source: CulturaX

text: Печем и причам / мр Оља Кнежевић - Urban Book Circle® "Обична жена с децом нема никакву заштитну мрежу ако испадне из свога гнезда. Она остаје у гнезду. Остајући у гнезду, она није права конкуренција никоме." – Оља Кнежевић, магистар креативног писања. Печем и причам – мр Оља Кнежевић Јуче је био Дан палачинки на Острву. Или можда само у Лондону. Лондон је посебно острво на Острву, то је сада свима јасно. И све те друге мајке, које о правим палачинкама појма немају, добацивале су мојој кћери, баш мојој кћери: "Хеј, подсети маму да је данас Дан палачинки. Хеј, палачинке за вечеру!" Океј. Нисам стала насред улице и вриснула чињеницу да је мени већ осам година сваки дан – Дан палачинки. Суздржала сам се, због молећивог погледа моје кћерке који ме је преклињао да се понашам "територијално". Шкргућући зубима, одговарала сам: "Је-е-е, супер! Дан палачинки, бај-бај, видимо се!" Већ осам година, можда и девет, вероватно десет, јер пре кћеркиног рођења, мора да сам исто то радила и за сина, ја мутим и печем палачинке за доручак; била је то декада палачинки за мене. Једном сам негде прочитала да је домаће јаје најидеалнија, најкомплетнија прехрамбена намирница на овој нашој измученој планети. Оно има све што нам је потребно. Тако да... од тада, моје су палачинке заправо лакеји у служби домаћег јајета, и мој је рецепт: жуманце по палачинки. И онда ће мене Енглескиње да уче кад је Дан палачинки?! Ја кажем: Ха! Али, добро. Мислим, није пре-добро, не пењем се на свети шпорет да са њега држим лекције онима које беже из куће пре него што се деца пробуде, а за доручак: "Имате бабу и деду, па код њих једите!" (Ја сам љубоморна на те жене.) Него, ето: мутим ја тако палачинке и овог јутра, кад на Би-Би-Сију Брекфасту (доручку, прим. аут.) дебата у студију о томе колико је у последњих пар година порастао проценат жена на извршним функцијама у бизнису. Егзекутивке, значи. Порастао је са око 4% на само 8,2%, кажу. Није то добро. Жене требају конкурсе који се расписују само за жене. Онда се мора запослити жена. Нема друге, то јест другог. Ту ја завиках изнад оне чиније према ТВ-у: "Ао, доста више тих глупости!" "Је ли све у реду?", чујем питањце из спаваће собе. "Гррр." Дакле. Ствар је у томе да, од када сам дошла у Лондон – отприлике се поклапа са декадом палачинки – по енглеским новинама двапут годишње читам о "Најмоћнијим женама света". И, да – хелоу! Најмоћније жене света су већ десет година једна те иста имена, само им се позиције мењају. Исто тако, доста ми је и ових дебата о томе колико сада има шефица / егзекутивки по предузећима, где им се приказује сталан раст; не, није то брзопотезно лансирање у светлију будућност, али јесте сталан раст, хвала / молим. Ни то није довољно, и ето, дебата по ударним терминима о томе треба ли састављати искључиво женске конкурсе за запослења на највишим функцијама. То би код мушкараца створило још већу огорченост. "Шта хоће више те жене?", питаће се мужјаци, више или мање јавно. И, исто тако, више или мање јавно, чезнути за поседовањем рањиве неамбициозне женке. А неамбициозне женке презираће себе, јер, ето, и поред конкурса намењених само њима, оне то некако не би. Односно: стално се иде на тај проценат егзекутивки и најмоћнијих жена на свету, а никада се не почиње од основног, а то је, и даље, као што је увек било, и увек ће бити: бесплатна, квалитетна помоћ око деце. Британци то не дају. Не дају женама основну помоћ, основну полугу која ће их из куће пребацити у свет зараде сопствених плата: бесплатну квалитетну помоћ око деце. Бесплатна помоћ на Острву није квалитетна; квалитетна помоћ је веома скупа. Није само квалитетна помоћ скупа. Прилично је скупа и полупрофесионална, полуквалитетна помоћ; скупа је довољно да се жени не исплати да иде на посао и по своју плату, или њен велики део, и да даје некоме ко њено дета шета, храни, успављује, води у школу или узима из школе – све то аутоматски обављајући, с мобилним телефоном залепљеним за уво, док на свом матерњем језику чаврља с родбином и пријатељима. Жене одлуче да остану код куће с децом, "неко време", теше себе. На крају тог "неког времена" – пробајте да се запослите. Чак и језик коришћен на расписаним конкурсима чини да се осећате попут особе са посебним потребама, дислексично: то су нека позната слова и речи, али значење вам измиче. Францускиња Ани ми је рекла да "све њене париске пријатељице раде, а у Лондону ниједна не ради." Исти је случај и код мене с мојим подгоричко-загребачко-београдским пријатељицама, и оним лондонским: наше раде, лондонске не. Заправо, не примају плате. Нешто је труло ту, на Оствру. Почела сам да верујем да Британци намерно игноришу мењање застарелих основа за истинску помоћ женама, уз инсистирање на шачици срећница с врха леденог брега. Знају они да конзервативна влада има "проблем жена". И не знају да се с тим проблемом носе како треба. Ево, њихов конзервативни Лорд Ашкрофт платио је анкету међу женама о данашњим политичким лидерима Британије. Испало је да су жене за Милибанда рекле да је "досадан", за Клега да је "цмиздрав", а величанствени Камерон добио је епитете "поштеног и компетентног" вође. И то сад значи да жене воле ову владу. Као када за овог нашег кажу: "А, добар је, висок је." Потцењују нас. Потцењују сами себе. Свесне смо да је ова влада укинула квалитетне, бесплатне услуге које би од користи биле првенствено женама. У Британији, сви сада имају више права од најобичније жене с децом, оне која није "мушкарац у сукњи", није овисник, није геј, није с посебним потребама. Обична жена с децом нема никакву заштитну мрежу ако испадне из свога гнезда. Она остаје у гнезду. Остајући у гнезду, она није права конкуренција никоме. И то је то. Статус кво. Коме то одговара? Мушкарцима. Јер, да мушкарци заиста желе да помогну женама, британска влада би помогла око подизања деце. Уз бесплатну квалитетну помоћ око деце, жене би се могле посветити послу као што му се мушкарци посвећују. Било ком послу, не само егзекутивном (дођавола!). Послу с другом децом, зашто да не? Послу у књижари. Писању? Вау! Печењу палачинки? Да! Замислите да сам била плаћена за декаду печења палачинки! Износ на чеку би био шестоцифрен. "Добити чек, добити чек на крају радне недеље", писао је Херман Мелвил у свом "Моби Дику". "Од тога нема ничег узвишенијег, ничег што боље каже: Ти нешто вредиш." Када кажем "бесплатна, квалитетна помоћ", замишљам пројекат владе да деци озбезбеди 24-часовне просторе за учење, трчање, здрав, срећан, социјализован раст, уз квалитетно, професионално и добро плаћено (из државног буџета) особље. Да људима буде част да се нађу у таквој професији. Нешто као у кибуцима, само с модерним нијансама, без догме и фанатизма. Уз такву 24-часовну помоћ, замислите како би жене процветале. Могле би се заиста посветити, као што се мушкарци посвећују, не само послу, него и нетворкингу после посла. Бинго! Нетворкинг после посла често заврши успешније од састанака у радном времену. Мушкарци за тај нетворкинг по ресторанима, пабовима и у клубовима имају времена, док жене трче кући или у школе и вртиће, по децу. Али многима је, можда, баш то процветавање жена застрашујуће. Судећи по мојој статистици, на малом, али стратешки распрострањеном узорку, већина људи не зна правилно да одреагује на срећу других; уместо да се заиграно бацају у таласе нечије среће док им је то забавно, већина људи има порив да туђу срећу сломи, заузда, поткреше; да јој да назив и место у друштву, и држи је ограниченом. Уколико, наравно, баш они нису извор те среће.


