source: wikipedia

text: Аустрија (), званично Република Аустрија (), је држава у централној Европи. Граничи се са Немачком и Чешком на северу, Словачком и Мађарском на истоку, Словенијом и Италијом на југу, Швајцарском и Лихтенштајном на западу и нема излаз на море. Главни град је Беч (). По политичком уређењу Аустрија је парламентарна демократија. Састоји се од девет федералних држава, и једна је од две европске државе које су прогласиле сталну неутралност (друга је Швајцарска). Аустрија је чланица Уједињених нација од 1955. а Европској унији се придружила 1995. године. Порекло имена Њено име се на српски може превести као „источно царство”, што потиче од старонемачког -{Ostarrîchi}-. Израз вероватно потиче од дијалекатског превода средњовековног латинског имена за регион -{Marchia orientalis}-, што значи „источна граница”, јер се налазила на источном крају Светог римског царства, што се такође огледа у имену -{Ostmark}- које се користило након припајања Аустрије Трећем рајху. Географија Положај Аустрија се протеже максимално у смеру запад-исток 575 -{km}-, а у северно-јужном правцу 294 -{km}-. Око 60% површине Аустрије је брдовито и део је планинског венца Алпи. На источној граници према Чешкој, налазе се обронци Карпата. Низије се налазе источно и уздуж тока Дунава, те у јужној Штајерској и Градишћје је на рубу Панонске низије. Укупно 43% Аустрије је пошумљено. Најнижа тачка Аустрије је Хедвигхоф у општини Апетлон у Градишћу 114 -{m}-, а највиши врх је Гросглокнер са 3.798 m Геологија и рељеф Аустријски запад и југ леже на Алпима. Због тих планинских подручја, Аустрија је познато туристичко одредиште за зимске спортове. Највиши врх је Гросглокнер (3.798 -{m}-), а након њега Вилдшпице (3.774 -{m}-). Север и исток земље су углавном брежуљкасти и равни. Највиши планински врх Гросглокнер 3.798 -{m}- у Аустрији налази се у савезној покрајини Корушкој. Осим њега Аустрија има преко 900 врхова са висином већом од 3.000 -{m}-. Неки већи врхови су: -{Wildspitze}- 3.774 -{m}-, -{Weisskugel}- 3.738 -{m}-, -{Großvenediger}- 3.662 -{m}-, -{Hinterer Brochkogel}- 3.628 -{m}-, -{Hintere Schwärze}- 3.624 -{m}-, -{Similaun}- 3.607 -{m}-, -{Wiesbachhorn}- 3.564 -{m}-, -{Rainerhorn}- 3.560 -{m}- Воде Највећа река је Дунав. Највећи дeo Аустрије, око 80.566 km2 припада Дунавском сливу, а само мала подручја на западу припадају сливу Рајне (2.366 -{km2}-), те на северу сливу Елбе са површином од 918 -{km2}-. Остале веће реке у Аустрији су: Лех, Изар, Ин, Салзах, Траун, Енс, Ибс, -{Erlauf}-, -{Pielach}-, Трајзен, -{Wienfluss, Fischa, Große Mühl, Kleine Mühl, Rodl, Aist, Kamp, Göllersbach, Rußbach,}- Дије, Марх, Мура и -{Lainsitz}-. Највеће језеро у Аустрији је Нежидер у Градишћу. Укупно 77% површине од укупно 315 -{km2}- припада Аустрији, а остатак припада Мађарској. Друго по величини је Атерско језеро са 46 -{km2}- у Горњој Аустрији, те -{Traunsee}- са 24 -{km2}-. На тромеђи са Немачком и Швајарском Аустрији припада и мањи дио Боденског језера. Тачна граница између држава на Боденском језеру није дефинирана. Осим њих, посебно за туризам, су важна језера у Корушкој: -{Wörthersee, Millstätter See, Ossiacher See}- и -{Weißensee}-. Друга познатија језера у Аустрији су -{Mondsee}- и -{Wolfgangsee}-. Аустрија је континентална држава, те нема излаз на море. Флора и фауна Клима Клима је умерена, са хладним зимама и свежим летима. У западном и средишњем делу превладава снежна клима с изразитим падавинама и ниским зимским температурама. Летње температуре су до 20 -{C}-. У долинама су честе магле и температурне инверзије. Према истоку превладава умерено континентална клима. Већи део Аустрије лежи у зони хладне/умерене климе, где преовлађују влажни западни ветрови. Са скоро три четвртине земље у којој доминирају Алпи, преовлађујућа је алпска клима . На истоку — у Панонској низији и дуж долине Дунава — клима има континенталне карактеристике са мање кише него у алпским областима. Иако је у Аустрији зими хладно (-10 до 0 °C), летње температуре могу бити релативно високе, са просечном температуром средином 20 и нешто степени и највишом температуром од у августу 2013. Према Кепеновој класификацији климе Аустрија има следеће типове климе: океанску, хладно/топло-лето влажно континенталну (Дфб), субарктичку/субалпску (Дфц), тундра/алпску (ЕТ) и ледену капу (ЕФ). Међутим, важно је напоменути да Аустрија може имати веома хладне, оштре зиме, али већину времена су хладне само као оне у донекле упоредивим климатским зонама, на пример у јужној Скандинавији или источној Европи. Такође, на већим надморским висинама лета су обично знатно хладнија него у долинама/нижим надморским висинама. Субарктичка и тундра клима која се види око Алпа је много топлија зими него што је уобичајено на другим местима, делом због утицаја океана на овај део Европе. Национални паркови У Аустрији постоји седам националних паркова и шездесетак природних резервата. Историја Пошто су је освајали Римљани, Хуни, Ломбарди, Остроготи, Бавари и Франци, Аустрија је била под влашћу Бабенберга од 10. до 13. века, кад су их наследили Хабзбурговци. Кућа Хабзбург је потом владала Аустријом све до 20. века. Након укидања Светог римског царства, Аустрија је 1867. године постала део двојне монархије, Аустроугарске. Аустроугарска се распала када је изгубила Први светски рат, па је настала Аустрија у данашњим границама. Аустрију је припојила Немачка 1938. године. Савезници су након Другог светског рата држали Аустрију до 1955. године, кад је опет стекла потпуну независност под условом да остане потпуно и трајно неутрална, а забранили су јој удруживање са Немачком. Након пропасти комунизма у источној Европи, Аустрија се политички све више ангажовала, па је 1995. године постала чланица Европске уније, а 2002. је увела валуту евро. Старије камено доба Подручје Аустрије било је насељено и у старијем каменом добу, о чему сведочи и један од највреднијих налаза археологије у Аустрији тзв. Вилендорфска Венера. Настала је око 25.000 година п. н. е. на подручју данашњег Вилендорфа код места Вахауа у Доњој Аустрији. Пронађена је 1908. године, а данас се налази у Природно-историјском музеју у Бечу Келти, римске провинције На подручју данашње Аустрије келтска племена — Амбидравен, Амбисонтен, Боиер, Кампи и Норикер, оснивају краљевство Норикум. Ово краљевство било је познато по извозу гвожђа, све до подручја данашње Италије, као и по својим коњима. Имали су и своју ковницу новца. Ширењем Римског царства, кроз мирно освајање, под римским војсковођама и царским синовима Тиберијем и Друзом 15. године п, н, е. подручје данашњег Тирола и Ворарлберга прелази у посед Рима. Римљани оснивају провинције -{Norikum}-, -{Panonija}- и -{Retija}-. Већи римски градови у то време били су: -{Solva}- — код места Вагна, -{Ovilava}- — Велс, -{Lauriacum}- — Lorch kod Енса, -{Cetium}- — Санкт Пелтен, -{Vidobona}- — Беч, -{Iuavavum}- — Салцбург. Средњи век Након што су територију данашње Аустрије освајали Римљани, Хуни, Ломбарди, Остроготи, Баварци и Франци, она долази под власт династије Бабенберга од 10. до 13. века, кад су их наслиједили Хабзбурговци. 976. године спомиње се маркгроф Леополд I из династије Бабенберг, као повјереник цара Отона I. Прво помињање Аустрије, као -{Ostarrîchi}- забележено је 1. новембра 996. године у уговору о поклону 950 -{ha}- земљишта, цара Отона III, biskupu од Фреисинга у околини данашње општине Нојхофен ан дер Ибс у Доњој Аустрији речима: „...in regione vulgari vocabulo Ostarrîchi in marcha et in comitatu Heinrici comitis filii Luitpaldi marchionis.” Око 1000. године појављују се имена за Аустрију, која имају и друга значења, као нпр. -{in orientali regno}-, -{in oriente}-, -{Osterland Austria}- и -{terra orientalis}-. Данас већина језика назива Аустрију тим именом, изузев словачког -{Rakúsko}-, чешког -{Rakousko}- и финског језика -{Itävalta}-. Изумирањем династије Бабенберг, Рудолф Хабзбуршки 1240. године постаје први немачки краљ из династије Хабзбург, те узима име Рудолф I, војвода аустријски и штајерски. Династија Хабзбург владала је Аустријом све до свог изумирања 1780. године, када ју је наследила лотариншка династија под именом Хабзбург-Лорена. Аустријско царство Распадом Светог римског царства 1804. године, Франц II, као последњи владар тог царства оснива Аустријско царство и узима име Франц I, аустријски цар. Царство се простирало на подручјима данашње Аустрије, Чешке, Словачке, Румуније, Хрватске, Словеније, Мађарске, северних делова Италије, као и делова Пољске и Србије, Немачке и Босне и Херцеговине. Аустро-Угарска Аустријско царство је 1867. године подељено је као двојна монархија, Аустро-Угарске на аустријски и мађарски дио. Одлуком Берлинског конгреса Аустрија окупира Босну и Херцеговину, коју 1908. године анектира. Нападом Аустро-Угарске на Србију 1914. године започео је Први светски рат. Са укупном површином од 676.615 km2 Аустро-Угарска је била друга по величини земља у Европи, а по броју становника са око 53 милиона 1914. године, трећа у Европи. Аустро-Угарска се распала након што је изгубила Први светски рат, па је мировним уговором у Сен Жермену и мировним споразумом у Тријанону 1918. године, настала Аустрија у данашњим границама, названа Прва Република, са првим председником владе Карлом Ренером. 1938. године Аустрију је припојила нацистичка Немачка. Други светски рат Крајем Другог светског рата 1945. године савезници су поделили Аустрију на четири окупационе зоне све до 1955. године, кад је стекла потпуну независност, под условима да остане неутрална, те да се одрекне тежњи за поновном припојењу Немачкој. 27. априла 1945. године проглашена је привремена влада на челу са Карлом Ренером. Та влада проглашава успостављење тзв. Друге републике и управља Аустријом, са мањим променама, све до првих легитимних избора 1949. године. Савремено доба Аустрија је 1995. године постала чланица Европске уније, а 1999. је увела валуту еуро. Политика Шеф државе је председник, који се бира на општим изборима сваких 6 година. Председник после парламентарних избора именује мандатара који је обавезан да формира владу. Аустријски парламент има два дома: Бундесрат (Савезно веће), који има 64 представника савезних држава према броју становника и Националрат (Национално веће), који има 183 заступника који се бирају директно. Аустријски парламент након избора 2017 (Националрат, 183 заступника) има следећи састав: 62 заступника из Народне Странке 52 заступника из Социјалдемократске странке 51 заступника из Слободарске странке 10 заступника из Странке Неос 8 заступника из зеленог покрета Пилз Спољни односи Аустријски државни уговор из 1955. окончао је окупацију Аустрије након Другог светског рата и признао је Аустрију као независну и суверену државу. Савезна скупштина је 26. октобра 1955. донела уставни члан којим „Аустрија својом вољом проглашава своју трајну неутралност“. У другом делу овог закона стајало је да „у свим будућим временима Аустрија се неће придружити ниједном војном савезу и неће дозволити оснивање било каквих страних војних база на својој територији“. Од тада је Аустрија своју спољну политику обликовала на основу неутралности, али прилично другачије од неутралности Швајцарске. Аустрија је почела да преиспитује своју дефиницију неутралности након распада Совјетског Савеза, дајући права прелета за акцију против Ирака коју су санкционисале УН 1991. године, а од 1995. је развила учешће у Заједничкој спољној и безбедносној политици ЕУ. Такође 1995. године придружила се НАТО-овом Партнерству за мир (иако је била опрезна да то учини тек након што се Русија придружила) и касније учествовала у мировним мисијама у Босни. У међувремену, једини део Уставног закона о неутралности из 1955. године који је још увек у потпуности важећи је да се забрањују стране војне базе у Аустрији. Аустрија је потписала УН-ов Уговор о забрани нуклеарног оружја којем су се противиле све чланице НАТО-а. Аустрија придаје велики значај учешћу у Организацији за економску сарадњу и развој и другим међународним економским организацијама, а играла је и активну улогу у Организацији за европску безбедност и сарадњу (ОЕБС). Као држава учесница ОЕБС-а, међународне обавезе Аустрије подлежу праћењу у оквиру мандата Хелсиншке комисије САД. Војска Људство аустријских оружаних снага ( ) углавном се ослања на регрутацију. Сви мушкарци који су навршили осамнаест година и који су проглашени способнима морају да служе војни рок од шест месеци, након чега следи осам година резервног рока. И мушкарци и жене са шеснаест година имају право на добровољну службу. Приговор савести је законски прихватљив и они који траже ово право дужни су да служе институционализовани деветомесечни цивилни рок. Од 1998. године женама добровољцима је дозвољено да постану професионални војници. Аустрија је земља без излаза на море и нема морнарицу. У 2012. години, издаци за одбрану Аустрије су одговарали приближно 0,8% њеног БДП-а. Војска тренутно има око 26.000 војника, од којих су око 12.000 војни обвезници. Као шеф државе, аустријски председник је номинално врховни командант Бундешира. Команду над аустријским оружаним снагама врши министар одбране. Од краја Хладног рата, и што је још важније, уклањања бивше „гвоздене завесе“ која је раздвајала Аустрију и њене суседе из источног блока ( Мађарска и бивша Чеһословачка), аустријска војска је помагала аустријским граничним стражама у покушају да спрече границу. прелазе илегалних имиграната. Ова помоћ је окончана када су се Мађарска и Словачка 2008. придружиле шенгенском простору ЕУ, укидајући „унутрашње“ граничне контроле између држава потписница. Неки политичари су позвали на продужење ове мисије, али је законитост тога веома спорна. У складу са аустријским уставом, оружане снаге могу бити распоређене