text: У Републици Српској је просечна густина насељености 47 становника на -{km}-2, што је сврстава у ред ретко насељених европских региона. Уз то је, регионални размештај становништва веома неравномеран (нпр. Херцеговина 20 ст/km2, а Посавина и Семберија 150 ст/km2), што представља додатни проблем за економски и укупни развој Републике Српске. Историја Још у прошлом веку већинско становништво у Босни и Херцеговини је било православно, што показује и попис из 1865. године када је забиљежено 46,3% православних, 30,4% муслимана и 22,7% католика. Сличан однос у оквиру етничке структуре биљежи и посљедњи аустроугарски попис из 1910. године (43,4% православних, 32,3% муслимана и 23,3% католика). Већинско православно становништво забележено је и пописима у периоду између два светска рата (из 1921. и 1931. године). У првим пописима у социјалистичкој Југославији 1948, 1951. и 1961. године на подручју СР БиХ Срби су били најбројнија етничка група. Према првом ванредном попису у социјалистичкој Југославији из 1948. године, од укупно 2.565.277 становника у БиХ, Срба је било 1.136.116, или 44,29% становника, Муслимана је било 788.403, или 30,73% становника, а Хрвата је било око 614.123, или 23,94% становника. Према првом редовним попису у социјалистичкој Југославији из 1961. године, од укупно 3.277.948 становника у БиХ, Срба је било 1.406.057, или 42,9% становника, Муслимана је било 842.248, или 25,7% становника, а Хрвата је било око 711.665, или 21,7% становника. Попис из 1971. године први пут је показао да је измијењена етничка структура становништва бивше СР БиХ и да су Муслимани у њој постали релативна већина (39,6% Муслимани, 37,2% Срби и 20,6% Хрвати). Према последњем попису у СФРЈ 1991. године на подручју Социјалистичке Републике Босне и Херцеговине даље је порастао удео Муслимана на око 43,67%, а смањио се удео Срба на око 31,37%, или 1.369.258 Срба од укупно 4.364.574 становника у СР БиХ. Према попису становништва Босне и Херцеговине из 1991. године број становника износио је 4.364.649. Од тога је Срба било 1.369.883 или 31,38%, Муслимана је било 1.905.274 или 43,65%, Хрвата је било 755.883 или 17,31%,Југословена је било 239.857 или 5,49%, а осталих етничких група 93.752 или 2,14%. Године 1993. у ратним условима број становника на територији тадашње Републике Српске је процијењен 1.378.852. 1996. године је спроведен попис домаћинстава, избеглица и расељених лица. Тим пописом је регистровано 410.173 домаћинства и број укупног становништва је процењен на 1.391.593 становника. 2000. године је процењена популација од 1.469.182 становника. Савремени подаци Према процјени Завода за статистику Републике Српске укупан број становника Републике Српске за 2018. годину износи 1.147.902 становника. Попис 2013. — подаци за Републику Српску Због великог броја неправилности током обраде података, и приказаног броја у износу од 198.000 фиктивних становника Република Српска је одлучила да објави сопствене податке о броју становника за своју територију, који су једини валидни и признати резултати од стране власти и институција Републике Српске. Према подацима Републичког завода за статистику у Српској живи 1.170.342 становника од чега 598.530, или 51,14% жена и 571.812, или 48,86% мушкараца. Етнички састав Од пописаног становништва 82,95% су се изјаснили као Срби, 12,69 као Бошњаци, 2,27 као Хрвати, док су 1,25% из реда осталих, то јест Срба је било 970.857, Бошњака је било 148.477, а Хрвата је било 26.509. Језички састав Српским језиком говори 982.480 грађана Републике Српске, бошњачким 150.221, а хрватским језиком 17.315 грађана. Верски састав Да су православне вјероисповјести изјаснило се 969.315 грађана, муслимана је 149.435, а католика 25.763. Број становника по јединицама локалне самоуправе По попису становништва 2013. у Босни и Херцеговини, а према коначним подацима за Републику Српску које је издао Републички завод за статистику, у табели је приказан коначан број становника по јединицама локалне самоуправе. Територијални распоред становништва Процес индустријализације и модернизације саобраћајне мреже након Другог светског рата нису значајније утицали на просторни размештај градских насеља, али су подстакли процес урбанизације. Наиме, развијени градски центри су се ширили и на околна рурална насеља и истовремено њихов број функција се повећавао. Поред тога, нека рурална насеља попримила су бројне урбане функције (изграђени индустријски погони, отворене трговине, амбуланте, школе, спортски терени и сл.) и имају тенденцију прерастања у градска насеља. Највеће општине у Српској су (подаци из 2004. године): Општина Бања Лука 224.647 становника, Општина Бијељина 109.211 стан., Општина Приједор 98.570 стан., Општина Добој 80.464 стан., Општина Градишка 61.440 стан., Општина Зворник 51.688 стан., Општина Прњавор 49.821 стан., Општина Теслић 49.021 стан., Општина Дервента 42.747 стан., Општина Лакташи 40.311 стан., Општина Козарска Дубица 34.916 стан., Општина Требиње 31.299 стан., Општина Нови Град 31.144 стан., Општина Модрича 28.581 стан., Општина Пале 26.959 стан., Општина Фоча 25.489 стан., А најмање су: Општина Источни Дрвар 62 стан., Општина Петровац 189 стан., Општина Купрес (Република Српска) 483 стан., Општина Источни Мостар 794 стан., Општина Језеро 1.316 стан., Општина Крупа на Уни 1.949 стан., Општина Трново 2.594 стан., Општина Берковићи 2.799 стан., Општина Доњи Жабар 2.912 стан., Општина Устипрача 3.095 стан., Општина Источни Стари Град 3.185 стан., Општина Оштра Лука 3.319 стан., Општина Љубиње 4.258 стан., Општина Осмаци 4.807 стан., Општина Калиновик 4.871 стан., Општина Хан Пијесак 4.902 стан., Природно кретање становништва Тренутна витална статистика Рођени Јануар - Март 2019 = 2.090 Јануар - Март 2020 = 1.935 Разлика између броја рођених у 2019. и 2020. години (Јануар - Март) = -155 (-7,42%) Умрли Јануар - Март 2019 = 4.440 Јануар - Март 2020 = 3.876 Разлика између броја умрлих у 2019. и 2020. години (Јануар - Март) = -564 (-12,70%) Природни прираштај Јануар - Март 2019 = -2.350 Јануар - Март 2020 = -1.941 Разлика између природног прираштаја у 2019. и 2020. години (Јануар - Март) = +409 Види још Завод за статистику Републике Српске Попис становништва у БиХ 1996. године Република Српска Референце Литература


source: wikipedia

text: 18. април (18.04) је 108. дан у години по грегоријанском календару (109. у преступној години). До краја године има још 257 дана. Догађаји 1867 — Кнез Михаило Обреновић је преузео кључеве града Београда од Али Риза-паше. 1906 — У земљотресу у Сан Франсиску погинуло више од хиљаду људи, а око 200.000 остало је без кућа. 1909 — У Ватикану, беатификована француска хероина из 15. века Жана Д'Арк - Јованка Орлеанка. Канонизација је извршена 1920. 1938 — Супермен, кога су осмислили Џери Сигел и Џо Шустер, се први пут појавио у стрипу Action Comics#1. 1939 — Француски прекоокеански брод СС Париз изгорео је у луци Авр и преврнуо се. Несрећа је прошла без губитака живота. 1942 — Амерички авиони у Другом светском рату први пут су бомбардовали Токио, Јокохаму и Нагоју. 1946 — Званично је распуштено Друштво народа, а његова имовина пренета је на новоосноване Уједињене нације. 1946 — САД признале Федеративну Народну Републику Југославију под вођством Јосипа Броза Тита. 1951 — У Паризу су Белгија, Западна Немачка, Италија, Луксембург, Француска и Холандија потписале уговор о оснивању Европске заједнице за угаљ и челик. То је био почетак стварања Европске економске заједнице, односно Европске уније. 1954 — Гамал Абдел Насер, један од вођа удара којим је 1953. свргнут краљ Фарук I, постао је премијер и војни гувернер Египта. 1955 — У индонежанском граду Бандунгу почела афроазијска конференција 29 земаља, на којој су утврђени принципи „покрета несврстаних“ као алтернативе војним блоковима - НАТО-у и Варшавском уговору. 1956 — Распуштен Информбиро, саветодавно и координационо тело девет европских комунистичких и радничких партија, којим су доминирали совјетски комунисти. 1967 — Скупштина СФРЈ усвојила амандмане (I-VI) на Устав СФРЈ, којима је знатно ојачан положај федералних јединица у односу на савезне органе, чиме је означен почетак институционалне разградње СФРЈ. 1980 — Јужна Родезија је под називом Зимбабве постала 50. независна земља Африке. На двогодишњицу стицања независности, главни град Солзбери преименован је у Хараре. 1983 — Бомбаш-самоубица улетео колима у америчку амбасаду у Бејруту и детонирао бомбу, усмртивши најмање 63 особе и ранивши више од 100. 1994 — Почео је грађански рат у Руанди. 1996 — У Каиру погинуло 18 грчких туриста када су исламски терористи отворили ватру на туристички аутобус. Више од 100 либанских избеглица убијено је када је израелска артиљерија отворила ватру на избеглички логор. 1999 — СР Југославија је, у време ваздушне интервенције НАТО-а на СРЈ, прекинула дипломатске односе са Албанијом због ситуације на Косову. Рођења 1874 — Ивана Брлић-Мажуранић, хрватска књижевница. (прем. 1938) 1882 — Леополд Стоковски, енглеско-амерички диригент пољског порекла. (прем. 1977) 1907 — Миклош Рожа, мађарско-амерички композитор. (прем. 1995) 1942 — Јохен Ринт, аустријски аутомобилиста, возач Формуле 1. (прем. 1970) 1947 — Џејмс Вудс, амерички глумац и продуцент. 1950 — Григорије Соколов, руски пијаниста. 1956 — Ерик Робертс, амерички глумац. 1956 — Џон Џејмс, амерички глумац и продуцент. 1960 — Звјездан Цветковић, хрватско-српски фудбалер и фудбалски тренер. (прем. 2017) 1962 — Вукашин Обрадовић, српски новинар. 1963 — Ерик Макормак, канадски глумац. 1963 — Конан О’Брајен, амерички ТВ водитељ, комичар, сценариста и продуцент. 1967 — Марија Бело, америчка глумица и списатељица. 1971 — Дејвид Тенант, шкотски глумац. 1972 — Ацо Пејовић, српски певач. 1973 — Хаиле Гебрселасије, етиопски атлетичар (тркач на средње и дуге стазе). 1974 — Едгар Рајт, енглески редитељ, сценариста, продуцент и глумац. 1979 — Метју Апсон, енглески фудбалер. 1981 — Максим Иглињски, казахстански бициклиста. 1981 — Милан Јовановић, српски фудбалер. 1984 — Америка Ферера, америчка глумица, продуценткиња и редитељка. 1985 — Јелена Темњикова, руска певачица, најпознатија као чланица групе Серебро. 1985 — Лукаш Фабијањски, пољски фудбалер. 1987 — Роузи Хантингтон Вајтли, енглески модел, глумица и дизајнерка. 1987 — Иван Тричковски, македонски фудбалер. 1988 — Џамел Маклин, амерички кошаркаш. 1989 — Бојан Богдановић, хрватски кошаркаш. 1990 — Војћех Шченсни, пољски фудбалски голман. 1992 — Клои Бенет, америчка глумица и певачица. 1995 — Дивок Ориги, белгијски фудбалер. 1997 — Кејлеб Свониган, амерички кошаркаш. (прем. 2022) Смрти 1162 — Одо из Деја, француски бенедиктанац и историчар Другог крсташког рата. 1558 — Рокселана, супруга османског султана Сулејмана I Величанственог 1867 — Јеврем Ненадовић, српски војвода и државник (рођ. 1793) 1871 — Омер-паша Латас, турски паша српског порекла, 1873 — Јустус фон Либиг, немачки хемичар 1922 — Светомир Николајевић, српски писац и политичар 1936 — Оторино Респиги, италијански композитор 1945 — Алберт Халер, хрватски књижевник (рођ. 1883) 1955 — Алберт Ајнштајн, немачки научник (рођ. 1879) Празници и дани сећања Српска православна црква слави: Свете мученике Агатопода и Теодула Преподобног Марка Траческог