source: wikipedia

text: Мериленд или Мериланд (), америчка је држава. Граничи се са Вирџинијом, Западном Вирџинијом и градом Вашингтоном на југу и западу, Пенсилванијом на северу и Делавером на истоку. Мериленд је седма држава која је ратификовала Устав Сједињених Држава. Најнасељенији град је Балтимор а главни град је Анаполис. Држава је добила име по Хенријети Марији од Француске, жени Чарлса I Стјуарта. Сматра се да је Мериленд колевка верске слободе у Америци. Држава је формирана од стране Џорџа Калверта почетком 17. века као његово планирано уточиште за прогањане католике из Енглеске. Џорџ Калверт је био први Господар Балтимора. Држава је одиграла кључну улогу у оснивању Вашингтона, која је основана на земљишту које је донирала држава. Мериленд је једна од најмањих држава у САД као и једна од најгушће насељених са око шест милиона становника. , Мериленд је имао највећу средњу вредност прихода домаћинства било које државе, са својом непосредном близином главног града, и веома разноврсном економијом која обухвата производњу, услуге и биотехнологије. Демографија Највећи градови Према попису из 2015. године у Мериленду живи 6.006.401 становника што је повећање од 4,03% у односу попис из 2010. године. Ово укључује природни прираштај од последњег пописа (464,251 рођених, 275,093 умрлих) и пораст услед миграције од 116,713 људи. Мериленд као мала држава показује карактеристике и северне и јужне регије САД. Генерално, западни Мериленд има апалачку културу; а јужни и источни део јужњачку културу. Језик Шпански језик се највише говори у држави, после енглеског. Урбана и рурална подручја Већина становништва живи у централном региону државе, у околини Балтимора и Вашингтона. Већина популације је концентрисана у градовима и предграђима највећих градова. Историјски гледано, сви градови су настајали у долинама великих река, као и главни град Анаполис који лежи на Северној реци која се улива у Чесапик залив. Расне и етничке групе По попису из 1970. године у Мериленду је живело 17,8% Афро-Американаца и 80,4% белаца. Афро-Американци формирају знатан део становништва државе - скоро 30% према попису из 2010. године већина су потомци људи транспортованих из западне Африке као робови, а многи су и мешане расе, укључујући Европљане и староседеоце. Концентрације Афро-Американаца живе у Балтимору, Округу Принца Џорџа и предграђу Вашингтона. Што се тиче европских народа, најбројнији су Немци (15%), Ирци (11%), Енглези (8%), Италијани (6%), и Пољаци (3%). Ирци најчешће живе у округу Балтимора и у северним и источним деловима Вашингтона.), као и у западном Мериленду, где су ирски имигранти помогли изградњу железнице. Велики проценат становништва на источној обали и у јужном делу су потомци британских досељеника. Источну обалу су населили протестанти, углавном методисти, а јужни окрузи су припали енглеским католицима. Новији европски имигранти крајем 19. и почетком 20. века прво су населили Балтимор, који их привукао својим индустријских пословима. Многи од италијанских, пољских, чешких, и грчких потомака и даље живе на том подручју. Многи народи из источне Европе, као што су Хрвати, Руси и Украјинци, њихов број се значајно повећао између 1990. и 2010 године. После распада Совјетског Савеза, Југославије и Чехословачке, многи имигранти из источне Европе дошли у САД - 12% њих борави у Мериленду. Географија Мериленд има површину од 32.133,2 -{km}-2 и по површини га можемо упоредити са Белгијом чија је површина 30.530 -{km}-2. То је 42. држава по величини у САД. Највиша тачка са надморском висином од 1.020 -{m}- је врх Хој Крест на планини Бекбоун, у близини границе са Западном Вирџинијом. Геологија Земљотреси у Мериленду су чести и мали због близине државе од зоне земљотреса. Земљотрес у Вирџинији 2011. године умерено се осетио широм Мериленда. Зграде у целој држави нису добро дизајниране за земљотресе и могу лако претрпети штету. Често се понавља тврдња да је Мериленд једина држава без природних језера, а та тврдња није тачна. Лорел Оксбоу језеро је старо више од сто година, простире се на површини од 55 хектара и налази се 2 -{кm}- северно од Мериленд ситија. "Чувс језеро" је природно језеро површине седам хектара, удаљено 2 -{кm}- југоисточно од Апер Марлбора.. Постоје бројна вештачка језера, највеће је Дип Крик језеро. Флора Као што је типично за државе на источној обали, у Мериленду је биљни живот богат и здрав. Велика количина годишњих падавина омогућава род многих врста биљака. Многе врсте биљака које нису типичне за ово поднебље се узгаја у држави, већина се узгаја као украсне биљке. Неке од њих су Чемпрес, Јужна Манголија, као и дрво палме у топлијем, источном делу државе. Цвет који се најчешће може видети у држави је Рудбекија, може се видети на сваком кораку и расте широм државе. На овим цветовима најчешће можемо видети балтиморшког летира који је најпознатији инсект у држави. 435 врсти птица је регистровано у Мериленду. Фауна Држава гаји велики број белорепих јелена, посебно у шумовитом и планинском делу. Разни сисари се могу наћи у распону од планинског венца на западу до централног подручја државе. Најпознатије животиње су мрки медвед, рис, лисица, којоти, ракуни, и остали. Постоји популација ретких дивљих коња пронађених на Асатиг острвима и верује се да су ти коњи побегли са бродолома. Чесапик ретривер је раса паса који посебно воли спортове на води, лов и спашавања људи на подручју Чесапика. 1878. године чизопик ретривер је прва ретривер раса призната од стране америчког Кенел клуба, а касније га је универзитет у Балтимору узео као своју маскоту. Окружење Мериленд се удружио са суседним државама крајем 20. века да би се побољшало стање у Чесапик заливу. Водени живот и морски плодови су били угрожени развојем индустрије. Године 2007. магазин Форбс је оценио Мериленд као пету "најзеленију државу у САД". Мериленд заузима 40. место у укупној потрошњи енергије широм земље, а успео је да највише смањи токсични отпад по глави становника од свих. Транспорт Министарство саобраћаја Мериленда, са седиштем у граду Хановер, надгледа превоз у држави кроз разне администрације на нивоу агенција. Независни транспортни орган, са седиштем у Балтимору, одржава и управља свим путевима у држави. Путеви Ауто-пут И-95, пролази кроз државу у дужини од 180 -{km}-, улази у североисток државе, затим кроз Балтимор, па све до Вудро Вилсон моста. И-70 улази из Пенсилваније северно од града Ханкок и наставља источно 150 -{km}- од Балтимора, повезујући градове Хагерстаун и Фредерик. И-83 има 55 -{km}- у Мериленду и повезује Балтимор и централну Пенсилванију. Мериланд такође има систем државних ауто-путева који садрже путеве нумерисане од 2 до 999, међутим, већина путева са већим бројевима су релативно кратки. Аеродром Највећи аеродром у Мериленду је Балтимор-Вашингтон аеродром познатији као BWI. Остали аеродром за комерцијалне летове су Хегерстаун и Солсбери. Постоје и два аердодрома у предграђу Вашингтона, Међународни аеродром и аеродром Роналд Реган Железнички транспорт Амтрак возови, укључујући велике брзине Аселе експрес стају на свим већим станицама у Балтимору, а затим повезују овај град са Вашингтоном. Поред тога, постоји пруга од Роквила до Камберленда. Спорт Мериленд има низ великих и мањих професионалних спортских франшиза. Два тима играју у Националној фудбалској лиги, то су Балтимор рејвенси и Вашингтон редскинси. Мериленд има значајан историјски углед када су талентовани спортисти у питању, неки од њих су Мајкл Фелпс, Реј Луис, Џими Фокс, Френк Робинсон. Мериленд је такође домаћин једне од три трке коња годишњег Трипл Краун турнира, који се одржава сваког пролећа у Балтимору. Каунтри клуб организује три голф турнира за Ју-Ес опен и ПГА првенство. Референце Литература Davis, William Wilkins. Religion and Politics in Maryland on the Eve of the Civil War: The Letters of W. Wilkins Davis. Foreword by Charles W. Mitchell. 1988; rev. ed., Eugene, Ore.: Wipf & Stock, 2009. Спољашње везе Maryland Office of Tourism Energy Data & Statistics for Maryland USGS real-time, geographic, and other scientific resources of Maryland U.S. Census Bureau Catholic Encyclopedia article Maryland State Facts from USDA Maryland State Archives: Special Collections, Map Collections Maryland Historical Society: County Maps The Huntingfield Map Collection Државе САД


Душанка Филиповић: Читајте лековиту књигу атласолога Предрага Ђорђевића -Вијести о... Душанка Филиповић: Читајте лековиту књигу атласолога Предрага Ђорђевића У Удружење ПРЕПОРОД ЖИВОТА први пут сам дошла пре месец дана, због болова у вратном и лумбалном делу кичме. Одмах по намештању атласа осетила сам побољшања, али су трајала кратко, јер су се убрзо појавиле и реакције – разни болови, које сам осећала током двадесетак дана. Међутим, кад се све подвуче, укупно побољшање мог здравственог стања за свега месец дана износи око седамдесет процената! Реакције ме нису уплашиле, зато што сам чак неколико пута прочитала лековиту књигу Предрага Ђорђевића у којој је јасно речено како се одвија процес оздрављења. Кад год осетим неку промену, у књизи потражим објашњење, тамо све пише. Приметила сам и да се много више знојим него раније, а то је знак појачаног избацивања токсина из организма. Све у свему, нисам очекивала овако велики учинак намештеног атласа и просто ми је жао кад су људи неповерљиви, јер се могу излечити на једноставан начин, у пријатној атмосфери Удружења ПРЕПОРОД ЖИВОТА. Извор: Мирјана Булатовић www preporod org Tags : атлас, атласолог, Душанка Филиповић, здрави без лечења, лековита књига, први вратни пршљен, Предраг Ђорђевић, ПРЕПОРОД ЖИВОТА, реакције Претходни чланак Владимир Путин: Американци воде свет новом хладном рату, али Русија не пристаје на ултиматуме Следећи чланак Вучић: Влада не може да прихвати резолуцију о Сребреници коју Британија предлаже у СБ УН


Ријад – У Саудијској Арабији је на снази нова казна за читање Библије: cломљенa и здробљена деснa рукa. Четири прста и палац исецкани „на фронцле“ дo коске, 40 или 50 пута. При том су посечени и мишићи, ткзв. испружачи прстију (lat. musculus extensor digitorum), који више немају међусобнy повезаност као и нерви руке, која је на тај начин постала практично бескорисна. У будуће њен се власник дакле, њоме не може служити. Такође, поред казне, кажњеник и власник руке, готово сигурно може задобити и инфекцију, јер се спроводи у нехигијенским условима (видети видео линк) ... Џелати су овом приликом изјавили да су „поносни да раде Божје дело“! (?) Саудијци су амерички савезници. Запамтите, Обама се чак клања њиховом краљу.


source: fineweb

text: Слично као и у људском животу, и у животу и току једне воде иријеке, небројено пута се наилази на многобројне уставе. Врло често их човјек са лакоћом заобиђе, баш као што и вода заобилази многе, али има и оних које остану да трају цијелог живота. Баш у једном таквом животу ријеке Врбас, већ пуне три деценије, као несавладива устава, сву њену силину и снагу, кроти ХЕ „Бочац", смјештена подно остатака истоименог средњовјековног града, на самом мјесту гдје се завршава Бочачка клисура. На цјелокупном свом току Врбас је створио идеалне услове за развој биодиверзитета. Литице кањона Врбаса су дом орловима, соколовима и јастребовима. Његовим зеленим водама пливају липљен, пастрмка и младица.


Пријемни испит 2016 – септембарски рок: КОНАЧНИ РЕЗУЛТАТИ (ажурирано)


Неких 60 година мој деда је био на ноћној стражи.Он и његов пријатељ седели су на извидници. Док су тако причали чули су да је нешто шушнуло у шуми. погледали су према високим борев, нису ништа видјели.Помислили су да је некакава лисица или нека дивљач. Вратили су се да седну. Седели су тако неких 5мин кад оно опет нешто шушне. Они се брже скочи и усмере рефлектор према шуми.Кад тамо нека црна сподоба! Она погледа према рефлектору и испусти неки натприродни звук крик језиви да им се завукао под кожу, и затим побегне у шуму !! Они су се толко уплашили да су једва нареднику испричали шта се догодило. Он им испочетка није веровао али кад су му после остали војници рекли да су чули крике док су били на стражи почео је веровати. Јавио је врху сто се догодило. Они су осигурали потрагу, нису угледали то биће само су чули крике. То је данас један од феномена.Неки кажу да је то мајмунолики човек али ко зна ?? Мој деда од тог дана никад није изашао сам по ноћи !!! Данас се јос сјеца тог језивог догађаја !!! Један господин се возио кући. Била је дубока ноћ. Наишао је на пругу ... у то време није било возова тако да је железничка рампа била дигнута. У тренутку кад је колима прелазио преко шина, право ниоткуда, великом брзином наишао је воз! Човек је додао гас, али прекасно ... зажмурио је очекујући удар али ........ композиција је прошла кроз њега и нестала нагло као што је и нашла. Човек је још у шоку, стао у страну да се мало смири. Изненада су по прозорима кола почели да се појављују, на све стране, крвави трагови! Били су то отисци дечјих руку! Тресући се од страха, човек се присети да је тачно у то време, годину дана раније воз налетео на аутобус који се враћао са ескурзије! У једном малом граду је живио млади брачни пар, Марко и Ивона са својим петогодишњим сином Николом. Они су често одлазили викендом у своју викендицу на језеру. Једном Ивона није могла ићи, па су отишли сами Марко и његов син. Марко је мало превише попио и није ни приметио да се његов син утапа у језеру. Када је приметио да нема његовог сина, брзо је дошао к себи и одмах га почео тражити. Када је погледао у језеро, видио је беживотно тело његова сина како плута по језеру. Покушао га спасе, али више није ништа могао. Када је то дознала његова жена, она га је заувек кривила за то. Он је рекао да он није ништа могао учинити и да не може њега кривити за ту несрећу. Њих двоје више нису могли остати у свом граду, због тога што је ту било превише успомена на сина, па су се одлучили преселити у други град, Личку Рјечину. Продали су своју стару кућу и викендицу и купили су једну кућу у Личкој Рјечини. Недуго након усељења, често их је ноћима будио дечји плач. Али никако нису успели сазнати одакле допире тај плач. Када би кренули да чују одакле долази плач, он је брзо престао. Они су наставили да спавају. Мислили су да неко од суседа има дете, и да их његов плач буди. Након неколико дана када им је то постало већ чудно, питали су све сусједе да ли имају дете или да ли чују плач, али нико од суседа није имао дете, а нису ни чули плач. Једне ноћи пробудила се само Ивона и она се дигла из кревета да види одакле тај плач долази, али овај пут није престајао брзо. Звук плача је водио Ивону до једне мале собице на тавану. Када је отворила врата од собе, у соби је видела само сенку једног дјетета. Ивона је упитала дете зашто плаче, а дете је почело гласније плакати, а након тога почело нешто неразумно говорити. То је постајало све гласније и гласније и већ се могло разумети да је дете рекло: '' Тата је крив! Тата је крив! Тата је крив! Тата је крив! Тата је крив! '' Када је Ивона то чула, а већ је сама кривила Марка за синову смрт, потпуно је изгубила контролу над собом и отишла је у кухињу. Узела је нож и отишла код мужа у собу и почела да га је бости ножем и викала: '' Ово је за Николу !!! '' Када је Ивона видела што је учинила, знала је не сме звати полицију, јер би ју сигурно осудили за убиство. Одвукла је његово тело у подрум, избацила сву храну из замрзивача и ставила је његово тело унутра. Почистила је сву крв у кући. Следећи дан је рекла сусједима да је Марко отишао пословно из града. Следећу ноћ је поново чула дечји плач и поновно отишла горе. Тамо је опет видела сенку детета и поново је чула: '' Тата је крив! Тата је крив! Тата је крив! Тата је крив! '' Сада јој није било јасно што сада дете хоће. Она је рекла: '' Осветила сам се за твоју смрт, што сада хоћеш да учиним? ''. Дете је одговорило: '' Учини му оно што је он учинио мени. '' Ивони није било јасно шта треба учинити. Следећи дан док је разговарала са суседом сазнала је да су бивши станари имали дете које је нестало и никад није пронађено. Ако ју занима више о томе, требало би питати бивше станаре. Рекла јој где они живе. Ивона је одмах отишла код њих и питала их што је било с дететом, на што су они одговорили да ни они не знају. Рекли су да га је полиција тражила годину дана али га није успела да пронађе. Ивона им није веровала, па се мало пропитала код суседа. Они су рекли да је отац често тукао дете и затварао га у собу на тавану. Мајка је увек била против тога, али је он и њу тукао, па се она није смела превише бунити. И рекли су још да се говори да је отац убио дете. Ивона је следећу ноћ отишла горе у собу и питала дете што треба учинити. Дете је само говорило: '' Руже у дворишту. Руже у дворишту. Руже у дворишту. '' Следеће јутро Ивона је отишла у двориште до ружа и тамо је све изгледало нормално, а онда је почела да копа код ружа и нашла је кости. Одмах је посумњала да су то кости детета. Однијела је кости одмах полицији. Полиција је открила да су то кости несталог детета. Полиција је одмах ухапсила мајку и оца детета. Ивона је отишла на таван у собу и дете јој је само рекло: '' Сада сам слободан. Хвала. '' Након што је то рекао настала је јака бела светлост у соби и када је нестала, соба је изгледала потпуно нормално. Након што јој је умрло дете и након што је убила свога мужа без правог разлога била је у превеликој депресији и узела је онај нож с којим је убила мужа и починила самоубиство. Следећег јутра стражари су пронашли у ћелији оца детета очево беживотно тело са веома болним изразом лица. Мртвозорник је открио да је умро од недостатка кисеоника, баш као да је сахрањен у земљу жив. Мајка је пуштена из затвора због недостатка доказа против ње. Полиција је пронашла тела Марка и Ивоне у кући. Кућа је после продата неком младом брачном пару. half slovakian half croatian live on edge of croatia in tha ilok near ilok is bačka palanka srpski grad idem u srbiju svaki tjedan