само у ограниченом броју случајева, углавном за одбрану земље и помоћ у случајевима националне ванредне ситуације, као што је последица природних катастрофа. Само изузетно се могу користити као помоћне полицијске снаге. У оквиру свог самопроглашеног статуса трајне неутралности, Аустрија има традицију ангажовања у мировним мисијама које предводе УН и другим һуманитарним мисијама. Јединица за помоћ у катастрофама аустријских снага (АФДРУ), посебно, јединица која се састоји од добровољаца и има блиске везе са цивилним специјалистима (нпр. водичи паса за спасавање) ужива репутацију брзе (стандардно време распоређивања је 10 сати) и ефикасне САР јединице. Тренутно су већи контингенти аустријскиһ снага распоређени у Босни и на Косову. Административна подела Највећи градови су: Беч (главни град), Салцбург, Инзбрук, Грац и Линц. Привреда Аустрија је једна од 10 најбогатијих земаља на свету по висини бруто домаћег производа, има високо развијену социјално-тржишну привреду и висок животни стандард. Све до 80-их година 20. века многе велике индустријске компаније су биле национализоване; последњих година, међутим, приватизација је редуковала државну имовину до нивоа осталих европских привреда. Одмах после високо развијене индустрије, туризам има највећи удео у националној привреди. Немачка је кроз историју била највећи спољнотрговачки партнер Аустрије, чинећи је тако подложном брзим променама немачке привреде. Но откада је Аустрија постала чланица Европске уније и ојачала везе са осталим европским привредама, дошло је до редукције зависности о немачкој привреди. Чланство у Европској унији је, даље, привукло мноштво страних инвеститора који су искористили улазак Аустрије на јединствено економско тржиште као и њену близину потенцијалним, будућим чланицама Европске уније. Економски раст је убрзан последњих година и био је на нивоу од 3,3% 2006. године. Аустрија тренутно више од половине своје електричне енергије производи из хидроелектрана. Заједно са другим обновљивим изворима енергије као што су ветроелектране, соларне електране и електране на биомасу, снабдевање електричном енергијом из обновљивиһ извора енергије износи 62,89% укупне употребе у Аустрији, док остатак производе електране на гас и нафту . Туризам у Аустрији чини скоро 9% њеног бруто домаћег производа. Аустрија је 2007. године била на 9. месту у свету по приходима од међународног туризма, који је као сектор остварио18,9 милијарди $. У међународним доласцима туриста Аустрија је заузела 12. место у свету са 20,8 милиона туриста. Валута Пре усвајања евра, у употреби је био аустријски шилинг из 1939. године. Евро је, у Аустрији, у употреби од 2002. године. Као припрема, кованице су почеле да се израђују још 1999. године, мада све имају утиснуту годину када су уведене у употребу, 2002. Становништво Службени језик је немачки, који се такође говори у Немачкој, Лихтенштајну и деловима Швајцарске. Ипак, стандардни немачки језик у Аустрији има разлике у односу на варијанту која се користи у Немачкој. На пример, користи се неколико словенских речи (нпр. кукуруз, крен). Само три етничке групе су традиционалне етничке мањине. То су Словенци у Корушкој, те Мађари и Хрвати у Бургенланду на граници са Мађарском. У Корушкој и Штајерској живи око 50.000 Словенаца. Аустрија има и много радника-имиграната. Турци су највећа појединачна мигрантска група у Аустрији, а одмах иза њих су Срби. Срби чине једну од највећих етничких група у Аустрији, која броји око 300.000 људи. Историјски гледано, српски досељеници досељавају се у Аустрију за време Аустроугарске, када је Војводина била под царском контролом. После Другог светског рата број Срба се поново повећао и данас је заједница веома велика. Аустријско српско друштво основано је 1936. године. Данас се Срби у Аустрији углавном налазе у Бечу, Салцбургу и Грацу. У религијском погледу, 55,2 % становника Аустрије су римокатолици, 4,9% су православци, 3,8% су протестанти, 4,2% су остале хришћанске заједнице, 8,3% су муслимани, 0,3% будисти, по 0,1% јевреји и хиндуисти, 0,7% остале вероисповести,а 22,4% су нерегилиозни и неизјашњени. У језичком погледу 88,6% становништва прича немачки језик, 2,28% прича турски, 2,21% прича српски, 1,63% прича хрватски, 0,73% прича енглески, 0,51% прича мађарски, 0,43% бошњачки, 0,35% пољски, 0,35% албаснки, 0,31% словеначки, 0,22% чешки, 0,22% арапски и 0,21% прича румунски језик. Статистички завод Аустрије процењује да ће популација порасти на 10,55 милиона људи до 2080. године. Аустријанци се могу описати или као националност или као хомогена германска етничка група која је уско повезана са суседним Немцима, Лихтенштајнцима и Швајцарцима који говоре немачки. Данас се 91,1% становништва сматра етничким Аустријанцима. Култура У Аустрији су рођени многи славни композитори, међу осталима Моцарт, Јохан Штраус отац и син, Шенберг, Веберн и Берг. Треба споменути и славне физичаре Болцман и Шредингер, филозофе Витгенштајн и Гедел, психоаналитичара Фројд, писца Мусила и сликара Климт. Музика Прошлост Аустрије као европске силе и њено културно окружење дали су широк допринос разним облицима уметности, међу којима је највише музике. Аустрија је била родно место многих познатих композитора као што су Јозеф Хајдн, Михаел Хајдн, Франц Лист, Франц Шуберт, Антон Брукнер, Јохан Штраус старији и Јохан Штраус Млађи, као и чланови Друге бечке школе као што су Арнолд Шенберг, Антон Веберн и Албан Берг. Волфганг Амадеус Моцарт је рођен у Салцбургу, тада независној црквеној кнежевини Светог римског царства, која је касније постала део Аустрије, а велики део Моцартове каријере провео је у Бечу. Беч је дуго био важан центар музичких иновација. Композитори из 18. и 19. века били су привучени у град због покровитељства Хабзбурга, што је од Беча учинило европском престоницом класичне музике. Током барока, словенски и мађарски народни облици утицали су на аустријску музику. Статус Беча је започео свој успон као културни центар почетком 16. века и био је фокусиран на инструменте, укључујући лауту. Лудвиг ван Бетовен је већи део свог живота провео у Бечу. Актуелна аустријска национална химна, приписана Моцарту, изабрана је после Другог светског рата да замени традиционалну аустријску химну Јозефа Хајдна. Аустријанац Херберт фон Карајан био је главни диригент Берлинске филхармоније 35 година. Генерално се сматра једним од највећих диригента 20. века, а био је доминантна фигура у европској класичној музици од 1960-иһ до своје смрти. Међународни поп музичар Јохан Хелцел, познат и по уметничком имену Фалко, рођен је у Бечу 19. фебруара 1957. године. Аустријска певачица Кончита Вурст победила је на Песми Евровизије 2014. Наука и филозофија Аустрија је била колевка бројних научника са међународном репутацијом. Међу њима су Лудвиг Болцман, Ернст Мах, Виктор Франц Хес и Кристијан Доплер, истакнути научници 19. века. У 20. веку, доприноси Лизе Мајтнер, Ервина Шредингера и Волфганга Паулија нуклеарном истраживању и квантној механици били су кључни за развој овиһ области током 1920-иһ и 1930-иһ. Данашњи квантни физичар је Антон Цајлингер, познат као први научник који је демонстрирао квантну телепортацију. Поред физичара, Аустрија је била родно место двојице најистакнутијих филозофа 20. века, Лудвига Витгенштајна и Карла Попера. Поред њих, Аустријанци су били биолози Грегор Мендел и Конрад Лоренц, као и математичар Курт Гедел и инжењери као што су Фердинанд Порше и Зигфрид Маркус. У фокусу аустријске науке увек су биле медицина и психологија, почевши од средњег века са Парацелзусом . Угледни лекари попут Теодора Билрота, Клеменса фон Пиркеа и Антона фон Ајзелсберга градили су на достигнућима Бечке медицинске школе из 19. века. Аустрија је била дом Зигмунда Фројда, оснивача психоанализе, Алфреда Адлера, оснивача индивидуалне психологије, психолога Пола Вацлавика и Ханса Аспергера и псиһијатра Виктора Франкла. Аустрија је била рангирана на 17. у Глобалном индексу иновација 2022. године, у односу на 21. у 2019. Аустријска школа економије, која је истакнута као један од главних конкурентскиһ праваца економске теорије, повезана је са аустријским економистима Карлом Менгером, Јозефом Шумпетером, Еугеном фон Бом-Баверком, Лудвигом фон Мизесом и Фридрихом Хајеком . Други значајни емигранти рођени у Аустрији укључују менаџера Питера Дракера, социолога Пола Феликса Лазарсфелда и научника сер Густава Носала. Спорт Спорт у Аустрији је веома популаран. Због планинског терена, алпско скијање је популаран спорт у Аустрији и значајан је за промоцију и привредни развој земље. Слични спортови као што су сноуборд или скијашки скокови су такође широко популарни. Аустријски спортисти као што су ААнемари Мозер Прел, Франц Кламер, Херманн Мајер, Тони Саилер, Бењамин Рајх, Марлиес Шилд и Марцел Хирсцһер су надалеко цењени као неки од највећиһ алпских скијаша свиһ времена, Армин Коглер, Андреас Фелдер, Ерн Андреас Голдбергер, Андреас Видһолзл, Томас Моргенштерн и Грегор Шлиренцауер као неки од највећих скакача свих времена. Боб, санкање и скелет су такође популарни догађаји са сталном стазом која се налази у Иглсу, где су била домаћин такмичења у бобу и сањкању за Зимске олимпијске игре 1964. и 1976. одржане у Инсбруку. Прве Зимске олимпијске игре младиһ 2012. године одржане су и у Инсбруку. Популаран тимски спорт у Аустрији је фудбал којим управља Аустријски фудбалски савез . Аустрија је била међу најуспешнијим фудбалским нацијама на европском континенту и заузела 4. место на Светском првенству у фудбалу 1934. године, 3. на Светском првенству у фудбалу 1954. и 7. на Светском првенству у фудбалу 1978. године . Међутим, аустријски фудбал у последње време није био међународно успешан. Такође је био домаћин Европског фудбалског првенства 2008. са Швајцарском. Национална аустријска фудбалска лига је аустријска Бундеслига, која укључује тимове као што су рекордни шампиони СК Рапид Беч, ФК Аустрија Беч, Ред Бул Салцбург и Штурм Грац. Поред фудбала, Аустрија има и професионалне националне лиге за већину главних тимских спортова, укључујући Аустријску хокејашку лигу за хокеј на леду, Österreichische Basketball Bundesliga за кошарку и Аустријску фудбалску лигу за амерички фудбал. Популарно је и јахање; чувена шпанска школа јахања у Бечу налази се у Бечу. Ники Лауда је бивши возач Формуле 1 који је три пута био шампион света у Ф1, побеђујући 1975, 1977. и 1984. Он је тренутно једини возач који је био шампион и за Ферари и за Мекларен. Други познати аустријски возачи Ф1 су на пример Герхард Бергер и Јохен Ринт. Аустрија је такође домаћин Ф1 трка (Велика награда Аустрије). Томас Мустер је бивши тенисер и један од највећих играча на шљаци свих времена. Освојио је Отворено првенство Француске 1995 . године, а 1996 . био је први на АТП ранг листи. Доминик Тим је такође још један истакнути тенисер који је био чак 3. светски број и такође је био у финалима Отвореног првенства Француске и Отвореног првенства Аустралије у тенису. Други познати аустријски тенисери су Хорст Скоф и Јирген Мелцер. Спорт је играо значајну улогу у развоју националне свести и подизању националног самопоуздања у првим годинама Друге републике после Другог светског рата, кроз догађаје као што је бициклистичка трка Турнеја Аустрије и кроз спортске успеһе као што је трчање фудбалске репрезентације у трећи на Светском првенству 1954. и наступи Тонија Сајлера и остатка „Кицбилског чудотворног тима“ 1950-иһ. Образовање Основно и средње образовање Високо образовање Систем високог образовања у Аустрији састоји се од федералних универзитета (), приватних универзитета () и високих школа (). Три врсте институција функционишу на основу различитих закона где је једна од главних разлика начин финансирања рада институција. Две институције у Доњој Аустрији имају специјалан статус. Туризам Туризам заузима веома важно место у привреди Аустрије. У томе предњачи покрајина Тирол (центар-Инзбрук) на западу земље, која остварује скоро половину укупних аустријских прихода од туризма. Развијен је и хотелски и сеоски туризам, а туристи долазе лети и зими. Знатне приходе од туризма остварује Беч. Референце Литература Rathkolb, Oliver. The Paradoxical Republic: Austria, 1945—2005 (Berghahn Books; 2010, 301 pages). Translation of 2005 study of paradoxical aspects of Austria's political culture and society. Ingeborg Auer u. a.: ÖKLIM — Digitaler Klimaatlas Österreichs.. In: Christa Hammerl u. a. (ed): Die Zentralanstalt für Meteorologie und Geodynamik 1851—2001. Leykam, Wien. Richard und Maria Bamberger, Ernst Bruckmüller, Karl Gutkas (ed): Österreich-Lexikon. Verlagsgemeinschaft Österreich-Lexikon, Wien. — Fortgeführt als Online-Ausgabe. Ernst Bruckmüller: Sozialgeschichte Österreichs. Oldenbourg, Wien 2000 Harald Fidler: Österreichs Medienwelt von A—Z. Das komplette Lexikon mit 1000 Stichwörtern von Abzockfernsehen bis Zeitungssterben.. Falter, Wien. Friedrich Heer: Der Kampf um die österreichische Identität.. Böhlau, Wien. Erwin Ringel: Die österreichische Seele: Zehn Reden über Medizin, Politik, Kunst und Religion.. Neuauflage. Kremayr & Scheriau, Wien. Robert und Melita Sedlaczek: Das österreichische Deutsch.. Ueberreuter. Helmut Seel, Josef Scheipl: Das österreichische Bildungswesen am Übergang ins 21. Jahrhundert.. Leykam, Graz. Peter Berger: Kurze Geschichte Österreichs im 20. Jahrhundert.. 2. verb. Auflage. Facultas Universitätsverlag, Wien. Herwig Wolfram (ed): Österreichische Geschichte. 14 Bände. Ueberreuter, Wien 1994—2006. Спољашње везе Аустрија. инфо, званични туристички инфо портал Аустријско право Вести из Аустрије Službeni portal Austrije Austrijska turistička zajednica ski Austrija ORF-redakcija za narodne grupe Kundenservice Државе у Европи Државе чланице Европске уније Средња Европа Континенталне земље


