Савановић напомиње да је српски народ, послије Јермена, у историји највише страдао процентуално према броју становника због чега је потребно направити научну анализу да се види зашто се то дешавало у историји српском народу и да се тако нешто никада више не понови. „Српски народ не смије заборавити своју историју и њоме треба учити и едуковати младе и будуће генерације, ради очувања овог простора који историјски припада Србима“, истакао је Савановић. Говорећи о положају борачких категорија у Републици Српској, Савановић је рекао да ресорно министарство и Влада Републике Српске пружају максималну помоћ овој популацији у складу са финансијским могућностима кроз грантове, социјална давања, једонкратне помоћи за невладине организације произашпле из отаџбинског рата. „Република Српска више него што је реално могуће даје за борачке категорије и она се њима никада не може одужити посебно породицама погинулих и тешким ратним војним инвалидима“, истакао је Савановић. Савановић је изразио увјерење да ће Република Српска у наредном периоду бити друштво са више рада и одрживости, закључујући да ће министарства и њене институције имати више могућности да помогну онима којима је та помоћ неопходна“, закључио је Савановић. Такозвана Армија БиХ, потпомогнута злогласним одредом „Ел муџахид“, 10. септембра 1995. године извела је акцију „Ураган“ на Возућу у којој је учествовало 23.000 муслиманских војника. У овој акцији погинуло је 415 српских војника, док их се 137 још води као нестало, а 7.500 Срба је протјерано и 30 села спаљено.


text: У недељу 19. фебруара 2017. године у 11 сати, Дунавска 35, Служба за однос с јавношћу и педагошки рад организује други део музејске играонице под називом „Направи своју чаробну маску“. Играоница је намењена родитељима и њиховој деци узраста 5 – 10 година. Датум одржавања XXИИ Машкараде, традиционалног програма Музеја Војводине се приближава и крајње је време да се припреми маска за ту пригоду. Родитеље и децу ћемо упознати са покладним обичајима у Војводини, како су изгледале традиционалне маске и поворке, а потом ће деца завршавати маске које су на претходној играоници започела. Деца која нису била на претходној играоници радиће нове маске. Потребно је понети мало вунице . Играоницу води Владимира Станисављевић, музејски саветник, педагог.


source: CulturaX

text: Рогозин: САД започињу обуку специјалаца Молдавије за случај новог конфликта са Придњестровљем Преузмите краћи линк http://vostok.rs/index.php?option=n&idnovost=103127 САД започињу обуку молдавских диверзаната и специјалаца за случај новог конфликта са Придњестровљем, сматра потпредседник Владе Русије Дмитриј Рогозин. "'Пројектовање и изградња објеката за вежбање војних операција у условима урбаног ратовања' — Американци започињу обуку диверзаната и специјалаца Молдавије за случај новог оружаног конфликта са Придњестровљем", написао је Рогозин на својој страници на Фејсбуку, коментаришући наводе руских медија. Раније је телевизија РТ саопштила да Ратна морнарица САД тражи подизвођаче за изградњу 8 нових војних објеката у бази у молдавском месту Буљбоаки. Председник Молдавије Игор Додон је више пута саопштавао да се противи уласку земље у НАТО и учешћу молдавских војника у војним вежбама држава-чланица Алијансе.


source: wikipedia

text: 6. новембар (6.11.) је 310. дан године по грегоријанском календару (311. у преступној години). До краја године има још 55 дана. Догађаји 355 — Римски цар Констанције II је у Милану прогласио свог брата од стрица Јулијана за свог савладара-цезара. 1632 — Шведски краљ Густав II Адолф, велики војсковођа и војни реформатор, погинуо у Тридесетогодишњем рату, у бици код Лицена, у којој је његова војска потукла снаге Противреформације под командом генерала Валенштајна. 1860 — За председника САД изабран Абрахам Линколн. У јануару 1863. прогласио ослобађање робова, током његовог мандата вођен Амерички грађански рат, од 1861. до 1865, у ком је Унија северних држава победила робовласнички југ. Шест дана по завршетку рата убијен у позоришној ложи у атентату који је извршио глумац Ј. В. Бат. 1880 — Француски микробиолог Шарл Лаверан, добитник Нобелове награде за медицину 1907, открио узрочника маларије, али није могао да објасни како доспева у организам. Енглески лекар Роналд Рос 15 година касније утврдио да маларију преносе комарци. 1911 — Франсиско Мадеро, вођа револуције против диктатора Порфирија Дијаза, постао председник Мексика. 1917 — После пет месеци борби, у Првом светском рату, победом западних савезника над Немцима, окончана трећа битка код белгијског града Ипра. Линија фронта померена непуних 10 километара, погинуло 240.000 војника. 1931 — Одржан антирежимски протестни скуп на Београдском универзитету, студенти потом кренули у протестну шетњу Кнез-Михаиловом улицом. Полиција ухапсила 13, повређено шест студената. 1943 — Совјетска армија у Другом светском рату ослободила Кијев, после двогодишње немачке окупације. 1950 — Основан Музеј примењене уметности у Београду 1964 — У саобраћајној несрећи погинуо Слободан Пенезић Крцун, председник Извршног већа СР Србије и функционер КПЈ и КП Србије. После Другог светског рата био начелник ОЗНА за Србију, потом министар унутрашњих послова Србије. 1975 — На иницијативу краља Хасана, почео Зелени марш. 350.000 Мароканаца са заставицама и Кураном у рукама прешло у Западну Сахару, тражећи деколонизацију те области. Наредних дана у Мадриду потписан споразум којим је Шпанија предала Западну Сахару Мароку и Мауританији. 1986 — Завршава се шаховски турнир у Тилбургу, Холандија, победом Александра Бељавског. 1996 — Бивша република СФРЈ Хрватска постала 40. чланица Савета Европе. 1999 — Аустралијанци на референдуму с 55% гласова одбацили предлог да британски монарх као шеф државе буде замењен републиканским устројством државе. 2001 — Медијски магнат, републиканац Мајкл Блумберг, изабран за градоначелника Њујорка. Наследио Рудолфа Ђулијанија. 2005 — Монсињор Киро Стојанов у Скопљу, у катедрали Пресветог срца Исусовог, постављен за скопског бискупа и апостолског егзарха у Македонији. Први Македонац после 104. године на руководећем положају у католичкој цркви у тој земљи. Рођења 1479 — Хуана I од Кастиље, шпанска краљица. (прем. 1555) 1494 — Сулејман Величанствени, турски султан (1520—1566). (прем. 1566) 1661 — Карло II од Шпаније, шпански краљ (1665—1700). (прем. 1700) 1771 — Алојз Зенефелдер, аустријски глумац и драматург, најпознатији као изумитељ литографије. (прем. 1834) 1787 — Вук Стефановић Караџић, српски филолог и реформатор српског језика. (прем. 1864) 1814 — Адолф Сакс, белгијски кларинетиста, градитељ дувачких инструмената и конструктор првог саксофона. (прем. 1894) 1835 — Чезаре Ломброзо, италијански психијатар и криминолог. (прем. 1909) 1841 — Арман Фалер, француски политичар и председник Француске. (прем. 1931) 1861 — Џејмс Нејсмит, канадско-амерички изумитељ кошарке. (прем. 1939) 1880 — Роберт Мусил, аустријски писац. (прем. 1942) 1923 — Антоније Исаковић, српски књижевник и сценариста. (прем. 2002) 1923 — Татјана Лукјанова, српска глумица. (прем. 2003) 1931 — Мајк Николс, амерички редитељ, продуцент, глумац и комичар. (прем. 2014) 1932 — Предраг Гојковић Цуне, српски певач. (прем. 2017) 1932 — Франсоа Англер, белгијски физичар, добитник Нобелове награде за физику (2013). 1946 — Сали Филд, америчка глумица и редитељка. 1948 — Глен Фреј, амерички музичар, најпознатији као суоснивач, певач и гитариста групе -{Eagles}-. (прем. 2016) 1952 — Јаков Седлар, хрватски редитељ и продуцент. 1953 — Жељко Јерков, хрватски кошаркаш. 1953 — Тони Парсонс, енглески писац и новинар. 1962 — Невен Спахија, хрватски кошаркашки тренер. 1963 — Бранка Пујић, српска глумица. 1964 — Грег Графин, амерички музичар и писац, најпознатији као певач и суоснивач групе -{Bad Religion}-. 1970 — Горан Ђукић, српски фудбалер и фудбалски тренер. 1970 — Итан Хок, амерички глумац, сценариста, редитељ и књижевник. 1972 — Тандивеј Њутон, енглеска глумица. 1972 — Ребека Ромејн, америчка глумица и модел. 1977 — Душан Кецман, српски кошаркаш. 1979 — Ламар Одом, амерички кошаркаш. 1987 — Ана Ивановић, српска тенисерка. 1988 — Ема Стоун, америчка глумица. 1988 — Џон Холанд, америчко-порторикански кошаркаш. 1990 — Андре Ширле, немачки фудбалер. 1995 — Андре Силва, португалски фудбалер. Смрти 1397 — Вук Бранковић, српски обласни господар. (рођ. отприлике 1345) 1632 — Густаф II Адолф Шведски, шведски краљ војсковођа, војни и државни реформатор. (рођ. 1594) 1796 — Катарина Велика, царица Русије. (рођ. 1729) 1893 — Петар Чајковски, руски композитор позног романтизма. 1929 — Максимилијан фон Баден, немачки принц и политичар. (рођ. 1967) 1964 — Слободан Пенезић Крцун учесник Народноослободилачке борбе, друштвено-политички радник СФРЈ и СР Србије и народни херој Југославије. (рођ. 1918) 1996 — Драган Кресоја, филмски редитељ и сниматељ. (рођ. 1946) 2007 — Раша Ливада, књижевник, главни и одговорни уредник часописа "Писмо" истоименог књижевног друштва, један од оснивача Српског књижевног друштва. (рођ. 1948) 2015 — Перо Перовић, најстарији Црногорац. (рођ. 1909) 2021 — Муамер Зукорлић, председник и главни муфтија Мешихата Исламске заједнице у Србији. (рођ. 1970) Маринко Роквић, српски певач фолк музике. (рођ. 1954) Празници и дани сећања Српска православна црква данас прославља Свети мученик Арета Свети Елезвој, цар етиопски Спомен иконе „Свих жалосних радост” Преподобни Арета Печерски