1f54 Вирусолози из Новосибирска после дугогодишњег рада на вакцини против вируса хуманог имунодефицита извели су прве успешне пробе. Вакcина актира имуни систем, тврде стручњаци Новосибирског научног центра Вектор. У Русији од 1986. године, када је у земљи био фиксиран први случај обољења од СИДЕ, до новембра прошле године регистровано је 610 хиљада ХИВ позитивних. За исто време од болести које прате СИДУ умрло је преко 100 хиљада људи. Такви су подаци Федералног центра за превентиву и борбу против СИДЕ. Али то је само званична, непотпуна статистика. Многи руски грађани једноставно не знају свој статус, тврди руководилац центра академик Покровски. Реални број оболелих може да се испостави двоструко већи, сматра он. У ризичну групу улазе пре свега корисници ињекцијских наркотика, хомосексуалци и проститутке. Мушкарци се у Русији заразе СИДОМ углавном због убризгавања наркотика у вену, а већина жена полним путем, истиче Покровски. ХИВ позитивни мушкарци једноставно преносе вирус својим женама и девојакма, које понекад тек за време трудноће, после давања крви на анализу, сазнају да су заражене. Из тога следи неутешни закључак: ширење болести већ је дотакло оне који не спадају у ризичну групу, кажу експерти. Време је да јој се пружи отпор, примећује Андреј Козлов, директог Петербрушког биомедицинског центра који је разрадио ДНК вакцину против ХИВ-а. Историја човечанства нас учи да је човек могао да побеђује глобалне епидемије само помоћу вакцине. Реч је као прво о превентивној вакцини, која ће спречавати инфицирање, као друго о имуном препарату, о терапеутској вакцини, која ће продужавати деловање антиретровирусних лекова, чиниће то јефтинијим и згоднијим за пацијенте. Вакцине разних типова – ДНК-вакцина у Петербургу, вакцина направљена генетским инжењерингом у Москви и новосибирска вакцина – сада пролазе клиничка испитивања, говори Андреј Козлов и додаје да се у свету у међувремену проба неколико десетина вакцина. Али за сада је рано рапортирати о њиховој ефикасности. Данас нема никаквих извештаја који сведоче о успесима вирусолога, који синтетишу такве препарате, подвлачи шеф епидемиолошког одељења Центра за борбу против СИДЕ Репубике Татарстан Лидија Ставропољска. У клиничким испитивањима таквих вакцина учествују углавном добровољци. Многи од њих су имали снижено вирусно оптерећење приликом коришћења вакцине. Значи, већ унапред вирус је код њих био. На здравим људима, наравно, клиничка испитивања се не врше. У разраду вакцине против ХИВ-а лекари полажу велике наде. За сада је у свету познат само један случај излечења од ове болести. Американац Тимоти Реј Браун низ година је живео са страшном дијагнозом, а затим када је сазнао да има и леукемију, 2007. године у Немачкој је поднео трансплантацију ћелија коштане сржи. Годину дана касније анализе су показале одсуство трагова леукемије и вируса имунодефицита у његовом организму. ХИВ позитивни људи се надају да Браунов случај није усамљен. Руски научници развили су системе за концентрисање соларне енергије (соларни концентратори) направљене од флуоресцентних полимерних материјала како би обичне прозоре претворили у соларне панеле, саопштио је... Током ископавања на југу Ирана археолози су пронашли опсерваторију која датира из 3-5. века нове ере, која је, како се претпоставља, саграђена у време владавине династије... У провинцији Лорестан на западу Ирана археолози су нашли гроб стар око 1.500 година у коме је сахрањен мушкарац двометраш, за кога се верује да је... Руски научници су пронашли огромно налазиште ретких жутих дијаманата које ће омогућити да се одреди састав и еволуција дубинских слојева Земље у које се не може... Јевгениј Черешњев је две године носио имплантат под кожом са циљем да тестира технологију „дигиталне ДНК“ помоћу које се корисници интернета могу идентификовати без налога и... „У научним круговима се хомеопатија данас третира као лажна наука“, каже се у меморандуму Комисије Руске академије наука (РАН) за борбу против лажне науке , објављеном 6. фебруара.... Руска академија наука (РАН) означила је хомеопатску медицину као опасну по здравље и затражила од Министарства здравља да обустави употребу хомеопатских лекова у руским државним болницама,... Многе перспективне професије везане су за космичку индустрију. Русија је прва послала човека у космос, тако да је и природно што у њој има неколико универзитета... Тим истраживача Руске академије наука развио је молекул који блокира задовољство изазвано конзумацијом наркотика. До 2023. овај молекул могао би да буде основа за нову генерацију... Да ли сте за придруживање Србије ЕУ?


Трамп стиже у Србију! | Патриот Насловна Вести Трамп стиже у Србију! Први човек САД Доналд Трамп прихватио је позив шефа наше државе Александра Вучића да посети Србију! Први човек САД Доналд Трамп прихватио је позив шефа наше државе Александра Вучића да посети Србију, потврдио је „Новостима“ председник Србије. – То је био веома срдачан и пријатан сусрет. Рекао сам председнику Трампу да ће му у Србији сигурно бити приређен срдачнији дочек него било где у Европи и на у нашој земљи цене његов рад – казао је председник Вучић за „Новости“. Он је казао и да га је први човек САД у шали питао и „да ли се бавио кошарком“. Вучић се сусрео и са француским председником Емануелом Макроном. – И тај сусрет био је веома садржајан и срдачан. Господин Макрон поновио је да његова земља апсолутно подржава пут Србије ка ЕУ – пренео нам је Вучић који ће се вечерас састати и са лидером Турске Реџепом Тајипом Ердоганом. Претходни текстСлово Милорада Екмечића 1990 у Пребиловцима Следећи текстДр Дарио Видојковић: Спречити Државни Удар!


text: 23. мај (23.5.) је 143. дан године по грегоријанском календару (144. у преступној години). До краја године има још 222 дана. Догађаји 1430 — Јованка Орлеанка заробљена и предата Енглезима, који су је потом извели на црквени суд и 1431. осудили на смрт и спалили на ломачи. 1498 — На ломачи спаљен италијански доминикански калуђер Ђироламо Савонарола, политички и верски реформатор у Фиренци. 1514 — У Мађарској почела сељачка буна под вођством племића Ђерђа Доже. Четири месеца касније устанак угушен, Дожа убијен. 1526 — Папа Климент VII приступио Светој лиги Француске, Венеције и Милана против римско-немачког цара Карла V. 1533 — Кентерберијски надбискуп Томас Кренмер објавио да је поништен брак краља Хенрија VIII с Катарином Арагонском и да је његово венчање са Аном Болен легално. 1618 — Чешки протестанти су избацили кроз прозор Прашке градске већнице намеснике хабзбуршког цара Фердинанда II. 1706 — Битка код Рамија током Рата за шпанско наслеђе. 1915 — Италија објавила рат Аустроугарској, напуштајући неутралност у Првом светском рату. 1920 — Основана Комунистичка партија Индонезије, прва таква политичка организација у Азији. 1934 — У Луизијани у окршају с полицијом убијени су Бони Паркер и Клајд Бароу. 1939 — Парламент Велике Британије усвојио план о стварању независне палестинске државе до 1949, а у којој би заједно живели Арапи и Јевреји. 1945 — Немачки нацистички лидер и шеф СС-а Хајнрих Химлер извршио самоубиство дан пошто су га Британци заробили. Ухапшен Хитлеров наследник, адмирал Карл Дениц. 1949 — Основана Савезна Република Немачка, с Боном као главним градом. 1967 — Египат је затворио Тирански теснац и блокирао луку Еилат на северном крају Акапског залива за израелске бродове. 1971 — У земљотресу који је разорио град Бингол у источној Турској погинуло најмање 1.000 људи. 1977 — Отворен Музеј афричке уметности (Београд) 1994 — Кандидат демохришћана Роман Херцог постао председник Немачке. 1997 — Председничке изборе у Ирану добио предводник умерене политичке струје Мохамад Хатами. 1999 — Кандидат Социјалдемократске партије Јоханес Рау изабран за председника Немачке. Авиони НАТО „графитним“ бомбама изазвали нестанак струје у готово целој Србији. 2002 — У таласу врућина у Индији умрло 1.030 људи, највише у јужној држави Андра Прадеш. Температура достигла рекордних 51 °C. 2007 — Оливер Дулић из Демократске странке изабран за председника Народне скупштине Србије. 2008 — У Бразилији је, договором 12 држава Јужне Америке, успостављена Унија јужноамеричких нација. Рођења 1707 — Карл фон Лине, шведски ботаничар, зоолог и лекар. (прем. 1778) 1848 — Ото Лилијентал, немачки инжењер и проналазач, један од пионира ваздухопловства. (прем. 1896) 1890 — Херберт Маршал, енглески глумац. (прем. 1966) 1908 — Џон Бардин, амерички физичар, двоструки добитник Нобелове награде за физику (1956, 1972). (прем. 1991) 1926 — Зоран Глушчевић, српски књижевник, преводилац, књижевни и ликовни критичар и есејиста.. (прем. 2011) 1933 — Миодраг Вартабедијан, српски дизајнер и графичар. (прем. 2009) 1933 — Џоун Колинс, енглеска глумица и списатељица. 1941 — Јован Аћин, српски редитељ и сценариста. (прем. 1991) 1941 — Дејан Патаковић, српски новинар, карикатуриста и хумориста. (прем. 2019) 1942 — Милутин Мркоњић, српски политичар и грађевински инжењер. (прем. 2021) 1944 — Џон Њуком, аустралијски тенисер. 1951 — Анатолиј Карпов, руски шахиста. 1951 — Андонис Самарас, грчки политичар, премијер Грчке (2012—2015). 1961 — Данијеле Масаро, италијански фудбалер. 1966 — Звонко Пантовић Чипи, српски музичар, најпознатији као оснивач и фронтмен групе Освајачи. 1972 — Рубенс Барикело, италијански аутомобилиста, возач Формуле 1. 1974 — Горан Јагодник, словеначки кошаркаш. 1974 — Џул, америчка музичарка, глумица, продуценткиња, списатељица и песникиња. 1975 — Михаило Јевтић, српски је глумац, писац и музичар. Глумио Мишу у филмовима "Жикина династија" 1979 — Ардијан Ђокај, црногорски фудбалер. 1980 — Теофанис Гекас, грчки фудбалер. 1984 — Уго Алмеида, португалски фудбалер. 1985 — Тејмураз Габашвили, руски тенисер. 1986 — Борис Бакић, црногорски кошаркаш. 1986 — Алекс Ренфро, америчко-босанскохерцеговачки кошаркаш. 1988 — Петар Стругар, црногорско-српски глумац и ТВ водитељ. 1989 — Џефери Тејлор, америчко-шведски кошаркаш. 1991 — Лена Мајер-Ландрут, немачка певачица. 1991 — Марко Шћеповић, српски фудбалер. Смрти 1498 — Ђироламо Савонарола, италијански верски и политички реформатор. (рођ. 1452) 1886 — Леополд фон Ранке, немачки историчар. (рођ. 1795) 1906 — Хенрик Ибзен, норвешки драмски писац. 1937 — Џон Рокфелер, амерички мултимилионер. 1945 — Хајнрих Химлер, немачки војсковођа. (рођ. 1900) 1962 — Зора Петровић, српска сликарка. 1975 — Борис Калин, југословенски и словеначки вајар. Празници и дани сећања Српска православна црква слави: Светог апостола Симона Зилота Свете мученике Алфеја, Филаделфа и Кирина Преподобну Исидору Јуродиву Блажену Тајсу