source: CulturaX

text: Како увећати балкон својим рукама Често, балкон у типичном високом објекту поставља питање сврхе њеног стварања. Осмишљен од стране дизајнера као део спољашњег и унутрашњег удобности зграде, овај елемент и даље захтева даљег развоја. Да би то учинили, могуће је повећати површину балкона и тиме проширити његову функционалност. Стога, власник стана може створити додатну собу: канцеларију, просторију за одмор, стакленик и тако даље. Пажљиво молим! Проширење балкона са фасаде и крајева више од 0,3 м захтева одобрење у надлежним органима. Идеја да се балкон подигне властитим рукама је изводљиво, посебно ако постоји искуство заваривања и паметног асистента. Материјали су изабрани у зависности од тачке уклањања, раније стварајући нацрт (цртање) будућег дизајна. Широко је распоређена два структурална начина проширења површине: од подлоге (подлоге) и од парапета (горњи ниво рукохвата). Прва метода је радно интензивнија, али вам омогућава да добијете додатних 2 м2. м подручје. Савет! Пре него што почнете да повећате површину, вреди упознати са сигурносном технологијом заваривања и радова на високим надморским висинама. Корак по корак уклањање са носне плоче Метод дозвољава не само увећавање балкона у Хрушчову већ и да изврши велики ремонт лежајне плоче, чија држава, по правилу, оставља много жеља. Уз помоћ брусилице и пунцхера, старе шине се растављају, раније везане конопцем (како би се избегло падање). Са обе стране носне плоче, канал је монтиран у зид на нивоу дужине и ширине оквира. Да би се ојачали само метални профили, такође се надувају. Спојите крајеве елемената помоћу челичног угла дуж основне плочице и на крајевима удубљених греда. Савет. Ако постоје било какве сумње у поузданост ђона, потребно је инсталирати додатну подршку. Када повећавају површину балкона на другом спрату, они се монтирају у земљу, под условом да не мешају никога. Ако је балкон на првом спрату, онда је, по договору са администрацијом, могуће опремити подрум, чији зидови од цигле ће бити поуздана подршка. На преосталим подовима под основном плочом додатно се причвршћују штиклови. Нови парапет је заварен са челичних трака. Подигните под - заварите до рамове металних трака, које су причвршћене за лимове поцинкованог лима. По жељи, положите полистиренску пену, минват (било какву изолацију), а затим затворите плоче. Заварите оквир под застакљивање, визир. Монтира се визир, који би требао проширити изнад парапета за 0,3 м. Застакљени балкон, изолује кров, зидове, парапет. Они производе спољашњу и унутрашњу завршну обраду. Корак по корак уклањање из прозора Почевши од прозора, проширење балкона врши се на два начина - помоћу оквира или заграда. Оквир се кува у случају да се метални рад користи као парапет. У овом случају, такође је неопходно претходно израчунати јачину и тежину конструкције у односу на застакљивање како би се избјегло непотребно оптерећење. Проширење са парапета помоћу оквира Подна плоча је ојачана металним профилом - оштрина је једним. Стара олуја се исече, а палетне шипке су ојачане дистанцима. На огради сваки 0,4 м (приближно) мостова заваривања дужине, која је планирана за повећање површине. Заваривањем челичне траке до крајева мостова, они се комбинују у контуру. Монтирајте спољне дистанчнике који спајају основну плочу и контуру насупрот прозорског полица. Заварите оквир испод застакљивања и визира, извршите његову инсталацију. Они врше застакљивање, изолацију, спољашњу и унутрашњу завршну обраду. Проширење са парапета помоћу заграда Метода се користи ако је парапет направљен од бетонске плоче или зидова. Челични држачи који се заварују независно од угла или челичне траке, причвршћени су за сидрење или сидрење под углом од 90 °. Ако се планира летње застакљивање користећи алуминијумски профил лаког слоја, дозволићемо уградњу углова умјесто заграда. Носачи су спојени челичним профилом, стварајући спољну контуру. Производимо застакљивање, завршне радове. Савет. Да би се утврдила гладак површине, препоручљиво је користити дугачак 2-метарски ниво - то ће смањити вероватноћу проблема у даљем раду (застакљивање). Безбрачни начин повећања балкона са носне плоче Овај метод је мање потребан за рад од скелета и не може се користити за самостално повећање балкона у Хрушчову. Ограда, парапет, стари кошуљица за ојачање у горњем и доњем дијелу плоче су демонтирани. Подлога је припремљена. Коришћењем млазнице за уклањање рђе на бушилици или одвијачу, вентил се очисти. Након поновног пуњења, вентил се размашћује растварачем. На основној плочи се формира оплата за обичну или самонивелирну (само-нивелациону) кошуљицу. Урези на дну плоче су заптивни завршном лепком (такође је могуће запечати плочу са горње стране, суседни балкон). Затамњена база потребне дужине и ширине сече се од ОСБ плоча дебљине 2,5 цм, као и кров, који су монтирани на плоче са међуслојевима филма хидробрира уз помоћ сидрених вијака. По жељи, са ОСБ плоча, можете направити бочне стране балкона. Израђени су радови на застакљењу, спољашњем и унутрашњем одјећу. Савет. Листови оријентисане иверице пре сликања треба да буду обојени бојом на бази воде како би се заштитили од влаге. За завршну обраду фасаде можете користити ободну, валовиту плочу и друге материјале за завршну обраду. Користите додатне мјераче за организовање стакленика, одморишта и слично не свиђају - неки ће радије повећати простор на рачун балкона. У овом случају је потребно делимично или потпуно демонтирање преградног зида, инсталирање система грејања. Пажња молим. Било који поновни развој захтијева стварање и одобрење пројекта, добивање дозвола. Ако су само прозор и врата балкона демонтирани, а прозора је остала, решење би и даље било потребно за ношење грејне батерије. Због тога се не може избећи легализација измена, чак и ако је "реткост". Такође је добро повећати кухињу на рачун балкона - узимајући у обзир да је кухињски простор у Хрушчовима у просеку 6 квадратних метара. м. Без обзира на просторију са којом се прикључује балкон, вреди размислити о неколицини правила: Пре рушења прозора, балкон мора бити застакљен и изолиран; нокте између балкона и дневне собе је забрањено демонтирати ако држи основну плочу; ако је зид између просторије и балкона носач, онда се горњи краткоспојник и бочне преграде не могу демонтирати;


text: Велики петак је једини дан у години кад у хришћанским црквама нема свакодневне службе, већ се слави успомена на Христово распеће. У нашим храмовима по подне се износи плаштаница (платно на коме је приказано полагање Христово у гроб), коју верници целивају све до Васкрса. Плаштаница се поставља на посебно украшен сто, испред олтара. На Велики петак се не пева и не весели се, а у црквама не звоне звона У последњој недељи, од Великог четвртка, све је посвећено припреми ускршњих јаја, фарбању, мешењу колача... У неким крајевима јаја се фарбају или у четвртак или у суботу, због тога што се верује да на Велики петак не треба ништа радити због жалости за Исусом Христом. Међутим, како данас жене имају превише обавеза, јаја се фарбају и петком. Јајету се од најстаријих времена придавала велика пажња јер се веровало да је свет настао управо из њега. У хришћанству се јаје сматра симболом живота јер асоцира на буђење природе, бујање вегетације, рађање и плодност. Посте сви, чак и деца Прво јаје се фарба у црвену боју и зове се чуваркућа. Чува се у кући до уочи Ђурђевдана, када се са разним биљем стави у воду да преноћи. Ујутру се сви укућани умију том водом да буду здрави и румени као јаје, а онда се чуваркућа носи у виноград, јер се верује да штити од града. Чуваркућа може да се чува и у кући, све до наредне године, када се боји ново јер се верује да чува кућу од спољних несрећа. Деца се Ускрсу радују због шарених јаја Црвена боја је боја радости, а како је Васкрс најрадоснији празник, јер означава победу живота над смрћу, зато се јаја фарбају у црвено. Остале боје нису у духу хришћанске традиције, али се деца таквим јајима највише радују, нарочито ако су украшена сличицама јунака из цртаћа. На Велику суботу чине се добра дела Велика, страсна или завалита субота се, као и цела седмица, убраја у велике дане. Назив страсна прихваћен је посредством цркве, која подсећа на Христово страдање, док назив завалита субота упућује на то да ваља учинити какво добро или милосрдно дело. Са малом свећом у руци храм се обилази три пута На поноћно бдење између суботе и недеље иде се породично или са пријатељима. Тренутак кад храм остане у потпуном мраку, а онда се, уз светлост само једне воштанице зачује: "Христос Воскресе" и громки одговор: "Ваистину воскресе". Са свећом у руци три пута се обилази храм да би се у њега поново ушло провлачењем испод плаштанице, коју на улазним вратима храма држе свештеници.