Српски пилоти из 98. ваздухопловне бригаде започели интензивну обуку на новим хеликоптерима Ми-17-В5 - Russia Beyond Србија Српски пилоти из 98. ваздухопловне бригаде започели интензивну обуку на новим хеликоптерима Ми-17-В5 Обука се реализује на хеликоптерима Ми-17В-5 (војна ознака Хт-49) уз коришћење опреме за подизање и превожење терета. Реализацијом вежбовних активности унапређују се способности за допремање терeта хеликоптером до локација до којих није могуће доћи копненим путем, као и брзи транспорт средстава и опреме у све три мисије Војске Србије. Пилоти и техничари из састава 98. ваздухопловне бригаде обучавају се на аеродрому „Морава“ код Краљева за реализацију задатака тактичког транспорта подвесног терета. Обука се реализује на хеликоптерима Ми-17В-5 (војна ознака Хт-49) уз коришћење опреме за подизање и превожење терета. Реализацијом вежбовних активности унапређују се способности за допремање терeта хеликоптером до локација до којих није могуће доћи копненим путем, као и брзи транспорт средстава и опреме у све три мисије Војске Србије, преноси званични сајт ВС. Приликом транспорта подвесног терета долази до изражаја увежбаност и тимски рад посаде јер додатно оптерећење и дужина сајле отежавају управљање хеликоптером. Ми-17В-5 представља савремени вишенаменски војно-транспортни хеликоптер намењен превозу људства, а такође и терета. Он то може да изводи како у простору унутар кабине тако и на спољним носачима. Поред тога овај хеликоптер може да се примени и у класичним борбеним мисијама, јер је оспособљен да носи и убојна средства. Летелицом управљају 3 члана посаде. Његова укупна носивост износи и до 4,500 кг терета. Може да транспортује до 36 путника, или 24 војника са пуном ратном опремом. Такође, у операцијама евакуације рањеника на носилима, може да прими до 12 тешко повређених војника. Погонска група се састоји из два турбо-елисна мотора Климов ВК-2500 који генеришу излазну снагу од 2700кс. Ови мотори обезбеђују да хеликоптер под пуним теретом достигне брзину од 262 км/ч. Капацитет резервоара и економичност мотора омогућавају хеликоптеру практични долет и до 700 км. Хеликоптери могу да буду ојачани додатном оклопном заштитом, као и савременим системима за ометање самонавођених противваздухопловних ракета које се лансирају са рамена. Обука се реализује на хеликоптерима Ми-17В-5 (војна ознака Хт-49) уз коришћење опреме за подизање и превожење терета. Реализацијом вежбовних активности унапређују се способности за допремање терeта хеликоптером до локација до којих није могуће доћи копненим путем, као и брзи транспорт средстава и опреме у све три мисије Војске Србије- преноси званични сајт ВС. 98.ваздухопловна бригада настала је интеграцијом јединица Ратног ваздухопловства и противваздухопловне одбране базираних на аеродромима у Лађевцима и Нишу: 161. и 285. ваздухопловне базе, 98. ловачко-бомбардерског и 119. хеликоптерског пука и једног одељења 353. извиђачке авијацијске ескадриле. Бригада је намењена за ватрену подршку јединица Копнене војске, превожење ваздушним путем, извиђање из ваздуха, као и за борбено и логистичко обезбеђење сопствених и придодатих авијацијских јединица. Ватрену подршку јединица Копнене војске у току извођења операција врше снаге ловачко-бомбардерске авијације и борбених хеликоптера (241. ловачко-бомбардерска авијацијска ескадрила и 714. противоклопна хеликоптерска ескадрила). Артиљеријско-ракетне јединице за ПВД реализују непосредну противваздухопловну одбрану аеродрома- 98. артиљеријско-ракетни дивизион. За реализацију превожења ваздушним путем намењена је мешовита хеликоптерска авијацијска ескадрила (119. мешовита хеликоптерска ескадрила), која у свом саставу има транспортне хеликоптере.Извиђање из ваздуха обавља извиђачка авијација визуелним извиђањем и аеро-фото снимањем. Јединице за ваздухопловно-техничко и техничко одржавање намењене су за опслуживање авиона и хеликоптера у првом и другом степену (98. ваздухопловно-технички базаљон, 98. батаљон за обезбеђење аеродрома и 161. батаљон за обезбеђење аеродрома). За логистичко обезбеђење јединица које базирају на аеродромима у Лађевцима и Нишу и придодатих јединица намењени су батаљони за обезбеђење аеродрома.


text: 6. јануар је шести дан у години у Грегоријанском календару. 359 дана (360 у преступним годинама) остаје у години после овог дана. Догађаји 1066 — После смрти Едварда Исповедника претходног дана, Витан се састаје да потврди Харолда Годвинсона за последњег енглеског англосаксонског краља.; Харолд је крунисан истог дана, што је изазвало кризу сукцесије која ће на крају довести до норманског освајања Енглеске. Погинуо је исте године код Хестингса у бици против претендента на енглески престо норманског војводе Вилијама Освајача. 1118 — Реконквиста: Алфонс II Арагонски осваја Сарагосу. 1148 — Војска Иконијског султаната је поразила крсташе у бици на планини Кадмус. 1169 — Француска и Енглеска су склопиле мир приликом сусрета два краља Луја VII и Хенрија II у Монмирају. 1205 — Филип Швапски постаје римско-немачки краљ. 1322 — У манастиру Жича крунисан је српски краљ Стефан Дечански, син краља Милутина, победивши у бици свог полубрата Стефана Константина. Његов син је на истој церемонији крунисан за „младог краља“. Током владавине до 1331. победио је војску босанских феудалаца, а кад су Бугарска и Ромеја (Византија) против Рашке склопиле војни савез, не чекајући напад, потукао је Бугаре код Велбужда и осигурао превласт над Македонијом, чиме је српска држава постала најмоћнија на Балкану. У спомен на ту битку на Метохији је подигао манастир Дечани, по којем је назван Дечански. На крају је доживео да га са престола збаци син Душан. 1355 — Карло IV крунисан је за краља Италије. 1449 — Константин XI је крунисан за византијског цара 1492 — Краљ Фернандо и краљица Изабела победоносно су ушли у Гранаду, након што је њихова војска поразила Боабдила, последњег емира Гранаде, чиме је окончана реконкиста – поновно освајање Пиринејског полуострва које је од 711. године било под арапском влашћу. 1579 — Потписана је Арашка унија католичких низоземских провинција против северних протестантских провинција. 1641 — Араучки рат: Прослављен је први парламент Квилина, који је привремено зауставио непријатељства између Мапучеа и Шпанаца у Чилеу. 1661 — Пети монархисти безуспешно су покушали да преузму контролу над Лондоном у Енглеској. Побуна је угушена након неколико дана. 1690 — Јозеф I је постао цар Светог римског царства. 1781 — Битка код Џерзиja: Британци поразили Французе и тако одбили њихов последњи покушај инвазије на Џерзи. 1809 — Комбиноване британске, португалске и колонијалне бразилске снаге започеле су инвазију на Гвајану током Наполеонових ратова. 1810 — Миром у Константинопољу Турска је предала Русији полуострво Крим и област Кубан. 1816 — Император Александар I Павлович је потписао наређење за протеривање исусоваца из Санкт Петербурга и Москве. 1832 — Након низа покушаја да у сарадњи са Аустријом збаце владике из династије Петровића, последњи гувернадур Вуколај Радоњић је протеран из Црне Горе. 1847 — Самјуел Колт добија свој први уговор о продаји револверских пиштоља влади Сједињених Држава. 1853 — Указом кнеза Александра Карађорђевића, основан Горњи Милановац. 1900 — Други бурски рат: Бури нападају тврђаву у Ладyсмитху након што су је држали под опсадом, али су их британске снаге потиснуле. 1912 — Нови Мексико постао 47. савезна држава САД. 1916 — Први светски рат: Почела је петодневна битка Прве санџачке дивизије под називом Мојковачка битка у којој су Црногорци под командом сердара Јанка Вукотића са својих 6.500 бораца одбили офанзиву знатно јачих аустроугарских снага. Непријатељске снаге које су учествовале у борбама су 53. и 62. аустроугарска дивизија а бројале су око 22.000 војника. У време повлачења српске војске правцем Андријевица – Подгорица – Скадар, Црногорци су невиђеном храброшћу, потиснули троструко јачег непријатеља и српској војсци омогућили пролаз до албанског приморја. Први светски рат: У Медовском заливу у Албанији потонуо италијански поштански брод СС Бриндизи након што је ударио у мину усмртивши 450 путника са нашим исељеницима - добровољцима из Канаде и САД, који су кренули у Србију и Црну Гору да помогну у рату против Централних сила. 1929 — Југословенски краљ Александар I Карађорђевић укинуо је Видовдански устав, распустио Народну скупштину и завео личну власт у држави, што је означило почетак Шестојануарске диктатуре, којом је краљ Александар укинуо парламентарни живот и увео лични режим заснован на идеји “интегралног југословенства”. Краљевина СХС добија назив Краљевина Југославија, тако да је промењена њена територијална организација увођењем девет административних јединица (Дравска бановина, Дринска бановина, Моравска бановина, Приморска бановина, Савска бановина, Вардарска бановина, Врбаска бановина и Зетска бановина). Београд са Панчевом и Земуном представљао је посебно управно подручје. 1940 — Немци врше масовна погубљења Пољака у Познању. 1941 — Председник САД Френклин Рузвелт је у говору у Конгресу дефинисао амерички циљ о „четири слободе“ - слободу говора, слободу религије, слободу од страха и слободу од сиромаштва. 1945 — Други светски рат: Председник Националног комитета за ослобођење Југославије и врховни командант Народноослободилачке војске, Маршал Југославије Јосип Броз Тито и шеф британске војне мисије Фицрој Маклејн су склопили споразум о успостављању ваздухопловне базе код Задра за потребе савезничког ваздухопловства у борби против немачких снага. 1950 — Уједињено Краљевство је признало Народну Републику Кину; као одговор на то Република Кина (Тајван) прекинула дипломатске односе с Уједињеним Краљевством. 1951 — Корејски рат: Почетак масакра у Гангви, где се процењује да је страдало између 200-1.300 симпатизера јужнокорејских комуниста. 1960 — Тероризам: Постављена је бомба у авиону Даглас ДЦ-6, компаније Натионал Аирлинес на лету 2511, док је био на путу од Њујорка до Мајамија. У авиону је било 5 чланова посаде и 29 путника и сви су страдали када је експлодирала бомба у авиону. 1963 — Ирански шах Реза Шах Пахлави почео је „белу револуцију“ увођењем аграрне реформе и права гласа за жене. 1967 — Вијетнамски рат: Амерички маринци и трупе Армије Јужног Вијетнама покрећу операцију под кодним именом Кућа на палуби 5 у делти реке Меконга. 1978 — Круна Светог Стефана, првог хришћанског мађарског краља, коју су однели Американци после Другог светског рата, враћена је у Мађарску. 1989 — Тероризам: Сатвант Синг и Кехар Синг осуђени су на смрт због завере у атентату на премијерку Индиру Ганди; њих двојица су погубљени истог дана. 1992 — Вељко Кадијевић Савезни министар одбране војске СРЈ даје оставку. Председник Грузије Звиад Гамсакхурдиа побегао је из земље као резултат војног пуча. 1993 — Јединице индијских граничних снага безбедности убиле су 55 цивила у Сопореу, Џамуу и Кашмиру, из освете након што су милитанти убили неколико њихових људи. 1995 — У провинцији Шанси на северу Кине погинуло је најмање сто људи у експлозији после судара два теретна воза натоварена тонама тринитротолуола. 2000 — Јаке полицијске снаге раздвајале су два скупа на Цетињу у Црној Гори где су Српска православна црква и самопрокламована Црногорска православна црква одржавале централно божићно славље на Бадњи дан. 2002 — Тероризам: Петнаестогодишњи Чарлс Бишоп погинуо је када се у авиону „Цесна 172“ обрушио на зграду Банке Америке у центру града Тампа на Флориди. У поруци која је потом пронађена изразио је симпатије према Осами бин Ладену и подржао терористичке нападе на Њујорк и Вашингтон 11. септембра 2001. 2003 — Мировни преговори Тамилских тигрова и владе Шри Ланке означили су мали помак у помирењу након 19 година дугог грађанског рата. 2009 — Операција Ливено олово: Израел извршио напад на Газу која је започета још 27. децембар 2008. Уопштено, борба између Хамаса и Израела се из руралних области преселила у густо насељене области. У пријатељској ватри погинула су три израелска војника, 24 је рањено (једно смртно и три тешко) у северној Гази када је израелски тенк испалио хитац у зграду у којој су се налазили израелски војници. У другом сличном инциденту погинуо је још један израелски војник. Такође у тој операцији је од израелске тенковске гранате у згради школе УН-а у Džabalijи је погинуло 40 Палестинаца који су се ту склонили током борби између израелске војске и бораца Хамаса. 2011 — Митрополит Српске православне цркве у Црној Гори Амфилохије проклео је на Бадње вече у Бару све оне који заговарају рушење нелегално постављене металне цркве на Румији. „Ко срушио тај храм, Бог га срушио и њега и његово потомство и часни крст му судио“, казао је Амфилохије. Румија је вековима била симбол екуменизма где су се по традицији окупљали представници све три заједнице. Годинама су на Тројичин дан припадници, православне, исламске и католичке вере заједнички износили крст Св. Владимира на Румију. 2012 — Тероризам: Двадесет шест људи је погинуло, а 63 рањено када се бомбаш самоубица разнео у полицијској станици у Дамаску. 2016 — Нуклеарно оружје: Северна Кореја је изјавила како је тестирала по први пут хидрогенску бомбу, а пре тога је три пута користила пробе које користе нуклеарну фисију и то 2006, 2009, 2013. као и ова 2016. године, због чега су се побуниле бројне државе, а међу којима су САД, Русија, Кина и Јапан, где су осудиле режим Пјонгјанга, па из тих разлога УН су им увеле међународне санкције. 2019 — Малезијски краљ Мухамед Пети абдицирао је након само две године на престолу. Према јединственом систему који постоји откако је Малезија 1957. добила независност од Велике Британије, девет наследних владара малезијских савезних држава се смењују на краљевском трону на сваких пет година. 2021 — Демонстрације: Демонстранти који су се окупили у Вашингтону упали су у зграду Конгреса на Капитолу, током нереда петоро људи је изгубило живот. Рођења 1367 — Ричард II Плантагенет, енглески краљ (1377—1399). (прем. 1400) 1822 — Хајнрих Шлиман, немачки археолог. (прем. 1890) 1838 — Макс Брух, немачки композитор и диригент. (прем. 1920) 1848 — Христо Ботев, бугарски песник, револуционар и публициста. (прем. 1876) 1859 — Војислав Суботић, српски хирург, један од оснивача Медицинског факултета у Београду. (прем. 1923) 1861 — Виктор Хорта, белгијски архитекта и дизајнер. (прем. 1947) 1862 — Божидар Карађорђевић, cрпски уметник и писац о уметности, светски путник и изданак српске династије Карађорђевић. (прем. 1908) 1888 — Стеван Мољевић, српски и југословенски правник, политичар и публициста. (прем. 1959) 1913 — Лорета Јанг, америчка глумица. (прем. 2000) 1915 — Алан Ватс, британски филозоф и писац. (прем. 1973) 1927 — Александар Деспић, српски хемичар и технолог. (прем. 2005) 1933 — Ђорђе Кадијевић, српски редитељ, сценариста, историчар уметности и ликовни критичар. 1935 — Љиљана Јанковић, српска глумица. 1938 — Адријано Челентано, италијански музичар, комичар, глумац, редитељ и ТВ водитељ. 1939 — Валериј Лобановски, украјински фудбалер и фудбалски тренер. (прем. 2002) 1946 — Сид Барет, енглески музичар, најпознатији као суоснивач, гитариста и певач групе -{Pink Floyd}-. (прем. 2006) 1947 — Небојша Ђукелић, српски филмски критичар и редитељ, новинар и уредник РТС-а. (прем. 1996) 1953 — Малколм Јанг, аустралијски музичар, суоснивач и ритам гитариста групе -{AC/DC}-. (прем. 2017) 1955 — Роуан Аткинсон, енглески глумац, комичар и сценариста. 1960 — Најџела Лосон, енглеска кулинарка, новинарка и ТВ водитељка. 1966 — Ипче Ахмедовски, српски певач. (прем. 1994) 1969 — Илије Думитреску, румунски фудбалер и фудбалски тренер. 1978 — Рубен Рамирез Идалго, шпански тенисер. 1982 — Гилберт Аринас, амерички кошаркаш. 1982 — Еди Редмејн, енглески глумац. 1986 — Сергиј Стаховски, украјински тенисер. 1986 — Алекс Тарнер, енглески музичар и музички продуцент, најпознатији као фронтмен групе -{Arctic Monkeys}-. 1986 — Ирина Шејк, руски модел и глумица. 1990 — Милош Цветковић, српски фудбалер. 1994 — Никола Јовановић, српски кошаркаш. 1998 — Аксел Бакајоко, француски фудбалер. Смрти 1275 — Свети Рејмонд из Пенафорта, доминикански каноничар. (рођ. 1175) 1829 — Јозеф Добровски, чешки слависта. (рођ. 1753) 1852 — Луј Брај, француски учитељ творац писма за слепе. (рођ. 1809) 1884 — Грегор Мендел, чешки свештеник, биолог и ботаничар. (рођ. 1822) 1919 — Теодор Рузвелт, председник САД. (рођ. 1858) 1919 — Жак Ваше, француски дадаиста. (рођ. 1895) 1949 — Виктор Флеминг, амерички филмски режисер. (рођ. 1883) 1990 — Павел Черенков, совјетски физичар. (рођ. 1904) 1993 — Џон Беркс „Дизи“ Гилеспи, амерички трубач, певач и композитор. (рођ. 1917) 1993 — Рудолф Хаметович Нурејев, руски балетски играч и кореограф. (рођ. 1938) 2019 — Жељко Мијановић, југословенски и српски драматург и сценариста. (рођ. 1960) Празници и дани сећања Српска православна црква слави: Бадњи дан Преподобну мученицу Евгенију Преподобног Николу војводу Светог мученика Кастула Свете мученике Сосија и Теоклија Свету мученицу Василу Свештеномученика Филипа Свете мученике Прота и Јакинта Светог мученика Ахаика Светог мученика Антиоха Афродисија Преподобног Витимиона Светог мученика Ахмеда Свештеномученика Сергија Мечова Римокатоличка црква слави Богојављење Света Три Краља Референце Спољашње везе 106