Миодраг Зарковић: Ко се и зашто се радује поразу Корбина и побједи Џонсона • Фронтал.СРБ субота, 14 децембра, 2019 / 15:12 Оно, што јес јес, лабуристи су се сами закопали кампањом против ”брегзита” – чијем су изгласавању, ироније ли, управо они немало допринели пре три и по године. Дакле, њихов пораз није ни необјашњив ни незаслужен. Али то нимало не мења чињеницу да је Џереми Корбин можда и најпристојнији политичар у новијој британској историји. Свакако једини за мојега живота кога, упркос томе што ми његово флертовање са социјализмом и поготово комунизмом није блиско, могу да сматрам честитим људским бићем. Био је огорчени противник сваког и једног империјалистичког иживљавања, укључујући ту и нападе на Србе и Србију деведесетих – учествовао је у уличним протестима против бомбардовања ’99. Бранио је Венецуелу и Чавеза, касније Мадура. Противи се изручењу Асанжа Америци. И тако даље. Чини ми се да не постоји геополитичко питање а да је он био на погрешној страни. Једини изузетак је његов однос према Трампу, мада је тај однос у самом почетку био мање непријатељски него што се то представља. Свеједно, сада су на супротним странама, чиме су обојица пропустили можда и јединствену прилику да Запад коначно покаже људско лице тамо где се то најмање могло очекивати, у Вашингтону и Лондону. Трамп и иначе води мање штетну спољну политику од својих претходника, а са корбиновском подршком из Британије то би можда прерасло и у нешто озбиљније. Не верујем да је Запад способан за било какво суштинско преиспитивање своје нечовечности, али би са њима двојицом вероватно пришао најближе томе. Део кривице за пропуштену прилику сноси и Трамп, али је ипак далеко већа одговорност на Корбину. Са Трампом је барем лако: похвалиш га јавно да је мудар и способан, и он ти једе из руке. Али Корбину то на памет није пало да уради. И тако је Трампа као савезника препустио својим противницима. Штета. Корбинови противници су иначе од зла оца и још горе мајке. Чак је најоштрију борбу водио међу самим лабуристима, првенствено против струје чије је оличење Тони Блер. Хандке нам је с правом драг, и то не због својих списатљеских врлина (верујем да већина, као и ја, није упозната с његовим делом), већ због тога што се и личном жртвом залагао за истину о неправди нанетој Србима деведесетих. Али исто то је радио и Корбин. И то не само по питању Срба деведесетих, него, као што рекох, у сваком од многобројних случајева Западног иживљавања над остатком човечанства. Неретко је био и хапшен због својих ставова који су се редовно косили са потезима званичног Лондона. Има оних који сматрају да је због тога платио превелику политичку цену, јер су га управо његови спољнополитички ставови и његово противљење империјализму естаблишмента спречили да постане вођа лабуриста много раније, када је био на врхунцу животне и политичке снаге, а не у овако позним годинама када је ипак био на измаку снага. Сигуран сам да је Корбинов изборни пораз силно обрадовао Блера и сличне. Већ су и почели са захтевима да поднесе оставку. Зато и не разумем Србе који његов пораз доживљавају као добру вест. Ако то радите због ”брегзита”, очекујући да ће коначан изазак ВБ трајно уздрмати ЕУ, није да не делим такве жеље, напротив. Али би Корбин као премијер био далеко дубљи и кориснији земљотрес него што ”брегзит” то икада може да буде. Категорија: Tема недељеТагови: Џереми Корбин, Борис Џонсон, Брегзит, Велика Британија, Миодраг Зарковић 15. децембра 2019. у 15:46 Брегзит, кога заболе к за Енглезима! Енглеска “љевица”?! Каква шпрдачина у лице нас Срба! Зар ви мислите да смо ми будале! Овим текстом хоћете да мењате мишљење? Документује те јесмо ли за или против? Тражите пројекцију у своме друштву а не у Српском!


Свети архијерејски Сабор 2019. - Page 15 - Актуелна дешавања у СПЦ - Живе Речи Утехе farisejski.bukvojed 1306 E, na ovu temu meni padaju na pamet razliciti driblizni koje bi mi mogli da izvedemo. Potreban je kontakt i sa Bugarima i sa makedonstvujuscim raskolnicima. Naravno, nasu Ohridsku arhiepiskopiju ne smemo da ostavimo i oni treba da su saglasni sa svim potezima. Fanar je od Karadjordjevica dobio ogromne pare, neka dva ili tri drzavna budzeta Kraljevine SHS, to bi danas bile 2-3 milijarde evra/dolara. Ako im Fanar da autokefaliju, mi odma' treba da te pare potrazujemo od Fanara. Ako mi ne priznamo Fanarsku svinjariju (a valjda nismo ludi), onda je ne bi priznali ni Rusi, a pitanje je i za ostale. U kontaktu sa Bugarima mi mozemo da ponudimo raskolnicima (nakon sto im Fanar da autokefaliju) da im i mi damo autokefaliju kao majka crkva i priznamo za manje para i pod punom imenom Makedonija, pod uslovom npr. da titularni Ohridski Arhiepiskop ostane u SPC (da drugi ne bi dizali anatemu sa Humberta). One pare sto bi tako dobili bi smanjili potrazivanje prema Fanariotima. Onda bi ih kao Makedoniju priznala i Moskva. Nije bas beznacajan kontraudarac. Bokisd, Ведран*, Дејан Мачковић and 1 члан је реаговао/ла на ово Не би било лоше када би се у Саопштењу Сабора нашло и нешто као ово: "САСабор СПЦ жали због додатног нарушавања односа са цариградским патријархатом изазваног збуњујућим медијским порукама Еп западноамеричког, а које су проузроковале нетранспарентност у комуникацији става СПЦ по питању украјинске кризе. Став СПЦ није подељен. Сви архијереји, и поменути епископ западноамерички, једномислени су у ставу да је једнострано мешање Цариграда у Украјину, и све последично деловање, канонски и еклисиолошки потпуно неприхватљиво. ...." Vladan :::., ronin, Предраг М and 4 осталих је реаговао/ла на ово Bokisd 6621 Da, slazem se, mislim da mi moramo preuzeti inicijativu u odnosu na moguce i izvesno delovanje VP u Makedoniji i da jos jednom Saborno kazemo da se ne slazemo sa Ukrajinskom pricom i da necemo nikako prihvatiti slican model delovanja i u Makedoniji i da su ceo Sabor i crkva i vernici jedinstveni u tome. Ne bi smo trebali cekati nespremni i pasivni moguce udare na kanonsku teritoriju SPC. Ведран*, Vladan :::. and Благовесник је реаговао/ла на ово Имају, а нарочити проблем им изазива фанарски етнофилетизам, то отворено говоре. Многи у Америци предвиђају катастрофалне последице по тамошњу мисију Цркве управо због става који Фанар заузима. Наравно Фанар ће евентуалне губитке покушати да надокнади кроз узурпаторско деловање и претензије према онима који не буду довољно способни да се одбране. Piše: Jelena Tasić14. maja 2019. 21.23 Izmenjeno: 15. maja 2019. 10.18 Протомајстор, Милан Ракић and Ведран* је реаговао/ла на ово Селаковћ: Вучић није претио владикама, састанак није био лак Генерални секретар председника Србије Никола Селаковић одбацио је данас шпекулације појединих медија да је на седници мајског заседања Светог архијерејског Сабора СПЦ, којој је присуствовао председник Александар Вучић, било жучних расправа и да је наводно претио владикама, јер циљ тог састанка је, каже, био да се постигне јединство и саборност о питањима о којима постоје различита мишљења. "Састанак није био лак, али је био користан и било је важно да је до њега дошло. Ту није било никаквих жучних расправа, али је било расправа у којима је председник аргументима говорио и одговарао на одређена питања", рекао је Селаковић за РТС. А као друго, Селаковић је рекао да је реч о тенденцији одређених кругова или медија, а то, како је рекао, "долази од Ђиласа и Ђиласовог кума, да шире ноторне лажи о току састанка и његовом исходу". "Председник Вучић је од папира показао Резолуцију 1244 СБ УН, Бриселски споразум и извештај колико држава Србија троши новца на КиМ да ојача наш народ помогне му да са што мање последица преживи и опстане у тако тешком окружењу", објаснио је Селаковић. Селаковић, који је такође присуствовао састанку у Патријаршији, рекао је да је било изнето много непознавања Резолуције 1244, а да је Вучић тај папир извадио и цитирао га у одређеним деловима зато што су неки показали незнање о његовој садржини. Потом је, каже, иступила једна "организована група о четири-пет епископа", који су изнели супротстављене ставе, док је већина владика схватила праву суштину. Према његовим речима, било је врло важно да се каже и схвати шта ста то Србија данас има на КиМ. "Циљ састанка био је да постигнемо веће јединство и саборност. без обзира на лажи Ђиласа и Ђиласовог кума", рекао је Селаковић. http://www.rtv.rs/sr_ci/politika/selakovc-vucic-nije-pretio-vladikama-sastanak-nije-bio-lak_1017076.html Crkveni izvori tvrde da je na kritike i pitanja mitropolita Amfilohija (Radovića), episkopa raško-prizrenskog Teodosija (Šibalić), slavonskog Jovana (Ćulibrka), diseldorfskog i nemačkog Grigorija (Durića), kao i vladike budimljansko-nikšićkog Joanikija (Mićevića) Ne sumnjam u ovaj spisak kritičara, no kako se onda sa boldovanim "slaže" prekjučerašnja dodela priznanja Zrakoplovnog saveza Srbije aktuelnom voenom milistoru? Prema Danasovim nezvaničnim saznanjima, ohrabreni Vučićevom posetom, mitropolit zagrebačko-ljubljanski Porfirije (Perić) i episkopi bački Irinej i kruševački Davić (Perović) juče su krenuli u raspravu sa vladikom zapadno-američkim Maksimom (Vasiljevićem) oko „ukrajinskog slučaja“. Saborski izvori tvrde da se vladika Maksim za sada uspešno brani. Какав је ово шунд од нарученог текста. Какве везе с везом има Вучићева посета са расправом око Максима? Никакве. Али је очигледно је баш овако написано циљано, да се политизује ствар и Епикскоп бачки са неколицином других епископа представи (читај опањка) као некакав политичар или сарадник Вучића. И као шлаг на торту "владика Максим се успешно брани" испаде од напада ових владика и Вучића све у пакету. Што опет везе с везом нема, а ни са истином. А онда још да се додатно утврди порука коју овај спин чланак треба да усади у читалаштво "помињу се и тајни састанци" и све се на крају зачини са помињањем некаквих милиона. Против Цркве се води медијски рат. Милан Јовановић, Vladan :::., александар живаљев and 2 осталих је реаговао/ла на ово Нема никакве, али су информатори новинарке заинтересовани да их споје. Иначе, "случај" епископа Максима, по представци епископа бачког Иринеја, разматран је на Сабору јуче, на преподневној и поподневној седници. Колико су стигле незваничне информације, нису усвојене никакве казне за владику западноамеричког, питање је да ли су и тражене? Максимове присталице славе на друштвеним мрежама. Но, треба сачекати крај Сабора. Јелена Тасић је новинар од интегритета која на врло коректан начин "прати" Цркву још од времена "Наше Борбе", те од оснивања "Данаса"; не знам да ли се сећаш по добром чувењу божићних и васкршњих додатака у Данасу? Небитно. Ипак се слажем да "шундовација" може имати референцу на део текста о владики Максиму. и све се на крају зачини са помињањем некаквих милиона. Нису оно што болдовах, него врло конкретни. Барем је тако најављено; нзнм да л` су "легли" на рачун кључна реч. ana čarnojević 3848 пре 28 минута, александар живаљев рече organizovana grupa??? tako se govori o vladikama SPC? ko ih je organizovao i u cijem interesu? Selakovic je jutros kod Marica, sedeci pored Seseljevog stomaka, bio besraman. Rekao je da su vladike istakle da znaju da je neko drugi (citaj prethodna vlast) preneo pregovore iz UN na EU...ali npr nije rekao da je neko (citaj sadasnja vlast) te pregovore u EU sa tehnickih podigao na statusne. Rekao je da Albanci ljudi hoce svoju drzavu, da zaokruze taj proces na Kosovu i da je njjihova jedina prepreka Aleksandar Vucic. Rekao je da je i Patrijarh svestan svega, da je Njegova svetost rekla kako je na administrativnoj granici cekao dva i po sata da predje na KiM i da je svestan da nemamo suverenitet. Kako god, AV je amnestiran u medijima, narocito tekstom koji je osvanuo na sajtu SPC u kome se navodi samo jedna izjava jednog neimenovanog vladike koji mu je rekao da je kriv, sta god da uradi. Onda je Seselj sa svojim stomakom nastavio da trabunja o vladikama koje rade za interese stranih sluzbi a Selakovic je zamisljeno gledao u daljinu. Лазар Нешић, Vladan :::., Bokisd and 1 члан је реаговао/ла на ово пре 33 минута, александар живаљев рече Da li je ovo moguce, .... ako je moguce, onda je e.Jovan postao vojni analiticar par exellance i drugar Lazanjskom... E, ovo je sustina stvari, .... da li ovo znaci da vise ne vazi Rezolucija 1244 zbog prestanka postojana SR Jugoslavije.... znam da je vec bila ranije prica o tome, da je Srbija suksesor bivse SR Jugoslavije i samim time i rezolucije 1244....ustalom jos vazi u SB UN i Putin kada je bio kod nas pominjao je rezoluciju 1244 kao jos uvek vazeci kao pravni sporazum (valjda on zna kakvo je tacno stanje stvari... )... secam se da je Vucko na ovu izjavu Putina cutao kao zaliven, kao da i ne postoji, uzeo je rec na konferenciji odmah posle njega i nije se uopste ni osvrnuo na ovu Putinovu konstataciju. Mislim da je ovo strasno sta Vucko radi , licno, sve manje nemam sumnje da covek ima nameru da pravno i drzavno prizna nezavisnost KiM. Otuda i prethodni komentar...