text: 15. октобар (15.10.) је 288. дан у години по грегоријанском календару (289. у преступној години). До краја године има још 77 дана. Догађаји 1066 — Едгар Етелинг је проглашен краљем Енглеске, али никад није крунисан. Владао је до 10. децембра 1066. године. 1529 — Завршена прва опсада Беча повлачењем турске војске султана Сулејмана Величанственог. 1582 — У Шпанији, Португалу и папским државама у Италији почела примена грегоријанског календара, тако што је елиминисано 10 дана, а 5. октобар 1582. постао 15. октобар. 1783 — Балон на врућ ваздух браће Монголфје начинио је први људски узлет којим је пилотирао Жан-Франсоа Пилатр де Розје. 1793 — Француска краљица Марија Антоанета осуђена је на смрт, а наредног дана погубљена на гиљотини. 1815 — Наполеон I Бонапарта прогнан је на острво Света Јелена. 1894 — Под оптужбом за велеиздају у Паризу ухапшен француски официр Алфред Драјфус, чиме је почела бурна афера која је годинама потресала друштвени и политички живот Француске. 1928 — Немачки дирижабл „Гроф Цепелин“ обавио први комерцијалан лет преко Атлантика. 1940 — Председник Каталоније, Луис Компанис, погубљен је у шпанској диктатури Франциска Франка, чинећи га јединим европским председником који је икад погубљен. 1941 — Краљевачки октобар - Немачка масовна одмазда над недужним становницима Краљева. 1949 — У Мађарској погубљени Ласло Рајк, Тибор Соњи и Андраш Салај. На монтираном судском процесу они су осуђени на смрт као „буржоаски ревизионисти и титоисти“. Посмртно рехабилитовани 1956. као жртве култа личности. 1964 — Никита Хрушчов смењен са места првог секретара Совјетске комунистичке партије, на његово место дошао Леонид Брежњев. Нови премијер постао Алексеј Косигин. 1987 — У Буркини Фасо, предсједник Томас Санкара је у пучу убијен. На мјесто новог предсједника дошао Блез Компаоре. 1993 — Нобелову награду за мир добили председник Јужне Африке Фредерик Вилем де Клерк и вођа Афричког националног конгреса Нелсон Мандела за допринос окончању режима апартхејда у Јужној Африци. 1997 — Конгоански побуњеници ушли у главни град Бразавил и збацили председника Паскала Лисубу. После четворомесечног грађанског рата, на власт се вратио бивши председник Денис Сасу Нгуесо. Летелица Касини-Хајгенс лансирана је на Сатурн са Кејп Канаверала. 1998 — На основу договора председника Југославије Слободана Милошевића и изасланика САД Ричарда Холбрука, начелник Генералштаба Војске Југославије Момчило Перишић и командант НАТО Весли Кларк потписали споразум о успостављању ваздушне посматрачке мисије на Косову. 2000 — Убедљивом победом на парламентарним изборима Либерална демократија Словеније Јанеза Дрновшека вратила се на власт. Тиме окончана шестомесечна владавина деснице на челу са Андрејем Бајуком. 2008 — У Србији први пут пуштен у рад IPTV. Провајдер је Телеком Србија 2021 — Тероризам: У шиитској џамији у другом највећем граду Кандахару у Авганистану дошло је до експлозије где је 41 особа погинула, а 73 је повређено током молитве петком, које су по правилу најпосећеније молитве у недељи. Тројица бомбаша самоубица су учествовала у нападу, од којих се један разнео на улазу у џамију, а двојица су детонирала експлозив унутар објекта. Најрадикалнија оружана исламистичка група у Авганистану (ИСИС-К), преузела је одговорност за самоубилачки напад у шиитској џамији, где су терористи убили чуваре џамије, упали унутра и разнели се између две групе вернике током молитве. У једној од тих група је било око 300 људи. Рођења 99. п. н. е. — Лукреције, римски филозоф и песник. (прем. 55. п. н. е.) 70. п. н. е. — Публије Вергилије Марон, најзнаменитији песник царског Рима. (прем. 19. п. н. е.) 1217 — Хулагу-кан, монголски владар. (прем. 1265) 1265 — Темур-кан, монголски владар. (прем. 1307) 1542 — Ахбар Велики, могулски цар. (прем. 1605) 1608 — Еванђелиста Торичели, италијански физичар и математичар. (прем. 1647) 1784 — Тома-Робер Бижо, маршал Француске. (прем. 1840) 1814 — Михаил Љермонтов, руски писац и песник. (прем. 1841) 1829 — Асаф Хол, амерички астроном. (прем. 1907) 1836 — Џејмс Тисо, француски сликар и илустратор. (прем. 1902) 1844 — Фридрих Ниче, немачки филозоф. (прем. 1900) 1850 — Сава Бјелановић, српски политичар, вођа Срба у Далмацији и народни посланик у покрајинском Далматинском Сабору. (прем. 1897) 1872 — Аугуст Нилсон, шведски атлетичар. (прем. 1921) 1879 — Џејн Дарвел, америчка глумица. (прем. 1967) 1893 — Карол II Румунски, краљ Румуније. (прем. 1953) 1894 — Моше Шарет, израелски политичар. (прем. 1965) 1906 — Викторија Спиви, америчка певачица и текстописац. (прем. 1976) 1914 — Мохамед Захир, авганистански владар. (прем. 2007) 1914 — Илона Ковач, најстарија особа у Србији. (прем. 2022) 1920 — Гаврила Игњатовић, српска игуманија (прем. 2005) 1920 — Марио Пузо, амерички писац. (прем. 1999) 1921 — Зденка Живковић, српска сликарка чешког порекла. (прем. 2011) 1923 — Итало Калвино, италијански књижевник и новинар. (прем. 1985) 1926 — Мишел Фуко, француски филозоф историје, образовања, теорије књижевности, филозофије науке. (прем. 1984) 1926 — Карл Рихтер, немачки диригент, оргуљаш и чембалиста. (прем. 1981) 1929 — Милорад Павић, српски писац. (прем. 2009) 1934 — Слободан Алигрудић, српски глумац. (прем. 1985) 1943 — Пени Маршал, америчка глумица, продуценткиња и редитељка. (прем. 2018) 1944 — Сали Бериша, албански политичар. 1950 — Благоја Георгијевски, југословенски кошаркаш. (прем. 2020) 1951 — Роско Танер, амерички тенисер. 1952 — Вахид Халилхоџић, босанскохерцеговачки фудбалер и фудбалски тренер. 1955 — Танја Робертс, америчка глумица и продуценткиња. (прем. 2021) 1955 — Родољуб Шабић, српски правник и политичар, познат као први повереник за информације од јавног значаја Републике Србије. 1959 — Сара, војвоткиња од Јорка, британска списатељица и продуценткиња. 1960 — Славко Штимац, српски глумац. 1966 — Зоран Ђорђић, југословенски рукометаш и тренер. 1966 — Хорхе Кампос, мексички фудбалер и тренер. 1968 — Дидје Дешан, француски фудбалер и фудбалски тренер. 1968 — Ванеса Марсил, америчка глумица. 1969 — Доминик Вест, енглески глумац, редитељ и музичар. 1969 — Витор Баија, португалски фудбалски голман. 1970 — Пернила Виберг, шведска скијашица. 1970 — Предраг Зимоњић, српски ватерполиста. 1970 — Биљана Србљановић, српска драмска списатељица и политичарка. 1971 — Нико Ковач, хрватски фудбалер и фудбалски тренер. 1972 — Сандра Ким, белгијска музичарка. 1977 — Давид Трезеге, француски фудбалер. 1978 — Бошко Балабан, хрватски фудбалер. 1979 — Марис Верпаковскис, летонски фудбалер. 1979 — Пол Робинсон, енглески фудбалер. 1980 — Оља Карлеуша, српска певачица. 1981 — Јелена Дементјева, руска тенисерка. 1981 — Кејша Кол, америчка музичарка, музичка продуценткиња и глумица. 1983 — Бруно Сена, бразилски мото спорт возач. 1984 — Асмир Колашинац, српски бацач кугле. 1984 — Милош Трифуновић, српски фудбалер. 1985 — Бојан Перић, српски глумац и телевизијски водитељ. 1986 — Карло Јанка, швајцарски скијаш. 1986 — Нолито, шпански фудбалер. 1988 — Месут Озил, немачки фудбалер. 1989 — Ентони Џошуа, британски боксер. Смрти 412 — Теофил Александријски, патријарх Александрије. 898 — Ламберт Сполето, цар Светог римског царства. (рођ. 880) 925 — Рази, персијски полимат, лекар, алхемичар и филозоф. (рођ. 854) 961 — Абдурахман III, кордопски емир и калиф. (рођ. 891) 1080 — Рудолф од Рајнфелдена, војвда Швабије. (рођ. 1025) 1173 — Петронила од Арагона, краљ Арагона. (рођ. 1136) 1389 — Папа Урбан VI. (рођ. 1318) 1564 — Андреас Везалијус, фламаски лекар и анатом. (рођ. 1514) 1817 — Тадеуш Кошћушко, пољски национални јунак. (рођ. 1746) 1820 — Карл Филип, принц Шварценберга, аустријски фелдмаршал. (рођ. 1771) 1917 — Мата Хари, најпознатија жена-шпијун. (рођ. 1876) 1934 — Ремон Поенкаре, француски политичар. (рођ. 1860) 1944 — Анка Матић Грозда учесница Народноослободилачке борбе и народни херој Југославије. (рођ. 1918) 1945 — Пјер Лавал, премијер „Вишијевске Француске“. (рођ. 1883) 1946 — Херман Геринг, нацистички лидер. (рођ. 1893) 1959 — Степан Бандера, украјински политичар. (рођ. 1909) 1972 — Виктор Бубањ учесник Народноослободилачке борбе, генерал-пуковник авијације ЈНА и народни херој Југославије. (рођ. 1918) 1987 — Томас Санкара, официр и револуционар из Буркине Фасо. (рођ. 1949) 1989 — Данило Киш, српски писац. (рођ. 1935) 1989 — Григорије Самојлов, архитекта и сликар. (рођ. 1904) 1995 — Бенгт Окерблом, шведски хокејаш. (рођ. 1967) 2012 — Нородом Сиханук, краљ Камбоџе. (рођ. 1922) 2015 — Нејт Хафман, амерички кошаркаш. (рођ. 1975) 2018 — Пол Ален, амерички предузетник и један од оснивача Мајкрософта (рођ. 1953) Празници и дани сећања 1581 — Под покровитељством Катарине Медичи у Паризу изведена прва целовечерња балетска представа, па се тај дан узима као датум настанка балета. Српска православна црква данас прославља Свети свештеномученик Кипријан Преподобни Андреј Светски дан белог штапа