text: 19. мај (19.5.) је 139. дан године по грегоријанском календару (140. у преступној години). До краја године има још 226 дана. Догађаји 530 — Краља Вандала и Алана Хилдериха свргнуо његов синовац Гелимер чиме је изазвана византијска војна интервенција и освајање северне Африке од стране Јустинијановог војсковође Велизара 534. године. 1635 — Француска у Тридесетогодишњем рату објавила рат Шпанији. 1649 — Дуги парламент је усвојио закон којим је Енглеска проглашена комонвелтом и остаће република наредних 11 година. 1802 — Наполеон Бонапарта установио Орден легије части за цивилне и војне заслуге. 1866 — Срушена Стамбол капија у Београду 1871. Србин, Петар Манојловић послао из Беча свом ујаку, адвокату Деметрију Манојловићу у Сомбор, најстарију познату поштанску разгледницу. Разгледница је потом враћена у Беч. Написана је на српском језику, ћириличним писмом. 1930 — Белкиње у Јужној Африци добиле право гласа. 1934 — Звено и бугарска војска су извели државни удар у Бугарској и поставили Кимона Георгијева за новог премијера Бугарске. 1945 — Више од 40 америчких бомбардера напало Токио у Другом светском рату. 1961 — Венера 1 је постала први објекат који је начинио човек који је прошао поред Венере. 1974 — Тесном већином Валери Жискар Д'Естен победио Франсоа Митерана на председничким изборима у Француској. 1989 — Током студентских демонстрација у Пекингу смењен генерални секретар Комунистичке партије Кине Џао Цијанг јер се успротивио ванредним мерама и примени силе против студената. 1991 — Упркос бојкота локалних Срба, гласачи су на референдуму подржали независност Хрватске од СФРЈ. 1997 — У Бангладешу у снажном циклону живот изгубило најмање 350 људи, а више од милион остало без кућа. 1998 — Индонежански студенти упали у зграду Парламента у Џакарти, захтевајући оставку шефа државе Сухарта. 2000 — Кина и Европска унија постигле споразум о трговини, Кини отворен пут у Светску трговинску организацију. Кина наредне године примљена у СТО. 2001 — На састанку у Египту министри иностраних послова арапских земаља предложили суспензију политичких контаката с Владом Израела до престанка оружаних напада Израела на Палестинце. 2021 — У Белорусији на западу земље, срушио се војни авион, где су погинула оба пилота. 2022 — „Литургија помирења” између Српске православне цркве и Македонске православне цркве — Охридске архиепископије, коју су предводили патријарх српски Порфирије и архиепископ македонско-охридски Стефан, одржана је у Саборноме храму Светога Саве у Београду. Рођења 1762 — Јохан Готлиб Фихте, немачки филозоф. (прем. 1814) 1890 — Хо Ши Мин, вијетнамски револуционар и политичар. (прем. 1969) 1890 — Петар Пјер Крижанић, југословенски карикатуриста, писац и есејиста, познат и као један од оснивача листа Ошишани јеж. (прем. 1962) 1925 — Малколм Икс, амерички борац за грађанска права. (прем. 1965) 1928 — Пол Пот, камбоџански револуционар и политичар. (прем. 1998) 1939 — Џејмс Фокс, енглески глумац. 1940 — Јан Јансен, холандски бициклиста. 1941 — Нора Ефрон, америчка новинарка, списатељица, редитељка, сценаристкиња и продуценткиња. (прем. 2012) 1941 — Тања Малет, енглески модел и глумица. (прем. 2019) 1944 — Питер Мејхју, енглеско-амерички глумац. (прем. 2019) 1945 — Пит Таунсенд, енглески музичар, најпознатији као суоснивач, фронтмен, певач и гитариста групе -{The Who}-. 1946 — Микеле Плачидо, италијански глумац и редитељ. 1948 — Грејс Џоунс, јамајканско-америчка музичарка, глумица и модел. 1949 — Дасти Хил, амерички музичар, најпознатији као басиста и певач групе -{ZZ Top}-. (прем. 2021) 1954 — Фил Рад, аустралијски музичар, најпознатији као бубњар групе -{AC/DC}-. 1959 — Слободан Антонић, српски политиколог, социолог и политички аналитичар. 1964 — Милослав Мечирж, чехословачки тенисер. 1969 — Томас Винтерберг, дански редитељ, сценариста, продуцент и глумац. 1976 — Кевин Гарнет, амерички кошаркаш. 1977 — Мухарем Баздуљ, књижевник, есејиста и преводилац. 1977 — Мануел Алмунија, шпански фудбалски голман. 1979 — Андреа Пирло, италијански фудбалер. 1979 — Дијего Форлан, уругвајски фудбалер. 1980 — Дру Фулер, амерички глумац. 1981 — Сани Бечирович, словеначки кошаркаш. 1983 — Вивика Рај, америчка порнографска глумица и модел. 1992 — Маршмело, амерички продуцент електронске музике и ди-џеј. 1992 — Сем Смит, енглески музичар. 1996 — Чунг Хјон, јужнокорејски тенисер. Смрти 1536 — Ана Болен прва маркиза од Пембрука и краљица Енглеске 1859 — Јосип Јелачић бан хрватско-далматинско-славонски. 1895 — Хосе Марти, кубански револуционар и књижевник. 1898 — Вилијам Јуерт Гледстон, енглески државник. 1929 — Драгомир Кранчевић, српски виолиниста и концертмајстор Пештанске опере. 1935 — Томас Едвард Лоренс, енглески пуковник археолог и писац, познат као Лоренс од Арабије. 1994 — Жаклина Кенеди Оназис, супруга председника САД Џона Кенедија и грчког бродовласника, милијардера Аристотела Оназиса. Празници и дани сећања Српска православна црква слави: Светог праведног и многострадалног Јова Пренос моштију светог Саве Српског Светог мученика Варвара Светог Варвара разбојника Дан независности, омладине и спорта у Турској


Причам ти причу.... али праву и лепу... - Књижевност - Живе Речи Утехе Мај 28, 2009 in Књижевност Страна 1 од 65 Тавита 195 posts Драган Јашић 52 posts JESSY 249 posts Данче* 57 posts Мај 28 2009 ИСТИНИТА ПРИЧА – МОЋ МОЛИТВЕ: Кад жабе не крекећу поред манастира (bastabalkana.com) Феномен који се десио у руском граду Казању, жабе су престале да крекећу и узнемиравају Раифски Богоро Млади студент једног универзитета пошао је у шетњу са својим професором. Док су шетали и разговарали угледаше поред пута пар старих ципела које су, по свему судећи, припадале сиромашном сељаку који је Evo ja cu da pocnem a vi nastavljajte... Savršena žena... Studenti počeše da zapitkuju svog profesora: "Vi ste tako mudri i iskreni. Svi vas poštuju, žele da vas oponašaju i da vas slijede. Ali ipa LJUBAV SVE RESAVA Jedna zena je izasla iz kuce i ugledala tri coveka sa dugim belim bradama kako sede na dvoristu. Nije ih poznavala. Rekla je: "Ne bih rekla da Vas poznajem ali mi delujete gladni. Molim Vas da udjete i pojedete nesto. " "Zajedno ne mozemo uci u kucu,"odgovorili su. "A sto ne?" pitala je zena. Jedan od staraca poceo je da objasnjava: "Njegovo ime je Dobronamernik", pokazao je na jednog od njih zatim pokazavsi na drugog rece: "On se zove Uspeh, a ja sam Ljubav. Sada se vrati u ku ́cu i dogovori se sa muzem kojeg od nas ho ́cete da pozovete". Zena se vratila u ku ́cu i ispricala muzu sta joj je starac rekao. Muz se obradovao: "Ovo je divno!! U ovom slucaju pozovimo Dobronamernika. Neka udje i nek nam napuni kucu dobrom namerom!" Zena je predlozila: " Zar ne bi bilo bolje pozvati ljubav? Kuca bi nam se napunila ljubavlju!" Muz se slozio. Zena je izasla i upitala starce: "Ko je od Vas Ljubav? Molim te udji i budi nas gost". Ljubav ustade i krenu prema kuci. Druga dvojica su takodje ustali i pratili svog druga. Zena je iznenadjeno upitala Dobronamernika i Uspeh: "Ja sam samo Ljubav pozvala, zasto vi dolazite?" Starci su odgovorili u isti glas: "Da si pozvala Dobronamernika ili Uspeh druga dvojica bi trebalo da ostanu napolju. Ali posto si pozvala Ljubav gde on ide tu i mi pripadamo". Gde je Ljubav tu se moze naci i Dobra namera a i Uspeh!!!!!! »Moj se prijatelj nije vratio s' bojišta, gospodine. Tražim dopuštenje da se vratim i potražim ga« – reče jedan vojnik svome nadređenome. »Ne dolazi u obzir« - odgvori nadređeni, »ne želim da rizikuješ svoj život za čoveka koji je već verovatno mrtav«. Vojnik je, bez obzira na zabranu otišao i vratio se nakon pola sata teško ranjen, noseći mrtvo telo svoga prijatelja. Nadređeni je bio besan: »Rekao sam ti da je bio mrtav. Je li se isplatilo ići tamo samo radi leša?« Vojnik, umirući, odgovori: »Jeste gospodine! Kada sam ga pronašao još je bio živ i rekao mi: »BIO SAM SIGURAN DA ĆEŠ DOĆI.« Prijatelj je onaj koji dolazi i onda kada su te drugi već napustili. - Sto im je detinjstvo dosadno. Zure da odrastu, a zatim bi ponovo zeleli da budu - Sto razmisljaju tesno o buducnosti, zaboravljajuci sadasnjost, na taj nacin ne zive ni u sadasnjosti, ni u buducnosti. - Da nauce kako je dovoljno samo nekoliko sekundi da se duboko povredi voljeno bice, a zatim su potrebne godine da se izleci. ''Trenutak.'' odgovori Sokrat. ''Prije nego mi ispricas volio bih da prodjes jedan brzi test. Da li si to sto mi zelis reci prosijao kroz tri sita?'' ''Da.'' odgovori Sokrat. ''Prije nego ispricas neke stvari o drugome, dobro je da uzmes malo vremena i prosijes ono sto zelis reci. To nazivam test od tri sita! Prvo je sito Istine. Jesi li provjerio da li je istina ono sto mi zelis ispricati?'' ''Dobro! Ne znas da li je to istina. Probajmo ponovo: pokusajmo prosijati drugacije, sad cemo uzeti sito Dobrote. Ono sto mi zelis ispricati o prijatelju, je li nesto ''Dakle,'' nastavi Sokrat, ''zelis mi ispricati lose stvari o prijatelju, a nisi siguran jesu li istinite. To i nije bas ohrabrujuce! Jos uvijek mozes proci test, jer je ostalo jos sito Koristi. Je li korisno da mi ispricas sve sto je moj ''Dakle,'' zakljuci Sokrat, ''ono sto mi zelis ispricati nije Istina, ni Dobro, ni Korisno, pa zasto bi mi onda pricao. Ne zelim nista znati od onoga sto si mi htio ispricati, i tebi ce biti bolje da sve to zaboravis.'' (Из књиге "Веронаука живота") У некој далекој земљи, живео је цар, који се под старост забрину и запита: - Ето- рече он – ја сам се у своме веку свачим задовољио и није било ствари у домашају човечијем коју нисам видео. Једно пак не познадох у животу. Нисам видео Бога. Хоћу да га видим! Позове своје великаше, мудраце и свештенике и рече им: -Aко ми не покажете Бога, све ћу вас лишити чина и љуто казнити. И даде им рока три дана. Овлада брига у двору, оборише главе дворjани и снуждени почеше да премишљају. Трећег дана,о року, тачно у подне, зовне их цар. Умукли мудраци, свештеници и великаши, а страшне речи грмљаху из царевих уста. У том часу наиђе један пастир и рече цару: -Допусти мени да испуним твоју жељу! -Добро-одговори цар-само пази, глава ти игра у твом одговору! Тада пастир изведе цара у двориште, показа сјајно сунце и рече: Подиже цар главу, хтеде гледати, но светли зрак сунца удари му у очи, а он сави главу и заклопи очи. -Шта хоћеш? Зар да ослепим?!-викну цар пастиру. -Господару-рече тада пастир-па то је само једно од дела Господњих. Само незнатни зрак величине његове, сићушно огњиште, пламтеће ватре Божије. Како ћеш ти прићи њему и видети га слабим сузним очима? Допадне се то цару и он рече пастиру: -Видим да си паметан и разуман и ценим твоје објашњење. Одговори ми још на питање: -Шта је било пре Бога? Рамисли пастир па одговори: -Молим те, господару, не срди се, него број! -Не, не-прекиде га пастир- немој тако, почни бројати пре један! -Како се то може? Пре један нема ништа. -Ето, видиш и сам, господару! Тако и пре Бога није било ништа. Ово се још више свиди цару те рече пастиру: -Обдарићу те богато само ми одговори и на треће питање: -Шта чини Бог? Види пастир да је омекшало срце царево и рече :-Добро, ја ћу и на то одговорити. Али испуни ти најпре моју молбу. Да променимо за часак одело! И цар скиде своју одећу коју обуче пастир, а сам обуче пастиреву одећу. Пастир се успе на престо, узе скиптар у руку и показавши на збуњеног цара доле рече: -Ето, шта чини Господ! Једне диже на престо, а друге обара и скида доле! Затим обуче своју пастирску одећу. Замисли се цар, дубоко му се у душу урезаше ове речи,и усхићен радосно повика: ЕВО, САД ВИДИМ БОГА! Једна млада жена је једног дана рекла нешто чиме је увредила своју најбољу пријатељицу. Она је одмах зажалила, и направила би све да повуче своје речи назад. Она је то рекла импулсивно, у моменту непажње, уз то да су биле тако блиске, није ни помислила на ефекте својих речи раније. У настојању да оповргне оно што је урадила, отишла је код једне старе мудре жене. Објашњавајући ситуацију, и упитавши за савет. Стара мудра жена послушала је стрпљиво трудећи се да одреди колико је искрена ова млада жена, колико је стварно желела да испави ситуацију. Мудрица је рекла, “Требаш учинити две ствари да би могла исправити ствар. Једна од њих је екстремно тешка. Вечерас, узми своје најбоље јастуке од перја, и отвори у свакој од њих мале рупе. Онда, пре изласка сунца, мораш поред сваког прага у градићу ставити по једно перје. Када завршиш први корак, врати се опет мени и рећи ћу ти другу ствар.”Млада жена се вратила кући да се припреми за свој посао. Целу ноћ је провела идући са једног у други праг. Прсти су јој се смрзнули, док је ветар био много оштар. Међутим она је ишла даље тамним улицама.. Након изласка сунца, млада жена се вратила код старе мудрице. Она је била исцрпљена, међутим осећала је олакшицу да ће њен труд бити награђен. “Моји јастуци су празни. Стављала сам испред сваког кућног прага по једно перје.” Сада, рекла је стара мудрица, “Иди назад и напуни своје јастуке назад и све ће бити као раније.”Млада жена је била ошамућена. “Ти знаш да је то немогуће!” Ветар је сигурно одувао перја након остављања испред прагова! Ниси рекла да требам то покупити назад! Ако је ово твој други захтев, онда ствари неће никад бити исте.” То је истина, рекла је мудрица. “Никад не заборави. Свака твоја реч је перје у ваздух. Једном казано, никакав покушај, ма колико био искрен неће вратити речи у твоја уста. Изабери добро твоје речи, и добро их чувај у присутности оних које волиш, зато запамти да једна добра реч може да греје три хладна зимска месеца. Једном давно, сва људска осећања и сви људски квалитети нашли су се на једном скривеном месту на Земљи. Када је Досада зевнула трећи пут, Лудост је, увек тако луда, предложила: »Хајде да се играмо жмурке! Ко се најбоље сакрије, победник је међу осећањима.» Интрига је подигла десну обрву, а Радозналост је, не могавши да прећути запитала.: «Жмурке? Каква је то игра?» «То је једна игра» -започела је да објашњава Лудост, «у којој ја покријем очи и бројим до милион, док се сви ви не сакријете. Када завршим, полазим у потрагу, и кога задњег пронађем, тај је победник.» Ентузијазам је заплесао, следило га је Одушевљење. Срећа је толико скакала да је наговорила на игру и Сумњу и Апатију које никада ништа није интересовало. Али нису сви хтели да се играју. Истина је била против скривања, а и зашто би се скривала? Ионако је увек, на крају, сви пронаðу. Понос је мислио да је то глупа идеја, иако га је заправо мучило што он није био тај који се сетио да предложи игру. Опрез није хтео да ризикује. «Један,два,три...» Почела је да броји Лудост. Прва се сакрила Лењост која се, као увек, само бацила иза првог камена на путу. Вера се попела на небо, Завист се сакрила у сенци Успеха који се уз муку попео на врх највишег дрвета. Великодушност никако није могла да одлучи где да се сакрије, јер јој се свако место чинило савршеним за једног од њених пријатеља. Лепота је ускочила у кристално чисто језеро, а Срамежљивост је провиривала кроз пукотину дрвета. Красота је нашла своје место у лету лептира, а Слобода у даху ветра. Себичност је пронашла скровиште, али само за себе! Лаж се сакрила на крају дуге (лаже, била је на дну океана), а Пожуда и Страст у кратеру вулкана. Заборав је заборавио да се сакрије,али то није важно... Када је Лудост избројала 999.999, Љубав још није пронашла скровиште, јер је све било заузето. Угледавши ружичњак,ускочила је,прекривши се прекрасним пупољцима. «Милион!»-завикала је Лудост и започела своју потрагу. Прву је пронашла Лењост, иза најближег камена. Убрзо је зачула Веру како расправља о теологији с Богом, а Страст и Пожуда су искочиле из кратера од страха. Случајно се ту нашла Завист, и наравно, и Успех, а Себичност није требала ни да се тражи, сама је излетела из свог савршеног скровишта које се показало пчелињом кошницом. Од толиког тражења Лудост је ожеднила, и тако у кристалном језеру пронашла Лепоту. Са Сумњом јој је било још лакше, јер она није могла да се одлучи за скровиште, па је остала да седи на оближњем камену. Тако је Лудост, мало по мало, пронашла готово све. Таленат у златном класју жита, Тескобу у изгорелој трави, Лаж на крају дуге (лаже,била је на дну океана), а Заборав је заборавио да су се уопште играли. Само Љубав није могла нигде да пронађе. Претразила је сваки грм и сваки врх планине и кад се већ разбеснила, угледала је ружичњак. Заша је међу руже, узела суву грану, и бесна и изнемогла, почела је да удара по прекрасним ружиним пупољцима. Одједном се зачу болан крик. Ружино трње изгребало је Љубави очи. Лудост није знала шта да учини. Пронашла је Победу, осећај над осећањима, али Љубав је постала слепа. Плакала је и молила Љубав да јој опрости и на крају је одлучила да заувек остане уз Љубав и помаже јој. Тако је Љубав постала победник над осећањима, али је остала слепа, а Лудост је прати где год да иде... Магарац и човјек Једног је дана сељаков магарац пао у бунар. Животиња је сатима сажаљиво плакала док је сељак покушао смислити шта да уради. Напокон је одлучио-будући да је животиња стара а бунар ионако треба прекрити, није вриједно труда спасавати магарца. Позвао је све суседе да му дођу помоћи. Сви су зграбили лопате те почели набацивати ђубре у бунар. На почетку је магарац схватио шта се дешава те је почео очајницки плакати. Тада се на опште чуђење примирио. Након неког времена сељак је напокон погледао у бунар. Био је запањен оним шта је видео. Са сваком лопатом ђубрета које је погодило његова леђа магарац је радио нешто задивљујуће. Истресао би леђа и попео се једну степеницу више. Како су сељак и суседи наставили убацивати ђубре на животињу, он би је отресао и попео се. Ускоро, сви су задивљено посматрали магарца који је закорачио преко ивице и сретно искочио! Живот ће на тебе истресати ђубре, разне врсте прљавштине. Трик како да изађеш из бунара састоји се у томе да то отресеш и попнеш се преко тога једну степеницу више. Свака наша недаћа је степеница. Можемо изаћи из најдубљег бунара једноставно не посустајући. Никад не одустај! Отреси то и попни се једну степеницу више. Запамти пет једноставних правила за срећу: Ослободи срце мржње - Опрости. Ослободи ум брига – Већина се никад не оствари. Живи једноставно и цени оно шта имаш. А САДА ......... Доста је било фолирања... Магарац се касније вратио и угризао сељака који га је хтео закопати. Посекотина од угриза се инфицирала и с временом је сељак умро у агонији од Закопали су га у бунару. Кад урадиш нешто лоше, и покушаш се сачувати, то се увек врати и угризе те Све боје света Једном давно све боје света су започеле свађу. Свака је тврдила да је баш она најбоља, најважнија, најкориснија, најомиљенија. «Јасно је да сам ја најважнија. Ја сам знак живота и наде. Изабрана сам за траву, дрвеће, лишће...Без мене, угинуле би све зивотиње. Баците поглед на природу и видећете да мене има највише.» Плава је прекине: «Ти само мислиш на земљу, али узми у обзир небо и море. Вода је извор живота, помоћу облака из плавог мора. Небо даје простор, мир и ведрину (спокојсто). Без мог мира ви бисте били махнита тела. Жута се закикота: «Ви сте тако озбиљне. Ја доносим смех, радост и топлину у свет. Сунце је жуто, месец је жут, звезде су жуте. Сваки пут када погледаш сунцокрет, цели свет почиње да се смеши... Без мене не би било забаве.» Наранџаста је била следећа која је засвирала своју песму: «Ја сам боја снаге и здравља. Можда сам ретка, али сам драгоцена, јер служим унутрашњим потребама људског живота. Ја носим све најважније витамине. Сетите се само шаргарепе, наранџи, диња, плода манга... Ја се не повлачим све време около, али када испуним небо за изласка или заласка сунца, моја лепота толико бљешти да нико ни на једну од вас не помисли.» Црвена више није могла да издржи. Викнула је: «Ја сам владар свих вас, крв живота. Ја сам боја опасности и храбрости. Вољна сам борити се с разлогом. Могу запалити крв. Без мене би земља била пуста као месец. Ја сам боја страсти и љубави, црвене руже и мака.» Пурпурна се дигла до своје пуне висине. Била је висока и говорила је са великом помпом: «Ја сам боја владања и моћи. Краљеви, челници, владике - увек су ме бирали, јер ја сам боја ауторитета и мудрости. Људи ме не питају, него слушају и покоравају се.» Индиго је говорила најтише од свих, али врло одлучно: «Замислите мене! Ја сам боја тишине. Једва да ме примете, али без мене све сте ви сувишне. Ја зрачим мисао, сумрак и дубине. Требате ме за равнотезу и контраст, за молитву и унутрашњи мир.» И тако су се боје наставиле хвалити, свака уверена да је она најбоља. Њихова свађа постајала је све гласнија. Одједном бљесну сјајна бела светлост, зачује се гром и прасак. Поче јака киша. Све се боје скупише од страха и стиснуше једна уз другу. «Ви, глупе боје, борите се међу собом!Свака покушава владати над осталим.Зар не знате да вас је све Бог створио? Сваку за своју посебну сврху, јединствену и различиту. Он воли све вас. Ухватите се за руке и пођите са мном. Он ће вас прострти преко неба у великом луку боја као подсетник да вас све воли и да можете живети заједно и у миру. Обећава да је Он са вама, знак наде за сутра.» И тако сваки пут када Бог користи јаку кишу да опере свет, он ставља на небо дугу.Када је видимо, сетимо се да треба ценити и друге људе! Слагање Божанског мозаика Многи покушавају да сложе каменчиће свог животног мозаика. Не успевају, јер не примећују да су они сами део много веће целине коју неко други слаже... Сваки човек је од Бога добио један или више дарова које су налик каменчићима мозаика који треба сложити у једну велику и хармоничну целину. Од човека се очекује да буде сарадник Божји на изради овог божанственог дела. Треба узети материјал који је Бог обезбедио, обрадити га у складне коцкице, и тако припремљене, утиснути их на место које им припада. Да би рад на овом велелепном уметничком делу био завршен, биће потребно да прође пуно времена. За тако огроман посао потребни су многи сарадници, и зато су људи свих покољења позвани да узму учешће. Јединствене и непоновљиве дарове који нас издвајају од осталих људи свако поседује. Као и каменчићи мозаика, дарови се разликују и по броју и по вредности, али су сви подједнако важни. Неко је добио да утисне три златна каменчића у позадину, неко са десетак сивих треба да започне драперију, а неко има два црна за зенице. Ма које парче мозаика да изостане, губитак лепоте постаје ненадокнадив. Недостатак само једне коцке је довољан да се примети празнина. Људи окупљени око Христа, који под Његовим вођством раде на мозаику, чине Цркву. Данас је све више радозналих хришћана који не учествују у настанку дела, него поступак пасивно посматрају са стране. Они се мувају по радионици, коментаришу оно што се догађа и углавном сметају онима који раде. Када под водитељством Христовим, задатак добијен од Бога, успешно испунимо до краја, наши умножени дарови ће коначно Духом Светим бити утиснути у божанствени мозаик повезујући нас са свима онима који су на овом великом делу радили пре нас. Ко не учествује у заједничком делу него ради сам за себе нема Духа Светога. Завршетак нашег дела посла још увек није гаранција спасења. Докле год не буде био утиснут и последњи каменчић нико неће примити своју плату. Бога не интересује то што су неки фрагменти сложени, ако преостале каменчиће још нико није поставио. Половичан рад се не плаћа. Човек се не може спасити сам, ма колико добро радио, него само у заједници у којој је свако завршио свој део посла. Свако полако постаје свестан да само његове коцкице у мозаику нису довољне! Недовршени мозаик, ма колико му делови били добро урађени, неће завршити у Божјим рукама. Да би сви примили своју плату важно је да ништа не недостаје. Ако било ко подбаци, ризикује да обезвреди и оно што су други направили. Суштина хришћанске љубави је да се свакоме помогне да препозна своје дарове, да их умножи и да их на славу Божју употреби. Човек сам скоро ништа не може да уради. Без заједнице, без међусобног разумевања, као и без узајамне помоћи и сарадње, тешко је започети своје животно дело, као и поново кренути ако се стало на пола пута. Хришћанска љубав није сентименталност којом другима треба испунити њихове разноразне жеље, иако већина људи од хришћана управо то очекује. Напротив, хришћанска љубав је врло строга и непопустљива према свима онима који прегршт својих дарова не употребљавају на Богом благословени начин. Светитељи нису Духа Светога задобили само зато што су људи без мана, морално савршени или безгрешни. Бог је највише погледао на то што су они открили своје аутентичне дарове, умножили их и уградили у живот Цркве. По томе се највише и разликују од обичних хришћана. У раној Цркви је било мало чланова, али су сви били активни саслужитељи Божји. Зато су и могли да се међусобно називају светима. Временом, хришћани се све више задовољавају да остану само пасивни посматрачи. Диве се ономе што су Свети урадили пре њих, а све је мање оних који додају нове каменчиће мозаику. Бог опрашта, јер људе не мери толико по учињеним гресима, колико по умноженим даровима. Правила понашања у Божјој радионици постоје, и свако ко их крши наљутиће Господа. Међутим, ако заврши свој део посла, Бог ће му на крају ипак опростити. Постоје и они који стриктно поштују сва правила понашања, али ништа не чине са својим даровима. Ником не сметају, али ништа ни не доприносе. Многи се питају зашто хришћанство толико инсистира на опраштању и поштовању туђег зивота чак и када се ради о непријатељу. Ако некога убијемо, део мозаика који је он требао да попуни заувек ће остати празан. Нико други не може да то заврши уместо њега, јер нити има одговарајући материјал, нити може да своје парче остави празно крпећи туђе. Правдање да нам је тај кога смо убили био непријатељ Бог не уважава, јер се тиме празно место које је остало неће попунити само од себе. Савременог човека не интересује да размишља о Богу, јер је заузет неким другим, за њега важнијим стварима. Он је као савремени уметник који је пронашао и обликовао материјал који је њему био намењен, али га негде са стране ређа по својој, а не Божјој замисли. Ма колико лепо то његово дело може да испадне, сви ти употребљени каменчићи ће недостајати на великом мозаику. Правећи своје дело, он заправо разграђује Божје. Бог је свога Сина поставио да води израду мозаика. Сви они који се Христа одричу раде за конкуренцију, али са малим изгледима да се дело које начине свиди Богу. Када посао буде готов, у најбољем случају Бог ће им рећи: „Леп је ваш рад, али мени није потребан. То није оно сто сам наручио." Страх од смрти је страх од изласка пред Господа необављеног посла. Богом дани животни задатак, вапије да буде испуњен, не пуштајући душу да се пре тога одвоји од тела. Сваки онај који је у животу учинио оно што је Бог очекивао од њега, лако умире. Жеље савременог човека да му наука продужи живот је сразмерна његовој духовној изгубљености. Ма колико продужавао свој јадни живот, он изнова и изнова не зна шта с њим да учини. Док време које му стоји на располагању троши за забаву, количина страха која га изнутра обузима постаје све већа. То је страх од гнева газде који му је поверио вредан материјал, а са којим он није учинио ништа. Што више рад на мозаику одмиче, све је већа хрпа отпадака који настају обликовањем комадића. Када мозаик буде био готов, Бог ће само почистити своју радионицу. преузето са сајта: Искон Uhapsen jedan covek na pravdi Boga i osude ga vladar na smrt. Pre smrti covek zatrazi da nesto vazno saposti vladaru. Rece mu da je on jedini na svetu koji moze da nauci konja da leti i ako ga pogubi nestace te vestine. Vladar zapita sta mu treba da mu dokaze svoju vestinu. Covek zatrazi godinu dana, najbpljeg vladarevog konja, hranu za sebe, porodicu i konja. Vladar mu dade sve to uz napomenu da ce ga nakon godinu dana pogubiti najstrasnijom smrcu ako ne nauci konja da leti. Ode covek kuci. Veseo jede, pije i uziva u lepom konju. Gleda ga zena pa mu rece kako ne zna zasto je tako veso jer ce godina brzo proci. Covek joj odgovori da je godina duga i da moze on da umre prirodnom smrcu, moze vladar da umre a mozda i konj poleti. У Музеју Војводине у Новом Саду недавно је отворена занимљива изложба о обући, а мајстори који су је израђивали некада су имали свог заштитника али еснафска слава занатлија, пре свега обућарске струке, Свети Спиридон готово да је заборављена. Реч је о светитељу који је био изузетно поштован, а његов култ распроострањен је од Грчке, преко обале Јадранског мора до Војводине и изузетно редак као породична крсна слава. Необичан проналазак два прилога у цркви из 16. века посвећеној Светом Спиридону на Крфу, велико сребрно кандило које је приложио Христофор Тузлић у 19. веку родом из Сарајева и сребрна дијадема која се периодично поставља на иконостас, прилог Марије Ковачевић из Трста подстакли су стручњаке да открију зашто су Срби слали дарове цркви у Грчкој. Како објашњава саветник и етнолог у Музеју Војводине Александар Петијевић, Свети Спиридон је епископ из 4. века родом с Кипра, за живота препознат као чудотворац и који је и након избора на ту позицију наставио да се бави сточарством, а према предању Цркве учествовао је на Првом васељенском сабору у Никеји. - Посредно се зна да је био поштован и унутар српског монаштва и цркви пошто је један од првих ученика Светог Саве добио монашко име по Светом Спиридону - каже Петијевић. - До процвата култа долази у нововековној историји на јадранској обали где се налази највећи број цркава посвећених њему, а најпознатија је српска црква у Трсту из 18. века. На том подручју сматрали су га чудотворцем, заштитником деце, маслина, помораца и бродова. Када је реч о Војводини интересантно је да нема посвећених храмова Светом Спиридону али се у неколико црква налазе иконе на којима је насликан. У цркви Светог Стефана у Сремској Митровици на иконостасу Теодора Крачуна из 18. века уметнуте су две иконе тог свеца, као и у богомољи Петра и Павла у Белој Цркви, док је у Вршцу сачувана икона већег формата коју је приложио руфет (занатско удружење) чизмара. - У 18. веку у градовима се по први пут јавља култ Светог Спиридона као заштитника заната, првенствено обућарске струке, али и они који раде с глином и ватром и они који су се бавили техникама ткања – истиче Петијевић. – Обућари га поштују јер након литија његове усправно постављене мошти, односно стопала и обућу целивају верници. Осим тога, Крфљани верују да он и даље обилази острво и да му се због тога обућа хаба, те му се мошти преобувају. Према предању на Сабору у Никеји он је учинио чудо - узео је цреп и стегао га, а из њега је избио пламен и потекла је вода и рекао: „три су стихије – земља, вода и ватра, а један је цреп“ алудирајући на Свето тројство у чему су симболику пронашли мајстори који користе ватру и глину. Поштовали су га и ткачи, асурyије и мутавyије због карактеристичне плетене капе. Како објашњава наш саговорник, може се рећи да је слава светитеља Спиридона градски култ јер су занатлије само у већим местима биле организоване у еснафе. - На дан славе 25. децембра, односно 12. децембра по старом календару, чланови еснафа су одлазили у цркву с барјаком и славским колачем, а након тога на прославу коју је организовао домаћин и кум славе – каже Петијевић. - Занатлије су уочи славе затварали своје радионице и поспремили их, те су мајстори с калфама и шегртима на свакој радној површини поређали алат и упалили свећу, окадили радионицу, док су их на дан славе посећивали мајстори других заната како би честитали. У 20. веку прослава је прилагођена духу времена и више није била архаична. Тако је у Зрењањину чизмарско- папучарска омладина организовала Светоспиридобоновски бал, а сачуване су две позивнице за свечаност из 1911. и 1913. године. Како су нестали стари занати тако се заборавило на обележавање славе Светог Спридона, а свему томе су допринеле и велике промене у друштвено-политичким приликама након Другог светског рата. Ипак, како каже Петијевић, постоји трачак наде јер се успео сусрести са занатлијама који су чули за заштитника Светог Спиридона, те ће можда поново мајсторске радионице бити окађене у његову част.


Где је у Москви да поправи глуцометер? - Третман 2021 Које су најефикасније таблете за смањење апетита? Аццу-Цхек сервисни центри у Москви 2 услуге и чаробњака Произвођачи: Аццу-Цхек, А4Тецх, ААД, АДАТА, АЕГ, АМЦ. Радним данима: 10 00 -19 00 Субота: 10 00 -20 00 Москва, Миацхковски бд, д.3А (торговиј центр Братиславскиј, 2-ј етаж, пав.С7) Произвођачи: Аццу-Цхек, 4Гоод, А319, А4Тецх, АДА, АЕГ. Радним данима: 10 00 -21 00 Затворено: 10 00 -21 00 Оставите свој број телефона, позваћемо вас и помоћи вам да формирате апликацију Рендеринг плаћених услуга Каталог услуга и мајстора Додајте сервис / приватни мастер Питања и одговори, проблеми и решења Поставите питање мајсторима Организацију је проверила администрација портала и доставила документа која званично потврђују вођење ове активности, као и понашање пријема грађана или присуство радионице на наведеној адреси. Глуцометерс ац-цхецк ацтиве (аццу-цхек ацтиве) 6. март 2013, 17:21 повреде и нежељена дејства аспартама марта 6, 2013, 17:15 Аспартам - упутство о марта 6, 2013, 17:09 Аспартам Е951 - заслађивача, заслађивач март 6, 2013, 15:41 заслађивач Рио-злато (Рио-Голд ) 06 Мар 2013, 15:24 Сугар заменити сукралозу ВЕСТИ У МРЕЖИ Глуцометерс Акку-цхецк Ацтиве (Аццу-Цхек Ацтиве) Глуцометер Акку-цхецк Ацтиве је уређај који производи фармацеутски гигант Роцхе, који мери количину глукозе у крви. Овај уређај има функцију да одреди ниво глукозе у крви, који се изводи из алтернативних места: телад, длан близу палца, рамену или руци. Судећи по рецензијама, уређај се разликује од других са својим добро осмишљеним дизајном. Могуће је нанијети капљицу крви на тест траку изван овог уређаја. Користи се фотометријска метода мерења. Опис Глукометра Акку-цхецк Ацтиве Погодан дисплеј са великим симболима, модерним дизајном, 2 контролна дугмета чине употребу мерача веома лако за пацијенте, без обзира на њихову старост. Узимање крви за траку мерача помоћу специјалног ланцета Пакет Уређај (Ланцет) обухвата мерач глукозе у крви, што даје могућност да брзо и безболно добију кап крви (до 2 ул) сваког локације тела. Резултат ће се врло брзо добити након 5 секунди, што ће омогућити пацијенту да врши мерења колико год је то неопходно за планирање исхране, оптимизацију терапије и ефикасну компензацију болести. Приручник коришћење Аццу-Цхек пут има посебну функцију за означавање резултата, као и обрачун просечне вредности гликемије пре или после оброка за недељу дана, месец или два. Ово омогућава да се добије детаљна слика о стању пацијента, као и да се процени колико се ефикасно третира. Преузми упутства у ПДФ-у. Постоји и функција која омогућава преносу података добијених резултата истраживања на рачунар и презентацију као визуелних графова, према којима лекар који присуствује лечењу може поправити даље лечење болести болесника. У меморији уређаја има 350 резултата. Када се унесе тест трака, уређај ће се аутоматски укључити. Такође се аутоматски искључује у року од 1-1,5 минута након завршетка његовог рада. Истовремено, током читања трака, глукометар ће информирати корисника, ако је потребно, да је тестна трака истекла. Тест траке се могу користити за друге Аццу-Цхецк моделе. Свака тестна трака има такозвану тест зону, на којој постоје индикаторски реагенси. Ако овај тест зоне изазвати кап крви, постоји реакција (глукоза-ди-оксидоредуктазнуиумедиаторнаиа), током којег тест подручје мења боју. Модел Ацтивес при читању одређене боје прима сигнал који одређује колико глукозе у крви пацијента. Тестне траке треба чувати на сувом месту у затвореној цеви. Запремина капи крви: 1-2 μл Капацитет меморије: 350 резултата мерења са индикацијом времена и датума Израчунавање просечних вредности за 7, 14 и 30 дана пре и после оброка Једна литијумска батерија (ЦР2032) Уређај се искључује након 60-90 секунди након завршетка рада Метод мерења: фотометријски -25 Ц до +70 Ц без батерије -10 Ц до +50 Ц са батеријом Радна температура система: +10 Ц до +40 Ц Оперативна релативна влажност: Више од 85% Дисплеј: ЛЦД (ЛЦД), 96 сегмената Димензије: 104,5 к 51,5 к 22 мм Тежина глукозета: 60 г са батеријом 9. март, 2013, 15:25 Прво нивоа глукозе у крви Метер иПхоне март 9, 2013, 15:17 Вологда деца са дијабетесом добио инсулинских пумпи, март 8, 2013, 11:56 Целлс мигранти изазвати дијабетес, 8. марта, 2013, 11:51 Цхеап домаћи лекови - Стварност или мит? 07 Мар 2013, 11:08 Албиглутид је нова нада за људе са дијабетес мелитусом Акку провери активну инструкцију. Почетна / Упутства. Упутство за мерач Аццу-Цхек Ацтиве ->. Упутство за мерач Аццу-Цхек Ацтиве. Преузмите упутства. Стоцк Доступност: Да Људи који пате од дијабетес мелитуса морају редовно убризгавати инсулин у своје тело. Ако то не раде, онда постоје разне компликације. Уклонити са исхране сладак за дијабетичаре је често веома тешко. Комад чоколаде може побољшати расположење производњом серотонина - хормона среће. Лекари узимају у обзир ову особину, тако да је дозвољена конзумација одређене слатке хране са дијабетесом. Добродошли на портал за дијабетичаре Исхрана за снижавање шећера у крви: мени за сваки дан