Европо, Италија зна шта вас чека - TAMO DALEKO 29. марта 2020. Zdravko Elez 206 Views 0 Comments Позната италијанска књижевница Франческа Меландри, која се због епидемије вируса корона скоро три недеље налази у карантину у Риму, написала је писмо „из будућности“ Европљанима, описујући емоције које ће људи највероватније искусити у недељама које долазе. „Пишем вам из Италије, што значи из ваше будућности. Ми смо сада тамо где ћете ви бити за неколико дана. Графикони који прате ток епидемије показују да смо сви испреплепетени у паралелном плесу“, навела је Меландри. Она је указала да су Италијани неколико корака испред других европских земаља, баш као што је Вухан био неколико недеља испред Италије, преноси „Гардијан“. „Гледамо вас како се понашате баш као што смо се и ми понашали. Расправљате о истим стварима о којима смо до недавно и ми расправљали и док једни говоре да је ‘то само грип и питају се чему толика паника’, други су схватили о чему се ради. Док вас гледамо одавде, из ваше будућности, знамо да су се многи од вас, како вам је речено, закључали у своје домове, цитирали Орвела, а неки чак и Хобса“, констатовала је Меландри. Италијанска књижевница, међутим, упозорава да ћемо укоро постати презаузети за тако нешто. Храна као главна преокупација „Пре свега, јешћете. Не само зато што ће то бити једна од последњих ствари коју још можете да урадите. Наћи ћете на десетине група на друштвеним мрежама које нуде савете како на најбољи начин проведете слободно време. Прикључићете се свим тим групама и онда их након пар дана потпуно игнорисати“, навела је Меландри. Потом, како је додала, следе књиге апокалиптичног садржаја које нам стоје на полицама, од којих ћемо веома брзо одустати јер ћемо схватити да нам се тако нешто уопште не чита. „Опет ћете јести. Нећете добро спавати. Питаћете се шта се дешава са демократијом. Имаћете врло буран живот на друштвеним мрежама, Месинџеру, Воцапу, Скајпу... Ваша старија деца ће вам недостајати као никада пре. Свесност да немате појма када ћете их опет видети, болеће вас као да вас је неко ударио у груди“, навела је у писму италијанска књижевница. Истиче да ће стара огорчења и трзавице постати неважни и да ћемо позвати људе за које смо се заклели да их никада нећемо позвати и питаћемо их: „Како си?“. „Многе жене ће бити претучене у својим домовима. Питаћете се шта се догађа са онима који не могу да буду код куће јер је немају. Осећаћете се рањиво када на путу до продавнице будете пролазили пустим улицама, посебно ако сте жена. Питаћете се да ли је ово начин на који пропадају друштва. Да ли се то заиста дешава тако брзо? Када се вратите кући, опет ћете јести“, пише Меландри. Као последица тога, угојићете се, а потом кренути у потрагу за онлајн фитнес програмима, напоменула је књижевница, истичући да све то прати и много смеха и уживања у црном хумору као никада пре. Чак и они који су раније схватали све озбиљно почеће да рамишљају о апсурдности живота, свемира и свега другог, запазила је Меландри. „Договараћете се с пријатељима и љубавницима да се нађете у супермаркету како бисте се бар накратко видели уживо, али све то време придржаваћете се мера обавезног физичког растојања“. Набрајаћете, наставља се у писму, све ствари које морате да урадите, а откриће се и права нарав људи из околине. Неке ће вам се сумње потврдити, а неке изненадити. „Интелектуалци, који су раније били свеприсутни у медијима, сада ће нестати. Неки ће наћи уточиште у рационализацији која ће бити потпуно лишена саосећања па ће људи престати да их слушају. Али, људи на које пре нисте обраћали пажњу, показаће се великодушним, поузданим, прагматичним и проницљивим“, констатује Меландри. Они који вас позивају да на цео овај хаос гледате као на прилику за планетарну обнову, помоћи ће вам да сагледате ширу слику, навела је она, али и напоменула да ће нас они истовремено и јако нервирати. „Лепо, планета опет дише јер емитујемо мање угљен-диоксина, али како ћемо платити рачуне следећег месеца? Нећете схватати да ли је сведочење рађању новог света грандиозна или очајна ситуација“, стоји у писму италијанске књижевнице. Музика као међусобно охрабрење Она наводи и да ћемо пуштати музику са прозора или из дворишта. „Кад сте нас видели како певамо арије из опера с наших балкона, помислили сте: ‘Ах, ти Италијани’. Али ми знамо да ћете и ви такође певати да се међусобно охрабрите. Када будете до даске пустили са прозора ‘I Will Survive’, ми ћемо вас гледати и потврдно климати главом баш као што су то чинили гледајући нас грађани Вухана, који су певали са својих прозора у фебруару“. Многи ће, пише даље у писму, заспати с мишљу како ће се развести одмах по укидању карантина, али и додаје да ће многа деца бити зачета. „Ваша деца ће пратити онлајн наставу. Биће ужасно напорна, али ће вам причињавати и велико задовољство. Старији ће бити непослушни као безобразни тинејџери: мораћете да се свађате с њима и браните им изласке, како се не би заразили и умрли“, написала је Меландри. Свет више неће бити исти Покушаћете, наставила је, да не размишљате о људима који су усамљени умрли на одељењима интензивне неге, пожелећете да ружиним латицама прекријете пут којим пролазе здравствени радници. „Рећи ће вам да се друштво ујединило у заједничкој борби, да сте сви у истом чамцу. И то ће бити истина. Ово искуство ће заувек променити начин на који видите сами себе као индивидуу која је део веће целине“, каже се у писму. Италијанска књижевница указује да ће бити важно којој класи припадамо и прецизира да није исто ако смо затворени у кући са прекрасним вртом или у стану пренатрпане стамбене зграде. Није исто, како указује, бити у могућности да се ради од куће или да се гледа како ваш посао нестаје. „Тај чамац у којем ћете сви заједно пловити да бисте победили епидемију, неће свима изгледати исто, нити је исти за свакога. Никад није ни био. У неком тренутку схватићете колико је све ово тешко“. Упозорава да потом следи и страх који ћемо поделити своје са најмилијима, или задржати за себе да их не бисмо оптерећивали. „Ми смо у Италији и ово је оно што знамо о вашој будућности. Ово је тек мало прорицање будућности. Ми смо видовњаци на ниском нивоу. Ако погледамо у даљу будућност, ону која је непозната и нама и вама, можемо вам рећи само ово: кад све ово једном заврши, свет више неће бити исти“, закључила је Меландри. ← Руски препарат убија корону Vrščanima sprema besplatne obroke → Jasmina Kulaglić i Trio Boheme oduševili Parižane Хиљаде страница истине о Косову 23. маја 2020. Zdravko Elez 0


text: Већ се прави командни центар за "хуманитарну интервенцију" у Венецуели Датум публикације: 07 02 2019, 22:30 Америка подстиче војнике Венецуеле на злочине, обећавајући им амнестију за издају власти земље, изјавила је Марија Захарова на редовној прес-конференцији. "Како јављају медији, у пограничном подручју Венецуеле (са Колумбијом), коју је недавно посетио високи амерички војни званичник, прави се јединствени командни центар такозване хуманитарне операције, који је у ствари једноствано хуманитарна интервенција", изјавила је она. "Судећи по активности америчких војних делегација, које су буквално преплавиле регион у последње време, ради се на детаљној изради питања свестраног, логистичког осигурања смене власти војном опцијом... Овде нема ничег у вези са демократијом, нико не покушава да је врати, не покушавају да смене власт у Венецуели", додала је портпаролка МИП-а Русије.


text: БAГДAД – Ирачке снаге тврде да су заузеле северне обронке града Хита, западно од Багдада, коjи jе под контролом Исламске државе, пошто им jе данима напредак успоравало на стотине мина постављених поред путева. Mине коjе су припадници Исламске државе поставили у поља и уз главне путеве коjи воде у Хит, 140 километара западно од Багдада, зауставили су у недељу конвоjе ирачких елитних антитерористичких jединица коjи су кренули да окружуjу град. Kоалициjа, предвођена СAД, наводи да се ирачке снаге налазе у предграђу Хита и да покушаваjу да освоjе град. Хит се налази линиjи коjа повезуjе борце Исламске државе у Ираку и суседноj Сириjи, наводи AП. Званичници ирачких снага и међународне коалициjе истичу да jе заузимање овог града кључни корак пре евентуалног напада на Mосул, упориште екстремиста.