Око ове школе имало је доста проблема од момента када се догодио пожар 23. априла 2016. године и сви су се потрудили да што пре буде реконструисана. „ Захвалио бих се градском менаџеру Горану Весићу који је имао разумевања за важност ове школе првенствено због 250 ђака који овде похађају наставу. Извођачи радова су имали доста проблема на које су наилазили али су их свакодневно у комуникацији са надзорним органима отклањали. Град Београд је издвојио 100 милиона динара за реконструкцију школа и то је нешто што је примарно како би деца имала све потребне услове. Када је општина Гроцка у питању у припреми је изградња школе у Лештанима, урбанистички план је усвојен, тренутно је на обради у Канцеларији за јавна улагања, док ће Министарство образовања донирати пројекат за изградњу нове школе. Средства за школу у Лештанима су обезбеђена и у првом кварталу следеће године почећемо са изградњом потпуно нове школе у Лештанима која ће се крајем ове године срушити.“ изјавио је градски секретар за образовање Славко Гак.


24. март, Кикинда: Обележавање годишњице агресије НАТО-а на СР Југославију Источно Сарајево, 20. мај 2017: Научни скуп „Наука и стварност“ Опширније... Нови Сад, 15. мај 2017: Представљање књиге др Драге Његована Плакатирање геноцида... Опширније... Израел, Западна Галилеја, 7 – 11. мај 2017: Друга међународна конференција „Медицина... Опширније... Косовска Митровица: 9. мај 2017. Опширније... Марибор, 8. мај 2017: Писмо Тање Мехле, ћерке пок. др Милана Басташића... Опширније... НасловнаКонтактНовости24. март, Кикинда: Обележавање годишњице агресије НАТО-а на СР Југославију


Двојица затвореника због хомофобичних убистава управо су се венчали у затвору - Лгбт Двојица затвореника због хомофобичних убистава управо су се венчали у затвору У суботу су убице Микхаил Галлатинов (40) и Марц Гоодвин (31) ушли у историју постајући први истополни затвореници који су се икада венчали док су били у затвору у Великој Британији,Старатељ легализацијаистополних бракова у Великој Британији у марту 2014. године дозволио да се затвореници у истом затвору међусобно венчавају. Марц Гоодвин (лево) и Микхаил Галлатинов. Гоодвин је 2007. осуђен на доживотну казну јер је на смрт претукао 57-годишњег Малцолма Бенфолда позвао „разбијање гејева“. Осуђен је на минималну казну од 18 година, а предвиђено је да ће одслужити још 10,Старатељ пријављено . Галлатинов, који је већ био осуђиван за злостављања деце, био је затворен 1997. године у 23. години због задављујуће смрти Адриана Каминског, 28-годишњака којег је упознао на геј линији. Осуђен је на најмање 20 година затвора, што је потврђено и 2009. Он ће следеће године бити размотрен за условни отпуст. Судија на суђењу позвао убиство 'хладнокрвно, добро планирано, бешћутно, хладно и очигледно без мотива.' Он је назвао Галлатинова 'опасним младићем [који] представља велику опасност за јавност у будућности.' Пороти је требало само сат времена да га осуди, а психолози у затвору су га означили као 'психопатског',Манцхестер Евенинг Невс пријављено . Фотографија АлмаАрте / Виа Флицкр: алмаарте_пхотограпхи Њих двоје су се наводно упознали током својих затворских послова као 'барско особље' у затвору Фулл Суттон у Јоркширу, где обојица и даље живе. Они су имали наводно пријављивао се за грађанску заједницу неколико година пре него што је истополни брак постао легалан у Великој Британији Бигјохн36 / Гетти Имагес Венчање је одржано у ниши за дечије играонице у центру за посетиоце затвора. Затвореници су разменили завете, пољубили се и исекли кришку колача малим пластичним ножемМанцхестер Евенинг Невс пријављено . Венчање су обавила два матичара и обавило се пред неколико пријатеља осуђеника, неколико рођака, укључујући Галлатинове родитеље, четири позвана затворска службеника и шест дежурних службеника. Завети су укључивали пар говорећи они су били „душевни партнери“ који би били „заувек заједно“. 'Јасно нам је да ако се затвореници венчају, порески обвезник не сноси трошкове церемоније', рекао је портпарол Затворске службе рекао Независни, 'и сигурно им није дозвољено да деле ћелију.' суммонедбифеллс / Виа флицкр.цом Галлатинови родитељи рекао тхеМанцхестер Евенинг Невсда су „поносни што је он мали део историје. „Ако нађете љубав, морате то учинити - чак и ако је у затвору. Свако заслужује да буде срећан ', рекао је новинама његов отац, Аллен Абдулла. Његова мајка, Цхристина ВИллиамс, сложила се с тим и рекла да је њеном сину било сломљено срце када му је последњи дечко у затвору пресељен на друго место и да јој је „драго што је поново пронашао љубав“. Брат Гоодвинове жртве сматра да синдикату није требало дозволити и сумња да је то смицалица за пријевремено пуштање на слободу. „Како можеш изаћи и убити човека због тога што је хомосексуалац, а онда имати геј венчање у затвору? Не видим никакву логику у томе ', Тони Бенфолд рекао тхеОгледало. „Пало ми је на памет да би ово могао бити трик за превремено пуштање на слободу показујући да су изградили нове животе.“ Бенфолд верује да ни убица његовог брата ни Галлатинов нису добили довољно строгу казну. Рекао је да се осећа као да 'изгледа да могу да раде шта желе у затвору док је моја породица остављена да пати'. Анди Цампбелл-Јонес / Виа Флицкр: анди-цј Источни Јоркшир, где се налази затвор Фулл Суттон. У САД је истополним затвореницима законски дозвољено да се венчавају у државама које дозвољавају хомосексуалне бракове, али нема података о томе да се то икада догодило. Ожењеним истополним затвореницима у истом затвору такође је теоретски дозвољено да деле ћелију у САД-у, према Шкриљац. Ипак, вероватноћа да се то догоди је мала, јер би затвор лако могао тврдити да они деле ћелију и представљају „безбедносне ризике“. У Великој Британији није потребна никаква тужба да би се пар спречио да живи заједно. Осцар Ремоте / Гетти Имагес „Брак је људско право за истополне парове, па чак и за људе чије животе можемо сматрати за осуду“, рекао је Петер Татцхелл, амбасадор Велике Британије. удружење за реформу казненог система , рекао је за естиллтравел Невс. Татцхелл вјерује да су Галлатинов и Гоодвин 'починили стравична убиства', али да је 'циљ затвора такођер реформирати и рехабилитирати преступнике. ... Заљубљеност и брак могу помоћи у стабилизацији ових мушкараца; дајући им фокус далеко од злочина. ' НРА каже да компромис о провери прошлости неће успети Коронавирус: Жена са аутоимуном болешћу не може да испуни рецепт за хлорокин ЛАПД истражује бескућника у инвалидским колицима који је наводно погођен гуменим метком у лице Рођак је можда злостављао моје сестре пре неколико деценија. Да ли да га пустим? Да ли је „Фриендинг“ вашег бившег на Фејсбуку добра идеја? Адвокати РНЦ -а покушавају да се дистанцирају од Трампових тврдњи о „намештеним изборима“ Вође милитантних група САД -а зацртале су планове за дан избора Полиција је пуцала и убила 15-годишњег дечака који је покушавао да напусти кућну забаву Коронавирус: Имигранти из Гватемале страхују од ИЦЕ затвора или депортација Мушкарац је оптужен за убиство три жене у Далласу, укључујући и црну трансродну жену Да ли треба да се суочим са женом са којом се састајем због њених лажи и тајности или да само прекинем везу? наручите маркице од носиоца поште наравно убио их све говорећи о сексуалном злостављању у терапији мегин келли напушта лисицу за нбц