text: Северна Кореја, званично Демократска Народна Република Кореја (скраћено ДНРК, понекад и као ДНР Кореја; корејски: 조선민주주의인민공화국 — Чосон Минџуџуи Инмин Конхвагук; ханџа: 朝鮮民主主義人民共和國), држава је у источној Азији, која заузима северни део Корејског полуострва. Локално и у Кини зову је Пукчосон ("северни Чосон"; 북조선; 北朝鮮), име земље асоцира нацију на династију Џосеон. Букхан ("Северни Хани"; 북한; 北韓) називи се употребљавају у Јужној Кореји. Површина Северне Кореје је 120.540 -{км}-2. По површини Северна Кореја је 97. држава у свету. ДНР Кореја се граничи на југу са Јужном Корејом преко демилитаризоване зоне успостављене 1953. године, на северозападу и северу са Народном Републиком Кином, а на североистоку се граничи са Русијом на реци Тунам. На западу је запљускује Жуто море, а са истока Јапанско море. По попису из 2013. Северна Кореја је имала 24.845.000 становника. Главни и највећи град Северне Кореје је Пјонгјанг, а остали већи су Хамхунг, Чонгјин, Напфо, Вонсан, Синуију, Танчон, Кенчон, Кесонг и Саривон. Географија Положај Државе са којима се Северна Кореја граничи су: Јужна Кореја, Русија и Кина. Површина државе износи 120.540 km2. Геологија и рељеф Планине доминирају на северу и истоку земље. Највиши врх је 2.750 -{m}- високи угашени вулкан Паекту на граници са Кином. Низије, које су настале спајањем речних долина, налазе се претежно уз западну обалу, а у највећој је смештен и главни град Пјонгјанг. Границу са Кином и Русијом чине реке Јалу и Тимен. Воде Јалу се улива у Жуто море (Корејски залив). Ријека је пловна у дужини од 698 km од марта до новембра. На ушћу се налази град Јонгампо. Друга по величини је река Тедонган која извире на планини Рангрим и тече југозападно до залива Нампо. Клима Клима је умерена, континентална са четири различита годишња доба. Киша углавном пада у пролеће. Зиме су дуге, са снежним олујама које долазе из Сибира. Средња температура током зиме у Пјонјангу износи између -3°C и -13°C. Лета су кратка, врућа, са високом влажности ваздуха и уз средњу температуру од 20°C до 29°C. Од природних катастрофа, Северну Кореју погађа пролетне суше праћене обилним кишама које изазивају поплаве. Током лета полуострво погоди просечно један ураган. Флора и фауна Историја Први трагови људских насеља на Корејском полуострву датирају из 4270. године пре наше ере. Према легенди први корејски краљ био је Тан-гун који је основао древно корејско краљевство Ко-Чосан чија је престоница био Пјонгјанг. До 1945. године Кореја је била јапанска колонија. После окончања Другог светског рата територија Кореје подељена је 38. паралелом на Северну Кореју, која је била под контролом Совјетског Савеза и на Јужну Кореју, која је била под контролом САД. Северна Кореја, формирана је 9. септембра 1948. године као Народно Демократска Република, као одговор на формирање Републике Кореје (Јужне Кореје) 15. августа 1948. године. Растуће тензије између две Кореје, потпириване општом атмосфером Хладног рата довеле су до сукоба. 25. јуна 1950. снаге Северне Кореје прешле су границу на 38. паралели и тако у настојању да уједине државу започели Корејски рат. Савет безбедности УН је прогласио Пјонгјанг за агресора и позвао све државе чланице УН да помогне Јужну Кореју. Осим САД, своје трупе у Кореју послали су Британија, Турска, Белгија, Грчка, Колумбија, Индија, Филипини и Тајланд. Совјетски представник је бојкотовао седницу Савета безбедности и није био у стању да искористи вето. У рату који је трајао три године, према неким проценама, погинуло је око 2,5 милиона људи (око милион кинеских војника, пола милиона војника Северне Кореје, 250.000 Јужне Кореје, 33.000 Американаца, неколико хиљада војника под заставом ОУН и више од 600.000 цивила у обе Кореје), уништено је преко 80% стамбене, индустријске и транспортне инфраструктуре обе земље. На страни Северне Кореје учествовала је Кина, а тајну војну помоћ у авијацији је пружао и СССР. Корејски рат је завршен примирјем потписаним 27. јула 1953. и успостављена је демилитаризована зона дуж читаве границе. На политичком плану, ситуација за НДР Кореју се погоршала 1960-их због сукоба између Кине и Совјетског Савеза. 1970-их година долази до заустављања економског раста у држави и почиње назадовање због високе цене нафте, након нафтне кризе 1974. године и високих трошкова за војску. Након изјаве Ким Ил Сунга да ће две Кореје поново ујединити током његовог живота, трошкови за војску су се само повећавали. Први председник Северне Кореје у звању Врховног команданта био је Ким Ил Сунг све до смрти 1994. године. Наследио га је син Ким Џонг Ил који је владао до своје смрти 17. децембар 2011. Садашњи врховни командант је унук Ким Ил Сунга, Ким Џонг Ун. Западни медији преношење власти са оца на сина називају тзв. „комунистичка династија Ким“. Административна подела Демократска Народна Република Кореја дели се на девет провинција то су: Чаганг, Северни Хамгјонг, Јужни Хамгјонг, Јанганг, Северни Пјонган, Јужни Пјонган, Северни Хвангхе, Јужни Хвангхе и Кангвон и ту су још три града са специјалним статусом а то су: престоница Пјонгјанг, Намфо и Кесонг. Северна Кореја има тростепену административну поделу. Највиши степен су провинције, следе градови са специјалним статусом и окрузи. Политика Демократска Народна Република Кореја је држава са три партије: Чондистичка Чонгу партија чија је председница Ју-Ми Јонг , Корејска социјалдемократска партија чији је председник Ким Пјонг Сик и владајућа Радничка партија Кореје чији је генерални секретар Ким Џонг Ун. Врховна народна скупштина има 687 места, а посланици се бирају на мандат од пет година. Врховна народна скупштина бира председника државе, судије уставног суда, владу, председника владе као и Национални комитет одбране. Читав уставни систем заснива се на скупштинском систему. Владајућа идеологија коју прихватају све три партије је Џуш или Џуче Идеја чији је креатор Ким Ил Сунг. Први устав Северна Кореја је донела 1948. године да би 27. децембра 1972. била извршена ревизија устава. Потом, устав је поново промењен априла 1992, а последње корекције су извршене 1998. Северна Кореја има дипломатска представништва у многим државама и већина земаља света је признаје изузев Републике Кореје, Јапана и САД. Међутим, приликом посете бивше америчке државне секретарке Медлин Олбрајт Пјонгјангу 1999. извршено је и формално признавање ДНР Кореје од стране САД, али администрација Џорџа Буша је то поништила. Америчке интересе у ДНР Кореји заступа амбасада Краљевине Шведске. Односи са Јапаном су идеолошке природе и сежу у прошлост у време јапанске окупације корејског полуострва и злочина јапанске војске над Корејцима, а и страха од капитализма владе у Пјонгјангу. Северна Кореја, је службено 2009. године у уставу заменила комунизма са Сонгун политиком, која ставља развој војске у први план, па тек онда политику и идеологију. Џуче идеја Џуче идеја () је званична државна идеологија Северне Кореје, али и целокупан политички систем те државе. Творац идеје је Ким Ил Сунг (1912—1994). Срж саме идеје је да је ”човек господар свега, и одлучује о свему”. Званично је уведена 1972. као замена за марксизам-лењинизам, а следбеници је сматрају вишом, развијеном формом социјализма. Практична примена Према Ким Џонг Иловом делу О Џуче идеји, примена Џучеа у државној политици подразумева следеће: 1) Народу се мора обезбедити слобода политичког мишљења, те ослањање на сопствене потенцијале у економији, али и политици оружаних снага (што се може сматрати тежњом ка блоковској несврстаности). 2) Оваква политика мора надахнути народне масе што би створило пуну запосленост у револуцији и обнови. 3) Методи револуције и обнове морају бити прилагођени ситуацији у земљи, и 4) најважнији процес у тој револуцији треба да буде обликовање људи као зрелих комуниста спремних на акцију у изградњи земље. Религијске одлике Ким ил Сунг је прокламацијом Џуче идеје желео да народу створи адекватну замену за религију, тј. да уклони метафизичке аспекте религије као друштвеног феномена, али су и опет придодате и неке сличности: година рођења Ким Ил Сунга је, неколико година после његове смрти узета за почетну годину новог Џуче календара; статуе Ким Ил Сунга постоје у свим насељима у Северној Кореји, његове и слика Ким Џонг Ила су обавезне на зидовима свих станова, канцеларија, фабричких хала, у возовима, аутобусима и путничким авионима, а беџеве са њиховим ликовима морају носити сви грађани док су на јавним местима. Џуче торањ, Велика бронзана статуа Ким Ил Сунга са испруженом руком, те његова родна кућа и маузолеј (све у Пјонгјангу) су главна места ходочашћа за севернокорејски народ, али и за малобројне присталице Џуче идеје широм света. Државни симболи Застава Северне Кореје је усвојена 8. септембра 1948. године. Застава се састоји од три пруге, две плаве и једне црвене боје, које су раздвојене белим пољем. На црвеној подлози налази се комунистичка звезда у белом кругу. Црвена боја је боја револуционарног патриотизма. Плаве пруге носе поруку уједињења Северне Кореје са свим земљама света у борби за независност, пријатељство и мир. Бела као традиционална боја представља чистоћу идеја Северне Кореје и национални суверенитет. Звезда петокрака симболизује просперитет народа који гради социјализам под вођством Корејске радне партије. Грб Северне Кореје је усвојен 1948. године. Дизајниран је по узору на грб Совјетског Савеза. Средишњи дио грба састоји се од приказа хидроелектране и бране Супунг, изнад које се на хоризонту протеже планина Паекту. Испред бране се налази електрични далековод, симбол индустријализације и електрификације земље. Изнад се налази петокрака црвена звезда, која одашиље зраке светлости. Средишњи део окружују свежњеви риже, који су међусобно повезани црвеном траком. На траци је исписано пуно име државе „Демократска Народна Република Кореја“ на писму Хангул. Становништво ДНР Кореја има 22.912.177 становника, од тога више од 95% су корејске националности. Одређени број становника су Кинези и Јапанци. Прираст становништва је око 1%. Очекивана дужина живота новорођенчета је за дечаке 68 година, а за девојчице 74 године. Просечна очекивана дужина живота износи 71,37 година. У ДНР Кореји свака жена рађа по 2,15 деце. Просечна старост становништва износи 31 годину. Највише је људи у годинама између 15 и 64, укупно 67,9%, затим деца до 14 година - којих је 24,2%. Најмање је старих који чине свега 7,9% популације. Још нема званичних случајева сиде. У Северној Кореји постоји неколико већих градова. Ипак најзначајнији је Пјонгјанг и то не само као главни град већ као и репрезентативни град читаве земље. На другом месту се налази неколико градова са специјалним статусом, а остали су углавном центри провинција. Попис становништва 2008. Списак је прављен према важећем попису из 2008. године Привреда О привреди Северне Кореје постоји мало поузданих података, али зна се да је она у великим тешкоћама. Претпоставља се да у неким подручјима земље и сегментима становништва влада глад због слабе пољопривредне производње и лошег ланца дистрибуције. У 2002. години започети су ограничени експерименти са предузетничким зонама и пијацама пољопривредних производа. Хамхунг је важан центар хемијске индустрије у ДНРК. Овај индустријски град је и главна лука Северне Кореје за трговину са остатком света. Валута Севернокорејски вон је званична валута у Северној Кореји. Међународни код је -{KPW}-. Симбол за вон је ₩. Вон издаје Централна банка Демократске Народне Републике Кореје. Један вон састоји се од 100 чона (전/錢). Реч вон је когнат кинеског јуана и јапанског јена. Сва три назива потичу од кинеског карактера 圓 за округли облик. Пуштен је у оптицај 6. децембра 1947. Пре тога у употреби је био корејски јен. Намењен је искључиво за држављане Северне Кореје. За посетиоце се штампају различите новчанице и то два типа, у црвеној боји за посетиоце из социјалистичких држава и плаво/зелене за посетиоце из капиталистичких држава. Постоје новчанице у износима 5, 10, 50, 100, 200, 500, 1000, 2000 и 5000 вона и кованице од 1, 5, 10 и 50 чона као и 1 вона. Религија Корејци су и у ДНР (Северној) Кореји већином будисти и конфучијанци; затим ту је нешто католика и православаца; као и синкретичка религија Рајског пута. Владу ДНР Кореје оптужују за прогон верских заједница. To је делимично тачно јер се врши забрана рада свих иностраних верских мисија и ширење верских секти док су званичне верске заједнице финансиране од стране државе. Ким Ил Сунг је рекао за свештенике: Задатак свештеника је да се моле за мир и напредак Демократске Народне Републике Кореје. Зато у Северној Кореји није било Културне револуције нити уништавања верских објеката. Светилишта су у одличном стању. Уставом је гарантована верска слобода свих грађана. Спорт Фудбалска репрезентација Северне Кореје је фудбалски тим који представља Северну Кореју на међународним такмичењима и под контролом је Фудбалског савеза Северне Кореје. Њихов највећи успех се десио на Светском првенству 1966. на стадиону Ајресом Парк, некадашњем дому ФК Мидлсброа, када је Северна Кореја победила Италију са 1:0 и тиме обезбедила учешће у четвртфиналу. У четвртфиналу су ипак изгубили са 5:3 од Португала иако су водили са чак 3:0. Северна Кореја је тад постала први азијски тим који је успео да прође прво коло завршног турнира Светског првенства. Документарни филм The Game of Their Lives је о седам преживелих чланова у 2002. години из националног тима из 1966. године. Ким Кук-хјанг елитна је скакачица у воду и репрезентативка Северне Кореје у овом спорту. Њена специјалност су скокови са торња са висине од 10 m. Највећи успех у каријери остварила је на Светском првенству у скоковима у воду 2015. у руском Казању где је у дисциплини скокови са торња изненађујуће освојила златну медаљу. Уједно је то прва златна медаља за Северну Кореју на светским првенствима у воденим спортовима у историји. Државни празници 1. јануар — Нова година 8. јануар — рођендан вође Ким Џонг Уна (нови празник) 16. фебруар — рођендан покојног Ким Џонг Ила (радни празник) 15. април — рођендан покојног председника Ким Ил Сунга (Дан Сунца) 1. мај — Међународни празник рада (изузев САД) 15. август — Дан националног ослобођења 9. септембар — Дан проглашења Демократске Народне Републике Кореје 10. октобар — Дан оснивања Радничке партије Кореје 27. децембар — Дан проглашења устава Референце Спољашње везе Званични портал Демократске народне републике Кореје Званична страница Корејске централне новинске агенције Пјонгјангски метро Мирослав Лазански: Социјализам је досадан („Политика”, 10. фебруар 2018) Државе у Азији