text: Мичиген (), држава је на средњем западу САД. Мичиген је држава региона Великих језера. Име потиче од назива Мичиген језера, чије име је француска адаптација чипева речи мишигама, што значи „велика вода“ или „велико језеро“. Девета је најмногољуднија држава САД (9.883.360, попис из 2012) и једанаеста (250,493 km2) од педесет највећих. Главни град је Лансинг (114.297, попис из 2010), а највећи Детроит (713.777, по попису из 2010). Састоји се од два полуострва (Горње и Доње), која раздваја канал Макинак, дугачак 8 км. Полуострва су повезана Макинак мостом. Четири од пет Великих језера налазе се у Мичигену. Такође има чак 64.980 језера и бара. Мичиген има најдужу слатководну обалу од било које политичке јединице у свету, граничи се са четири од укупно пет Великих језера, плус са језером Сент Клер. 2005. године, Мичиген је био рангиран трећи по броју рекреативних чамаца, иза Калифорније и Флориде. Мичиген има укупно 64.980 унутрашњих језера. Мичиген је једина држава која се у потпуности састоји од два полуострва, од доњег и горњег полуострва. Порекло имена Име је добила по француској верзији чипевјанске речи -{mishigamaa}-, што значи „Велика вода“ или „Огромно језеро“. Географске одлике Мичиген се састоји од два полуострва која леже између 82°30' и 90°30' западне географске дужине и одвојене су каналом Макинак. Са изузетком два мала дела који се празне реком Мисисипи путем до реке Висконсин на горњем полуострву и до Канаки-Илионис реке на доњем полуострву, Мичиген се празни вододелницом Великог језера Ст. Лоренс и једина је држава која се тако празни. Горње полуострво је прекирвено шумама и и на западу се одликује планинским рељефом. Поркупинске планине су део једног од најстаријих планинских венаца на планети и високе 610 метара. Највећи врх државе налази се на Хјурону северозападно од Маркета и то је Маунт Арвон висок 603 м. Ово полуострво је велико као Конектикат, Делавер, Масачусетс и Роуд Ајланд заједно, али има мање од 330.000 становника. Доње полуострво у облику је рукавца. Удаљено је 446 км од севера па до југа и 314 км од истока до запада. Највиша тачка је на Брајан Хилу и висока је 520 м, а најнижа је у низији језера Ири (174 m). Положај Мичиген се састоји од два полуострва која се леже између 82°30' и 90°30' западне географске дужине и одвојене су каналом Макинак. Налази се у североисточном делу САД на граници са Канадом. Рељеф и клима Мичиген има континенталну климу, иако постоје два различита региона. У јужним и централним деловима Доњег полуострва је топлија клима, са топлим летима и хладним зимама. Северни део Доњег полуострва и цело Горње полуострво има оштрију климу са топлим, али кратким летима и дугачким хладним до веома оштрим зимама. У неким деловима државе просечна температура од децембра до фебруара је испод нуле, а у севернијим деловима и до почетка марта. У Мисисипију у просеку пада 75 до 100 cm снега годишње, али у неким деловима падне и до 400 cm. Највећа температура била 44 °C у Мајоу 13. јула 1936. године, а најнижа је забележена 9. фебруара 1934. године када је у Вандербилту било -46 °C. У целој држави годишње буде око тридесет снажних олуја. Могу бити оштре, поготово у јужним деловима државе. У просеку годишње буде око 17 торнада, до којих дође најчешће у јужним деловима државе, док су у на Горњем полуострву торнади реткост. Хидрографија У држави имали велики број језера и острва уз њих. Чувена Велика језера су Ири, Хјурон, Мичиген и Горње језеро, а острва су Северни и Јужни Манитоу, Бивер и Фокс на језеру Мичиген; Ројал и Гранде на Супериору, затим Маркет, Бојс Бланк и Макинак на језеру Хурон. Реке у држави су мале, кратке и плитке и ретко погодне за пловидбу. Најпознатије су Детроит, Сент Мери и Сент Клер које спајају групу великих острва и велики број река које утичу у сама Велика језера. Мичиген има другу најдужу обалу у САД, укупно дужине 5.292 км. У држави постоји 11.037 копнених вода и још Велика језера која заузимају укупно 99.910 km2. У било ком делу Мичигена да се нерка особа налази, у најгорем случају удаљена је свега 10 км од извора воде или 137 км од неког од Великих језера. Историја Када су први Европљани дошли, најмногобројнији народ били су Алгонквинци, међу које спада народ Оџибва (на француском Чипева), Отава и Потавотоми. Ова три народа живела су у миру у савезу, званом Савез три ватре. Најбројнији су били припадници Оџибва, којих је било између 25,000 и 35,000. Народ Оџибва насељавао је горње полуострво, северни и централни Мичиген, Онтарио, северни Висконсин, јужну Манитобу и северне и централне делове Минесоте. Народ Отава живео је јужно од канала Макинак у северним, западним и јужним деловима Мичигена, такође и у јужном Онтарију, северном Охају и источном Висконсину. Потаватоми су живели у јужном и западном Мичигену, северној и централној Индијани, северном Илиноису, јужном Висконсину и јужном Онтарију. Током Америчког револуционарног рата (1775–1783), Детроит је био центар за добављање намирница Британске војске. Већина становника били су Француски Канађани и Индијанци и били су у савезу са Француском. По договору из 1794. године, Британци су потпуно напустили Детроит и Мичиген 1796. године. Горње полуострво и Драмондска острва тек су 1818. и 1847. дошли под пуну контролу САД. Демографија Према пописном заводу САД, Мичиген је имао 9.938.444 становника у априлу 2000. године, док је по попису из 2010, у држави живело 9.883.635 становника, што је значи да је Мичиген једина држава у којој се број становника смањио у поменутој деценији. Године 2010. у Мичигену је живело 592,212 становника рођених у иностранству или 6% од укупног броја. Према попису у Мичигену живи: Белих Американаца: 78,9% (2,3% Латиноси и 76,6% остали) Афроамериканаца: 14,2% Индијанаца: 0,6% Азијских Американаца: 2,4% Осталих раса: 1,5% Аустралијских Американаца: < 0,1% Мешовитих: 2,3% Десет најмногољуднијих мањина у Мичигену су: Немци (22,3%) Ирци (11,9%) Енглези (10,1%) Пољаци (9,0%) Французи или Француски Канађани (6,7%) Холанђани (5,1%) Шкоти (2,4%) Швеђани (1,7%) Највећи градови Привреда Биро за економску анализу проценио је 2010. године бруто државни производ Мичигена на 384,1 Б. У априлу 2013. године, стопа незапослености била је 8,4%. ГМ и Форд, две највеће компаније у Мичигену, у топ 10 су фирми по приходу у целом САД. ГМ и Форд су од 2009. године започели структурну реорганизацију након пада берзи почетком 2000-их година. Постигли су договор са унијом уједињених ауторадника и тим договором порасла је прерађивачка индустрија у држави на 6,6% од 2001. до 2006., али је проблем била висока цена нафте након економске кризе 2008. године. Од 2002. године Мичиген је четврти у САД по броју радника у високој технологији. Укупно их је 568.000, од чега 70.000 ради у аутомобилској индустрији. Трећи су по укупној потрошњи на истраживању и развоју у САД, а тај развој и истраживања се углавном врше за аутомобиле, на којима су зарадили више од сваке државе у САД. Мичиген је био трећи у држави по новим радним местима и повећавању броја истих, међутим криза крајем 2000.их година успорила је економију у држави. Аутомобилска индустрија у Детроиту, добила је 1.36 Б из америчког министарства за енергетику, за производњу електронских возила, од које се очекује да одмах отвори 6.800 нових радних места, а до 2020. године очекује се чак 40.000''. Аеродром Метрополит у Детроиту један је од најновијих проширених аеродрома у САД, а уз то један је од најмодернијих и највећих. Држава води у САД по креативности посла од 2010. године. Политика и администрација Влада државе подељена је на три нивоа - савезну, окружну и општинску власт. Окрузи су административне јединице државе, а општине су административне јединице округа. Округ и општина врше јурисдикције, као што је предвиђено законом. У Мичигену постоји 83 округа. Гласачи бирају између две главне странке, ко ће бити на власти. Републикански гувернер Џон Енглер три пута је био изабран у периоду од 1991. до 2003. године, а после њега 3 пута изабрана је Џенифер Гранхолм, гувернерка демократа од 2003. до 2011. године. Републиканска партија тренутно држи већину у дому и сенату 'Мичигена. Становништво је подржало избор републиканаца Роналда Регана и Џорџа Буша за председника. Тренутни гувернер је републиканац Рик Снајдер и на власти је од 2011. Референце Литература Спољашње везе Мичиген инфо, детаљне информације о 630 градова Energy Data & Statistics for Michigan Michigan Historic Markers Historical Society of Michigan Clarke Historical Library, Central Michigan University, Bibliographies for Michigan by region, counties, etc.. Michigan State Guide from the Library of Congress Michigan State Fact Sheet from the U.S. Department of Agriculture The Michigan Municipal League USGS real-time, geographic, and other scientific resources of Michigan Државе САД


Град се пуни непознатим људима


уторак, 31. марта 2020. | 20:22 Три удружења – Дурмиторци, Пљевљаци и Мојковчани чији чланови носе поријекло из општина Мојковац, Пљевља и три дурмиторске општине Жабљак, Шавник и Плужине окупили су се 7. фебруара у ресторану Сињајевина како би се договорили да у предстојећем периоду интензивније организују заједничка дружења. Како је рекао предсједник Удружења Дурмитораца у Београду Мирчета Јокановић у питању су три братска удружења, те имају жељу да организују заједничке веселе игранке. – Ми смо као Дурмиторци већ испробали такав вид дружења, али смо жељели да се веселимо заједно са Пљевљацима и Мојковчанима. Нека ово буде први пут који ће да прерасте у традицију. Одредићемо датум, сваки мјесец да се окупимо, па ко може добродошао, а ко није иде на његову штету – рекао је Јокановић. Гост овог дружења је био и предсједник Одбора за дијаспору и Србе у региону Скупштине Србије Миодраг Линта који је исказао задовољство што присуствује оваквом скупу. – Драго ми је што сам на овом дружењу. Мислим да је ово хвале вриједна иницијатива да се окупљате редовно и дружите. Увијек ћу вам стајати на располагању, шта год могу да помогнем. Биће нам драго да у наредном периоду имамо што више текстова ваших активности у листу који издаје наша организација Савез Срба из региона, Српско коло. До сада смо највећи искорак направили са Удружењем Дурмитораца. Оваква дружења су јако добра да међу собом ширимо уважавање и када говоримо о јединству, без разумијевања, уважавања, поштовања све пада у воду – рекао је Линта. Рајка Поповић секретар Удружења Дурмитораца је напоменула, да је овај скуп организован да би се договорили о наредним терминима дружења, па је мањи број присутних чланова. На неким наредним дружењима очекују много већи број. Као мјесто окупљања одабрали су ресторан, симболичног назива Сињајевина власника Недјељка Марковића који је и члан Удружења Мојковчана у Београду. Пљевља је град и општина у Црној Гори. Налази се на сјеверу земље у центру простране Пљеваљcке котлине у подножју брда Голубиња. Лежи на три ријеке: Брезници, Ћехотини и Везишници. Град је центар енергетског потенцијала Црне Горе, важан индустријски, културни и образовни центар. Сада већ давне, 1980. године, у Центру Сава је први пут организовано Вече Пљевљака у Београду, када је договорено да ти сусрети постану традиционални, тако да се одржавају сваке године, сваке посљедње суботе у марту. У међувремену, ти сусрети су обогаћени и другим садржајима, сусретима привредника, програмима културно-забавног карактера итд. На иницијативу неколико активиста-ентузијаста, та дружења су резултирала оснивањем Удружења Пљевљака, па је, уз већ традиционални скуп, 15.4.1995. године, одржана Оснивачка скупштина Удружења Пљевљака у Београду. Удружење Мојковчана Удружење Мојковчана је добровољно, ванстраначко, непрофитно и хуманитарно са жељом да остваре циљеве у области историјских, културних и свих других вриједности и традиције људи из Мојковца који живе ван родног краја. На овај начин желе да окупе и зближе и своје потомке. Мојковац је град и сједиште истоимене општине у Црној Гори који се налази у долини ријеке Таре, у подножју планина Бјеласице и Сињајевине, а припада Брдима сјевероисточног дијела Црне Горе између националних паркова Биоградска гора и Дурмитор. Удружење Дурмитораца Удружење Дурмитораца у Београду постоји од 16.04.1993.године окупљајући Београђане поријеклом из дурмиторских општина; Жабљака, Шавника и Плужина, ради дружења, узајамног помагања и чувања сјећања Дурмитораца на историју и традицију дурмиторског краја. Ресторан Сињајевина је добио име по пространој црногорској планини која лежи између кањона Таре, Језера дробњачких, ријеке Тушине и страна Гирње Мораче и Пчиње. ВОЖД ОТАЧАСТВА – гусларско вече у...