Ријалити Веља Сеља против дојучерашњих пајтоса се наставља: РЕЖИМ УЗВРАЋА УДАРАЦ: Веља објавио слике из Шилерове, а они његову из Новог Сада (ФОТО) | ОСЛОБОЂЕЊЕ МУП Србије данас је одговорио на тврдење Велимира Илића да је на њега покушан атентат тако што су брусилицом нанета оштећења која су довела до отпадања точка. Илић је чак инсинуирао да му је паркинг сер 3ff9 вис у Новом Саду, где је СНС на власти, без разлога однео ауто и да је брушење точка тада и урађено. МУП је данас објавио слику која наводно доказује да је Илићев ауто био паркиран на месту за инвалиде и да је то једини разлог што је однет. Фото: МУП Такође МУП тврди да оштећења на ауту нису последица покупшаја атентата већ да су настала током вожње. „Вештачење возила ‘шкода суперб’ Велимира Илића, које је урађено у једном овлашћеном сервису у Чачку, показало је да је до појаве расцепа у пределу задње бочне стране леве виљушке дошло услед дејства механичке силе и то одоздо приликом кретања возила напред, а највероватније услед налегања аутомобила на чврсту подлогу. Такође, вештачењем је утврђено да је том приликом дошло до настанка иницијалног оштећења, које се током периода експлоатације возила, а услед напрезања тог дела, проширило на садашње стање. Фото: Јутјуб Министарство унутрашњих послова је у више наврата покушало да контактира Велимира Илића, како директно, тако и преко адвоката, како би га обавестило да може да преузме своје возило. Међутим, он се на позиве полиције до сада није одазвао. Зарад истинитог информисања јавности и одбацивања нетачних тврдњи Велимира Илића да постоје сведоци који кажу да његов ауто није био паркиран на месту предвиђеном за инвалиде, Министарство унутрашњих послова објављује и фотографију возила пре него што је уклоњено због непрописног паркирања“, тврде из МУП-а.


Фондација Темпус организовала је четврту по реду “Еразмус+ недељу“, током које су, између осталог, одржана четири информативна дана посвећена новом конкурсу у оквиру Еразмус+ програма. Информативни дани одржани су у периоду 12.11. – 15.11.2019 у Београду, Новом Саду, Крагујевцу и Нишу. Преко 850 представника организација и институција које се баве образовањем и младима су имале прилику да се упознају са мoгућностима за подношење пројеката у оквиру највећег европског образовног програма. Од конкурсног рока за 2019. годину, Република Србија је пуноправна учесница Еразмус+ програма и актери из наше земље могу да учествују у свим врстама пројеката, равноправно са земљама ЕУ. У уводном обраћању на Инфо дану у Београду, др Милан Пашић, помоћник министра просвете, науке и технолошког развоја, истакао је успех институција у основном образовању, који су тек од 2016. године у могућности да учествују у Еразмус+ програму. Као пример наводим пројекте школских партнерстава за размене. Ова врста пројеката омогућила је и да велики број деце из Србије оде у иностранство на размене, као и да наше школе угосте децу из земаља ЕУ. Средње стручне школе су у 2019. за пројекте мобилности апсорбовале преко милион евра, у односу на позив за 2018, када је та цифра износила око 300.000 евра – истакао је Пашић. Шеф операција Делегације Европске уније у Србији, Штефан Худолин изразио је задовољство успесима које је Србија постигла у Еразмус+ програму и најавио наставак овог програма и после 2020. године. Намера ЕУ је да се средства удвоструче на чак 30 милијарди евра од 2021, што ће допринети постизању заједнички договорених циљева у оквиру процеса приступања ЕУ. Наредна фаза програма Еразмус+ је важан инструмент за постизање великих амбиција које ЕУ предвиђа у области образовања, обуке, младих и спорта – нагласио је Худолин. Управитељ Фондације Темпус Марија Филиповић Ожеговић информисала је присутне о новим могућностима у оквиру позива за 2020. годину и најавила учешће Србије у новом програму, који ће од 2021. године наследити Еразмус+. Филиповић-Ожеговић је истакла и успех организација из Србије, које су по први пут могле да учествују у пројектима везаним за спорт, јер су им одобрени пројекти у вредности од скоро милион евра. Снимак са инфо дана можете погледати на нашем You Tube каналу. У оквиру “Еразмус+ недеље“, осим Еразмус+ Инфо дана, организовани су и вебинари ”Могућности за мобилност студената кроз Еразмус+ програм”” и “Могућности у оквиру школских партнерстава за размене”, одржане у Информативном центру Фондације Темпус, на Теразијама 39.


Видовдан у Дабру | Епархија ЗХиП 01. јула 2015. Видовдан у Дабру У недјељу четврту по Духовима,на Видовдан,прослављена је слава храма Светог Кнеза Лазара и новомученика Српских у Берковићима.Свету Архијерејску Литургију служио је Његово Преосвештенство Епископ Захумско Херцеговачки и Приморски г.Григорије,уз саслужење пароха мостарског протојереја-ставрофора Радивоја Круља,надлежног пароха јереја Милана Стањевића,ђакона Павла Ратковића и Мирослава Бошковића и вјерног народа Дабра. Након Свете Литургије литија је прошла улицом Берковића до споменика пострадaлим у Другом свјетском рату,гдје је служен помен за војнике и војсковође од боја на Косову до наших дана.Испред цркве Преосвећени Владика пререзао је крсни хљеб,том приликом Преосвећени се обратио вјернима надахнутом бесједом.У бесједи Владика је нагласио да се човјек не треба плашити онога што убија тијело,него онога што уништава душу,а то су,како је казао“мржња,злоба,немање јединства и разумјевања за другога“.У спортској дворани приређен је културно-умјетнички програм,а после и трпеза љубави у свадбеном салону „ДиС“. Видовданске свечаности почеле су два дана прије централне прославе,промоцијом књиге професора Милоша Ковачевића „Српски језик између науке и политике“,турниром у малом фудбалу,те акцијом добровољног даривања крви.


Quote: Зидови Цариграда срушени су немачким топовима не треба имати илузије о њиховим намерама, на Балканском полуострву неће бити мира ни развоја докле год се не уједини у православни фронт а ово се неће догодити док у Русији не сазри државотворна свест а питање муслимана на Балкану решиће се у пакету са турским питањем ако до овога не дође Балканом ћу опет загосподарити Турци под патронатом запада... Quote: Србија као држава не постоји и не треба од кметова који владају њом очекивати ишта добро нити очекивати неку светлију будућност у земљи где је потпуно изкварен и компромитован законодавни и извршни органи ово стање теоретски могао би да преокрене војни удар који би кроз ванредно стање почистио "елите" и омогућио долазак на политичку сцену способних кадрова. Опет и за војни удар потребна је спољна подршка (задњи војни удар покушао је Кадијевић али није добио подршку Америке), уличним револуцијама могу доћи само још гори и искваренији од садашњих. Што се тиче јевреја не треба се бринути превише већина ће отићи у Шпанију (преко 5 милиона сафарди јевреја има право на шпанске пасоше) и друге западне земље, проблем народа у Србији је што много гледа ТВ и чита жуту штампу па онда увек "мора " нешто, не мопа чов 4000 ;ек ништа држави треба отежати посао другим речима ако жели нешто да уради или узме не помажи му нек заради свој новац, која је сврха поштовати државу и њене законе која не гледа твоје основне интересе за преживљавање!? Поштуј Србију као светињу а као државу онолико колико мораш а чини оно што ће бити у интересу твоје породице уместо слепог спровођења закона који нас бацају у беду и робовски положај. Револуција почиње прво у нама самима а после долази маса.


source: fineweb

text: Патријарх Кирил: Александар Невски је спасио земљу од страшне агресије Његова Светост Патријарх mосковски и целе Русије Кирил обавио je 16. новембра 2013. године чин малог освећења храма Светог благоверног кнеза Александра Невског. „У његову част, - рекао је Патријарх о свецу, - називани су и називају се храмови на границама, у пограничним крајевима наше отаџбине. И то није случајно, јер је он одбранио земљу и наш народ од врло страшне агресије, која није носила у себи само тежњу да се окупира територија и да се задобију материјална добра уз експлоатацију нашег народа, већ од оне агресије која је претпостављала духовно поробљавање људи, промену њихове вере, одрицање од њихове свете традиције. Свети благоверни кнез Александар Невски је у нашу историју ушао као чувар Руске земље и управо због тога је донета одлука да се у најзападнијем обласном центру Русије подигне храм у част благоверног кнеза,“ – истакао је поглавар Руске Цркве. Извор: pravoslaie.ru


text: Желите ли да иде у шетњу са нама? Да спасите неку принцезу киднапованог, решити неколико мистерија, пролазећи прикупи неке бонусе, и уништи неколико противника? Да ли? Зато вас - само наш купац. Добродошли у слободни да играју РПГ игре! Све РПГ игре на мрежи да сте у потрази за - овде. Можете осетити да сте искусан, искусни ренџер, а тиме и цене разноврсност, која је заступљена на нашем сајту. И, најважније, не морате да платите за то да се забавите. Свим нашим посетиоцима РПГ игре за бесплатно. То је фасцинантна и стезање вежба. Ви вероватно већ имате омиљену игру Онлине РПГ. Међутим, често би требало да проверите да ли постоје исправке на нашем сајту, тако да не пропустите нове игре које смо периодично ће додати. Која је корист? То је грешка веровати да играње РПГ бесплатно - губљење времена. Авантура игре које развијају време реакције, способност да оствари циљеве и логичко мишљење. Акционе игре на мрежи су на располагању у свакој од наших посетилаца у сваком тренутку. Ове игре су стекли много фанова због своје једноставности и узбуђења. Зашто би само легендарни Марио - прави идол неколико генерација играча. Једноставан заплет, замршене мазес са бонусима и лукав противници - Акција игре које се не досади. Неће вам бити досадно све комплексније нивое РПГ игре да се играју, што може бити бесконачна. Међутим, ако сте били у љубави РПГ игре да се играју, и тако ће га знати. А ако ћеш само да покуша - не одложи, јер је време у игри ће пролетети. Играјте акција за бесплатно можете да се појединачно или у предузећу. Запамтите речи чувене песме "забаве заједно виси, да је ходи? То је управо наш случај, јер је слободан да игра РПГ игре, заједно са пријатељима. Такмичити и победити. Докажите да сте - прави мајстор, после свега што је разлог зашто смо се окупили за вас огромну колекцију - РПГ онлине игре за свачији укус. Надамо се да ћете уживати у нашем сајту, а ви ћете ценити РПГ игре за бесплатно. И сада до тачке, ти си већ на ком нивоу?


Вечерас, 21. децембра, Народна библитека у Бечеју прославиће свечано 120 година од оснивања. Програм почиње у 18 часова. 1862. године оснива се Српска читаоница у Старом Бечеју која је, осим састајања ради читања књига, листова и часописа, окупљала чланове у циљу активног културног и друштвеног просвећивања народа. Прва Правила Српска читаоница је донела 20. фебруара 1866. а она су усвојена 13. новембра 1866. у Будиму. У првом члану Устава наводи се разлог за оснивање Читаонице:“ради умнога развијања духа, изображености, човечности и друштвености међу становницима старобечејским и из околине, што се намерава постићи међусобним саобраћајем и читањем добрих књига, часописа итд., које ће читаоница себи набавити. Претпоставља се да су оснивачи или покретачи оснивања читаонице били потписници Правила из 1866. године: парох Алексије Јовић (председник), учитељ Михаил Дејановић (секретар) и два члана одбора: економ Исидор Стојановић и трговац Павле Симовић. Читаоница се од почетка свог оснивања, па надаље, често селила. Крајем 1866. смештена је на спрату куће баронице Јовић, у којој је тада становао барон Теодор Јовић од Сигентберга, синовац барона Јовића. На састанку 16. новембра 1878. изабрани одбор споразумео се са Српском црквеном општином, да се читаоница пресели у једну од доњих учионица нове основне школе. Приступница се потписивала сваке треће године, а члан је и у случају иступања из читаонице био обавезан да у назначеном року редовно плаћа чланарину. Један од важних начина финансирања били су добровољни прилози, којих је највише било на почетку рада читаонице. Интересантно је да је оснивач Југословенске академије знаности и умјетности из Загреба и ђаковачки бискуп, Штросмајер, дао 1871. године свој прилог од 50 форинти.Значајни приходи су пристизали од билијара, карата, шаха, домина и томболе. Књижни фонд се попуњавао, углавном, од поклона. Матица српска је поклонила 70 свезака Летописа из 1826. године. Још неки дародавци: Јован Степанов је 1910. даровао 18 књига, др Владан Војновић 138 књига, и др. Књиге су биле смештене у три велика ормана, а позајмљиване су на коришћење два до три пута недељно. Радно време читаонице је лети било од 7 до 20 х, а зими од 8 до 19 х.. Правила понашања у просторији читаонице била су строга за оно време. Ради бољих услова за рад, 1906. године је донет кућни ред, по коме је било забрањено пушење на лулу, псовање, гласно говорење за време читања и др. Почасни чланови читаонице били су Светозар Милетић; песник и правник Јован Суботић; бискуп Јосип Јурај Штросмајер. Седам година после Српске читаонице и књижнице, основана је Мађарска читаоница и књижница 1869. Касније, 1886. оснива се Градска католичка читаоница, а 1870. основана је Градска читаоница у Старом Бечеју, са члановима углавном из занатлијског и ратарског сталежа. Ова читаоница је радила самостално до 1878. године, када се ујединила са Српском читаоницом. Осим ових крајем XИX века било је више читаоница при разним удружењима. Даља сазнања о библиотеци везана су за податак да је Народноослободилачки одбор у Бечеју 1948.године основао Општинску библиотеку, одакле потиче и део садашњег књижног фонда Библиотеке. Раднички универзитет имао је обавезу да купује књиге за библиотеку. Касније, 1960. године Скупштина општине Бечеј, својим решењем од 19. марта, оснива три самосталне библиотеке: у Бечеју, Бачком Градишту и Бачком Петровом Селу, које раде као установе са самосталним пословањем и финансирањем. Године 1963. Скупштина општине Бечеј доноси акт којим Општинска библиотека у Бечеју постаје матична за територију Општине. Народна библиотека у Бечеју је данас самостална установа са својством правног лица. Од 1. јануара 1976. године све три библиотеке на подручју општине Бечеј (Општинска библиотека у Бечеју, Народна библиотека у Бачком Градишту и Народна библиотека у Бачком Петровом Селу) интегрисане су у јединствену установу под данашњим називом НАРОДНА БИБЛИОТЕКА БЕЧЕЈ. Она од тада, има у свом саставу, осим својих позајмних одељења (за децу и одрасле кориснике), библиотечке јединице у граду и огранке у насељима (Бачком Градишту, Бачком Петровом Селу и Радичевићу). Регистрација код Окружног привредног суда у Новом Саду обављена је 15.04.1976. године. Овакво устројство Библиотеке засновано је на идеји интеграције која је тих година била општеприхваћена у нашем друштву. У садашњу зграду библиотека се уселила 1955. године. Тадашњи раднички универзитет је библиотеци предао на коришћење 2 просторије, односно око 130 м2 свог простора. Зграду је подигла бароница Виши првих година XИX века. Зграда је у сецесионистичком стилу и под заштитом је државе. Пре радничког универзитета, одмах после рата у овој згради је био Дечји дом. До 1990. није имала просторије у свом власништву. Крајем 1990. године, Скупштина општине Бечеј (Фонд за културу) званично признаје Библиотеци у Бечеју законско право на матичност и додељује јој право власништва над зградом бившег РУ „Миленко Милованов“. Библиотека у Бечеју је 1990. године обезбедила засебну просторију Одељења за децу. У овој згради је седиште матичне библиотеке, која је матична за све библиотеке у саставу на територији Општине. Све те библиотеке заједно са матичном чине правно лице под називом Народна библиотека, Бечеј. Извор: сајт Народне библиотеке Бечеј ← Програм за Дане Деда Мраза Празнични број на киосцима 22. децембра →


Из Комерцијалне банке су упутили молбу клијентима да не наседају на ове лажне објаве, јер њихови лични подаци могу да буду злоупотребљени, преноси Танјуг.