text: Труба, скраћено Trb. (може се још и срести, често у рукописним примерима, скраћеница Trp. према енглеском називу), је регистарски највиши лимени дувачки инструмент, светлог и продорног звука, који је од давнина коришћен за војничке сигнале и свечане фанфаре, па је то оставило битан траг на његовом основном карактеру и типичним начинима употребе у музици. Ипак, труба је и изражајни мелодијски инструмент, а захваљујући усавршеном механизму вентила и у извођачкој техници достиже завидан виртуозитет, која се посебно истиче у џез-музици. Ту је нарочито честа, иако и другде уобичајена, употреба сордине (види: лимени дувачки инструменти). Инструменти слични труби су током историје били коришћени као сигнално средство у биткама или у лову, са примерима такве употребе датираним још од 1.500 п. н. е; они су почели да се користе као музички инструменти тек у касном 14. или раном 15. веку. Од касног 15. века ови инструменти су првентвено били конструисани од месинганих цеви, обично два пута савијених у облик заобљеног правоугаоника. У својој веома дугој историји, која залази далеко у античко доба, инструменти типа трубе задуго су могли да изводе тонове само једног аликвотног низа (тзв. природна труба), па су грађене у различитим регистарским варијантама и величинама. Тек изум и примена вентилног механизма, почетком 19. века, омогућила је слободно и лако извођење свих тонова и битно унапредила извођачку технику, као и употребне могућности трубе. Труба која се у 18. веку означавала као труба -{in C}- имала је стварни звучни обим (зависно од величине) за октаву дубљи од обима данашње трубе -{in C}-, односно исти обим као данашња хорна -{in C}- (-{corno alto}-). С обзиром да се педални тон није могао добити, а да је други тон аликвотног низа био интонативно несигуран, практични обим трубе из класичног периода сводио се углавном на добијање тонова од 3. до 12. аликвотног низа. Постоји много различитих врста трубе, при чему се оне најчешће свирају у Б (транспозициони инструмент), и имају цев дужине од око 1,48 m. Ране трубе нису пружале много опција за промену дужине цеви, док модерни инструменти генерално имају три (или понекад четири) вентила да би се мењала њихива висина звука. Већина труба има вентиле пистонског типа, мада се код неких користе ротирајући тип. Употреба труба са ротирајућим вентилима је у већој мери заступљена у оркестарским поставкама, мада ова пракса варира од земље до земље. Сваки вентил, кад је притиснут, повећава дужину цеви, снижавајући висину звука инструмента. Музичар који свира трубу се назива свирачом трубе или трубачом. Етимологија У енглеском језику реч -{trumpet}- је први пут коришћена у касном 14. веку. Реч је проистекла из старофранцуске речи -{trompette}-, што је диминутив речи -{trompe}-. Реч -{trump}-, са значењем „труба“, је први пут употребњена у енглеском око 1300. године. Реч потиче из старофранцуске речи -{trompe}- „дуги дувачки инструмент сличан труби“ (12. век), што је сродно са провенкалском речи -{tromba}-, италијанском -{tromba}-, све од којих вероватно потичу из немачког извора (упоредите старовисоконемачку реч -{trumpa}- и старонордијску реч -{trumba}- за „трубу“). Историја Најраније трубе потичу још из периода око 1500 п. н. е. или раније. Бронзане или сребрне трубе из Тутанкамонове гробнице у Египту, бронзани луреви из Скандинавије, и металне трубе из Кине датирају из тог периода. Трубе из Оксус цивилизације (3. миленијум п. н. е) из централне Азије имају декорисана задебљања на средини, мада су направљене од једне металне плоче, што се сматра техничким чудом. Шофар, направљен од овновског рога и Хатзотзерот, направљен од метала, помињу се у Библији. Они су свирани у Соломоновом храму пре око 3000 година. За њих се каже да су коришћени за рушење зидова Јерихона. Они се још увек користе током појединих религиозних дана. Салпинкс је права труба која је дуга , направљена од кости или бронзе. Салпинкс такмичења су у прошлости била део оригиналних Олимпијских игара. Народ Моче древног Перуа је имао трубе приказане у њиховој уметности још од периода око 300-е године. Најраније трубе су биле сигнални инструменти који су коришћени за војне и религиозне сврхе, пре него у музичке у модерном смислу. Модерне војничке трубе настављају ту сигналну традицију. Побољшања у дизајну инструмента и обради метала током касног средњег доба и ренесансе довеле су до повећане употребљивости трубе као музичког инструмента. Природне трубе те ере су се састојале од цеви са једним завојем без вентила и једино су могле да произведу тонове појединачне високотонске серије. Да би се променила лествица свирач је морао да промени предњи део инструмента. Развој горњег, регистра „рога” који су остварили трубачки специјалисти — као што је Чезаре Бендинели — омогућили су даљи развој током барокне ере, познате као „златно доба природне трубе”. Током тог периода, виртуозни трубачи су написали огромну количину музичког материјала. До поновног оживљавања интереса за свирањем овог типа трубе је дошло средином 20. века и тај тред се задржао као успешна уметничка форма широм света. Многи модерни трубачи у Немачкој и УК који изводе барокну музику користе верзију природне трубе опремљене са три или четири испуна отвора ради лакшег кориговања неусклађених тонова у хармонијској серији. Мелодије доминиране хомофонијом класичног и романтичарског периода потиснуле су трубу у секундарну улогу у радовима већине водећих композитора услед ограничења природне трубе. Берлиоз је писао 1844. године: Упркос стварне величанствености и истакнуте природе квалитета њеног тона, мало је инструмената који су били деградирани у већој мери (од трубе). Почевши од Бетовена и Вебера, сваки композитор - не изузимајући Моцарта – истрајао је у њеном ограничавању на недостојну функцију попуњавања, или дозвољавања да се огласи са две или три рутинске ритмичке формуле. Покушај да се труби додели више хроматске слободе у њеном асортиману довео је до развоја трубе са диркама, али је то у великој мери био неуспешан подухват због лошег квалитета њеног звука. Упркос тога што је подстицај за увођење цевног вентила инициран још 1793. године, тек су 1818. године Фридрих Блумел и Хајнрих Штецел произвели заједничку патентну апликацију за кутијасти вентил који је производио В. Шустер. Симфоније Моцарта, Бетовена, и однедавно Брамса, још увек се свирају природним трубама. Крукови и шанкови (уклонљиве цеви различитих дужина) уместо дирки и вентила су биле стандард, нарочито у Француској, у првом делу 20. века. Као последица овог касног развоја хроматске способности инструмента, репертоар за овај инструмент је био релативно мали у поређењу са другим инструментима. У 20. веку је дошло до експлозије у погледу количине и варијетета музике написане за трубу. Конструкција Труба се прави од месинганих цеви два пута савијених у заобљени издужени облик. Као и код свих инструмената од месинга, звук се производи дувањем ваздуха кроз затворене усне, чиме се ствара „зујећи” звук у уснику и започиње вибрација стојећег таласа у ваздушном стубу унутар трубе. Свирач може да изабере висину звука из опсега горњих тонова или хармоника путем промена усног отвора и напетости (што је познато као амбажура). Усник има кружни руб, који пружа угодно окружење за вибрације усана. Директно иза обода је пехар, који усмерава ваздух у много мањи отвор (задњу шупљину или труп) који се мало сужава како би се подударио са пречником водне цеви трубе. Димензије ових делова усника утичу на боју или квалитет звука, лакоћу репродукције и удобност свирача. Генерално, што је шири и дубљи пехар, то је тамнији звук. Модерне трубе имају три (или, у ретким случајевима четири) клипна вентила, сваки од којих повећава дужину цеви кад је притинут, чиме се снижава висина тона. Први вентил снижава висину тона инструмента за читав корак (два полустепена), други вентил за половину корака (један полустепен), и трећи вентил за један и по корак (три полустепена). Кад је четврти вентил присутан, као што је случај код неких пиколо труба, он обично снижава висину тона до перфектног четвртог (пет полустепена). Кад се користе појединачно и у комбинацији ови вентили чине инструмент потпуно хроматским, тј., може да свира свих дванаест висина класичне музике. За више информација о различитим типовима вентила, погледајте вентиле лимених дувачких инструмената. Висина тона трубе се може подићи или снизити употребом клизаљке за подешавање. Извлачење клизаљке снижава висину тона; враћање клизаљке повишава тон. Да би се превазишли проблеми са интонацијом и умањила употреба клизаљке, Ренолд Шилке је дизајнирао трубу са подешавајућим звоном. Уклањање уобичајене спојнице између звона и тела вентила омогућава коришћење клизног звона; трубач може потом да подеси трубу звоном, остављајући клизач угурнутим, или скоро у том положају, чиме се побољшава интонација и свеукупан респонс. Труба постаје затворена цев кад је трубач притисне на усне; стога, инструмент природно једино производи сваки други горњи тонски хармоник. Облик звона чини недостајуће горње тонове чујним. Већина нота у серији је благо неподешена и модерне трубе имају клизеће механизме за први и трећи вентил којима трубач може да компензује потискујући (продужавајући) или повлачећи један или оба клизача, користећи леви палац и домали прст за клизаче првог и трећег вентила, респективно. Друге врсте труба Труба се јавља и у још неким регистарским варијантама, и то су две најчешће регистарске варијанте мале трубе (ит. -{trombetta}- или -{tromba piccola}- нем. -{kleine Trompete}-, фр. -{petite trompette}-, ен. -{small trumpet}-, рус. -{малая труба}-), која се ретко налази у оркестру, али се користи при извођењу тзв. кларино партије (техника извођења врло високих тонова аликвотног низа, чак до 21. тона) у делима нпр. Ј. С. Баха. Обим звучности јој је од -{f}- до -{c}-3, а јавља се у две регистарске варијанте -{in D}- (звучи велику сексту више) и -{in Eb}- (звучи малу терцу више). Постоје још и тзв. високе трубе у регистарским варијантама -{in F}-, -{in G}- и -{in B}- (тзв. -{sopranino}-) која је највиша. Осим тога, постоје и алт-труба -{in F}-, која звучи квинту ниже од обима трубе и бас-труба -{in Eb}- (звучи велику сексту ниже), -{in D}- (звучи малу септиму ниже), -{in C}- (звучи октаву ниже) и -{in B}- (звучи нону ниже). Тонови C - без притискања вентила Cis/Des - сва три вентила D - први и трећи вентил Dis/Es - други и трећи вентил E - први и други вентил или само трећи F - први вентил Fis/Ges - други вентил или сви вентили притиснути G - без притискања вентила или први и трећи вентил Gis/As - други и трећи вентил A - први и други вентил или само трећи Ais/B - само први вентил Н - само други вентил Обим трубе Овај писани обим је дат према могућностима савремене трубе са вентилима (односно пистонима). Труба -{in C}- звучи како је написано, а најчешће употребљавана труба -{in B}- звучи велику секунду ниже него што је записано, па је према томе њен реални звучни обим од е до -{c}-3. Упутства и књиге метода Једна публикација о трубачком методу са дугогодишњом популарношћу је Жан-Баптист Арбанов Комплетни конзерваторијски метод за трубу (корнет). Друге добро познате књиге о методу обухватају. Техничке студије аутора Херберт Кларка, Велики метод Луја Сент-Жакома, Дневне пракса и техничке студије Макса Шлосберга, и методи Ернеста С. Вилијамса, Клода Гордона, Чарлса Колина, Џејмса Стампа и Луиса Дејвисона. Васили Брандтов рад Оркестрални етуси и последњи етуси је коришћен у многим колеџима и конзерваторијумским трубачким студијима. У њему су садржане вежбе пермутација стандардног оркестарског трубачког репертоара, транспозиције, и други напредни материјали. Често коришћена књига метода за почетнике је Валтер Билеров Метод за корнет, као и неколико књига упутстава које је написао виртуоз Ален Визути. Мери Франкен је написао рад Комплетни метод за модерну трубу, који је био мало познат током већег дела 20. века док га није јавно подржао Морис Андре, након чега је дошло до поновног пораста интереса у ово дело. Види још Хорна Драгачевски сабор трубача Трубаштво Референце Литература Спољашње везе -{International Trumpet Guild}- -{Trumpet Playing Articles by Jeff Purtle, protege of Claude Gordon}- -{Trumpet Players' International Network}- -{Jay Lichtmann's trumpet studies }- -{60+ Trumpet and Teaching Videos}- -{Brass Instruments}- -{The traditional manufacture of brass instruments}- -{The Orchestra: A User's Manual – Brass}- -{Acoustics of Brass Instruments}- -{Early Valve designs, John Ericson}- -{3-Valve and 4-Valve Compensating Systems, David Werden}- Дувачки инструменти Војна музика Влашка музика Традиционална музика Западне Србије


Познати груди / познате личности | Корисни савети и занимљиве информације о било којој теми. Ове године је посебно успјешно за прекрасне груди. Све - од Рихане до Лади Гаге је носило најмање једну привлачну пажњу свима, и многи од њих практично не испуњавају своју директну функцију.. 1. Калифорнијски Гурлс хит певач Кати Перри, жесток присталица модних брендова, појавио се на церемонији доделе награда МуцхМусиц Видео Авардс у Канади у овом ружичастом брусу. Иако су женски представници поп сцене носили доње рубље као врх прије него што је Перри рођен. (Георге Пиментел / ВиреИмаге преко ИнСтиле.цом) 2. Беионце је постао "металлист" (са огледалима из Баленциага) током наступа песме "Гет Ме Бодиед" на церемонији "2007 БЕТ". (Франк Мицелотта / Гетти Имагес преко ИнСтиле.цом) 3. Шер (на слици 1975.) одувек је била позната по својим шикама (која је постала још изражена у осамдесетим годинама). (Франк Леннон / Зума преко ИнСтиле.цом) 4. У свом видео споту "Алејандро" (и на насловној страни магазина Роллинг Стоне), Лади Гага је ставила грудњак са пиштољем, али на церемонији награде МуцхМусиц Видео Авардс отишла је још више и ставила ватромет. (Јохн Кеннеди / Спласх путем ИнСтиле.цом) 5. Гвен Стефани често ставља троугласти грудњак током свог учешћа у групи "Без сумње". 2002. године је ставила грудњак са именом групе на врху кратког врха (и ставио на црвену кравату на врху). (Јуан Баррето / Гетти Имагес преко ИнСтиле.цом) 6. Кати Перри се појавила у свом видео снимку за песму "Цалифорниа Гурлс" у грудима украшеним различитим слаткишима. Веома слатко! (Дизел преко ИнСтиле.цом) 7. Мадонна је била једна од првих модних грудњака као вањске одјеће. Конусни грудви и корсети, које је Јеан-Паул Гаутхиер направио специјално за њену турнеју из 1990. године, створили су прави осећај. (Тиме Лифе Пицтурес преко ИнСтиле.цом) 8. На музичком фестивалу Роцк ин Рио, Риханна је представила своју верзију конусног бренда а ла Мадонна. (Сусана Вера / Реутерс преко ИнСтиле.цом) 9. Телесно одело Бритнеи Спеарс направио је прскање на церемонији "Видео Мусиц Авардс" 2000. године. Није изненађујуће што је у то време извођач песме "Оопс И Дид Ит Агаин" имао 18 година. (Кевин Мазур / ВиреИмаге преко ИнСтиле.цом) 10. После Бритнеи Спеарса било је и других звезда које су осветиле своја тела у заводљивим грудима на церемонијама "Видео Мусиц Авардс". На пример, Схакира, која користи маске за раст косе, изабрала је оутфит у "природном" стилу. (ИнСтиле.цом) 11. Да снимите видео за ремаке песме "Лади Мармаладе" седамдесетих година, Лил Ким, Пинк, Маиа и Цхристина Агуилера су изабрали костиме у борделском стилу. (Еверетт колекција преко ИнСтиле.цом) 12. Ово је такође врста грудњака - "ручни" грудњак, у којем се Јанет Јацксон појавио на насловној страни часописа Роллинг Стоне 1993. године, помогао јој је да лети до нивоа сексуалног симбола. (ИнСтиле.цом) 13. Године 1969. Тина Турнер је поставила свој супруг Икеа у декоративном грудњаку, која је изгледала као костим хероине "Барбарелла" - научног фантастичног филма, објављеног годину дана раније. (Патрицк Демарцхелиер / Роллинг Стоне преко ИнСтиле.цом) Познате црно-беле фотографије у боји


Будућност америчког спорта 2019 Будућност америчког спорта Спорт је спољашњи модел нашег унутрашњег психолошког живота. Културе се изражавају спортом, што их чини битним за свако добро функционално друштво. На макро скали обједињују заједнице, породицу и пријатеље на микро. Постоји директна веза између спорта и природе рада. Кад се наш радни живот промени, тако се мијењају и спортови у којима играмо. Као резултат, три ере дефинишу последњи век америчке историје: бејзбол и фабрика, фудбал и корпорација, кошарка и независни професионалац. Како започињу ове друштвене промене? Промјене у друштву почињу помацима у медијима. Бејзбол је постао популаран након што је изумљен радио, фудбал је растао популарношћу телевизије, а данас друштвени медији повећавају популарност кошарке. Басебалл је некада био социјално средиште америчког живота, и као резултат тога људи га спласно називају „америчка забава.“ У бејзболу се једно време дешава. Попут фабрике, играчи имају фиксне позиције и делегиране, специјалистичке послове (бацачи, прави теренски играчи, пречице итд.). Ред је централни у игри. На врхунцу бејзбола амерички рад дефинисан је масовном производњом. Ефикасне фабрике су покренуле настанак Америке као светске силе. Штавише, благи темпо бејзбола био је савршен за радио еру - најављивачи плаи-би-плаи служили су као позадина буке напорних радних дана, а радио је Американцима пружао чврсту, племенску везу. Али успон телевизије 50-их и 60-их покренуо је пад бејзбола. Бејзбол је био преспор за телевизију. Али фудбалска, брза и динамична природа била је идеална за то. Фудбал је еволуирао телевизијским технологијама, укључујући тренутно понављање, успорено снимање и графику - а све је то побољшало игру. Природа посла се променила током успона фудбалског фудбала после Другог светског рата. Америка је доказала своје способности као војни ауторитет током рата и учврстила свој положај након ширења мултинационалних корпорација. Као што Виллиам Вхите тврди у Организацији човјек, америчке вриједности су се помјерале - даље од индивидуализма и према колективизму - у сусрет захтјевима корпорација које су их запошљавале. Корпоративни рад је генерално био динамичнији од рада у фабрици, а канцеларијски радници су мање ограничени него што су били у фабрици. Попут корпорације, и фудбал је игра сталног кретања и синхронизације, а играчи планирају своје покрете пре сваке игре и у складу су са њиховом улогом. Америчка култура се такође променила. Телевизија је Америци дала могућност да извезе своју културу и прошири своју глобалну доминацију. Америка је постала суперсила и потребан јој је нови национални спорт да би се одразио на њен положај глобалне силе. Као што је приметио Давид Валкер, фудбал је био представник америчког изузетности, његове снаге на глобалној сцени и његове културне равнодушности према деликатности. Фантазијски фудбал је додатно подстакао фудбалску доминацију. Састављајући играче и „поседујући их“ за једну сезону, навијачи су имали разлога да гледају сваку утакмицу, чак и када њихов омиљени тим није играо. Али модерна култура - дефинисана порастом друштвених медија - награђује индивидуалност, коју фудбалска кацига омета. Како кацига предвиђа, културни и технолошки помаци ће допринети паду фудбала у наредним деценијама. Кацига, која спортисте претвара у гладијаторе, указује на фудбалску Ахилову пету. Будући да миленијалци претежно подржавају хуманизам, фудбалско насиље и проблеми са мозгом које је индуковао постали су недостатак. Пажња пажњи са телевизије на друштвене медије штети фудбалу и покреће још један спорт - кошарку. Као и друштвени медији, и кошарка се односи на појединца. НБА успева у јаким личностима и најбољи играчи превазилазе њихове тимове: Мицхаел Јордан и Буллс; ЛеБрон Јамес и кавалирси. Култура тенисица наглашава утицај ових гласних личности. 1984. Нике и Мицхаел Јордан лансирали су патике Аир Јордан И и од тада је Јордан Бранд стекао стас у америчкој култури. Због интернета, сарадња бренда усмерена на личност постаће све популарнија. Данас Биг Баллер Бранд уводи нову врсту кошаркашког бренда усредсређеног на друштвеним мрежама. НБА је постала барометар за рад америчких спортских лига. Повереник Адам Силвер прихватио је бројне културне трендове, укључујући глобализацију, технологију, друштвене медије, покрет про-разноликости, па чак и пораст пословних модела директних потрошача. Успон НБА можда је још увек у повојима, али ти секуларни трендови покренуће њен раст. Кошарка одражава будућност рада, културе и друштва. Док улазимо у хипер-дигитални свет, кладите се на НБА. Притисните десно испод вас. Помаже већем броју људи да га виде. Првобитно објављено на мојој веб страници перелл.цом. Ако сте уживали у томе, можда ћете уживати у мом подцасту, где интервјуујем високе успјехе, укључујући Неил деГрассе Тисон-а и Сетх Година.


У Србији је тренутно активно 14 слободних зона. Активне слободне зоне у 2015. години су оствариле промет од око 5 милијарди евра, што је раст од 97% у односу на претходну годину. Значајно је учешће домаћег репроматеријала у производњи које је у 2013, години повећано за 260% у односу на преходну годину. У слободним зонама Србије послује преко 200 мултинационалних компанија где је запослено више од 20.000 људи док обим инвестиционих улагања у зонама у 2015. години износи преко милијарду евра. Извоз робе из слободних зона се из године у годину повећава и чини 20% укупног извоза Србије. Слободне зоне које тренутно постоје у Србији су: СЗ Пирот, СЗ Суботица, СЗ Зрењанин, СЗ Нови Сад, ФАС СЗ Крагујевац, СЗ Шабац, СЗ Ужице, СЗ Смедерево, СЗ Крушевац, СЗ Свилајнац, СЗ Апатин, СЗ Врање, СЗ Прибој и СЗ Београд. У њима се могу обављати све врсте пословања и индустријских активности укључујући производњу, складиштење, паковање, трговину, банкарство и осигурање. Слободне зоне могу оснивати и њима могу управљати и домаће и стране компаније. Зараде и приходи које се остваре унутар слободне зоне могу се трансферисати у било коју државу, укључујући Србију, слободно без претходног одобрења, без наплате било каквих пореза, царина или такси. На овај начин стварају се огромне могућности за сарадњу домаћих и страних индустрија. Србија се налази на вратима Европске уније и раскрсници коридора бр. 10 и бр. 7, на Балканском полуострву и представља везу између источне и западне, северне и јужне Европе. То омогућава привредним друштвима, која послују у слободним зонама, лак приступ тржишту Европске уније. Пословањем у слободним зонама, инвеститору се обезбеђују специјалне олакшице и повлашћени порески режим (ослобађење од ПДВ-а и царине на увоз сировина и материјала намењеним производњи робе за извоз, машина, опреме и грађевинског материјала). Увоз и извоз робе у зону је неограничен. Роба која се из зоне увезе на домаће тржиште подлеже режиму увоза стране робе. Послодавцима унутар слободне зоне омогућен је закуп пословних просторија, радионица, складишта под повољним условима. За више информација посетите званични сајт Управе за слободне зоне.


03-01-2021 18:43 Свет Планета - Смрти су стварне смрти - рекао је за ABC News Ентони Фаучи, директор Националног института за алергију и заразне болести, додајући да подаци да су болнице препуне и здравствени радници под стресом "нису лажни". Више од 20 милиона људи заражено је у Сједињеним Државама, а скоро 347.000 је умрло - или један од сваких 950 становника - откако се вирус први пут појавио у Кини крајем 2019. године, према CDC-у. - Из перспективе јавног здравља, немам разлога да сумњам у те бројке и мислим да људи морају бити врло свесни да се не ради само о смртним случајевима - рекао је Адамс. Реч је о хоспитализацијама, капацитету. - Желели смо да дођемо до 20 милиона, али трачак наде је да је у последња 72 сата дозе вакцине добили 1,2 милиона људи, што је у просеку око 500.000 дневно. - рекао је Фаучи. - Нисмо тамо где желимо да будемо. У то нема сумње. Али мислим да можемо тамо стићи. - додао је. Руски маневар у Калињинграду ће променити баланс снага у Европи? Више о томе ОВДЕ.


Нови прозор ка универзуму - ЕЛЕМЕНТАРИЈУМ Нови прозор ка универзуму (АНАЛИЗА) Постали смо сведоци два историјска догађаја: потврде Ајнштајнове теорије и рађања нове дисциплине – посматрачке гравитационе астрономије Постојање гравитационих таласа више није мистерија. Сигнали које су емитовале две интерагујуће црне рупе детектовани су и потврђени први пут у историји науке. На тај начин постали смо сведоци два важна догађаја: потврде предвиђања Ајнштајнове Опште теорије релативности, али и рађања нове астрономске дисциплине – посматрачке гравитационе астрономије. Шта је заправо детектовано? Звезде великих маса своје животе завршавају спектакуларним процесима као што су експлозије супернових или настанак црних рупа. Деценијама су научници веровали да би такви катастрофички процеси могли да се “ослушну” уколико би се детектовали гравитациони таласи. Ајнштајн је био први који је 1916. предвидео њихово постојање – дефинисао их је као осцилујуће поремећаје у геометрији простор-времена. Најсмелије предвиђање у складу са њиховим постојањем било је да они имају особине таласа и преносе енергију гравитационим зрачењем. Нешто слично већ познајемо у виду електромагнетних таласа, али је суштинска разлика та што се они крећу у простор-времену, док су гравитациони таласи последица промена самог простор-времена. Међутим, прошло је тачно 100 година од тог предвиђања а детекција се није десила. Сада већ историјског дана 11.фебруара 2016. године, тим научника са америчког експеримента LIGO (Laser Interferometer Gravitational Wave Observatory), заједно са сарадницима из Европе (VIRGO интерферометар у Италији), објавио научни рад у којем показују своје велико откриће – детекцију гравитационог таласа насталог услед интеракције две црне рупе од око 30, односно 35 сунчевих маса.Оне су орбитирале једна око друге неколико стотина милиона година пре него што су постале довољно близу да повећају свој моменат и убрзају ротацију. Ово је врло важно напоменути, јер да би гравитациони таласи произвели сигнал који је могуће снимити, извори који га стварају морају бити компактни објекти са брзинама блиским брзини светлости. На основу тога колика је јачина детектованог сигнала и колики је интензитет таласа у тренутку њиховог настанка (а то Општа теорија релативности предвиђа искључиво на основу геометрије универзума!) научници су израчунали да је посматрани систем црних рупа на удаљености већој од милијарду светлосних година од нас. Ако узмемо у обзир наведено поређење са електромагнетним таласима, може се рећи да су гравитациони таласи такође заступљени на свим таласним дужинама, и да се крећу брзином светлости. Колико ће таласа бити на некој фреквенцији зависи од бројности и интензитета процеса који их стварају. Гравитациони таласи могу бити створени међусобним дејством врло масивних објеката, али могу бити створени и услед флуктуација у раном свемиру. Детектор гравитационих таласа је ништа друго до антена подешена да “чује” таласе на оној фреквенцији која највише “обећава”. Колика је онда таласна дужина зрачења које је LIGO детектовао? Управо онолико колика је и димензија целог система – дакле, неколико хиљада километара! Сигнал назван GW150914 снимљен је 14. септембра 2015. године, свега неколико месеци након што су обновљени LIGO детектори поново пуштени у рад након двогодишње паузе и поставке нових, осетљивијих инструмената. Оба LIGO уређаја су у САД-у, један детектор се налази у Ливингстону, док је други смештен у Ханфорду. Раздвојени су 3000 км. Суштина њихове конструкције је да користе ласере како би мерили интерференцију насталу проласком потенцијалног гравитационог сигнала кроз раван детектора (тачно под правим углом у односу на систем). Прецизност детектора је изузетна, али проблем представља шум који изазивају сеизмички таласи, и термално зрачење. Шум који Свемир поседује и који много јаче зрачи од гравитационог шума. Ефекат је сличан као када бисте стајали у центру најпрометније улице у Београду и певали “Девојко мала” очекујући да вас чује неко у Новом Саду. Такође, још много других ефеката отежава мерења, попут галактичке прашине или зрачења јаких радио-галаксија. Треба истаћи да је ова детекција прва директна детекција гравитационог таласа. Нобелова награда је већ додељена за индиректно откриће Хулсу и Тејлору, који су 1974. године анализирали смањење периода орбите двојног пулсара и показали савршено поклапање са предвиђањима Ајнштајнове теорије, која је објашњење тог орбиталног поремећаја давала управо у гравитационом зрачењу. Рад двојице научника значио је велики подстрек да се бинарни системи истражују у будућности са још већом прецизношћу. Ко је Феликс Пирани? Неколико деценија уназад, откриће гравитационих таласа чинило се незамисливим. Не толико због технолошких ограничења, већ због дебата у научним круговима, где се отворено питало да ли такви таласи уопште могу да преносе било какву енергију. Преломни моменат се догодио 1957. године кад је на сцену ступила личност свакако најзначајнија што данас слушамо вести о фантастичном открићу. Његово име је Феликс Пирани. Овај енглески физичар је схватио начин на који би плимске силе – замислите то као процесе удисаја и издисаја читавог универзума – у Oпштој теорији релативности могле да дају физички смислен сигнал, довољно јак да се може детектовати са Земље. Нажалост, Пирани је последњег дана 2015. године преминуо у својој 87.години, не дочекавши тако потврду својих дугогодишњих напора. Интересантан моменат наступио је 1969. године када је амерички физичар Вебер објавио да је успешно детектовао сигнал помоћу свог резонантног детектора. Научна заједница је временом постајала све више скептична, јер ниједна друга детекција није потврђена, да би крајем 70-их година и дефинитивно одбацила Веберово потенцијално откриће. Идеје о изградњи интерферометра који би имао намену да успешно ухвати гравитациони талас почеле су почетком 80-их, инициране ентузијазмом великих имена физике попут Кипа Торна, Ричарда Фајнмана и Роналда Древера. Крајем 2014. године, било је назнака да је тим окупљен око пројекта BICEP-2 успео да детектује примордијалне гравитационе таласе. Ефекат који су научници тражили је јединствено својство плеса гравитационих таласа – да “скупе” универзум у једном правцу тако да изгледа топлији на мапи космичке позадине, а у другом смеру да развуку простор, што на мапи осликавају хладнија места. Тешкоћа у анализи оваквих ефеката је огромна јер се ради о разликама у температури мањим од сто хиљадитог дела Келвина! Нажалост, подаци које су научници представили показали су се недовољно валидним. Због свега наведеног, потпуно је фасцинантан податак о поклапању амплитуде и фазе детектованог LIGO сигнала са предвиђањима теорије гравитације. Измерени сигнал имао је поверење детекције од 5 сигма, што у науци означава готово непобитни доказ да је извор стваран а детекција успешна. Научници су из података проценили да је 4.6% енергије који је произвео двојни систем црних рупа израчено кроз гравитационе таласе. Једно од најважнијих тестирања које ће физичари у скорој будућности урадити са овим подацима биће ошто прецизниј одређивање граничне масе гравитона – хипотетичке квантне честице која је преносник гравитационе силе. Не заборавите, она је једина недостајућа од свих познатих фундаменталних интеракција које познајемо у природи. Живимо у времену великих научних колаборација. Примера ради, само на LIGO експерименту ангажовано је више од хиљаду научника и инжењера. Број института са којег долазе аутори који су потписани на публикацији објављеној данас у часопису Physical Review Letters је већи од сто. Семинари о будућој експанзији гравитационе астрономије одржани су претходних дана у Француској и САД. Заиста, мрежа земаљских детектора који ће са све већом резолуцијом и осетљивошћу (повећана и до 20 пута за ниске радио фреквенције) почињати да се шири Европом (Advanced Virgo), Јапаном (KARGA) и између Америке и Индије (Advanced LIGO), чиниће моћне ресурсе у разумевању настанка нашег универзума. Европа и Аустралија планирају да своје радио телескопе умреже кроз пројекат праћења пулсара. Научници су спремни да детекторе пошаљу и у орбиту, па се тако планира велики подухват назван eLISA (Evolved Laser Interferometer Space Antenna). Њега ће подржати Европска свемирска агенција (ESA) и требало би да има довољну прецизност да забележи не само гравитационе таласе, већ и спекулативне објекте попут космичких струна. Свакако да је откриће гравитационих таласа истовремено и рађање нових трендова у науци 21. века. Технолошким иновацијама попут LIGO детектора, у блиској будућности ћемо моћи да “чујемо” оно што смо до сада могли само да “видимо” преко класичних телескопа. Из ове перспективе посматран, није далеко ни дан када ћемо схватити шта се дешавало у првим тренуцима након Великог праска, као ни одговор на питање шта ће се у будућности дешавати са црним рупама. Колико су честе интеракције међу њима, и да ли оне испаравају у неком тренутку развоја нашег космоса, простор-времена које се убрзано шири. (АНАЛИЗА) Дарко Донески: Нови прозор ка универзуму Како ради ЛИГО?


Директор Канцеларије Владе Србије за Косово и Метохију Archives - GracanicaOnline.info Ознака: Директор Канцеларије Владе Србије за Косово и Метохију Директор Канцеларије Владе Србије за Косово и Метохију Марко Ђурић,најоштрије је осудио најновије нападе на српску имовину у повратничким селима у општинама Клина и Исток. Више „Марко Ђурић: Најоштрије осуђујем кукавичке нападе на српску имовину“ → Објављено 14. јануара 2018. by Владислав ЋупУ категорији СаопштењаTagged Директор Канцеларије Владе Србије за Косово и Метохију, Марко Ђурић, напади на српску имовину На данашњем састанку, директор Канцеларије Владе Србије за Косово и Метохију Марко Ђурић и шеф Мисије ОЕБС на Косову Јан Брату, размотрили су политичко-безбедносну ситуацију на Косову и Метохији, а током састанка осврнули су се и на недавно одржане локалне изборе у покрајини, саопштено је из Информативне службе Канцеларије за КиМ. Више „Марко Ђурић и Јан Брату размотрили политичко безбедносну ситуацију на Косову“ → Објављено 18. децембра 2017. by Владислав ЋупУ категорији СаопштењаTagged Јан Брату, Директор Канцеларије Владе Србије за Косово и Метохију, Марко Ђурић, шеф Мисије ОЕБС на Косову На састанку са изаслаником за Југоисточну Европу Министарства иностраних послова Савезне Републике Немачке Кристијаном Хелбахом, директор Канцеларије Владе Србије за Косово и Метохију Марко Ђурић, потврдио је посвећеност Београда дијалогу са Приштином, као и доследну опредељеност за решавање свих несугласица у региону политичким и дипломатским средствима, саопштила је Информативна служба Канцеларије за КиМ. Више „Марко Ђурић: Београд посвећен дијалогу са Приштином“ → Објављено 13. октобра 2017. by Владислав ЋупУ категорији СаопштењаTagged Директор Канцеларије Владе Србије за Косово и Метохију, изасланик за Југоисточну Европу Министарства иностраних послова Савезне Републике Немачке, Кристијан Хелбах, Марко Ђурић Српска листа најоштрије осуђује забрану уласка на Косово министру у Влади Србије Младену Шарчевићу и директору Канцеларије за КиМ Марку Ђурићу, констатацијом да се тековине Европске уније урушавају пред очима њихових представника на Косову и Метохији. Представници Европске уније морају да реагују поводом, како се наводи у саопштењу Српске листе, оваквог нецивилазацијског понашања косовских институција. Више „Српска листа: Тековине Европске уније се урушавају пред очима њених представника на Косову“ → Објављено 4. септембра 2017. by Владислав ЋупУ категорији СаопштењаTagged ГИ Српска листа, Директор Канцеларије Владе Србије за Косово и Метохију, забрана уласка, Марко Ђурић, Младен Шарчевић Директор Канцеларије Владе Србије за Косово и Метохију Марко Ђурић и амбасадор Републике Аустрије у Београду Јоханес Ајгнер, разговарали су о политичкој ситуацији на Косову и перспективама за наставак дијалога Београда и Приштине. Више „Ђурић са аустријским амбасадором о политичкој ситуацији на Косову“ → Објављено 7. јула 2017. by Владислав ЋупУ категорији СаопштењаTagged Јоханес Ајгнер, амбасадор Републике Аустрије, Директор Канцеларије Владе Србије за Косово и Метохију, Марко Ђурић Србија ће наставити да подржава Србе на Косову и Метохији, као и њихове представнике у косовским институцијама, без условлјавања, поручио је Марко Ђурић из Грачанице. Више „Марко Ђурић: Подршка Србима на Косову без условљавања“ → Објављено 28. јуна 2017. by Владислав ЋупУ категорији ДруштвоTagged Директор Канцеларије Владе Србије за Косово и Метохију, Марко Ђурић 17. октобра 2018., 22:25


text: ПОСТИГНУТ ДОГОВОР О ИЗГРАДЊИ АТЛЕТСКОГ СТАДИОНА У АПАТИНУ - Radio Dunav 04.12.2018. 04.12.2018. Čedomir MilojevićLeave a Comment on ПОСТИГНУТ ДОГОВОР О ИЗГРАДЊИ АТЛЕТСКОГ СТАДИОНА У АПАТИНУ У Апатину је одржан састанак представника локалне самоуправе и директора Ателетског савеза Србије, Слободана Бранковића, на коме се говорили о изградњи атлетског стадиона који би према првим индицијама могао да буде изграђен у наредне две године. -Драго ми је што се данас налазим овде у Апатину и што разговарамо о изградњи атлетске инфраструктуре у овој оштини. Атлетски савез Србије је решио да помогне тако што ће донирати пројкат за изградњу атлетског стадиона и учествовати у самој изградњи. Врло је важно да је град Апатин са пуно жеље и хтења жели да дође на мапу Европе када је у питању атлетски спорт. – изјавио је Бранковић. Директор Ателетског савеза Србије је додао да се улагањем у овакав објекат улаже и у здравље нације, у здравље младих и да ће он када буде изграђен служити свим спортистима за обављање базних физичких припрема. -Ја свесрдно подржавам ову иницијативу и надам се да ћемо врло брзо постићи споразум којим ће бити јасно дефинисане обавезе Атлетског савеза и обавезе општине Апатин као и рокови изградње самог стадиона.- поручио је Слободан Бранковић. ФОНО Слободан Бранковић https://www.radiodunav.com/wp-content/uploads/2018/12/SLOBODAN-BRANKOVIC.mp3 Испред општине Апатин пристутнима се обратила заменица председника општине Апатин, Дубравка Кораћ која је искористила прилику да се захвали господину Бранковићу и Горану Чегару из Атлетског клуба "Апатин" који је највише заслужан за контакт двеју страна. -Општина је препознала значај овог пројекта и просто жели да унапреди спортску инфраструктуру колико је то у нашој моћи. Ми смо већ у неколико наврата причали да ћемо се бавити развојем туризма, а једна од грана туризма је свакако и спортски туризам. Реалност је да се у наредној години уради пројекат и да се обезбеди локација на којој ће се стадион налазити. Мислим да је реалан период за реализацију овог пројекта око две године, тако да би 2020. или 2021. имали атлетски стадион у Апатину. – казала је Дубравка Кораћ.


У ком смо ми чабру када су Шиптари против "Мини Шенгена" | Васељенска ТВ Насловна Србија У ком смо ми чабру када су Шиптари против „Мини Шенгена“ У ком смо ми чабру када су Шиптари против „Мини Шенгена“ Парадоксално је да Аљбин Курти упозорава на стварање Четврте Југославије (Мини Шенген). У ком смо ми чабру, кад корисније ствари чујемо од непријатеља него од своје елите. Не знам колико је вас приметило да једна група српских интелектуалаца, а који важе за десничаре, патриоте и националисте, увелико ради на пројекту нове Југославије. Мини Шенген је пробни балон и кување жабе. Иако знам да ништа ново под капом небеском нема, опет се чудим и не могу да верујем. Нови Пашићи, нови Александри Карађорђевићи, нови Цвијићи. После свега, после свих сломова и доласка до границе биолошког опстанка, они поново југославишу. Србија коначно мора да се организује као кућа. Да зна шта су њени власнички листови, међународни уговори и тапије. Власништво и принцип права дакле а не муљање испод кафанских столова. Не чудим се политичарима. Чудим се интелектуалној елити. Али, највећи проблем српске елите је у томе што се одавно одродила од домаћинског, задружног, сеоског. Без обзира да л је национална или другосрбијанска она је салонска и не разуме како функционише домаћинска кућа. Они никад нису правили паре, увек су их примали из буџета и шлепали су се уз некакве институте и слично.. Треба упозорити на време шта се спрема. Док сам жив и док мрдам, свом интелектуалном снагом борићу се против било какве врсте интернационализације Срба и против свих нових југословенских, словенофилских, балканских и осталих залуђивања. Претходни текстАктивисти: Животиње немојте називати кућним љубимцима, то је деградирајуће Следећи текстПанарин: Корона вирус су у Вухан убацила три британска агента да би био срушен Си


text: Спортски рекреативци из Косовске Митровице, успешно су финиширали полумаратонску стазу | Јединство петак, 01. јула 2022. | 06:36 У Београду је у недељу на 35. Београдском маратону наступило око 10 такмичара из Косовске Митровице. Гостујући у Јутарњем Програму Радио Косовске Митровице, један од учесника, Нино Трпковић казао је да се лично спремао око три месеца и да је задовољан резултатом мада је мислио да ће брже истрчати стазу. "Свакако да су и временски услови утицали на то обзиром да је било изузетно топло, тако да је и старт трке због високе температуре ове године био у 8,00 ујутро". Укупни утисци су да је организација била на врхунском нивоу и да је наступио велики број одличних тркача, из Србије, региона и света, тако да је и то део привилегије, учествовати на једном оваквом такмичењу, поред око 7000 тркача, истакао је Трпковић. Медју онима који су трчали полумратон из Митровице, најбољи резултат забележио је Кривошић Данијел 1,00 х 32 мин, Дејан Милосављевић је такодје трчао испод 2,00 х, док су остали, у зависности од година старости, а најстари медју њима има 66 година, што је свакако један од фактора, остварили своје просечне резултате. Трпковић такодје наводи да је у Косовској Митровици, и уопштено ова рекреативна дисциплина у експанзији, али да су бројни такмичари овом прилико из одредјених разлога и повреда морали да одустану од наступа. Ипак није изостала њихова морална и другарска подршка. Поред тога наводи, да је организаовање рекреативних спортиста постало много озбиљније и да ће се томе тежити, обзиром да од пре два до три месеца функциониже Асоцијација "Спорт за све", која има намеру да окупи све заинтересоване рекреативце без обзира на грану дисциплине која их интересује. Медју првим активностима која ће се реализовати за две недеље је "Идемо стазама Славка Чебешека". Што се тиче полумаратонаца подсећамо да су претходно истрчали Крушевачки полумаратон, да ће ускоро бити учесници Копаоник траил трке, а да следе и трке у Чачку, Крагујевцу, Апатину, Новом Саду, на Палама..., па ко где може. Асоцијација "Спорт за све" и Установа за Спорт Косовске Митровице су ове године делом подржале наступ рекреативаца – полумаратонаца, у којима су препознали искрене пријатеље који негују здрав живот, подстичу спортске рекреативне активности и раде на омасовљењу. Бавите се спортом, без обзира на услове које нам нуди окружење, ко год има жеље успеће да се снадје. Није све у професионализму, који сам и ја окусио, а по мени " рекреативан спорт је уствари најлепши спорт" закључује Трковић.


Фајонка ће шетати на паради и каже да без тога нема ЕУ • Фронтал.СРБ Фајонка ће шетати на паради и каже да без тога нема ЕУ Прајд је предуслов за толерантно друштво и драго ми је што ћу бити у прилици да Београђане подржим на Паради, изјавила је посланица Европског парламента Тања Фајон која је потпредсједница међугрупе у ЕП за подршку ЛГБТ правима. субота, септембар 17, 2016 / 17:12 Она је за "Данас" истакла да је овај напредак када је у питању дух једног града, народа, отвореност и спремност да се прихвати другације, "у самом је срцу европских интеграција и градења толератног и модерног друштва 21. века. "Важно је да се Парада одржава сваке године, не смемо да заборавимо да то није нешто што се подразумева у земљама региона. Исто тако, не смемо да заборавимо кроз шта су све припадници ЛГБТ заједнице морали да проду да би се сада несметано шетали улицама Београда", рекла је Фајон. Посланица Напредне алијансе социјалиста и демократа у Европском парламенту током посете Београду говориће и на скупу "Белграде Приде Форум". Када је реч о напретку Србије у преговрима са ЕУ Фајон је изразила очекивање да ће до краја године бити отворена још нека поглавља. "Тренутно су отворена цетири поглавља. Надам се да це до краја године бити отворено још, медутим, морам да напоменем да је много важније од тога да се правила и закони који су усвојени у оквиру преговарања о одреденом поглављу заиста и поштују", указал је Фајон. Она је поводом предстојецег Извештаја Европске комисије о напретку Србије на путу ка ЕУ рекла да очекује да це препознати напредак који је Србија остварила и да це, у исто време, упозорити на све оне домене где је потребан додатан рад и труд. "Извештаји о напретку земаља које теже да се прикљуце Европској унији су, у неку руку, огледало, односа измеду одредене земље и ЕУ у једној години. Они оцењују каква је динамика напретка у овом комплексном и дуготрајном процесу уводења законодавства ЕУ, приближавања европским стандардима и преузимања европских вредности. Србија остварује знацајан напредак и важан је партнер ЕУ како за стабилизацију и процес помирења у региону тако и за заједницко суоцавање са захтевним изазовима будуцности – борба против тероризма, миграције, климатске промене...", оценила је Фајон. Миленијумска традиција


аСрбија | ЦПН: КОНГРЕС МЛАДИХ МАТЕМАТИЧАРА У НОВОМ САДУ ЦПН: КОНГРЕС МЛАДИХ МАТЕМАТИЧАРА У НОВОМ САДУ (Извор: www.cpn.com) ЦПН: КОНГРЕС МЛАДИХ МАТЕМАТИЧАРА У НОВОМ САДУ Од 3. до 5. октобра, на Природно-математичком факултету у Новом Саду одржава се конгрес коjи окупља младе математичаре с докторатом и студенте докторских студиjа Српско научно математичко друштво (СНМД) у сарадњи са Српском академиjом наука и уметности, огранка у Новом Саду, Департманом за математику и информатику Природно-математичког факултета у Новом Саду и Математичким институтом САНУ у Београду, организуjе Конгрес младих математичара од 3. до 5. октобра. Учесници конгреса су млади математичари коjи су докторирали у последњих 10 година, као и студенти докторских студиjа. На Конгрес се приjавило 107 учесника из 16 градова, са 27 различитих институциjа, махом из Србиjе, али и из Македониjе, Босне, Чешке, Белгиjе, Шваjцарске и Кине, од коjих ће њих преко 70 излагати своjе радове. Идеjа Српског научног математичког друштва jесте да овим скупом повеже младе сличних интересовања, да подстакне размену идеjа и популаризуjе математику међу младима. О предавачима на Конгресу младих математичара: Душан Jаковетић jе рођен 1983. године. Доцент jе Природно-математичког факултета у Новом Саду. Докторске студиjе jе завршио на заjедничком програму Универзитета Карнеги Мелон у Питсбургу и Универзитета у Лисабону 2014. године, са наградом за наjбољу докторску дисертациjу А. Г. Милнес, а од истог Универзитета 2012. године добио jе и признање Цлаире, ММ 1965, анд Jохн Бертуцци, Е 1963, ТПР 1965, Феллоwсхип ин Енгинееринг. Добитник jе специjалне награде Др Зоран Ђинђић за младог научника у АПВ коjу додељуjе Влада Аутономне покраjине Воjводине и Универзитет у Новом Саду, за 2017. годину. Области истраживања др Jаковетића су дистрибуирана оптимизациjа и дистрибуирано процесирање информациjа, коjе имаjу велики значаj у данашњоj ери великих података, машинског учења, интернета ствари и анализе великих података. Обjавио jе преко 40 научних радова у водећим међународним часописима и на међународним конференциjама из области дистрибуиране оптимизациjе, са укупном цитираношћу од преко 1000 према сервису Гоогле сцхолар. Др Jаковетић учествуjе као руководилац новосадског тима или техничко-научни координатор на више међународних и националних научних проjеката, укључуjући проjекте ИИ-БиДааС и Ц4ИИОТ из програма Хоризон 2020. Лука Милићевић jе рођен 1991. године. Завршио jе Математичку гимназиjу. Добитник jе две Светосавске награде, као и златне и две сребрне медаље на Међународноj математичкоj олимпиjади. Завршио jе 2014. године основне и мастер студиjе на Универзитету у Кембриџу, на смеру математика, с оценом прва класа (на испитима jе био редом 1, 3, 7, и 5. наjуспешниjи кандидат у години). За то време jе био носилац Вудсове стипендиjе за наjбољег страног приjављеног кандидата Тринити колеџа. На истом универзитету jе завршио и докторске студиjе из теориjске математике и математичке статистике, одбранивши тезу у августу 2017. под менторством Имре Лидера. Запослен jе на Математичком институту САНУ. Био jе први изабрани предавач у оквиру Лекциjа Мике Аласа Математичког института САНУ. Бави се истраживањем у области комбинаторике, са првенственим фокусом на адитивну комбинаторику. Марко Петковић jе рођен 1984. године. Завршио jе основне студиjе из математике на Природно-математичком факултету у Нишу и на истом факултету докторирао 2008. године. Завршио jе основне студиjе из телекомуникациjа на Електронском факултету у Нишу 2008. године. Обjавио jе око 80 научних радова из области математике, рачунарских наука и телекомуникациjа. Радови у области математике и рачунарских наука односе се на нелинеарну оптимизациjу, методе израчунавања уопштених инверза и обраду сигнала. Редовни jе професор Природно-математичког факултета у Нишу од 2016. године. Боjан Прангоски jе рођен 1984. године. Ванредни jе професор на Универзитету у Скопjу. Докторирао jе 2012. године на Природно-математичком факултету Универзитета у Новом Саду. Рад jе започео у докторскоj дисертациjи на класи симбола псеудо-диференциjалних оператора бесконачног реда, коришћењем моћних метода функционалне анализе и класичне теориjе псеудо-диференциjалних оператера му jе омогућило да добиjе читав низ дубоких резултата у области анализе. Његов рад се заснива на изузетном познавању топологиjе функциjских простора, што му омогућава да се бави озбиљним проблемима микролокалне анализе са применама у квантноj физици као и у временско фреквенциjскоj анализи сигнала.


text: 26. новембар (26.11.) је 330. дан године по грегоријанском календару (331. у преступној години). До краја године има још 35 дана. Догађаји 1703 — У дводневној „Великој олуји“ у јужној Енглеској погинуло је најмање 8.000 људи. 1865 — Објављена је књига Луиса Керола „Алиса у земљи чуда“ 1880 — Велике силе су присилиле Турску да Црној Гори преда Улцињ, који су Црногорци заузели у рату од 1876. до 1878. 1914 — У Првом светском рату експлодирао је британски ратни брод „Булворк“, док је у њега укрцавана муниција. Од 750 чланова посаде преживело је само њих 12. 1918 — Велика народна скупштина у Подгорици је одлучила да се са престола збаце Петровићи Његоши и да се краљевина Црна Гора присаједини краљевини Србији. 1922 — Отворена је гробница фараона Тутанкамона, коју је у Долини краљева код Луксора открио енглески археолог Хауард Картер. Картер и лорд Карнавон били су први људи који су ушли у гробницу после више од 3.000 година, када је у њу положен фараон. 1940 — Немци су у окупираној Варшави у Другом светском рату почели да ограђују део града од којег су направили гето за око пола милиона пољских Јевреја. 1941 — Шест јапанских носача авиона у великој тајности испловило ка америчкој луци Перл Харбор. 1942 — У Бихаћу је у Другом светском рату основано Антифашистичко веће народног ослобођења Југославије, а 54 делегата су изабрала Извршни одбор АВНОЈ-а са др Иваном Рибаром на челу. 1949 — У Индији је прихваћен устав којим је Индијска Унија постала република у оквиру британског Комонвелта. Устав је ступио на снагу у јануару 1950. 1965 — Француска је лансирала први вештачки сателит. 1967 — Народни ослободилачки фронт прогласио је у Адену Народну Републику Јемен (Јужни Јемен), након 128 година британске колонијалне владавине. 1978 — Ирански верски лидери и политичари, у настојању да оборе шаха Резу Пахлавија, прогласили су генерални штрајк који је парализовао живот у Ирану. 1979 — Међународни олимпијски комитет гласао је да се, после 21 године одсуства, Кини обнови чланство у тој организацији. 1986 — Од иранске ракете која је пала у ирачки главни град Багдад у Ирачко-иранском рату погинуло је 48 цивила. 1987 — Тајфун је на Филипинима разорио око 14.000 кућа, погинуло је 270 људи. 1990 — Савет безбедности УН је одобрио мировни план за Камбоџу. 1993 — Први генерални штрајк у Белгији после готово пола века парализовао је привреду и саобраћај и приморао владу на преговоре са синдикатима. 1998 — У заједничкој декларацији током посете кинеског председника Ђанга Цемина, Јапан је изразио дубоко кајање због акција које је предузео у Кини у Другом светском рату. 2000 — Бивши председник СР Југославије Слободан Милошевић је на ванредном конгресу Социјалистичке партије Србије поново изабран за председника партије. Милошевић је у јуну наредне године изручен Међународном суду за ратне злочине у Хагу. 2001 — Непалски краљ Ђанендра објавио је ванредно стање у земљи након тродневних немира, током којих је убијено најмање сто људи, а које су изазвали припадници маоистичког герилског покрета у покушају да свргну монархију са власти. 2009 — Радикалка Гордана Поп-Лазић на седници скупштине Србије гађала ципелом председавајућу Гордану Чомић. Рођења 1845 — Мајор Михаило Илић, српски официр, војни писац, научник и преводилац, један од Јаворских јунака. (прем. 1876) 1894 — Норберт Винер, амерички математичар и филозоф, познат као оснивач кибернетике. (прем. 1964) 1903 — Алиса Херз-Сомер, чешко-енглеска пијанисткиња и педагошкиња. (прем. 2014) 1909 — Ежен Јонеско, румунско-француски драматург и писац. (прем. 1994) 1911 — Семјуел Решевски, амерички шахиста. (прем. 1992) 1919 — Фредерик Пол, амерички писац. (прем. 2013) 1939 — Марк Марголис, амерички глумац. (прем. 2023) 1939 — Тина Тарнер, америчка музичарка и глумица. (прем. 2023) 1948 — Крешимир Ћосић, хрватски кошаркаш и кошаркашки тренер. (прем. 1995) 1951 — Илона Шталер, мађарско-италијанска порнографска глумица, политичарка и певачица. 1958 — Бошко Ђокић, српски кошаркашки тренер. (прем. 2019) 1969 — Шон Кемп, амерички кошаркаш. 1971 — Борис Миливојевић, српски глумац. 1977 — Иван Басо, италијански бициклиста. 1980 — Алберт Монтањес, шпански тенисер. 1981 — Наташа Бедингфилд, енглеска музичарка. 1983 — Рејчел Стар, америчка порнографска глумица. 1987 — Јоргос Цавелас, грчки фудбалер. 1990 — Дени Велбек, енглески фудбалер. 1990 — Рита Ора, енглеска певачица и глумица. 1992 — Катарина Гардијан, српска певачица. 2002 — Роко Пркачин, хрватски кошаркаш. Смрти 1504 — Изабела I Католичка, краљица Кастиље од 1474. 1744 — Ђузепе Гварнери, италијански градитељ виолина. 1855 — Адам Мицкјевич, пољски писац. 1888 — Герман Анђелић, патријарх српске православне цркве. (рођ. 1822) 1893 — Милан Кујунџић Абердар, српски песник, филозоф и политичар. (рођ. 1842) 1910 — Лаза Костић, српски књижевник, песник, новинар, драмски писац и естетичар 1968 — Арнолд Цвајг, немачки писац. 2013 — Слободан Каралић, српски и југословенски фудбалер. (рођ. 1956) Празници и дани сећања Српска православна црква данас прославља Свети Јован Златоусти Референце