Општина Пелагићево је основана одлуком Народне Скупштине Републике Српске број: 01 – 1499/92 од 16. септембра 1992. године. Конституисана је и почела са радом 30. 01. 1993. Општина Пелагићево је настала од дијела територије пријератне општине Градачац, која је се налази на територији РС, као израз народне воље и нове друштвено политичке реалности.


Полазак из Добоја планиран је 25. јуна. На конференцији за новинаре која је заказана за 21.јун у 11.00 часова у добојском Центру за културу, биће саопштено више детаља.


text: 17. новембар (17.11.) је 321. дан године по грегоријанском календару (322. у преступној години). До краја године има још 44 дана. Догађаји 887 — Франачки великаши су збацили краља Карла Дебелог на скупштини у Франкфурту. 1292 — Џон Бејлиол је изабран да буде краљ Шкота уместо Роберта Бруса. 1830 — Основана мађарска Академија наука 1839 — Премијера прве опере Ђузепеа Вердија, „-{Oberto, conte di San Bonifacio}-“ у Милану. 1855 — Шкотски истраживач Дејвид Ливингстон открио водопаде на рези Замбези, назване по енглеској краљици Викторијини водопади. 1869 — Отворен је за саобраћај Суецки канал између Средоземног и Црвеног мора 1876 — У Москви премијерно изведена композиција Петра Иљича Чајковског Српско-руски марш. 1913 — Први бродови прошли кроз Панамски канал, који је званично отворен годину дана касније. 1918 — Јединице српске војске под командом војводе Петра Бојовића ослободиле Велики Бечкерек (данашњи Зрењанин). 1922 — Мехмед VI, бивши отомански султан, одлази у егзил у Италију. 1933 — САД по први пут правно признале СССР. 1947 — Пуштена је у саобраћај железничка пруга Шамац—Сарајево, дуга 242 km, у чијој су изградњи учествовале омладинске бригаде из целе Југославије. 1954 — Гамал Абдел Насер је изабран за египатског председника. 1969 — Преговарачи из Совјетског Савеза и САД су у Хелсинкију започели преговоре о ограничењу стратешког наоружања. 1970 — Луноход 1, први даљински контролисани ровер на неком другом свемирском објекту, се спустио на Месец. 1973 — У Атини у Грчкој је у крви угушен протест групе студената Народног Техничког универзитета (Политехниона) против режима војне хунте. 1989 — У експлозији у руднику угља у Алексинцу погинула су 92 рудара. 1996 — У другом кругу локалних избора у Србији коалиција опозиционих партија „Заједно“ победила је у највећем броју великих градова, укључујући Београд, Ниш, Нови Сад и Крагујевац. То је била прва победа српске опозиције од увођења вишестраначког политичког система 1990. Покушај власти да фалсификује изборне резултате изазвао је тромесечне масовне грађанске протесте. 1997 — Шесторо исламиста је убило 62 особе испред Хатсепшутиног храма у Луксору. 2003 — Арнолд Шварценегер постаје гувернер Калифорније. Рођења 1749 — Никола Апер, француски проналазач, познат као отац конзервисања хране. (прем. 1841) 1755 — Луј XVIII, француски краљ (1814—1824). (прем. 1824) 1857 — Жозеф Бабински, француско-пољски неуролог. (прем. 1932) 1887 — Бернард Монтгомери, британски војсковођа. (прем. 1976) 1902 — Јуџин Вигнер, мађарско-амерички физичар, инжењер и математичар. (прем. 1995) 1925 — Рок Хадсон, амерички глумац. (прем. 1985) 1928 — Звонко Лепетић, хрватски глумац. (прем. 1991) 1928 — Миодраг Поповић Деба, српски глумац. (прем. 2005) 1929 — Ранко Жеравица, српски кошаркашки тренер. (прем. 2015) 1942 — Мартин Скорсезе, америчко-италијански редитељ, сценариста, продуцент, глумац и историчар филма. 1944 — Дени Девито, амерички глумац, редитељ и продуцент. 1945 — Срђан Карановић, српски редитељ и сценариста. 1957 — Драгица Радосављевић Цакана, српска певачица. 1958 — Мери Елизабет Мастрантонио, америчка глумица и певачица. 1960 — Рупол, амерички глумац, дрег квин и музичар. 1960 — Тихомир Станић, српски глумац. 1966 — Софи Марсо, француска глумица, редитељка, сценаристкиња и списатељица. 1972 — Ирена Мичијевић, српска глумица. (прем. 2017) 1975 — Дајен Нил, америчка глумица. 1975 — Џером Џејмс, амерички кошаркаш. 1978 — Том Елис, велшки глумац. 1978 — Рејчел Макадамс, канадска глумица. 1981 — Небојша Јоксимовић, словеначки кошаркаш. 1983 — Јанис Бурусис, грчки кошаркаш. 1986 — Манучар Маркоишвили, грузијски кошаркаш. 1986 — Нани, португалски фудбалер. 1987 — Искра Брајовић, српска глумица. 1995 — Елисе Мертенс, белгијска тенисерка. 1997 — Драган Бендер, хрватски кошаркаш. Смрти 375 — Валентинијан I, западно-римски цар. (рођ. 321) 474 — Лав II, источноримски цар. (рођ. 467) 594 — Гргур Турски, франачки бискуп, историчар и потоњи светац. (рођ. отприлике 538) 1558 — Мери Тјудор, енглеска краљица. (рођ. 1516) 1796 — Катарина Велика, руска царица. (рођ. 1729) 1882 — Ђуро Даничић, српски научник и филолог. (рођ. 1825) 1908 — Милан Ђ. Милићевић, српски књижевник и историчар. (рођ. 1831) 1990 — Роберт Хофстатер, амерички физичар. (рођ. 1915) 2006 — Ференц Пушкаш, мађарски фудбалер. (рођ. 1927) Празници и дани сећања Међународни дан студената Српска православна црква данас прославља Преподобни Јоаникије Велики Свештеномученик Никандар Свети мученик Порфирије глумац Свети благочестиви цар Јован Дука Ватаци, милостиви Свети и праведни Јован, Стефан и Исаија грузијски


Суђење Радовану Караџићу: Сведок Ричард Греј изјавио да су муслиманске снаге убијале сопствени народ Бивши војни посматрач УН Ричард Греј изјавио је јуче сведочећи у одбрану Радована Караџића пред Хашким трибуналом да су муслиманске снаге и власти 1992. године "убијале сопствени народ ради медија", у покушају да изазову интервенцију против Срба. Тадашњи председник Републике Српске и вр 3ffa ховни командант њене војске, Караџић је оптужен за терорисање становништва Сарајева артиљеријским и снајперским нападима, 1992-95. Новозеландски пуковник Греј посведочио је да је "свеобухватна стратегија" власти у Сарајеву била да привлачењем ватре Војске Републике Српске на цивилне објекте и изазивањем сопствених жртава издејствују инострану војну интервенцију против босанских Срба. У спровођењу те стратегије, по сведоковим речима, муслиманске снаге "имале су обичај" да гранатирају простор испред зграде Председништва БиХ кад год је ту боравио неки од страних дипломата. - Граната би обично пала док је страни званичник разговарао са Алијом Изетбеговићем у згради Председништва - рекао је Греј, прецизирајући да то догодило док је пратио шефа британске дипломатије Дагласа Херда, мировног посредника лорда Питера Карингтона или званичника УН Марака Гулдинга. Описујући како је 17. јула 1992. минобацачка граната испред зграде Председништва БиХ, током Хердове посете, убила десетак грађана, Греј је нагласио да је "без икакве дилеме уверен да су босанске снаге тада убиле свој народ ради медија". - Стајао сам на степеништу Председништва и чекао Хердов долазак. Нико није имао сатницу... Видео сам почасни строј босанске полиције како се повлачи, а двојица официра АБиХ која су стајала поред мене, погледала су на сат, ушла у зграду и затворила врата. Граната је пала одмах затим. Сместа су се појавила амбулантан кола и телевизијске екипе да сниме јадне погинуле и рањене људе. Тај инцидент потврдио је без икакве могуће дилеме да су снаге Председништва БиХ убијале сопствени народ ради медија - описао је сведок. Он је сугерисао да је његово уверење делио и тадашњи командант Унпрофора, канадски генерал Луис Мекензи, који је о томе и јавно говорио. Греј је муслиманске снаге означио и као највероватније виновнике минобацачког напада на групу младих испред седишта УН у згради сарајевског ПТТ-а, 13. јула 1992. Тинејџери су се окупили у подножју зграде зато што су им канадски војници Унпрофора са спратова бацали слаткише, када је, по сведоковој изјави, пала граната. У експлозији је страдала једна девојчица, а више деце је рањено. На команду Унпрофора пуцали су и снајпери с околних зграда, а покретни минобацачи користили су штаб УН као "штит", отварајући ватру из његове близине, изјавио је сведок, додајући да су због тога улагани стални протести муслиманским властима. Пуковник Греј назначио је да су у неколико прилика припадници АБиХ убили "плаве шлемове" из Француске и Украјине. Сведок је казао и да је тачно да током два летња месеца 1992. ВРС није "иницирала паљбу, него само одговарала" на ватру из Сарајева, како је његове речи са састанка који су имали 18. августа 1992. у својим белешкама навео командант ВРС Ратко Младић. У унакрсном исп 4000 1080;тивању, заступник оптужбе је сведоку сугерисао да војни посматрачи УН нису могли утврдити ко је тада први отварао ватру, а ко узвраћао. - Нисмо могли сигурно 100 одсто, али са 85 одсто сигурности јесмо - одговорио је Греј. На питање да ли је ВРС претераном артиљеријском ватром узвраћала на дејства Армије БиХ из Сарајева, сведок је казао да је то тачно. - Ако би снаге Председништва БиХ испалиле шест граната, ВРС би узвратила са 30, 40 и 50 граната - рекао је Греј. Пошто му је тужилац предочио да по извештају Унпрофора није могла бити одређена локација с које је 13. јула 1992. на сарајевске тинејџере била испаљена граната из минобацача, Греј је то потврдио, рекавши да су у правцу долета пројектила биле и муслиманске и српске снаге. Сведок је, међутим, нагласио да би "те јадне тинејџере било изузетно тешко погодити тако прецизно", ако их посада минобацача није могла видети, па је стога највероватније да је граната била испаљена с блиских положаја, које су држале муслиманске снаге. Настојећи да га прикаже просрпски настројеним, тужилац је цитирао сведокове речи објављене у Њујорк тајмсу да "Срби имају довољно оружја да десет пута сравне Сарајево, али неће, зато што нису за рат". Греј је одговорио да су његове речи истргнуте из контекста и да га новинар америчког дневника никада није интервјуисао. Муслиманске снаге су, по Грејовом сведочењу, пуцале из минобацача на возилима и тенкова смештених на паркингу код болнице Кошево провоцирајући ВРС да тамо узврати пошто би место напустили. (Бета)