Конгрес српског уједињења позвао је Србе у Америци да на предстојећем попису становништва упишу и своје српско порекло. Начин на који се то ради могао би да подигне пар обрва с обзиром на то да се под питањем о раси предлаже да се упише: српска . Недавно сам од пријатеља путем електронске поште добила позив од Конгреса српског уједињења у Америци. У позиву стоји да Конгрес заједно са Бироом за цензус Сједињених Америчких Држава позива „све становнике наше нације” да учествују на предстојећем попису становништва у САД. У памфлету се такође позива да Срби упишу и своје српско п 12cb орекло. Порекло би се уписивало под питањима која се тичу расе. Питање о раси нуди одговоре: бела, црна - афроамеричка, америчко-индијанска и Аљаска, азијско -индијска, кинеска, филипинска, јапанска, корејска, вијетнамска, друга азијска, хавајска, самоанска, острво Гуам, друга пацифичко-острвска или нека друга раса. Конгрес позива, да под „нека друга раса” људи српског порекла у Америци напишу: српска. Прва помисао би могла да буде: значи нисмо белци него Срби ... Међутим, пажљивијим погледом на упитник може се видети да питање о раси дозвољава опредељивање за више категорија. Дакле, можете уписати и бела раса и, додатно, у квадратићима испод: српска. Ивана Церовић, координаторка и директорка програма „Срби и Цензус 2010, САД” невладине организације - Конгрес српског уједињења - објашњава да није било другог начи 3ff9 на да становници Америке српског порекла наведу своје етничко порекло. „Ове године, први пут, упитник не садржи податке о етничком пореклу. Знамо да нисмо раса али ово је био једини начин да се изјаснимо о свом етничком пореклу јер једноставно на упитнику нема другог места за то,” каже Ивана Церовић. Она наводи да Конгрес српског уједињења ради у званичној сарадњи са америчким Бироом за Цензус. Церовић каже да Конгрес позивом на упис и српског порекла жели да одреди што прецизнији број Срба у Америци. „Претходна истраживања која смо радили показивала су доста низак број Срба у Америци баш зато што нисмо били у могућности да обухватимо све становнике. Званичан попис становништва САД би дао много прецизније податке,” објашњава Ивана Церовић. Она каже да је важно да се одреди што прецизнији број Срба у Америци како би се установило колика је величина српске заједнице, а самим тим и њен утицај. Поред тога, на памфлету Конгреса стоји да „сваке године америчка влада даје преко 300 милијарди долара државама и заједницама делом захваљујући информацијама из цензуса”. Ивана Церовић каже да су се о етничком пореклу на претходним пописима изјашњавале и друге заједнице у САД као што су Грци, Јермени, итд. Међутим, претходни пописи обухватали су категорију о пореклу па је тим заједницама било лакше да се одреде. Сада нисам сигурна како ће да броје ако се етничко порекло пребаци на расу и заокружи више „раса” истовремено као и да ли ће неке даље импликације додавање српске „расе” имати. Затим, нисам сигурна до које мере је Конгрес српског уједињења својим позивом дошао до довољног броја Срба у Америци како би његова акција била успешна. Наиме, памфлети се дистрибуирају углавном по принципу: шири даље. Дакле, добијеш електронску пошту од пријатеља који су је добили од својих пријатеља, и ако желиш шириш даље. Тиме не постоји начин да се утврди колико је људи остало ускраћено за информацију. Ивана Церовић објашњава да је Конгрес покушао да допре до што већег броја људи тиме што је памфлете слао на адресе свих цркава Српске православне цркве у Америци, која је и највећа српска организација у САД. Од цркава се онда очекивало да их деле својим члановима који би памфлете дистрибуирали даље. Коначно, волела бих и да чујем шта о акцији пописа Срба у Америци мисле званичници српске владе, америчких власти и независни стручњаци. Ако је попис важан за Србе онда би требало о томе отворено да разговарамо и сагледамо предности и мане таквог начина уписа Срба у Америци, а не да полуприватним каналима наслућујемо шта то заправо значи. Попис становништва Сједињених Америчких држава се одвија сваких 10 година. Ове године почиње првог априла и траје до десетог јула. На званичном сајту америчког Бироа за цензус објашњења постоје 4000 и на српском језику и могу се наћи на страници: http://2010.census.gov/2010census/language/serbian.php Preneto sa serbian cafe foruma, postavio član ŠUMADINACBRE 30.januara 2010.g.


text: Сајт www.ZdravaSrbija.com је у власништву Саше Бугарчића и Милоша Стојановића. Коришћењем овог сајта прихватате овде наведене услове и правила коришћења. Сајт www.ZdravaSrbija.com задржава право промене ових правила и услова коришћења у било ком тренутку, без претходне најаве. Подаци на сајту су заштићени законом о ауторским и сродним правима. Ауторска права укључују текстове њихово обликовање, слике и друге графичке презентације које припадају овом сајту. Подаци се могу користити само на одређени начин предвиђен овим правилима и условима коришћења. Коришћење података у друге сврхе, као и копирање, препис, дистрибуирање података, без одобрења сајта значи кршење Закона о ауторским правима и сродним правима и подлегање санкцијама. Уколико се на овом сајту појави садржај над којим неко друго лице има право, обавестите нас и ми ћемо тај садржај уклонити са сајта. Сви садржаји и информације су представљене корисницима у најбољој намери, и под претпоставком да су истините. Коришћење сајта је бесплатно, а садржај је прикладан за све узрасте. www.ZdravaSrbija.com не може гарантовати за поузданост, непрекидност и сигурност сајта. www.ZdravaSrbija.com не сноси никакву одговорност у случају неистинитих информација и у случају евентуалне штете настале коришћењем сајта. Сајт може бити привремено недоступан због различитих техничких потешкоћа. Коментаре могу постављати само регистровани чланови. Корисници су дужни да приликом регистрације наведу своје, истините податке, док је www.ZdravaSrbija.com дужна да поштује начело заштите приватности. Свако вређање других корисника сајта је забрањено, а корисници који прекрше ово правило биће санкционисани. Поштовани корисници, уколико имате било каква питања или примедбе у вези са овим сајтом пишите на Контакт .


Икановић је био најпознатији члан селефијског покрета из Хаџића. Још 2007. је због тероризма осуђен на 8 година затвора, заједно са Мирсадом Бекташевићем (босанац из Шведске) и Абдулкадиром Цесуром (Турчин из Данске), јер су код њих 2005. пронађени експлозив и самоубилачки појасеви. Казна му је послије смањена на четири. Такође, морам исправити аутора овог текста доље, у којем наводи да се Икановић придружио ИСИЛУ 2013 године, што није тачно. Икановић јесте, са групом људи из БиХ, отишао у Сирију 2013, али се придружио Ал Нусри, конкретно јединици "Џејш ал-Мухаџирен вал Ансар" у којој се борио велики број странаца, па отуда и назив "Војска исељеника и присталица." Када је дошло до сукоба између ИСИЛА и Ал Нусре, велики број припадника ове јединице прешао је на страну ИСИЛА, а међу њима и Икановић. У истој јединици борио се и Чечен Омер Шишани, који је послије преласка постао један од главних људи у ИД. За Шишанија се у задње вријеме (не први пут) писало да је погинуо. Quote:


Једна палма за три битанге и рибицу пише- Александра Давидовић Избори су окончани, потребно је још само да се званично потврде резутати па да се крене у конституисање скупштине, а затим и формирање владе. Број мандата је већ познат, ништа није спорно, ништа нејасно. Али какав режим нас сад чека? Какав "монструм" од Владе? То је питање које тренутно окупира све политичке аналитичаре у Србији, а то је отприлике око десет мудросера по глави становника. Листа Демократске странке је победила, бар тако кажу бројке. Али бројке су чудна ствар. Кад се говори о бројкама, увек се сетим оне чувене изреке „статистика је као бикини“. Иако се Тадић прексиноћ силно радовао и слао претеће поруке грађанима Србије, онако баш председнички, ништа још није готово. Од јуче имамо и причу о Ивици Дачићу као правом победнику ових избора (sic). Толико о дивном демократском систему, где је победник онај ко освоји 7, 57 одсто гласова од 61% укупног бирачког тела Србије. Демократија = једнаки гласови неjеднаких умова + теорија Планкове константе (где 1+1 нису увек два). Пратећи српске медије, стиче се утисак да је од данас у Србији отворена велика политичка пијаца, а главни актер ће бити председник СПС-а, од милоште назван „најперспективнија српска удавача“. Ко је видео прву страницу јучерашњег Курир-а, спознао би страшну истину ,персонификовану у лицу које нам се цери са насловне стрaне, са још страшнијим насловом који је прати „Од мене зависи“. Ивица, онако дубокоумно загледан у даљину, размишља како да разреши српске проблеме. Штета што се није налактио, могао би да прође као монтипајтоновска пародија Роденовог „Мислиоца“. Политичка ситуација га је ставила на тешке, али слатке муке. Наш мислилац, захваљујући десетинама хиљада пензионера који су гласали за његову листу, сад мора да донесе тешку одлуку ком јату да сk 4000 7; прикључи. А руку на срце, то није ни мало лако. Понуде, верујем, биће више него примамљиве. Слаткиши на све стране, само треба да каже „ДА“ и да пружи руку. Заиста тешка одлука. Посебно што наш "Мислилац" није ту сам. Са собом води стотину хиљада седих глава, „младих социјалиста од стотину љета“, који би ето баш могли да се одвоје и крену својом стазицом ка ЕУ. Будућност Србије, Уједињени пензионери, уз звуке Интернационале у потрази за „13-ом пензијом". Не смемо заборавити још једног члана, ове необичне „погачарске свите“, господина Палму, Јагодинаца коме је једина неиспуњена жеља што није могао да доведе Моцарта на дочек Нове године. Покушава овај пут мудро да збори овај пут, ваљда да се Власи не досете шта је одлучио човек из сенке. С једне стране каже како никада неће изневерити и напустити коалицију СПС-ПУПС-ЈС, али са друге стране петља и мрси како је „будућност ове Србије и наше деце у ЕУ, али је за нас Резолуција Савета безбедности „свето писмо“ и све док постоји тај документ у коме стоји да је Косово и Метохија саставни део Србије ми ћемо то заступати”. Шта је Палма овим хтео да поручи и да ли је хтео ишта да поручи? То је само њему познато. Из наизглед јасне једначине, створише се многе непознате, које тек теба да се разреше, а пијаца је тек отворена. На жалост понуда је скривена од нас обичних смртника, резервисана само за „победнике“. А ко је имао најпримамљивију "непристојну понуду", сазнаћемо у данима који долазе. http://gorandavidovic.com/index.php