Демократски фронт: Пре шест година почео је пад ДПС-а - режим је пао, али није још оборен! Саопштење ДФ преносимо у целости: У организацији Демократског фронта, на Крстовдан 2015. године, на хиљаде грађана одлучило је да крене у борбу за слободну Црну Гору, каква до тада, а ни после тога није виђена. Те вечери, испред скупштине Црне Горе формирано је шаторско насеље, као симбол слободе и територије са које се пружао отпор. Двадесет дана трајао је тај упорни и бескомпомисни отпор, који није заустављен ни бруталном употребом силе од стране режима, ни пендрецима, ни сузавцима, ни бојним отровима, ни шок бомбама... 17, 18, 24. октобар, остали су упамћени као симболи слободе, али и као примери како се један диктаторски режим обрачунавао са сободним грађанима, како су банде Мила Ђукановића и Веселина Вељовића, заједно са окорелим криминалцима и мафијашким клановима, покушале да сломе ДФ и слободну Црну Гору. Наравно, нису успјели, јер ДФ нико не може сломити и поразити, и ми смо и након свега наставили. И након 24. октобра и тровања, пребијања и сакаћења грађана, уследило је на десетине и десетине нових протеста ДФ-а. Још увек нико није одговарао за злоупотребу полиције и употребу силе на тим протестима, а ми ћемо свакако бити упорни да се све истражи и одговорни приведу правди, јер се радило о уредно пријављеним скуповима. Наравно, нама је јасно да су налогодавци напада на мирне грађане Мило Ђукановић, Веселин Вељовић, Душко Марковић... Режим је против ДФ-а употребио све што је могао, монтирани су судски процеси против лидера и функционера ДФ, наши људи су невини лежали у затвору, на стотине кривичних и на хиљаде прекршајних пријава је поднесено против наших функционера и активиста, а тужилаштво, судство и полиција претворени су у базе из који се кретало у борбу против ДФ-а...али, не можете сломити људе који су одлучни, храбри и истрајни... Многи од наших сабораца више нису са нама, али су оставили неизбрисив траг и остали упамћени као непоколебљиви борци за слободну Црну Гору и, нажалост, нису дочекали 30. август и промене за које су изгарали. ДФ наставља борбу - оно што је била идеја 30. августа, још увек није остварено, између осталог и због тога што процесима, част изузецима, управљају они који нису били део великих борби ДФ-а против бишег режима. Режим је пао, али није још оборен, побједа још није у рукама народа и оних који су највише дали у борби против диктатуре. И оно што данас треба истаћи, када остаци бившег мафијашког режима покушавају да покраденим парама организују неке демонстрације и заштите опљачкано благо, је да је на челу протеста ДФ увек стајало руководство Демократског фронта и преузимало одговорност за све што се дешавало. На свакој пријави скупа стајало је име Андрије Мандића, Небојше Медојевића и Милана Кнежевића, као и других наших функционера. Данас, Мило Ђукановић не сме да стави свој потпис на пријаву скупа на Цетињу, као ни овога који су данас отказали, што довољно говори и о њему и о онима другима који стоје иза ових протеста. Протести ДФ-а који су почели 27. септембра 2015. године, били су подстрек и за све друге будуће акције против диктатуре Мила Ђукановића, а свој финиш су имали у побједи 30. августа прошле године. Сви они који су тих дана и месеци били у истом фронту са нама треба да су поносни због тога што су били део историје и борбе за слободну Црну Гору. Слобода тражи људе!, поручили су из Демократског фронта. Демократски фронт Црна Гора Мило Ђукановић Веселин Вељовић протести у Црној Гори


text: 24. јун (24.6.) је 175. дан године по грегоријанском календару (176. у преступној години). До краја године има још 190 дана. Догађаји 474 — Јулије Непот је присилио римског узурпатора Глицерија да абдицира и прогласио је себе царем Западног римског царства. 1340 — У бици код Слија, енглеска флота под вођством Едварда III је скоро потпуно уништила француске поморске снаге. 1497 — Енглески морепловац Џон Кабот се искрцао у Њуфаундленду у првој европској експедицији од времена Викинга и прогласио га поседом Енглеске. 1509 — Хенри VIII, други монарх из династије Тјудор, крунисан је за краља Енглеске. Током владавине раскинуо је са Ватиканом и 1534. основао Англиканску цркву. 1529 — Склапањем мира у Капелу завршен је рат између протестаната и католика у Швајцарској. 1793 — У Француској је усвојен први републикански устав којим је извршна власт подређена скупштини. 1812 — Трупе Наполеона Бонапарте (611.000 војника) прешле су реку Њемен и ушле на територију Русије. 1821 — Симон Боливар је са 8.000 јужноамеричких родољуба победио 4.000 шпанских ројалиста у бици код Карабобоа и ослободио Венецуелу од шпанске власти. 1822 — Формирано је прво београдско обшчество (општина). Обшчество је бирало варошког кнеза, а кнез Милош Обреновић је именовао полицајце и кметове. 1859 — Наполеон III је потукао Аустријанце у бици код Солферина у Ломбардији. Швајцарац Жан Анри Динан, који је тада организовао помоћ за хиљаде рањеника, основао је 1864. Црвени крст. 1882 — Завршен шаховски турнир у Бечу победом Вилхелма Штајница. 1894 — Италијански анархиста Санто Касерио убио је у Лиону председника Француске Мари Франсоа Сади Карноа. 1901 — У Паризу је отворена прва изложба 19-годишњег шпанског сликара Пабла Пикаса, која је одушевила ликовне критичаре. 1912 — На Олимпијске игре у Стокхолму отпутовала је прва српска олимпијска екипа, атлетичари Душан Милошевић и Драгутин Томашевић. Тиме је озваничено чланство Србије у Међународном олимпијском комитету, чији је члан постао Светомир Ђукић. 1916 — Почела је битка на Соми у Првом светском рату. Након пет месеци, колико су трајале борбе, снаге Антанте освојиле су око 200 km2 територије уз губитке преко милион људи на обе стране. 1945 — Парада победе у Москви 1945. 1947 — Један амерички пилот изјавио је да је на небу видео необичан предмет који је описао као „тањир који лети кроз воду“. После овог догађаја почео је да се користи термин „летећи тањир“. 1948 — У покушају да спрече обнављање немачке државе на простору који су држали западни савезници, совјетске трупе су почеле блокаду Западног Берлина заустављањем друмског и железничког саобраћаја према том граду. Током 300 дана, колико је блокада трајала, град је снабдеван преко ваздушног моста. 1960 — Југославија, Грчка и Турска су распустиле Балкански савез, заснован на Уговору о савезу, политичкој сарадњи и узајамној помоћи закљученом на Бледу 8. августа 1954. 1973 — Најстарији светски државник Емон де Валера дао је у 90. години оставку на функцију председника Ирске, на којој је био од 1959. 1975 — У близини њујоршког аеродрома „Кенеди“ срушио се авион „Боинг 727“ америчке компаније „Истерн ерлајнс“. Погинуло је 113 људи од 124 колико их је било у летелици. 1989 — Смењен је генерални секретар Комунистичке партије Кине Џао Цијанг, јер се противио употреби силе против студената на тргу Тјенанмен 4. јуна. На његово место изабран је Ђанг Цемин. 2001 — Југословенска ватерполо репрезентација постала је шампион Европе. У операцијама руских снага безбедности у Чеченији убијен је вођа чеченских побуњеника Арби Барајев. Слободан Милошевић осудио је Уредбу владе СРЈ која омогућава његово изручење Хашком трибуналу и назвао је „правним дивљаштвом без преседана“. 2002 — Председник СР Југославије Војислав Коштуница сменио је начелника Генералштаба Војске Југославије генерала Небојшу Павковића. У железничкој несрећи у Танзанији на линији Дар ес Салам-Кигома погинула је 281 особа. 2003 — Председник Русије Владимир Путин допутовао је у Лондон у четвородневну посету Великој Британији, где је био званични гост Бакингемске палате. Путин је први руски лидер који је дошао у посету краљевству после 1874. када је на двору био руски цар Александар II. Британски двор је држао замрзнуте односе са Москвом у знак протеста што су бољшевици 1918. убили руског цара Николаја II. 2004 — Међународни кривични суд у Хагу саопштио је да ће се прва званична истрага тог суда усредсредити на ратне злочине почињени током десетогодишњег грађанског рата у Демократској Републици Конго (бивши Заир) од јула 2002. године, када је ступио на снагу Римски статут којим је суд основан. 2010 — Након три дана игре, на турниру у Вимблдону завршен је убедљиво најдужи меч у историји професионалног тениса у којем је Американац Џон Изнер победио Француза Николу Махија резултатом 70:68 у гемовима, у петом сету. 2016 — Британци су се тесном већином од 51,89% — 48,11% на референдуму изјаснили за излазак Уједињеног Краљевства из Европске уније. Рођења 1386 — Јован Капистран, фрањевачки монах, теолог, инквизитор и проповедник. (прем. 1456) 1532 — Роберт Дадли, енглески државник и племић. (прем. 1588) 1883 — Виктор Франц Хес, аустријско-амерички физичар, добитник Нобелове награде за физику (1936). (прем. 1964) 1909 — Вилијам Џорџ Пени, енглески атомски физичар и математичар. (прем. 1991) 1911 — Ернесто Сабато, аргентински књижевник, есејиста, физичар и филозоф. (прем. 2011) 1911 — Хуан Мануел Фанхио, аргентински аутомобилиста, возач Формуле 1. (прем. 1995) 1927 — Мартин Луис Перл, амерички физичар, добитник Нобелове награде за физику (1995). (прем. 2014) 1930 — Клод Шаброл, француски редитељ, сценариста, продуцент и глумац. (прем. 2010) 1944 — Џеф Бек, енглески музичар (гитариста). (прем. 2023) 1947 — Питер Велер, амерички глумац и историчар уметности. 1963 — Предраг Радосављевић, српско-амерички фудбалер и фудбалски тренер. 1967 — Рихард Цвен Круспе, немачки музичар, најпознатији као суоснивач и гитариста групе -{Rammstein}- 1967 — Јанез Лапајне, словеначки редитељ. 1972 — Роби Макјуен, аустралијски бициклиста. 1976 — Данијел Сантијаго, америчко-порторикански кошаркаш. 1978 — Емпу Вуоринен, фински музичар, најпознатији као суоснивач и гитариста групе -{Nightwish}-. 1978 — Шунсуке Накамура, јапански фудбалер. 1978 — Даница Тодоровић, српска глумица. 1982 — Наташа Душев-Јанић, мађарска кајакашица. 1984 — Џеј Џеј Редик, амерички кошаркаш. 1985 — Таж Гибсон, амерички кошаркаш. 1985 — Крунослав Симон, хрватски кошаркаш. 1986 — Соланж Ноулс, америчка музичарка, музичка продуценткиња, уметница перформанса и глумица. 1986 — Бојана Стаменов, српска музичарка. 1987 — Лионел Меси, аргентински фудбалер. 1992 — Давид Алаба, аустријски фудбалер. 1994 — Огњен Дрењанин, српски глумац. 1994 — Стефан Михајловић, српски фудбалер. 1996 — Никола Васиљевић, српски фудбалски голман. 1998 — Кој Стјуарт, амерички глумац. Смрти 79 — Тит Флавије Веспазијан, римски цар, оснивач династије Флавија. (рођ. 9) 1519 — Лукреција Борџија, војвоткиња од Фераре, кћерка папе Александра VI. (рођ. 1480) 1798 — Рига од Фере (Фереос Константинос Ригас), грчки песник и родољуб. (рођ. 1757) 1860 — Жером Бонапарта је био најмлађи Наполеонов брат. (рођ. 1784) 1872 — Димитрије Деметер, хрватски књижевни и позоришни делатник. (рођ. 1811) 1886 — Александар Николајевич Островски, руски писац. (рођ. 1823) 1897 — Милош Милојевић, српски историчар, полиглота, политичар и писац. (рођ. 1840) 1908 — Стивен Гровер Кливленд, амерички државник. (рођ. 1837) 1986 — Мирослав Антић, српски песник, новинар, писац филмских сценарија и радио-драма. (рођ. 1932) 2009 — Оља Ивањицки је била позната српска сликарка и члан Удружења ликовних уметника Србије (УЛУС). (рођ. 1931) 2011 — Томислав Ивић, хрватски фудбалски тренер. (рођ. 1933) Празници и дани сећања Српска православна црква слави: Светог апостола Вартоломеја Светог апостола Варнаву Икону "Достојно јест" Референце


source: fineweb

text: Додекафонија Додекафонија (од гр. δόδεκα дванаест), дванаесттонска музика, композициони поступак који се, по класичној Шенберговој (Arnold Schönberg) дефиницији, - састоји у сталној и искључивој употреби низа састављеног од дванаест различитих тонова. Овај постпуак је први пут дословно примењен у Шенберговом оп. 23, Пет клавирских композиција, насталих у периоду од 1921. до 1923. године. Дванаесттонска техника се не везује на законе тоналитета и тиме условљене системе мола и дура, тако да се код једне додекафоне композиције не може говорити о одређеном тоналитету. Додекафона композиција се заснива на једном низу (серији) по избору композитора распоређених дванаест тонова хроматске лествице. Ови су тонови међусобно равноправни, и не може бити речи ни о каквом тоналном центру, као што је случај са тоналном музиком. Као пример, навешћемо два додекафона низа из Шенбергових дела: Током протеклих деценија, класична додекафонија је еволуирала у такозвану серијалну музику. Поред Шенберга, за чије се име додекафонија најчешће везује, најмаркантнији представници овог правца су Албан Берг (Alban Berg) и Антон Веберн (Anton Webern), у чијем је случају дошао до изражаја такозвани поентилизам. - према Музички лексикон Илија Врсајков


Тиса Тиса (мађ. Tisza, укр. Тиса, сл. и рум. Tisa и нем. Theiß) је река у средњој Европи и најдужа притока Дунава. Протиче кроз Панонску низију. Извире у Украјини, на Карпатима у области Буковина, и даље пролази кроз Мађарску, Румунију, Словачку и Србију. Улива се у Дунав насупрот Старог Сланкамена. Тиса је дугачка 1.358 km, а површина развођа износи 157.186 km2. У Војводини Тиса дели Бачку (десна обала) и Банат (лева обала). Највећа притока Тисе је Муреш, а затим следе Бегеј, Бодрог, Златица, Кереш, Самош, Шајо, Киреш, Чикер и Јегричка. Тиса је пловна на дужини од 532 km. Дужина Тисе кроз Србију износи 164 km. Велики и Мали бачки канал повезују Тису са Дунавом, а Бегејски канал са Тамишем. Значајнији градови на Тиси су: Токај, Солнок, Чонград, Сегедин, Сента и Бечеј. Садржај Регулација тока[уреди] У планинском делу тока, Тиса је бистра и брза река. Недостатак језера у областима Карпата утиче на то да су варијације нивоа воде у Тиси изузетно велике, са типично три годишња поплавна периода. Ако се висок ниво воде у Тиси поклопи са сличном ситуацијом у Дунаву, Тиса надире узводно, што изазива велике поплаве. Таква ситуација је разорила Сегедин пролећа 1879. Између 1846. и 1880., аустријске и аустроугарске власти су организовале регулацију тока реке Тисе (мађ.: a Tisza szabályozása) и скратиле јој дужину за 450 km. Саграђени систем заштите од поплава је највећи у Европи. Данас постоји 3680 km канала који контролишу Тису. Током 1980−их на Тиси је направљенио велико вештачко језеро Тиса (мађ.: Tisza-tó) са намером да се помогне у регулацији тока и посебно поплава. Убрзо је ово језеро постало популарно туристичко одредиште Мађара, скоро као и језеро Балатон. Еколошка катастрофа из 2000.[уреди] 30. јануара 2000, погон за прераду злата из Баја Маре, на северу Румуније, испустио је 100.000 m3 воде загађене цијанидом у реку Самош. Испуштање цијанида у Самош десило се услед топљења снега и подземних вода које су оштетиле акумулацију где је цијанид складиштен. Ово загађење се проширило даље низ реку Тису и уништило готово сав живи свет у реци. Загађење је стигло до Београда 14. фебруара 2000. Поплава из 2006.[уреди] У априлу 2006. Тиса је достигла највиши водостај у историји (949 cm код Новог Кнежевца) и угрозила бројна насеља у својој околини, због чега је уведен ванредни ниво одбране[1]. Пловидбеност[уреди] Тиса је пловна у већем делу свог тока. Река је отворена за међународну пловидбу тек однедавно јер је Мађарска правила разлику између тзв. „државних река“ и „међународних река“, којом се дозвољавала или забрањивала пловидба страним бродовима. Након уласка Мађарске у ЕУ, ова подела је укинута и сада је св ff6 м пловилима дозвољено да плове Тисом. Могућност пловидбе често одређују природни фактори. У време високог водостаја и суше најчешће Тиса није пловна. Види још[уреди] Референце[уреди] - ↑ Хидрометеоролошки завод Србије, Приступљено 25. 4. 2013. Литература[уреди] Спољашње везе[уреди] - Мапе река у Мађарској (српски) - Тиса на сајту backabanat.com (српски) Литература[уреди] - Мала енциклопедија Просвета (3 изд.). Београд: Просвета. 1985. ISBN 978-86-07-00001-2. - Марковић, Јован Ђ. (1990). Енциклопедијски географски лексикон Југославије. Сарајево: Свјетлост. ISBN 978-86-01-02651-3.


Масне рибе садрже омега-3 масне киселине, то су здраве масти које смањују запаљење и повезују са мањим ризиком од срчаних обољења.


Бол у куку: шта треба да знате? Зглоб колка узима главно оптерећење, јер је то подршка од врата до кичме, због чега је ова формација најјача и најснажнија. Због тога, особа одржава у било којој држави, у покрету или у мировању. И ако постоји бол у артикулацији кука, онда то није лако нелагодност, већ ограничена покретљивост особе. Позивајући се на клиници када је болна нога у зглоба кука, пацијент може сигурно рачунати на стручну помоћ и добити дијагнозу ортопедске, Остеопатхиц, медицински савет и алгоритам лечења. Ако је потребно, пацијент је кинезиотерапијски третман. Тема бола у зглобној зглобу данас је актуелна, све више људи долази у здравствене установе са таквом жалбом. Први савет који смо увек даје, свакако је да се консултује стручњака, али сигурно желите да знате да је исти вам се дешава и зашто, уопште, може да повреди кука да раде. Многи људи мисле да ако боли бутина, онда је проблем у зглобу колка. Они одлучују о скупим прегледима, који на крају не показују ништа. Ова ситуација се јавља када се тегобе изазване проблемима на другом месту, на пример, у лумбалне кичме или карлице и крстима и повезивање није повезан са болом у куку лево или десно. Често пацијенти долазе са таквим проблемом "као клик на ингвиналном подручју" током кретања. Проблем овде није у коштаном ткиву, већ у тетивама и мишићима. У болничком окружењу, клик се елиминише помоћу: корекција карлице; опуштање илио-лумбалног мишића. Најочигледнија штета је модрица или фрактура. Често је кука подложна фрактури, јер је ово најжежи део зглоба. Ризичку групу чине старији људи чији су кости тањи и крхки, као и пацијенти који пате од остеопорозе. Не-трауматским повредама може се приписати развој болести: У одређеном тренутку почињу дегенеративне промене у ткивима, како у самом зглобу тако иу близини, што ће довести до тешких болних сензација. Бол у феморалном зглобу може бити акутна, болећа, вуча или пулсирајућа. Подручје је уроњено или, обратно, осјећа се пулс. Главне болести које изазивају бол Експлицитни знаци оштећења не могу бити, али човек осећа неразрешљив бол зглобног зглоба чији се узрок не може објаснити. Међутим, када се оптерећење и време мењају, проблем се само погоршава. Главне патологије које се манифестују кроз акутни бол у зглобу: Артритис. То је чешће код старијих, али недавно млада генерација пати од ње. Од артритиса, први зглоб зглобова пати, његова структура се мења. Особа осећа бол у пределу препона, ногу, боку бедра и колена; Тендонитис. Упала тетива. Синдром бола се повећава са стресом, а у њиховом одсуству, особа уопште не може узнемиравати ништа. Постоји талас и пулсни осјећај; Упала зглобне вреће. Бол се осети на бочној површини бутина, ближе задњици. Упала изазива инфективне болести, уништавање зглоба, када хрскавица улази у течност; Инфекције. Зовите га вирусом грипа, стрептококом, стафилококом, који је брзо погодио везу. Особа доживљава грозницу, а бедра набрекне. Немогуће је додирнути огњиште, особа осећа акутни бол у зглобу колка и карличним костима, приликом ходања, уђе у бол. На зглобове на куку може утицати туберкулоза; "Пертхес дисеасе" је наследна. Најчешће је изложена малим дечацима. Упркос чињеници да је бол локализиран углавном испод патела, кук је ударио. Следећа листа није водич за себе лекова, али само јасно, због чега постоји оштар, боле бол у зглобу кука, разлози за њихов настанак. На основу симптома и општег стања особе, може се направити тачна дијагноза, а ефикасан третман може прописати само специјалиста. Међу природним факторима, који боли зглоб у зглобовима, су: Трудноћа. Природно је да повећање телесне тежине утиче на систем подршке, који може бити узрокован неугодношћу; Постпартални период. Ненаравна позиција карличних костију након порођаја повећава морбидитет. Прође с временом. Уништавање ткива хрскавице са коксартрозом Ова болест спада у класу дегенеративних, разлоги за његову појаву су неколико: повреда снабдијевања крви након повреда или са променама везаним за узраст; равне ноге и друге болести стопала; Степен озбиљности знакова болести код кокартрозе зависи од фазе развоја, али увек уз ограничење у кретању. Често се бол у зглобу колена даје у ногу у комбинацији са непријатним сензацијама у колену. То се дешава под тешким оптерећењима, а онда у малим и мировним. Постоји атрофија мишића, нога постепено постаје краћа, а особа почиње да мучи. Мишеви бедра постепено постају атрофирани. Сам артикулни проблем се неће решити, ако се бол опадне, то не значи да се неће вратити поново. И хрскавица има својство абразије. Са изненадним нападом, прва ствар која забрињава патњу јесте начин како се ублажити бол у зглобу колка како би се могао даље кретати и осећати се нормално. Моји пацијенти користе доказана средства, која се могу отарасити бол за 2 седмице без много напора. Уклањање болова у лечењу зглобног зглоба може бити неко време на неколико начина, али треба схватити да су све привремене мере. Успех употребе једне или друге методе зависи од тежине болести и узрока боли. Консултација лекара је обавезна. Медицински производи. Када је артритис преписао лекове против болова, антиинфламаторне лекове, седативе и лекове за побољшање сна; Некоље вежбе. Да би се повећала јачина и флексибилност зглобова, физичка активност је неопходна, али умерена. Након њих се бол опада, замор се смањује и функција мотора се активира; Кратко време, облоге могу бити хладне или вруће, а такође уклонити крутост кретања. Када се користе едеми, упаљена хладна купка. Да се опусти и ојача циркулација крви направи вруће облоге; Физиотерапија. Појединачни програм је припремљен у просторији физиотерапије коришћењем масажних и термичких процедура; Контрола тежине. Значајно смањење оптерећења помаже у контроли тежине, пуних људи на колосалном оптерећењу колка колка; Фиксирање система. Да би се смањила болест, завоји помажу, побољшавају мобилност и стабилност; Помоћни уређаји. Коришћење штапова, ортопедских улошака подржава функцију мотора и олакшава људско стање; Елиминишите тешке оптерећења. Честе узвишице на степеницама, скијање, трчање и други активни спортови са прекомерним физичким напорима масе судбину оболелих зглобова и погоршавају бол. Такве лекције треба избрисати. Да би се излечио пацијент, стручњаци су поставили неколико задатака који побољшавају његово стање: побољшати снабдевање коштаног ткива, тако да се може брзо вратити; депресија притиска на глави фемур; Сложени третман обухвата неколико типова и фаза, једини начин да се постигне најбољи резултат у елиминацији болести зглобног зглоба, симптома. Од тада да уклоните бол, боље је борити се с разлогом њеног појаве. Предпис лекова од лијека код лекара, на пример, кетопрофен, индометацин, диклофенак, бутадионе. Није неопходно да се терапија преписује независно, јер неправилна или прекомерно дуга апликација промовише уништавање коштаног ткива. Стога, уместо само-лекова потребно је изабрати стручну помоћ не само да се ослободи нелагоде за неко време, али шта је изазвало бол у кука, изазива. А третман би требао бити посебан. Да би се обновила структура коштаног ткива и његова исхрана, прописани су хондропротектори. Ови лекови се сматрају најефикаснијим у лечењу артрозе. Они се боре уз узрок болести и елиминишу синдроме болова, побољшавајући производњу течности у зглобовима. Као посебан третман, терапија се не користи, његова ефикасност ће бити занемарљива, али у комбинацији са другим методама, пацијенти ће имати видљива побољшања у њиховом стању. Методе дјеловања: Манипулација. Оштри, кратки покрети; Мобилизација. Нежно вучење зглобног колка. За употребу вежбалне терапије постоје бројне контраиндикације. Такође се користе електрофореза и ласерска терапија, као антиинфламаторни, аналгетички и терапеутски агенси. Физиотерапија се прописује након што се болест погорша. Са неким болестима који узрокују бол у зглобу кука, на пример, артроза, потребна је операција. Када смањење мобилности прелази у фазу "критичности" и постоји претња потпуног губитка функционалности зглоба. У овом случају уништава се хијалинска хрскавица и мења се структура коштаног ткива. Комплетна замена зглобног зглоба се може извести на вештачком механизму или се примењују мере за његову стабилизацију. Спавање постаје немогуће, а психолошко стање је неуравнотежено када у ноћи постоји бол у зглобу кука. То подразумева такве непријатне посљедице као што су: Због свакодневних забринутости, бол у ногама у зглобу не може се осећати толико ноћно, када се активност особе зауставља, а сва осећања су концентрисана на своје физичко стање. Ипак, синдроми болова су знак настанка болести. Још један разлог зашто зглоб зглобова боли ноћу - остеохондроза - штапић сјеверног нерва. Нецроза главе је последица абнормалног метаболичког процеса и циркулације. Као резултат, костна супстанца бора почиње да умире, на мјестима гдје се придружи ацетабулуму. Биће бол у зглобу кука на лијевој страни или са десне стране може се појавити у било ком тренутку иу било које доба, због оштећења самог зглоба или коштаног ткива, хрскавице, лигамената који се налазе поред ње. Често су симптоми праћени отргњеношћу и ограничавањем кретања целокупне подлоге, а такође је болна нога у зглобу кука. Шта урадити у овом случају може само рећи доктору, тако да одлагање приступа може бити опасно за здравље. Бол у зглобу кука у лијевом или десном делу може се појавити код дојенчади. Патологија карличних костију се развија у материци материце. Дијагноза се назива "урођена дислокација зглобног колка." Болест се јавља на позадини неравнотеже у порасту сексуалних хормона. Њихов недостатак смањује јачину коштаног ткива, због тога што је фемур расељен. Ако се деси епифолиза, помоћ ће помоћи само хирургијом. Истовремено га водите на два зглобова, тако да ако се лезије и болови у зглобу зглоба десно, операција ће се изводити лево. Повреде и коксартроза "воле" праву једнострано, јер за већину људи је десна нога, као и десна рука, је "водећи радници": на десном стопалу људи углавном ослањају на стајању, десна нога фудбалер почиње лопту, итд Код ових болести, лезија са десне стране је чешћа (иако је могуће и локализација лево). Право кук могу настати тумор или метастазира (релативно говорећи, "помножите") тумор из суседних области (рак материце, јајника, дебелог црева). неуспјех у испоруци крви костију и формирање зглобова. Цхондролон - лек који активира метаболичке процесе у хрскавици. Паузира уништавање зглобова, убрзава синтезу глукозаминогликана, који су основа хрскавице.Укључење хондролон помаже у елиминисању симптоме као што су бол и смањење мобилност (због лучења синовијској течности).


РТС :: Немачка: Формирање косовске војске угрожава дијалог Политика Немачка: Формирање косовске војске угрожава дијалог петак, 07. дец 2018, 14:41 -> 15:24 Реакција Берлина уследила је свега дан пошто је нови амерички амбасадор у Приштини, Филип Коснет, оценио да је формирање косовске војске позитиван корак, тим пре јер су "косовски лидери рекли да ће та војска у будућности бити део међународних мировних операција". "Немачка признаје Косово као суверену државу. Стога, не доводимо у питање суверено право Косова да успостави регуларне оружане снаге. Најважније је да процес буде правовремен. Сада, ова иницијатива је ризична због могућег јачања тензија са Србијом и угрожавања дијалога којем посредује ЕУ", наводи се у реакцији немачке владе, коју је објавио приштински дневник Експрес. Немачка влада је, истовремено, упозорила власти на Косову да "у овом тренутку имају друге приоритете", те да би енергију морали да усмере на покретање друштвених и економских реформи, као и на јачање владавине права. (петак, 07. дец 2018, 18:15) Itekako ugrozava dijalog. (петак, 07. дец 2018, 17:29) Svo vreme se pitam da li je realno da oni dobiju celo Kosovo i odgovor je jasan, nema šanse. Podržavaju ih Amerika i Nemačka. Znači jasno je ko stoji iza njih, ali ne treba zaboraviti da ima ko da stane i iza nas. I mi kroz istoriju smo imali saveznike i uvek smo bili na strani pravde. Realno vreme radi za nas, treba izbeći neki veći konflikt ali se mora podvući crta dokle smeju. Siguran sam da će je preći kao što sam siguran da onda treba da adekvatno odgovorimo, dozirano. Znači sukob nećemo, pružamo ruku svima, ali ne damo na svoje dostojanstvo. Nismo veliki, ali ni tako mali kao što neki misle, a oblika borbe ima raznih. (петак, 07. дец 2018, 17:24) Rec o tome da je vojska protiv medjunarodnih sporazuma. (петак, 07. дец 2018, 17:08) Sto su oni njihovo cedo.Zato nece ni dobiti sankcije. (петак, 07. дец 2018, 17:03) Me sta bi rekli zapadnjaci kad bi srbija najavila da ce da sprovede rezoluciju 1244 i posalje vojsku na kosovo. i dalje bez sankcija za Kosovo. .. Zasto. . (петак, 07. дец 2018, 15:03) cedo koje ste i vi porodili nece da slusa i sada pocinje da pravi probleme.Slicno kao i alkaida i osama bin laden.


text: iBright преглед: Glupost ili lijek čudo? 5 teških činjenica Резултати теста са iBright - Да ли је бељење зуба било могуће у пробама? iBright се тренутно сматра правом тајном, али његова популарност у посљедње вријеме расте. Континуирано више корисника iBright огромне iBright са iBright и дијеле своја достигнућа. Сигурно сте приметили да овај производ заиста може да покаже веома интересантна сведочанства. Као резултат тога, да ли заиста помаже избељивање зуба? Шта требате iBright о iBright? iBright је јасно направљен у сврху iBright зуба. Потрошачи користе лијек краткорочно и дугорочно - успјех и учинак овисе о вашим потребама и индивидуалној учинковитости. Бројна мишљења корисника указују да је правни лијек за овај проблем посебно ефикасан. Због тога желимо да пружимо све релевантне основне информације о овом правном леку. Свеобухватно искуство у овој области, провајдер може јасно показати. Оригинални производ, брза достава, најбоља цена: купите iBright овде. Наравно, ова чињеница вам може бити од користи у реализацији вашег циља. Једна ствар коју можемо iBright : iBright показао као производ заснован на природним састојцима који се могу iBright конзумирати. iBright је направљен да повећа ниво тестостерона. Ово је изванредно. Конкурентни лијекови се често продају као лијек за све притужбе, што, наравно, може функционирати само увјетно. А то доводи до ближег сагледавања чињенице да су укључене премале количине кључних активних састојака, због чега су такви производи неефикасни. iBright доступан од стране производне компаније у званичном вебсхопу, који се шаље бесплатно, брзо и анонимно. Ово су критеријуми који узрокују да се потенцијални купац уздржи од употребе производа: Овакве ситуације осигуравају да не морате користити производ: без обзира да ли избјељујете зубе не занима вас. Исто тако, Derminax вреди теста. Претпостављам да се не налазите у овим тачкама поменутим овде. Склони сте да ријешите своју ствар и зарадите нешто новца. Препоручљиво је да решите ваш проблем! Једно је сигурно: са iBright ћете моћи да контролишете ове потешкоће! Стога тестирање iBright обећава: Наше бројне анализе и извештаји купаца о гаранцији производа без сумње: Разноврсност предности олакшава одлуку о куповини. Избјегавате одлазак у апотеку и понижавајући разговор о протуотрову за избјељивање зуба Будући да је органски агенс, јефтин је за куповину, а налог је у складу са законом и без рецепта Волите ли говорити о избјељивању зуба? Што је мање могуће? Нема разлога за то, јер имате прилику да сами купите овај производ, а нико то не чује Како људи реагују на iBright? Начин на који iBright функционише изузетно је лако видети, чим имате на уму независне тестове и проучите информације о састојцима или састојцима. Међутим, ми смо то већ урадили за вас: Дакле, пре него што проценимо ефекат узимајући у обзир рецензије и искуства корисника, погледајмо шта нам провајдер мора рећи о iBright : Информације iBright ефекту iBright и добављач и потрошач, а могу се наћи и на веб страницама иу штампаним медијима. Темељ доказане формуле производа чине неколико кључних састојака:. И избјељивач зуба и зуби су добро познати активни састојци који су интегрисани у многе прехрамбене додатке. Једнако узбуђена је и виша доза ових појединачних састојака. Тачка у којој неки производи не успеју. У почетку звучи идиосинкратично када се ради о избељивању зуба, али када погледате стање истраживања на овој компоненти, пронаћи ћете обећавајуће ефекте. Шта чини мој тренутни утисак о наведеним компонентама производа? Без много оклевања, брзо постаје јасно да избор производа може позитивно да усмери лакше зубе. Као што је већ поменуто, производ је укоријењен само на састојке који су природни, пажљиво одабрани и здрави. Због тога је доступан без рецепта. А ако погледате искуства постојећих клијената, приметићете да и они нису искусили непријатне околности. Оно што је важно је да су се iBright произвођача о дозирању, коришћењу и iBright, јер се iBright у експериментима чинио очигледно изузетно јаким, што објашњава легендарни напредак корисника. Исто тако, треба да узмете у обзир да iBright само од проверених продаваца - пратите наш савет за куповину - да бисте спречили дупликате (факес). Да бисте избегли лажни производ, купите овде свој iBright. Копирани производ, чак и ако вас на први поглед ниска цена може намамити, обично нема ефекта и може бити најгори случај са лошим крајем. Шта говори против iBright? Шта говори за iBright? Тачан унос iBright Ако се и даље питате да ли стварно функционише, останите мирни: у трену сте схватили рад. Не морате да будете свесни ефекта пре него што купите ставку. Због тога је потребно хитно најавити да се захваћени производ може лако убацити у дневну рутину. У датом објашњењу и слично на повезаном веб сајту добићете све информације које треба да знате да бисте правилно и ефикасно руковали чланком. Који су резултати реални са iBright? Могућност iBright зуба коришћењем iBright је веома висока Превише много јасних докумената и извјештаја о искуству, по мом мишљењу, већ су то већ утврдили. Видљиве промене могу захтевати стрпљење. То га јасно разликује од осталих чланака, попут Man Pride. Могуће је да ће ефекти iBright очигледни тек касније током iBright. Такође може бити да ћете бити фасцинирани као и већина других корисника и да ћете искусити очекиване резултате избјељивања након првог узимања . Ваша велика харизма показује да се осећате боље. У већини случајева, ваши кланови прво опажају резултате. Искуства других корисника iBright Уопштено говорећи, изјаве потрошача превазилазе резултате прве класе. Као што се и очекивало, има и оних који су мало незадовољни, али они су несумњиво надмашени. iBright је iBright могућност iBright а - уз претпоставку да купите оригинални производ по прихватљивој куповној цијени . Осим тога, показаћу вам неке ствари које бих могао наћи у истрази: Узмите у обзир да су у овом случају чињеничне перспективе особа. Збир тога је, наравно, веома фасцинантан и, по мом мишљењу, примјењив на већину - а тиме и на вашу особу - преносив. Та група обећавајућих алата, укључујући iBright, често је веома узнемирујуће на тржишту само кратко време, јер чињеница да су природни производи толико ефикасни на овом нивоу нарушава одређене интересне групе у индустрији. Ако желите да пробате, немојте дозволити да прође превише времена. Ова шанса за добијање тако ефикасне припреме од угледног добављача и за фер износ је изузетан случај. На сајту оригиналног провајдера, он још увек може наручити у овом тренутку. За разлику од алтернативних провајдера, можете се ослонити на ову страницу да бисте добили тачан производ. Ако немате потребну дисциплину да завршите програм од почетка до краја, уштедјет ћете себи невоље. Не чекајте више и пропустите тренутну понуду за iBright. Уосталом, основни фактор је: нема половине ствари. Међутим, изгледи су добри да можете дати довољан подстицај свом проблему, а то вам помаже да постигнете трајне промене средствима. Превише ризично би била опција да се извори средства у било којој насумичној интернет продавници или из било ког другог извора осим оних који су овде препоручени. Ако желите да решите своје проблеме без ризика, наручите оригиналног провајдера. На основу детаљног истраживања алтернативних понуда, мој резултат је да оригинални рецепт не нуди ниједан алтернативни добављач. Боље би требало да избегавате опасне покушаје истраживања тако што ћете кликнути на неки од линкова које су уредници проверили на овој страници. Циклично контролишемо понуде да су услови, куповна цена и пошиљка константно најбољи.


Црна Гора остаје без најлепшег дела обале? - Спутњик Србија Widgets Magazine 16:24 20.01.2018 (освежено 16:31 20.01.2018) Преузмите краћи линк Реч је о дворишту града хотела између луксузних вила које се налазе на острву, а Карађорђевићи су реституцијом обухватили и вилу „Милочер“, готово комплетан Милочерски парк, те парцеле у Пржну, на коме је изграђен хотел „Краљичина плажа“, као и оне на којима се планира изградња депаданса будућег хотела. Земљиште које Карађорђевићи потражују обухвата и земљишни комплекс од близу пет хиљада квадратних метара изнад Милочерског парка, који тренутно припада Првој банци, породице Мила Ђукановића. Принц Александар Карађорђевић, његова супруга принцеза Катарина и остали наследници су посредством својих адвоката седмог априла 2005. године поднели захтев да се врати целокупна имовина Карађорђевићима у Црној Гори. Имовину поред летњиковца — садашње виле „Милочер“, помоћних објеката и земљишта у Милочеру, винограда, обора, вртова, пашњака, у околини, чине и плац са родном кућом краља Александра на Цетињу и дворац „Љесковац“ на Ријеци Црнојевића. реституција, Александар Други Карађорђевић, Мило Ђукановић, Свети Стефан, Црна Гора


text: Hola Better Internet Приступ сајтови блокирани у вашој земљи, компаније или школе са Хола! Хола је бесплатан и једноставан за коришћење! Evernote Web Clipper Use the Evernote extension to save things you see on the web into your Evernote account. Bookmarks by the Side Једноставна бочна трака са обележивачима. V7 Notes Белешке као у старој Опери V7 Stash сачувај странице за касније читање SimpleExtManager Једноставан мени за омогућавање, онемогућавање и приступ опцијама проширења. Looper for YouTube Automatsko ponavljanje videa JEDNIM KLIKOM, mogućnost podešavanja opcije kao što je AUTO PONAVLJANJE, podešavanje broja ponavljanja i dela koji se ponavlja. Gorgias Напишите емаилс брже! Повећајте вашу продуктивност са шаблонима и пречице на тастатури на GmailTM, OutlookTM и LinkedInTM.