Топ 8 Хомемаде Очев дан - Нев Кидс Центер - Породични живот - 2020 Домаћи дарови очинског дана значе много више од нечега купљеног у продавници. Деца која воле да се баве занатима могу да направе свог оца као посебан поклон за Дан очева и учине да се тата осећа посебније него икад. Домаћи поклони су пуни љубави и лако их је направити са савјетима приказаним испод. Домаћи поклони очинског дана говоре "Волим те" право из срца вашег детета! Можете помоћи свом дјетету да тати даје посебан дар икада, помажући им да направе један од ових заната. 1. Деск Организер Корисно пловило да уреди и уреди стол вашег оца Цраионс / враппинг папер за покривање Како да се направи: Нека ваше дијете обоји цјевчице бојицама или омотајте папир за оматање остављајући отворене крајеве. Залепите цеви заједно. Зашто га тата воли: Тата ће волети овај посебан поклон зато што је ваше дете то направило за њега. Док он ради и користи га да организује своје оловке, он ће помно размишљати о вашем детету и труду који је уложио у прављење овог посебног поклона. 2. Дозатор траке Добар поклон за организовање татиних касета Шперплоча или дрвни остаци Стара оштрица пиле или резна трака са пластичне кутије Разне ролне траке: лепљива трака, електрична трака, трака за паковање Како да се направи: Изрежите дрво како би одговарало ширини ролне траке и направите кутију са уметцима. Одрежите жлеб у сваку секцију да би се уложак увукао. Сегменти ноктију заједно са унутрашње стране и / или запечатите лепком за дрво и ставите у висеће док се не осуше. Нож пиле поставите дуж предње ивице траке. Када се љепило осуши, ставите колчак у средину сваке роле траке и ставите у кутију. Зашто га тата воли: Тата може имати свитке свитака и не може наћи ниједну. Ова кутија ће му помоћи да одржи своју касету организованом и помисли на љубав која је уложила у прављење овог посебног дара! 3. Штап за пецање и котур Ова домаћа штап за пецање направиће за неке посебне риболовне излете заједно Бамбус или дрвени штапић који је прилично савитљив Шачица старих чепова за вино Пластични калем за навоје Велике металне подлошке Трака за металну цев Како да се направи: Гурните бамбус доље у чепове да би направили ручку. Лагано бушите у бамбус и поставите кукице за око равномерно распоређене дуж дршке. Направите колут од пластичног навојног вретена, подлошка и крилца. Узмите линију за риболов и омотајте калем, а затим прођите линију кроз кукице за око. Зашто га тата воли: Тата воли да пеца са својом децом. Домаћи штап за пецање учинит ће за неке драгоцјене успомене. Овај поклон такође представља одличан екран за татин уред или на полици код куће. 4. Цутоут Пхото Фраме Посебан оквир за држање слика очинског поноса и радости Шаблон речи ДАД у величини коју желите Тежак папирни папир Како да се направи: Изрежите око речи шаблона изнутра и споља. Положите шаблон на врх картона и нека ваше дете детектује слова. Мама може да исече писма са егзактним ножем због сигурности. Снимајте децу и исеците их да стану унутар слова. Ваше дијете можете уредити по жељи. Извадите спајалице за папир и савијте их да стоје за оквир. Причврстите спајалице за папир на полеђину оквира врућим лепком. Зашто га тата воли: Тата може поносно да прикаже своју децу на свом столу код куће или да ради са овим специјалним оквиром који направите за њега. 5. Цорд Ролл Помози тати да држи конопце уредним и организованим у овом специјалном каблу Велики комад коже или фаук леатхер (1/4 иард) Екацто нож за резање Како да се направи: Да бисте направили велику ролу, измерите тачку за врх око 3,75 инча са сваке стране. Измерите дугачак правоугаоник од 18 инча са сваке стране, а дно ширине око 5,5 инча. Пратите мерења оловком и лењиром на кожи. Ставите га на даску за резање и исечите егзактним ножем. Изрежите три или четири траке у средини како бисте направили држаче каблова. На врху тачке „стрелица“, ставите 1⁄2 угриз, а другу половину у средину улоге. Увуците каблове и ставите их у уторе за држаче. Заврни и пукни. Зашто га тата воли: Тата може да организује све своје каблове и на једном месту са овим специјалним држачем који сте му направили. 6. Зид изненађења очинског дана Ове специјалне „третирајуће“ коверте су забавне за отварање изнутра за тату Око 10 коверти различитих боја Лепљиви бројеви у пакету (из продавнице заната) Имати породичне поклоне за специјалне ствари, нпр. Прање аутомобила, косити травњак, поклон картице за кафу, итд. Један за попуњавање сваке коверте. Како да се направи: Узмите коверте и ставите број на сваки. Ставите поклон бон у сваку коверту. Ставите двострану траку на полеђину сваке коверте и залијепите је на зид близу мјеста гдје тата виси. (Или се можеш ушуљати у његову канцеларију на послу и ставити их на зид поред његовог стола). Тата може да отвори једну коверту на дан до очинског дана. Зашто га тата воли: Тата воле изненађења, посебно она из његове породице. Свакодневно ће уживати у отварању омотнице изненађења и изнутра пронаћи нешто посебно. 7. ДИИ Цампинг столица Тата ће уживати у посебном седишту за одмор током камповања Три брезе довелс-а 1 1/8 инча (три комада од 24 инча) Један месингани вијак од 2.75 инча Један вијак за очне рупе од 1,5 инча 2 месингана ораха 3 месингане подлошке 3 месинга за завршну обраду 3 месингана 1-инчна дрвена вијака Кожа за седиште Како да се направи: Изрежите типле до 24 ”и избушите рупу на сваких 10.5” од врха. У средини врха сваке ноге, избушите другу рупу да бисте монтирали кожу седишта помоћу вијака. Испеците сваку ногу и завршите. Док се ноге суше, кожу изрежите у троугао за седиште. Изрежите рупу у сваком углу како би шрафови пролазили. Ставите две ноге заједно са 2,75-инчним месинганим вијком са вијком за очи између кракова. Ставите подлошке са стране. Причврстите оловку за жир и њежно затегните остављајући мало играње како би се ноге помериле. Нанесите трећу ногу кроз вијак за очне шупљине и причврстите га орахом и подлошком. Отворите ноге и поставите кожу преко врха. Причврстите вијцима и подлошкама. Седиште је спремно за тату! Зашто га тата воли: Лак за паковање и елегантан начин за дружење уз логорску ватру или за одмор током шетње, тата ће волети ову столицу направљену само за њега! 8. Обојене чаше Тата ће волети те чашице за своје омиљено пиће Различите бојене стаклене боце (Вино, фенси вода, сода) Резач стаклене бочице Како да се направи: Прокувати боце у великој посуди и уклонити етикете када се охладе. Покрените боцу преко резача за боцу да бисте постигли линије. Запалите свећу и ротирајте боцу преко свеће на линији за резултат. Након што је стакло вруће, боцу одмах потопите у ледену воду, а боца треба да се раздвоји на резултат. Поставите брусни папир на врх пене на тврду површину. Окрените стакло на брусни папир и ротирајте док не добијете глатке ивице. Зашто га тата воли: Тата ће волети да покаже ове прелепе и зелене боје у боји и еко-тумблерима које сте направили за њега! Погледајте видео: Istine i Laži - Glumci NEKAD I SAD (Фебруар 2020). Copyright 2020 \_ Кидс атланта \_ 8 Домаћи поклони за очеве


Као једно од средишта католичког живља на подручју Посавине, Трамошница представља једну од најстаријих жупа у Босни. 1653. године се директно спомиње под тим именом, али је њено постојање свакако сеже још дубље у прошлост. Иако постоје многе недоумице и различите теорије око назива овог насељеног мјеста, највјероватнија верзија је она да су јој назив дали фрањевци који су долазећи у равницу преко брда за ово насеље именовали ријечима Trans Montes (преко брда), па је овај латински назив после словенизиран у Трамошница.


Игор Стрелков: Путин се понаша као проститутка, кукавица, издао је државу и народ Игор Стрелков је у недавном интервјуу колеги Максиму Калашњикову јасно и гласно рекао да је незадовољан срамним понашањем садашњег председника Русије, Владимира Путина, и навео је и разлоге. Шокантно, али Путин се спрема да изда и преда Јапану Руска „Јужна Курилска Острва“ а самим тим и Охотско море које има површину од преко 1,6 милиона квадратних километара. За незадовољство Игора има више разлога, али најјачи је тај да судећи по свим новостима које долази углавном из Јапана – а званичне новости Русије ћуте по томе питању – руски грађани са запрепашћењем сазнају да државни врх Русије увелико води преговоре о предају Руских Курилских острва Јапану. Стрелков пореди Путина са проститутком који трчкара од једне светске силе до друге и предлаже своје услуге – прво се додворава Америци а они га неће, па онда Путин отрчи до Кине, али и они га на културан начин одбију, па онда отрчи до Турске, мало се дружи са њима, па се онда Турски премијер одрекне и њега и Русије, па Путин уведе санкције Турској – војни стручњак Стрелков сматра да је такво понашање крајње неприхватљиво и понижавајуће за државу. Даље, Игор кажe да је Путин издао и државу Русију и народ Русије, зато што је на последњем састанку са премијер министром Јапана, Синдзо Абе, изразио жељу да Русија и Јапан потпишу мировни споразум, али уз понижавајуће услове за Русију. Понижавајући су, јер као прво, Путин поништава победу славне Руске војске која је положила много живота да се Курилска острва врате у посед Русије тако што предлаже да „нема ни победника а нема ни побеђеног“ – па самим тим, Путин се одриче од давне победе Русије, а за Игора Стрелкова то је неприхватљиво јер су његови преци ратовали са Јапанском војском, а није ни прихватљиво за државу Русију јер ће Јапан и кроз сто и више година да се позива на ту изјаву садашњег председника Русија, и увек ће имати изговора да траже од Русије не само четири Курилска острва него и сва остала, а могуће да ће захтевати и половину острва Сахалин. Као друго, Стрелков доказује да ако се Јапану предају та четири острва онда као последица тога Русија губи и право на ексклузивно коришћење целога Охотског мора – која има површину од преко 1,6 милиона квадратних километара, пребогато је рибом и другим даровима мора – наиме, после предаје острва свака земља или фирма ће моћи да пошаље своје рибарске бродове да лове у томе мору, а Русија ће имати право коришћења само уског приобалн e25 ог дела, а цело море ће бити изгубљено за њу. Али, губитци Русије се нижу и даље – наиме, како су Курилска острва једини излаз Руске војне флоте на истоку према Тихом океану током зимских месеци – ако их Путин преда Јапану онда ће Русији бити затворен тај пролаз током зиме. Подморнице једино тим путем могу да прођу непримећене јер је вода на томе месту довољно дубока да их сакрије. Значи, предаја и продаја тих острва је страшан ударац за далеки исток Русије и у економском и у војном смислу. „Путин на далеком истоку поклања земљу Кини“ каже Стрелков, те додаје да сматра да ће Путин да изда и преда и Донбас у Украј 3ff3 ини, и Крим ће да преда, највероватније и Калињинградску област на Балтичком мору – да ће урадити све само да би опстао на власти. Стрелков је позвао патриоте Русије да се успротиве таквој издаји – да се организују и спрече распад земље. Најгори сценарио који Стрелков предвиђа јесте да ће Русија да се приклони Америци да би некако опстала, и у томе случају Русија постаје место где ће да се војно сукобе Америка и Кина, те би током тога сукоба највише страдала управо сама Русија. ЗАКЉУЧАК: Државни врх Русије и председник Путин немају никакву жељу нити интерес да заштите чак и своју земљу, они радо продају и предају све оно што су преци народа Русије стварали током хиљада година – Путин је сада спреман и на то да Русија изгуби цело Охотско море и Курилска острва а то је огромна површина од чак 20 (двадесет) Србија, и плус Руска војна флота тиме губи излаз на Тихи океан. Али, Владимира Путина једино брине како он да остане на власти и да задржи све оно што је успео да присвоји у задњих 16 година владања. Јасно је да Путина не интересује српски народ и држава Србија или Црна Гора, Република Српска, нити Македонија – за њега су све то појмови у којима он види потенцијалну „монету за поткусуривање“, само за његове личне интересе, можда и за интересе њему блиских људи, и ништа више. Србији је доста лажних пријатељстава, братства – увек је до сада била издата од стране такве „једине, најискреније, православне браће“. У 20-ом веку је било превише издаја и превара српскога народа, и он не може себи да дозволи још једну издају, још једну превару. Србија и српски народ могу да имају чврст и искрен ослонац и подршку само у провереним државама и организацијама – НАТО је једина организација где влада правило „ако нападнеш једнога онда то је као да си напао и све нас“, другим речима „сви за једног, један за све“. Учлањење Србије у НАТО као пуноправног члана јој доноси мир и сигурност. Извор: