Мурињо критикује трошаџије, а он је потрошио највише - 903 милиона! | БН Мурињо критикује трошаџије, а он је потрошио највише - 903 милиона! Менаџеру Челсија Жозеу Мурињу не допада се политика ривала у Премијер лиги. Он је недавно критиковао два манчестерска клуба и Ливерпул да великим издвајањем новца покушавају да купе титулу. Фудбал 30.07.2015 | 13:20 Мурињо је мислио на 292,6 милиона евра које су од 1. јула потрошили Манчестер јунајтед, Ливерпул и Манчестер сити. "У почетку је Роман Абрамович, по доласку у Челси, куповао титуле. Сада сви они купују трофеје. Сви од реда. На нама је да будемо довољно јаки да се изборимо са свима и да освојимо пехар поново", рекао је Португалац. Међутим, шпански лист "Марка" је извукао податак да је "Специјални" од 2004. као тренер Челсија, Интера и Реала, потрошио невероватних 903 милиона евра! По томе је убедљиво тренер који је највише одвојио новца за појачања. Други на листи великих потрошача клупског буџета је Карло Анћелоти са 881 милиона евра, који је ту своту потрошио као тренер Милана, Челсија, ПСЖ-а и Реала. На трећем месту је Роберто Манћини са потрошених 667 милиона евра у протеклих 11 година, а четврти садашњи менаџер Ситија, Мануел Пелегрини који је као шеф струке Виљареала, Реала, Малаге и Манчестер ситија потрошио 645 милиона евра.


source: CulturaX

text: Трентал: упутства за употребу, индикације, прегледи и аналоги - Гдје се лијечи Трентал - капилар са патологијама кичмене колоне Трентални је популаран лек из класе ангиопротектора, који помаже у побољшању микроциркулације. Али у неким ситуацијама (као пример, током трудноће), упутства за употребу забрањују да га користе. Када се може применити, али када не? Размислите о његовој употреби у облику капалице. Постоји низ болести код којих се показује Трент, углавном постоје докази када постоје патологије кичменог стуба, али постоје и други случајеви када се ово рјешење може теоретски користити и постоје индикације за његову употребу. Овде су најчешће патологије када Трентал има индикације за употребу као погодан лек: Атеросклероза у посудама кичме. Изражене модрице кичме и његових структура. Цереброспинални мождани удар. Ако се ови проблеми јављају, као и ињекције овог интравенозног / интрамускуларног лијека, они се често прописују за лечење лијечника. У неким случајевима, напротив, не користите ово решење, чак и ако је то неопходно. У ове случајеве, у складу са упутствима за употребу, су: током трудноће (то је током трудноће једна од најозбиљнијих контраиндикација у овом случају); алергија на компоненте које су саставни делови лека; желудац и / или дуоденални чир; инфаркт миокарда, који се јавља у свом акутном периоду; период лактације и краћи интервал након трудноће; оперативну интервенцију, која се десила недавно, отприлике у року од недељу дана пре почетка коришћења овог лека. Ако је бар једна од описаних ситуација релевантна за вас, обавезно обратите се свом доктору како бисте замијенили Трентал са неким другим, мање агресивним и прикладнијим у вашој конкретној ситуацији. Ово је нарочито тачно током трудноће, јер када вам требају лекови, посебно су меки препарати било које врсте потребни. Ово рјешење ретко даје нежељене ефекте, обично се не догоди чешће него у 1% случајева. Али, и даље је важно схватити шта могу, ако је потребно, да прилагоде ток лечења и потенцијално замене рјешење алтернативним. Могући нежељени ефекти, како је наведено у упутству за употребу, укључују следеће: претерано јака нервоза; Понекад бочни симптоми нису због нетолеранције за дрогу, већ због нетачне дозе. Ово се може идентификовати помоћу: У том случају то је знак да се Трентал злоупотребљава, морате да пређете на исправну апликацију. Да би мирно направили дропље и / или ињекције лека, неопходно је разумети тачно како то помаже у пружању лијечника. Ево како делује Трентал. Када решење улази у крвоток, почиње да комуницира са оштећеним капиларама. Захваљујући активној супстанци лијека, успјешно је обновљена еластичност зидова еритроцита, ојачана стрдка тромбоцита је инхибирана, а крв почиње боље да тече захваљујући чињеници да је њен укупни вискозитет знатно смањен. Зидови судова се такође делимично проширују због чињенице да се спасти у њима смањују. Осим тога, ткива и структуре кичме нормализују метаболизам и враћају измјену гаса. Посуде кичмене мождине враћају проток крви након можданог удара. Нервна проводљивост се такође наставља због правилне исхране и правилног снабдијевања крви нервним завршетком на месту лезије. Употреба лека може се значајно разликовати. Може се администрирати помоћу капљица, односно капљицама, тако да се решење може убризгати, млазити. Да бисте припремили ињекцију / раствор, потребно је узимати Трентал у количини од 1-6 ампула (волумен одабире лијечник), а затим га мијешајте са 5% глукозе или сланим раствором. Уписати смешу мора се извршити одмах, у року од једног сата, тако да је максимална ефикасност. Увод се одвија једном или два пута дневно. Немојте давати више од 12 ампула дневно (приближно 1200 мг). Алтернатива може бити млазна ињекција, односно конвенционална ињекција. У овом случају, 1-2 пута дневно, уведена је једна ампула током приближно 5 минута. Коначно, можете заменити капсула за узимање лекова у облику таблета које морате јести док једете. У овом случају, максимална дневна доза се не разликује од оне на капалици - 1200 г. Потребно је узимати Трентал 100-400 мг 2-3 пута дневно. Било који облик, решење или пилула је изабран, терапија се бира појединачно за сваку особу. Може се разликовати од неколико (обично пар) недеља и до неколико месеци, зависно од специфичне ситуације, на основу којих индикација ће се користити. Ево неколико ствари које морате запамтити пре него што узимате Трентал, чак и ако постоје јасни показатељи за употребу: У трудноћи рјешење није прихваћено. Пријем у трудноћи Трентални узрок може имати негативне посљедице. Поред тога, упутства за употребу указују на период након трудноће у зони ризика. Поред трудноће, важно је запамтити и чињеницу да рјешење потенцијално може изазвати негативне ефекте у младости, до 18 година. Уношење алкохолних препарата не утиче на ефикасност лека. таблете, премазано црево обојеним на филму: округли, биконвексни, фолије беле боје (10 ком у блиставима, у картонском снопу од 6 блистава); Филм ентеро облога: талк, натријум хидроксид, кополимер метакрилне киселине, макрогол (полиетиленгликол) 8000, титанијум диоксид (Е171).


самсунг галакси s Сети связи n2802 стр.1 По запросу "самсунг галакси s" в энкоин.рф существуют 11 ответов


ПРОСЛАВА РАТНИКА ЈУЖНЕ СРБИЈЕ У СКОПЉУ Захваљујући Југословенској кинотеци, филм који је био "бункерисан" више од шест деценија, "Прослава ратника Јужне Србије у Скопљу ". На двадесетогодишњицу овог догађаја (заклетва прве генерације регрута из Јужне Србије, тзв. „новоослобођених области”), у Скопљу је приређена монументална парада преживелих бораца, припадника четничке организације, предвођених четницима Косте Пећанца. 14. и 15. априла 1914. године, у београдској тврђави је одржана свечана заклетва прве генерације регрута из Јужне Србије, тзв. „новоослобођених области”. На двадесетогодишњицу овог догађаја, у Скопљу је приређена монументална парада преживелих бораца, припадника четничке организације, предвођених четницима Косте Пећанца и других ратних и патриотских удружења. Неколико дана каснијk 4000 7;, на београдском Новом гробљу су свечано пренети посмртни остаци регрута палих у одбрани Београда 1915. године. Посебну вредност овог, једног од првих озвучених филмова у Краљевини Југославији представљају тонски снимљени говори ђенерала Милана Недића , и познатог књижевника и редитеља, Станислава Кракова , који је говорио у име бивших бораца. Филм можете погледати ОВДЕ. БОРБА14


celinackenovine – Челиначке новине Аутор: celinackenovine Изложба фотографија „50 година од разорног земљотреса“ 29/10/2019 celinackenovine Босанску крајину је 1969. године, и то 26. октобра (недјеља) у 16 часова и 39 минута и 27. октобра (понедјељак) у 9 часова и 12 минута погодио разорни земљотрес. Оба су била приближне јачине, 6,4 степена по Рихтеровој скали, интензитета ... Настави са читањем Изложба фотографија „50 година од разорног земљотреса“ Стојан ушетао у свој други вијек 11/09/2019 celinackenovine Стојан Алексић рођен је 1919. године, кад и Комунистичка партија Југославије, коју је давно надживио, иако се радило о веома организованој и жилавој организацији. Државе у којима је живио су Краљевство Срба, Хрвата и Словенаца (1918/21), Краљевина Срба, Хрвата и ... Настави са читањем Стојан ушетао у свој други вијек Један мудрац је рако да ћемо на оном свијету живјети само од онога што на овоме подијелимо! У „Челиначким новинама“ број 228 из октобра прошле године најавили смо хуманитарну акцију за изградњу куће породици Драшка Станојевића у Бараковцу коју је ... Настави са читањем Све што човјек другоме чини, себи чини – и добро и зло Репортажа, СјећањаОставите коментар Брицо који је покретао точак историје 29/07/2019 celinackenovine Постоји велика вјероватноћа да би Челинац данас био у рангу Шипрага, Масловара, Крупе на Врбасу и других села бањалучке регије која су у једној фази свога развоја захваљујући добром геостратешком положају и природним богатствима важила за преспективне локалне заједнице да ... Настави са читањем Брицо који је покретао точак историје НовостиОставите коментар Размишљате ли о унапређењу рада свог предузећа, повезивању и убрзавању пословних процеса, бољем увиду у токове рада, пословања и у коначници проширењу мреже корисника? Компанија Blicnet има рјешење за ваше успјешније пословање. Свијет модерних технологија никад вам није био ближи ... Настави са читањем Рјешење за успјешније пословање Поводом јубилеја – 800 година аутокефалности (самосталности) Српске православне цркве и 25 година молитвеног живота у манастиру Ступље 14. јула (недјеља) епископ бањалучки Јефрем уз саслужење бројног свештенства, монаха, монахиња и богослова служио је свету архијерејску литургију којој је присуствовало ... Настави са читањем У манастиру Ступље обиљежени велики јубилеји СПЦ


source: fineweb

text: Јене Бузански (мађ. Buzánszky Jenő; 4. маја 1925.) Ујдомбвар, Мађарска) је био мађарски фудбалер и тренер. Бузански је играо на месту десног бека како у свом матичном клубу Дорог, тако и у националној селекцији. Био је једини члан националног тима који није играо нити за ФК МТК Хунгарија, ФК Хонвед или за ФК Ференцварош. Заједно са голманом Грошичем је једини преостали члан те чувене генерације мађарских фудбалера из педесетих година двадесетог века. Одиграо је 274 лигашке утакмице и после играчког пензионисања 1961. постао је тренер а 1996. године је изабран за потпредседника мађарског фудбалског савеза. Национална селекција[уреди] Бузански је свој деби имао 12. новембра 1950. на утакмици против Бугарске, када је резултат био нерешен 1:1. Као репрезентативац је одиграо 48 утакмица за Мађарску, помогао је као члан тима да Мађарска освоји злато У Хелсинкију 1952. и освоје Централно Европски интернационални куп 1953. такође је играо на обе историјске утакмице против Енглеске, 23. новембра 1953. у Лондону на Вемблију, (6:3) и у Будимпешти када су Мађари победили са 7:1. Играо је на светском првенству 1954. и светском првенству 1958. где је одиграо све утакмице првенства. Као играч[уреди] Као тренер[уреди] Као играч: Мађарска Спољашње везе[уреди]


Quote: Управо то што сам и написао,са тим може само скретати пажњу на себе и нажалост биће под чизмом и при 4000 смотром ЦОВ-а. Док са друге стране,покрети који знају како да се приближе народу (а који су у суштини НС),имаће и имају (данас то видимо на европској НС сцени) много веће шансе за пролаз. Ако ипак на крају извучемо нешто добро иза имена "наци",то може бити само што ће скретати пажњу на себе,док ће ЦОВ онда мање обраћати пажњу на мудро,легално и озбиљно НС крило (какви су опет понављам данас велики НС покрети,где су многи од њих и у парламентима својих држава). Quote: Управо Quote: Ја сам и мислио у том смислу прекривен,или ти још боље је рећи мудар и промишљен потез, него што прикривен.А најбоље од свега је рећи,национал-социјализам србског стила и искуства (ако причамо о Србији на пример).


Манифестација "Радост Европе" Радост Европе је традиционална дечија манифестација која је ове године одржана 43. пут. Гости нашег града и ДКЦ Београд била су деца из 20 земаља. Наша школа је од 2003. године у континуитету домаћин малишанима из различитих делова Европе. Ове године наши ученици угостили су представнике Литваније и Македоније. Гости из Литваније били су чланови хора "Ре Ми До" из Виљнуса, престонице Литваније и то 16 девојчица и 3 дечака. Из суседне Македоније, односно из Скопља, угостили смо 4 чланице хора "Златно славејче". Манифестација је трајала од 1. до 5. октобра а учесници су имали организоване активности сваки дан. Карневал и свечано отварање на Калемегдану, концерт "Сусрети пријатељства", посета школи "Драган Ковачевић", одлазак на представу "Капетан Џон Пиплфокс" у ДКЦ и дискотека после ње, спортски дан на Ади Циганлији и завршни гала концерт у Центру "Сава" испунили су сваки дан боравка наших гостију у Београду. Слободно време, којег је било веома мало, наши гости су искористили за дружење и разгледање знаменитости главног града са својим домаћинима. Како је наша школа ове године (као и прошле) била домаћин двема земљама, то је привукло пажњу медија па су неки наши ученици и њихове породице били гости тв и радио емисија, посвећених фестивалу Радост Европе. Неколико домаћина је већ имало ову врсту искуства јер су и претходне године угостили пријатеље из Мађарске. Породице наших ученика потрудиле су се, да се деца из Литваније и Македоније осећају што пријатније у њиховим домовима. Створена су нова пријатељства, а неки ученици су добили позив за узвратну посету. Домаћини деци из Литваније били су: Ива Пауновић 4/1 Аница Кершер 4/3 Вања Будисављевић 4/4 Јана Борош 4/4 Моника Минић 4/4 Уна Козић 5/3 Јана Марић 5/3 Михаило Алексић 5/3 Уна Вујошевић 6/2 Стефан и Немања Катић 7/2 Мина Жарковић 4/2 Елеонора Анђелић 4/2 Валентина Реџеповић 4/4 Маша Борош 4/4 Настасја Недељковић 4/4 Стефанија Брчић 5/3 Марко Марковић 5/3 Милица Бојовић 6/1 Милица Дамњановић 6/3 Домаћини деци из Македоније биле су: Антонала Урошевић 5/1 (2 гошће) Маша Макаревић 7/2 Ема Терзић 8/3 Координатори манифестације били су Маја Заграђанин и Срђан Живковић, а за госте из Македоније и њихове домаћине била је задужена Љиљана Милошевић.


text: Хлорофил Хлорофили (гр. chloros= зелен и phyllon = лист) су зелени пигменти смештени на тилакоидима хлоропласта где учествују у процесу фотосинтезе као сакупљачи светлости (тзв. соларне антене) и фотоелектрични трансформатори. Садржај Врсте хлорофила и апсорпциони спектар[уреди] Постоји више врста хлорофила: - хлорофил а је главни пигмент фотосинтезе и садрже га све зелене биљке које обављају фотосинтезу; - хлорофил б се налази у вишим биљкама и зеленим алгама; - хлорофил ц имају мрке алге; - хлорофил д, пигмент црвених алги - бактериохлорофил, специфичан хлорофил у фотосинтетичким бактеријама који фотосинтезу може да врши и у мраку. Хлорофили б, ц и д су помоћни (секундарни) фотосинтетички пигменти. Поред наведених врста хлорофила помоћним пигментима припадају и каротеноиди и фикобилини. Они апсорбују светлост оних таласних дужина које пропушта хлорофил а чиме повећавају ефикасност фотосинтезе преносећи ту апсорбовану енергију на хлорофил. Хлорофили апсорбују светлост у плавом (430-490 nm) и црвеном (630-760 nm) делу спектра (видети слику), а зелену светлост пропуштају па отуда имају зелену боју. Хлорофил има способност флуоресценције, што значи да светлост коју апсорбује може поново да отпусти, али као светлост веће таласне дужине, далекоцрвене. Због тога је раствор хлорофила, посматран у епрувети у одбијеној светлости, тамноцрвене боје. Скуп свих таласних дужина светлости које апсорбује неки пигмент чине његов апсорпциони спектар, а скуп свих таласних дужина које учествују у фотосинтези представља апсорпциони спектар фотосинтезе. Количински однос хлорофила а и б у телу виших биљака зависи од количине светла којом су изложене. Тако добро осветљене биљке имају три пута више хлорофила а него хлорофила б, док оне које живе у сенци имају више хлорофила б. Разлог томе је појава означена као комплементарна хроматична адаптација према којој биљке стварају пигменте чија је боја подударна боји расположиве светлости. У шумској заједници где је изражена спратовност високо дрвеће је добро осветљено и нагомилава хлорофил а, док нижи спратови биљака повећавају количину хлорофила б да би њиме апсорбовали светлост коју су крошње дрвећа пропустиле. Хемијска структура[уреди] Хлорофил је по хемијској грађи порфиринско једињење изграђено од: - порфиринског прстена у чијем се центру налази атом магнезијума (Mg); порфирински прстен је активни део молекула; - фитолног ланца у виду продужетка (реп хлорофила) липофилних својстава преко кога се молекул причвршћује за тилакоидну мембрану (видети слике). Хлорофили а и б се међусобно разликују по томе што је код хлорофила а на позицији 3 у порфиринском прстену метил група (CH3), док је на истој позицији код хлорофила б алдехидна група (CHO). Фотосистеми и ЛЦХ комплекси[уреди] - фотосистем I који садржи хлорофил а и хлорофил б у односу 12:1, β-каротен (припада каротеноидима) и полипептида; лоптастог је облика и велике молекулске масе од 110 000 Da; - фотосистем II се састоји од хлорофила а и б у једнаким количинама (1:1), ксантофила, феофитина и комплекса мангана који оксидује воду; има јајаст облик и мању молекулску масу од фотосистема I (32 000 Da) У фотосистему I главни пигмент је молекул хророфила а који апсорбује светлост максималне таласне дужине 700nm (озаначава се као P700), док је у фотосистему II хлорофил а који упија светлост таласне дужине 680 (означава се као P680). Оба фотосистема функционишу по истом начелу: апсорбују сунчеву светлост и претварају је у хемијску енергију. Према најновијим истраживањима макромолекулских комплекса тилакоидне мембране сматра се да су фотосистеми нешто сложеније грађе и да обухватају комплекс, скраћено назван ЛХЦ (LHC од англосаксонског Light Harvesting Complex = комплекс који жање светлост), у коме је сконцентрисано 99% хлорофила, практично сав хлорофил који је везан за тилакоидну мембрану. ЛХЦ комплекс је изграђен од два основна дела: - антене која жање сунчеву светлост и - реакционог центра који је хвата. Између ова два дела, бар када је у питању фотосистем II, налази се читав низ даваоца и примаоца електрона чији се број процењује на преко 20. За неке од њих се зна да су интегрисани протеини док други, за које се сматра да су периферни протеини, још нису сасвим проучени. ЛХЦ II, као део фотосистема II, се сматра најважнијим жетеоцем сунчеве светлости. У пределу антене је изграђен је од 7 молекула хлорофила а и 5 молекула хлорофила б, којима су придодата још 2 молекула каротеноида. Молекули ових пигментата су на посебан начин просторно оријентисани у односу на протеински део антене. У реакционом центру налазе се само 2 молекула хлорофила који имају улогу хватања светлости. Када се узму у обзир ова новија сазнања о ЛХЦ комплексима, онда се добија много сложенија слика грађе фотосистема, мада треба напоменути да је доста тога још недовољно познато. Тако фотосистем II највероватније има веома сложену грађу коју чине две антене између којих су преносиоци електрона, док су у самом центру смештена два реакциона центра постављена један према другом. Функција и биолошка ефикасност фотосистема[уреди] Поједностављено и у најкарћим цртама функција фотосистема своди се на следеће: у нивоу антена се апсорбује светлосна енергија, а затим помоћу електротранспортног ланца (ланац преносилаца електрона) се преноси до реакционог центра при чему долази до ослобађања енергије која се искористи за избацивање протона у лумен тилакоида. То покреће са једне стране синтезу АТП, а са друге стране доводи до редукције НАДП и оксидације воде до молекулског кисеоника који се ослобађа у атмосферу. Како молекули хлорофила апсорбују светлост? Свака врста хлорофила апсорбује светлост тачно одређене таласне дужине у зависности од свог апсорпционог спектра. При томе електрони молекула хлорофила постају богатији енергијом, која је једнака апсорбованом кванту светлости (фотону) и прелазе у побуђено (ексцитовано) стање, односно, на следећу орбиталу која одговара повишеној енергији. У молекулу хлорофила електрон може да пређе на две могуће орбите побуђеног стања једну која одговара фотону црвене (нижа), а другу која одговара фотону плаве светлости (виша). Ексцитирани електрон напушта молекул хлорофила и прихвата га акцептор електрона (фередоксин) који се при томе редукује, док сам молекул хлорофила остаје оксидован (позитивно наелектрисан). Оксидовани молекули хлорофила изгубљене електроне надокнађују од тзв. донора (даваоца) електрона. Хлорофили фотосистема II надокнађују електроне из воде, а фотосистема I то чине из фотосистема II. Озелењавање етиопласта[уреди] Када се биљка после исклијавања стави у мрак она ће једно време да се развија и расте, али ће изгубити боју и свежину, односно, постаће етиолирана (фр. etioler = ипијати). Пластиди такве биљке губе пигменте и такође постају безбојни и називају се етиопласти. Ако се таква етиолирана биљка осветли, долази до структурних промена и до синтезе хлорофила. У етиопластима се налази већина компонената за фотосинтезу, али се од пигмената налази само каротеноид пошто се хлорофили а и б не стварају у мраку. После два сата након осветљења биљке у етиопласту се из прекурзора, протохлорофилид а, синтетише хлорофил а који се везује за протеине чиме настаје фотосистем I. Синтеза осталих пигмената тече постепено, а тиме и озелењавање и преображај етиопласта у хлоропласте. После синтезе хлорофила а долази до синтезе хлорофила б, да би се затим образовао целокупан фотосистем I. Фотосистем II образује се касније. Литература:[уреди] - Вујаклија, М: Лексикон страних речи и израза, Просвета, Београд - Гроздановић-Радовановић, Јелена: Цитологија, ЗУНС, Београд, 2000 - Диклић, Вукосава, Косановић, Марија, Дукић, Смиљка, Николиш, Јованка: Биологија са хуманом генетиком, Графопан, Београд, 2001 - Карлсон, П: Биокемија, Школска књига, Загреб, 1976 - Пантић, Р, В: Биологија ћелије, Универзитет у Београду, Београд, 1997 - Петровић, Н, Ђорђе: Основи ензимологије, ЗУНС, Београд, 1998 - Шербан, М, Нада: Ћелија - структуре и облици, ЗУНС, Београд, 2001


Мали: До краја године раст БДП-а 4,4 одсто


text: Именски простор (информатика) Именски простор је апстрактни контејнер или окружење израђено да садржи логично груписање јединствених идентификатора или симбола (тј. имена). Идентификатор дефинисан у именском простору је асоциран са тим именским простором. Исти идентификатор може бити независно дефинисан у више именских простора. То јест значење асоцирано са идентификатором дефинисано у једном именском простору може и не мора имати исто значење као исти идентификатор дефинисан у неком другом именском простору. Језици који подржавају именске просторе одређују правила која утврђују којем именском простору идентификатор (тј. не његова дефиниција) припада. На пример, Пера ради за фирму Х и његов Р број је 123. Мика ради за фирму У и његовог Р број је такође 123. Пера и Мика могу имати исти Р број зато што они раде за различите фирме. Различите фиирме би у овом случају симболизовале различите именске просторе. Дошло би до озбиљне забуне ако би две особе радиле за исту фирму, а и даље имале исти Р број. На пример, чек са платом издат запосленом број Р123 не би идентификовао који човек треба да прими чек. У великим компјутерским програмима или документима није неуобичајено да постоји стотине или хиљаде идентификатора. Именски простори (или слична техника, нпр. емулирани именски простори, обезбеђују механизам за скривање локалних идентификатора. Они обезбеђују средства за груписање логички повезаних идентификатора у одговарајуће именске просторе, тим путем чине систем модуларним. Компјутерски уређаји за складиштење података и многи модерни програмски језици обезбеђују подршку за именске просторе. Уређаји за чување података користе директоријуме (или фолдере) као именске просторе. Ово омогућава да две датотеке са истим именом буду сачуване на уређају све док се налазе у различитим директоријумима. У неким програмским језицима (нпр. C++, Пајтон) идентификатори који именују именске просторе и сами су асоцирани са именским простором који их обухвата. Дакле, у овим језицима именски простори се могу угнездити, формирајући стабло именских простора. У корену овог стабла је неименован глобални именски простор. Садржај Употреба у уобичајеним језицима[уреди] C++[уреди] У C++ језику, именски простор је дефинисан са блоком именског простора. namespace abc { int bar; ) У оквиру овог блока, идентификатори се могу користити управо онако како су декларисани. Изван овог блока, спецификатор именског простора мора имати префикс. На пример, ван namespace abc bar мора се написати abc::bar да би му се приступило. C++ поседује још једну конструкцију која чини овај вербализам непотребном. Додавање линије using namespace abc; делу кода, чини префикс abc:: непотребним. Код који није експлицитно декларисан унутар именског простора сматра се да је у глобалном именском простору. Разрешавање именског простора у C++ је хијерархијско. То значи да се у оквиру хипотетичког именског простора храна::супа идентификатор пилећа односи на храна::супа::пилећа ако постоји. Ако не постоји, онда се односи на храна::пилећа, ако то постоји. Ако ни то не постоји, пилећа се односи на глобални идентификатор у именском простору. Именски простори у C++ најчешће се користе како би се избегле колизије именовања. Иако су именски простори у широкој употреби у скорашњем C++ коду, већина старијег кода не користи ову погодност. На пример, цела C++ стандардна библиотека дефинисана је у оквиру namespace std, а пре стандардизације многе компоненте су првобитно биле у глобалном именском простору. Јава[уреди] У Јава програмском језику идеја именског простор је отелотворена у Јава пакетима. Сав код припада пакету, мада тај пакет не мора бити изричито именован. Коду из других пакета приступа се стављањем имена пакета пре одговарајућег идентификатора, на пример class String у package java.lang може се навести као java.lang.String (ово се назива потпуно квалификованим именима класа. Попут C++, Јава нуди конструкт који чини унос имена пакета непотребним import. Међутим, неке функције (као што је одраз) захтевају да програмер користи у потпуности квалификовано име. За разлику од C++ именски простори у Јави нису хијерархијски што се тиче синтаксе језика. Међутим, пакети су именовани на хијерархијски начин. На пример, сви пакети који почињу са java део су Јава платформа-пакета java.lang који садржи основне класе језика, а java.lang.reflect садржи класе које се посебно односе на рефлексију. У Јави (као и у Ади, C, и другим језицима), именски простори / пакети изражавају семантичке категорије кода. На пример, у C#, namespace System садржи код који је обезбедио систем (.NET фрејмворк). Колико специфичне су ове категорије и колико дубоко иду хијерархије разликује се од језика до језика. Функција и обим класа може се посматрати као имплицитни именски простори који су нераскидиво повезани са видљивошћу, доступношћу и животним веком објекта. XML именски простор[уреди] У XML спецификацији именског простора омогућава да имена елемената и атрибута у XML документу буду јединствена, што је слично улози именских простора у програмским језицима. Користећи XML именске просторе, XML документи могу да садрже имена елемента или атрибута из више од једног XML речника. Емулирање именских простора[уреди] У програмским језицима које не пружају језичку подршку за именске просторе, именски простори могу бити донекле емулирани употребом конвенције именовања идентификатора. На пример, C библиотеке попут Libpng често користе фиксни префикс за све функције и променљиве које су део њиховог изложеног интерфејса. Libpng излаже идентификаторе попут: png_create_write_struct png_get_signature png_read_row png_set_invalid Нажалост, ова техника има неколико недостатака: - Не преноси се добро на угнежђене именске просторе; идентификатори постају претерано дугачки. - Појединци или организације могу да користе драстично недоследне конвенције именовања, потенцијално уводећи нежељено запетљавање. - Сложене или „засноване на упиту“ операције на групама идентификатора, засноване на именским просторима у којима су декларисани, показују се као непогодне за руковање или непрактичне. - Све употребе идентификатора морају, у ствари, бити у[потпуности квалификоване за именски простор. Језици са директном подршком за именске просторе обично обезбеђују начине да програмер унапред декларише да жели да користи неке или све идентификаторе из одређеног именског простора, који се онда могу користити без квалификација за остатак блока. Види још[уреди] - Колона идентитета у табели базе података - Идентитет (објектно оријентисано програмирање) - Јава пакет - Разрешавање имена - Именски простор (општи концепт) - План 9 - Преношење метафоре све је датотека изван датотеке у имена. - Примарни кључ у табели базе података - Реисер4 - Системи именовања треба да одражавају структуру а не да је обликују. - Досег (програмирање)


text: Уцена као бумеранг - Печат - Лист слободне Србије Почетна/Свет/Уцена као бумеранг Мирослав Стојановић 30/01/2015 Свет, БРОЈ 354 Оставите коментар Крах филозофије ригорозне штедње, коју беспоговорно форсира Ангела Меркел, с фаталним последицама по земље потресене кризом: исход ванредних парламентарних избора у Грчкој показао је да се огорчени јужњаци очигледно нису уплашили притисака и претњи, у којима су предњачили немачки званичници, али је тријумф левице изазвао нескривену забринутост у Берлину, из више разлога У ноћи "великог тријумфа" и "историјске победе" (наслови из немачких медија) левичарске "Сиризе" и њеног (неспорно) харизматичног лидера Алексиса Ципраса, на атинском тргу испред универзитета, из великог шатора у којем је био смештен изборни штаб победника на ванредним парламентарним изборима у Грчкој најгласније се чула песма "О, бела ћао". Овај детаљ дао је "шлагворт" новинару једног немачког недељника (Цајт) за констатацију да популарна песма италијанских партизана из Другог светског рата постаје "химна" европских левичарских покрета, све снажнијих (не само) на југу континента. А то је управо оно што, очигледно, посебно забрињава конзервативце у Немачкој. Упркос чињеници да се у овом часу (све) бучније оглашава радикална десница (не посустају – све масовније – демонстрације исламофобне "Пегиде") "буђење левице" у Грчкој, Шпанији, па и у Италији, могло би, индиректно, да помрси њихове планове и рачуне на следећим изборима за Бундестаг: странка "Левица" је очигледно осокољена тријумфом грчке "Сиризе". Заменик председника "Левице" у покрајини Бранденбург Себастијан Валтер је, не скривајући усхићење, рекао новинарима у Атини како је исход грчких парламентарних избора јасно показао да "постоји алтернатива политици Ангеле Меркел". Наговештај "европског пролећа" Математички мерено, странке левице у Немачкој – социјалдемократе, "Зелени" и "Левица", могле су и на претходним изборима за Бундестаг да окончају владавину Ангеле Меркел. Анимозитети, не само идеолошки, који постоје између "црвених" (социјалдемократе) и "још црвенијих" (Левица) спречиле су и још спречавају формирање таквог коалиционог блока. Та могућност ће се, по свему судећи, у драматичнијој форми можда показати на следећим парламентарним изборима: социјалдемократе, показали су ранији случајеви, "губе дах" у чврстом загрљају са конзервативцима и у великој коалицији. У сваком случају, инспирисана радикалним политичким заокретом у Атини, председница "Левице" Катја Кипинг наговештава (могуће) "европско пролеће", а њен колега и копредседник странке Бернд Риксингер упутио је егзалтирано, преко друштвених мрежа, честитку Ципрасу – на грчком језику. Новинар "Шпигла" је, у електронском издању, помало цинично приметио да се немачка левица радује победи "Сиризе" као да ју је сама извојевала. Радост је, примећује, толика да је није помутила ни вест о томе да је Ципрас промптно склопио коалициони савез са "Независним Грцима" (Анел) десничарско-популистичком странком, са којом "Сириза", програмски и идеолошки, има (тако) мало заједничког. Потпредседница посланичке фракције "Левице" (иначе комунисткиња и "животна сапутница" Оскара Лафонтена) Сара Вагенкнехт упозорава да "Независни Грци" свакако нису (француски, ултрадесничарски) "Национални фронт" и да не треба упоређивати неупоредиво. Немачка "Левица" је и пре охрабрујућег "импулса из Атине" доживела велико охрабрење: први пут је један њен првак, Бодо Рамелов, стао (од 5. децембра 2014.) на чело једне покрајинске владе, у источнонемачкој Тирингији, упркос чињеници да су се конзервативци Ангеле Меркел, и она лично, трудили "из петних жила" да то спрече. Два канцеларкина пораза Ово заиста нису били баш најведрији дани за (самоуверену) Ангелу Меркел. Доживела је, за кратко време, два тешка пораза који су показали да моћна немачка канцеларка није у свему и у свакој ситуацији премоћна. Оштро се противила и покушавала да спречи намеру шефа Европске централне банке: Марио Драги (Европска централна банка) одлучио је, упркос противљењу Берлина, да "убризга" 500 милијарди евра (испод штампарске пресе) у банкарски систем као пакет "стимулативних и подстицајних мера" за развој европске економије. Тиме је означен крај "филозофије (ригорозне) штедње", коју је форсирала и диктирала, као беспоговорни "немачки рецепт", управо Ангела Меркел. Доскора само теоретска могућност – масовна куповина хартија од вредности преко Европске централне банке – постала је реалност. Беспомоћна немачка канцеларка прибегла је у одступници наизглед спасоносној политичкој фрази: "Шта могу, Банка је – независна." Растакање њеног концепта ригорозне штедње почело је, у теоретским расправама експерата, нешто раније. "Дојче веле" саопштава да је Марио Драги отворио дебату о "филозофији штедње" још минулог лета на традиционалном скупу шефова централних банака у америчком граду Џексон Холу. Шеф Централне европске банке није имао ништа против оштрих мера штедње у "привредно моћној Немачкој", али им се противио када се ради о Француској и Италији: њима су потребнија већа издвајања за стимулисање привреде и привредног раста. Овај немачки јавни сервис спомиње и жестоке критике које су Меркеловој упутили нобеловци са скупа у округу Линдау. У томе је предњачио некадашњи главни економиста Светске банке, професор Колумбија универзитета, Јозеф Стиглиц. Управо је, по њему, немачка политика штедње одговорна за "блокирање привредног раста" и продубљивање кризе у еврозони. Критике су све учесталије стизале од представника различитих економских школа. Професор Ларс Петер Хансен, с "традиционално либералног" Универзитета у Чикагу, опоменуо је, преко немачких медија, канцеларку да не "кажњава велике дужнике": држави која лежи на земљи, не треба претити новим казнама. Меркелова је наставила да то чини, у грчком случају чак ултимативно и уцењивачки. Направила је потез без преседана: ускочила је и снажно се умешала у грчку изборну арену, претећи Атини да би у случају победе левичара могла да остане без даље финансијске помоћи и – без чланства у еврозони. Помирљивији тонови Грци се очигледно нису уплашили, али су се званичници у Берлину забринули. Уцена се вратила као бумеранг. "Сириза" је управо на таласу отворене побуне против "немачког диктата" и уцена фамозне Тројке (представници Европске уније, Централне европске банке и Међународног монетарног фонда) добила више гласова него што су јој прорицали, више него што су и њени изборни стратези очекивали: Ципрасу су недостајала само два посланичка места до апсолутне већине и могућности да сам влада. А Ципрасова најефектнија, иако не и главна порука бирачима била је да ће залупити врата пред Тројком и тражити нове, али директне, без посредника, преговоре са повериоцима о отпису дуга, где год се и колико год се може, и о повољнијим условима за отплату астрономских и неповољних кредита како би грчка привреда (и држава) "дошла до даха", до већег привредног раста и запошљавања. За земљу с највећом стопом незапослености у еврозони (изнад двадесет и пет одсто) и посебно драматичном ситуацијом у којој се налазе млади (сваки други Грк до двадесет пет година је без посла) то је егзистенцијално важно. Прво реаговање које је стигло с немачког тла на тек објављене резултате ванредних парламентарних избора стигло је из Бундесбанке. Њен шеф Јенс Вајдман је реско упозорио да ће и нова влада морати да се придржава курса ригорозне штедње и да спроводи "радикалне реформе", у чему већина Грка, како су показали избори, види симбол и узрок драматичног пропадања. Иако оптерећена баластом дугова (240 милијарди евра!) Грчка ће бити принуђена да и даље тражи финансијску помоћ, подсетио је Вајдман, и одмах упозорио: та помоћ ће изостати ако се нова влада не буде придржавала раније преузетих обавеза. Реаговање немачке владе на исход парламентарних избора саопштено је у нешто помирљивијем тону. Званични Берлин, пренео је владин представник за штампу, спреман је на сарадњу са новим властима у Атини, дакако уз одређене услове. После сусрета са италијанским премијером Матеом Ренцијем у Фиренци, канцеларка Ангела Меркел је, непосредно пред изборе, "спустила лопту". Хвалила је напоре које су Грци предузели у остваривању нужних реформи, али и подсетила на чему почивају споразуми постигнути са Атином: солидарност чланица еврозоне, с једне стране, и испуњавање (реформских) обавеза од стране грчких власти, с друге стране. Тај "дуализам" представља и чини "две стране исте медаље", нагласила је Меркелова, уз "чврсто уверење" да ће се, у "потпуној тишини", пронаћи решења за проблеме који постоје на релацији Атина – Брисел. Грци неће "клечати пред Меркеловом" Судећи по коментарима медија на вест о необичном "политичком браку" између левице (Сириза) и (крајње) деснице (Независни Грци) као да немачке званичнике више од енергичног, ватреног и харизматичног Ципраса забрињава његов коалициони партнер, "десничарски популиста" Панос Каменос: пред њим је "Чепрас", како лидера "Сиризе" и новог премијера ословљавају пријатељи (његов политички узор је Че Гевара) наједном, у интерпретацији немачких медија, постао "веома умерен". Каменос је у изборној кампањи био најоштрији критичар званичне немачке политике и канцеларке Ангеле Меркел, која покушава да независне европске државе претвори у Европу под немачком доминацијом. Тражио је од земљака да се "пробуде" и "дигну устанак" против дужничког диктата. "Ми (Грци) никад нећемо клечати као просјаци пред Меркеловом, стајаћемо достојанствено и усправно, како су то Грци увек чинили." Тврдио је да је Грчка "окупирана земља" и да њен, сада већ бивши премијер Самарас само "извршава наредбе Брисела и Берлина". Атина се мора ослободити дужничког ропства и – одбити да враћа повериоцима дугове. Велику узбуну у Берлину изазвао је његов захтев да Немачка плати Грцима ратну одштету (162 милијарде евра плус камате!) причињену у Другом светском рату (власт је такав захтев глатко одбила) и претио да ће, ако до тога дође, грчки народ поразити "Четврти рајх", као што је поразио онај Трећи. Грчки вирус Ако се запаљиви Каменосов речник може отписати као предизборна политичка егзотика, остају чињенице које озбиљно забрињавају европске конзервативце. Грчки "вирус" би могао да буде заразан у политичком смислу, али и у дужничко-поверилачким односима. Оно што се догодило у атинској изборној ноћи "великог тријумфа" прети да се, последично, радикално измењени политички рељеф у Грчкој лако реализује и у другим деловима континента: шпанска (левичарска) странка "Подемос" снажно корача стопама "Сиризе". Кад је реч о дужничко-поверилачким односима, у Бриселу и Берлину се страхује од "ефекта домина": ако се направи уступак енергичном Ципрасу, могла би да крене лавина. Лидер "Сиризе" постао је за све снажније левичарске покрете у европским земљама симбол побуне против наметнутих, разарајућих мера штедње. Већ споменути шпански "Подемос" говори његовим језиком.


text: Београд, 19. фебруар 2013. године – Директор Канцеларије за сарадњу с црквама и верским заједницама Владе Републике Србије Милета Радојевић и његови сарадници посетили су Епархију тимочку. У саопштењу Канцеларије за сарадњу с црквама и верским заједницама наводи се да су радном састанку у Зајечару присуствовали епископ тимочки Јустин и градоначелник Зајечара Бошко Ничић. Том приликом разматрана су актуелна питања из деловања Епархије тимочке, а посебна пажња посвећена је обнови и изградњи верских здања, од којих су изградња цркава у местима Шипиково и Јасиково, која до сада нису имала храмове, истакнути као приоритет. Локална самоуправа ће, у складу са својим могућностима, подржати и помоћи ове пројекте. Након Зајечара, одржан је састанак у Неготину којем су, поред епископа тимочког Јустина, секретара Епархије Данила и игумана манастира Буково Илариона, присуствовали и председник те општине Милан Уруковић и његови сарадници. Представници општине Неготин пренели су у разговору да је та општина у свом буџету за ову годину предвидела одређена средства за изградњу верских здања у оним местима где их до сада није било. Предвиђена је изградња храмова, за почетак у Милошеву и Александровцу, где су окончани имовинско-правни односи, а у припреми су и локације у Карбулову и Црномасници. Радојевић је истакао да ће и Канцеларија за сарадњу с црквама и верским заједницама помоћи у реализацији ових пројеката. Он је након састанка, заједно са епископом Јустином и представницима општине Неготин, посетио цркву у селу Малајница која је у завршној фази изградње. Том приликом постигнут је договор о томе да преостали радови буду завршени у току ове године. Такође, они су обишли и манастир Буково који се налази у непосредној близини Неготина, додаје се у саопштењу.


text: ||Овај чланак или његов део не цитира никакве референце или изворе. Молимо помозите да овај чланак буде поправљен додавањем навода из поузданих извора. Садржај непоткрепљен изворима може бити доведен у питање, а потом и уклоњен. МАС је скраћеница за италијанску реч Motoscafo armato silurante, у преводу наоружани торпедни глисер, односно торпедни чамац. Италијанска морнарица је придала велику важност торпедним чамцима током Првог светског рата, што је кулминисало у спектакуларној акцији код Премуде. Спољашње везе[уреди]


О генералу Ратку Младићу говоре Сарајлије - www.Bosna-Hercegovina.com Два дана: 407 Седам дана: 1603 Мјесечно: 9341 Годишње: 71938 Укупно: 162791 Никад се пониженије нисам осјећао као тог 26. маја 2011. године кад су Борис Тадић и врх Демократске странке продали Генерала, за обећање да ће бити боље. Попишали су се тад, наши влаштодршци, по свим нашим страдањима и по свим нашим побједама. Продали су човјека, због кога је остало живо бар милион Срба. Човјек, који је својом бриљантном ратном тактиком први у свијету побједио НАТО пакт. Човјек, који је сачувао нас сарајевске Србе, од покоља невиђених размјера. Јер да нису заробљени сви ти ''миротворци'' и свезани за технику, сви ми у Српском Сарајеву, били би побијени у року од 24 сата. А свијет би видјео, шта све може исламски Џихад. Пропала би им сва лажна пропаганда о опкољеном Сарајеву. Напоменуо би, да су нас ти ''миротворци'' читав рат тукли својом артиљеријом за брзе интервенције са Игмана. Нису бирали циљеве и то најбоље знају цивили из Хаџића и Илиџе. Кад их је Генерал приморао да бомбардовање стане, дошао је и крај рата. Створена је Република Српска и Срби са ове стране Дрине имају неки облик своје државности, први пут од пада (хришћанске) Босне под Турке. А да то није кавез са ђавољим звјерима, попут обје Југославије. Генерал Младић је најсвјетлија тачка нашег Отаџбинског рата 1990-их година, али они које је побједио у рату, сад му у миру суде. Направили су од њега дивљу звјер?! У оној историји коју нам они пишу, кажњава се сваки помен његовог имена. Срећом, Срби смо, па нам се сва историја преноси од уха до уха, још од Средњег вијека и пада под Османлије. Некако од тог дана, на ове наше проевропљане гледам исто као и на ткз. Бошњаке, Хрвате и остале геноцидне нације и народе. Дјелују ми као ликови, коју вежу малу Српчад и доводе у логор на клање. Опростио би им и Караџића и Милошевића да су стали са том продајом српских глава, али због пара су отишли још даље и учинили да се сваки Србин осјећа понижено. Данас су ти издајници, енормно богати људи. Свијет се напокон, убрзано мијења, а ништа га не мијења као истина. Надам се, да ће ово вријеме (полу)окупације проћи и да ће дјеца у школама учити, о најславнијем витезу Српства, каквог нисмо имали од Влатка Вуковића бар ми Срби у Босни. Бојан Вегара Имaо сaм чaст дa нeких 14 мjeсeци скоро свaки дaн провeдeм у близини тогa човjeкa. То je био прaви гeнeрaл, a и добрa људинa коjи je 1000% мислио сaмо добро српском нaроду, воjсци поготово. Човjeк сa коjим воjник никaд глaдaн ниje остaо, коjи сe бринуо о воjсци. Човjeк чиja je жeнa у два сата по поноћи излaзилa сa чajeм и сeндвичимa зa војним полицајцима коjи су дрeждaли вaни нa -20'С. Човјeк коjи сe никогa ниje боjaо, a то сaм сe имaо приликe увjeрит у много, много нeзгодних ситуaциja сa кретенским СФОР-ом. Знам штa je говорио у тим момeнтимa: - "Пa зaшто имaм Вaс, нe могу нaм ништa". Зaмисли стa то знaчи зa jeдног воjникa... мaa лeтиш, гинeш, душу дajeш, свe што трeбa. Човjeк коjи je нaпрaвио ОГРОМНУ фaрму свињa, крaвa, коњa, коjи je оргaнизовaо и покосио скоро циjeлу Ромaниjу, дa би сe припрeмило сиjeно зa тe животињe. Човjeк коjи je присустовaо скоро свaком прaсeњу крмaчe (ниje му било испод чaсти), a свe сa причом: - Штa ћe брe овa воjскa дa jeдe? Човjeк коjи je из днa душe мрзио рaтнe профитeрe, пa смо их богмe и хaпсили, било je ту и нeких кaсниje "вeликих" фaцa гдje год je он видио нeки криминaл и лоповлук (a нeки други су их пуштaли). Човjeк коjи je шaмaрaо кaпeтaнe jeр нe дajу воjсци чизмe и униформe, a коjих су пуни мaгaцини. Човjeк коjи je могaо узeти штa год je хтио, a имaо je кућу у Београд дaту од JНA на Чукарици. Имaо je jeдног поклоњeн ауто марке Фордa тaурусa и jeдног жутог фићу, сa коjим je знaо дa побjeгнe и обиђe од Зворникa до Сaрајева и то у jeку потjeрe зa њим. Човjeк коjи je знaо прeд нeким другим нaчeлницимa Гeнeрaлштaбa нeких других зeмaљa, прeд нeким звaничницимa, политицaримa... дa зa нaс блaтњaву и нa полa подeрaну воjску кaзe: - "Ee видиш, ово je нajбољa српскa воjскa". Човjeк коjи je рођeног брaтa у jeку сjeтвe-жeтвe дизaо сa свог послa и водио дa "одрaди" коjи дaн зa воjску. Никaд томe ДОС-у нe могу то опростит, никaд! Зоран Ђинђић, Чеда Јовановић, Војислав Коштуница, Борис Тадић и остали. Нe знaм ко сe ту питaо, aли сaмо то што су продaли, нe испоручили, нeго бaш продaли нeкe српскe глaвe, пa имa ли вишe уопштe смислa и говорит о нeким њиховим другим гриjeховимa. Нeки кaжу кaко je допустио дa гa ухaпсe. Ja мислим дa je знaо, дa би сe и убио у то сaм сигурaн. Њeму je човjeчe обeћaно дa нeћe бити изручeн до нeких годинa. Чaк сaм и ja знaо кудa je и кaко, a нe нaшe службe. Убjeђeн сaм дa je мислио дa je зaборaвљeн, a ко знa послe и кaквe су свe билe мaнипулaциje сa човjeком који је разболио. A бaгрa je сaмо чeкaлa згодну политичку климу и дa циjeнa нaрaстe. Младен Станић


★★★ Прва ствар која једе на Месецу, Оно што је Армстронг рекао директно после своје историјске линије "Мали корак", шта би то требало да заустави Земљу Орбију на Сунце и још више у још једном 14 Још једна кратка чињеница ★★★ 983) 21. јула 1969. године у 02:56 УТЦ, Неил Армстронг заувек је потврдио његово име у књигама историје стављајући ногу на Месец. Армстронг се то скоро никад није догодио због чињенице да је своју пријаву пријавио НАСА-у око недељу дана након рока од 1. јуна 1962. године, чинећи га неупотребљивим за историјски други круг астронаута. Луцки за Армстронг, Дицк Даи, који је био први који је подстакао Армстронг да се пријављује на првом мјесту и радио је у НАСА-у као помоћник шефа Флигхт Црев Оператионс, тада је Армстронг-ову тужбу пукнуо у директоријуме директоријума пре него што су апликације прегледале селекциони панел. Саид Даи, "Стварно не знам зашто је Неил одлагао своју пријаву, али јесте и све апликације су ми дошле, пошто сам био вођа обуке за летачку екипу. Али он је тако добро урадио у Едвардсу. Био је тако далеко и далеко најбоље квалификован, више него било који други, сигурно у поређењу са првом групом астронаута. Ми смо [Дан и Волт Вилијамс] желео да га заборавимо. "Шпијунирао је, будући да је било тачно или не, да је касњење пријаве можда имало везе са Армстронговом двогодишњом кћерком Кареном, трагично умирањем неколико месеци раније од компликација услед тумора који расте на њеном мозгу. 984) Едвин Јуџин Олдрин, познатији као "Бузз", добио је надимак због једног од својих старијих сестара, Феј Ен Олдрин погрешно изговорио "брата" као "сирене." (Она је била пре годину и по дана, када Баз рођена. ) Уместо да га зову "Јр" или слично (име његовог оца био је Едвин Олдрин Јуџин), "Сирена" је скраћен на "Бузз" и постао његов изабрани надимак до краја свог живота. 1988. године, Алдрин је то учинио званичним легалним промјеном свог имена на "Бузз". Иначе, бражно име мајчине Бузз Алдрин-а је био Моон. 985) Први пун јела на Месецу састојала се од сланине, колачића и кафе, уз неколико бресква и чашу сокова грејпфрута. Уобицајена наводна "цињеница", која је изведена из овога, је да је сланина прва твар једана на Месецу, али то није тацно. Мало нечега је било једено мало пре оброка. Када Баз Олдрин кренули мисије Аполо 11, понео је са собом малу цоммунион комплет који му је Рев Деан Воодруфф, тако да је симболично може да учествује у церемонији са другим члановима његове Пресбитериан цркве. Овај комплет садржи мали комад хлеба за обоћавање и малу бочицу вина, од којих је обојица Алдрин конзумирао након што је молио током радио-мете Аполло 11. Ово је, такође, и није изненађујуће, прва верска служба одржана на Месецу. Алдрин је првобитно планирао да подели своју Цоммунион молитву са људима на Земљи, али НАСА је затражио у последњем тренутку да се не ради то како би се избегло вређање људи не хришћанске вере, као што се десило када је посада Апола 8 су прочитали пасус из Генезе. Алдрин се сложио и уместо тога церемонију обавио приватно док је Армстронг "поштовао". Ово се десило пре него што су пар јели свој први оброк на Месецу, чинећи хљеб заједница прву ствар која се једе на Месецу. 986) Док је Неил Армстронг био први који је направио корак на Месецу, Бузз је управљао сопственим историјским "Првом!", Постајући прва особа која уринира на Месец. Узмите ТХАТ г. "Један мали корак!" 987) Систем за сакупљање урина на Лунарном модулу морао је бити под притиском. Да би се осигурало да астронаути нису ... повређени ... док пишу, забележено је у Извјештај из искуства Аполло да је "главни урин-пренос дизајн ограничење за лунарног модула је да ће посада бити заштићени у сваком тренутку од притиска разлика ..." Овај систем, међутим, био мало луд у први (мада никада није било пријављених повреда). Инжењери НАСА су били инжињери НАСА, на крају су радили на кинкама. 988) Од приказа у филмовима, можда мислите да ћете, када сте изложени блиском вакууму простора, експлодирати, или ћете одмах замрзнути. Уистину, међутим, ваша кожа је савршено довољно јака да вас не би експлодирала и ви ћете предузимати невероватно дуго времена за замрзавање. Поврх тога, можете преживјети излагање блиском вакууму од око 1 до 2 минута без дуготрајног оштећења, макар све док не покушате да задржите дах, што би резултирало великим бројем непријатне и вероватно фаталне нежељене ефекте. Иначе, имат ћете око 10-15 секунди корисне свести, након чега ћете проћи. Без икаквог рестриктивног свемирског одела, ваше тело ће се повећати до приближно двоструке ваше нормалне величине и вероватно ћете пропуштати и испразнити, због гасова у стомаку и цревима који се брзо шире. Ваш мозак и срце остаће релативно неоштећено неко време и ваше срце ће наставити да туче све до 90-180 секунде.Како се крвни притисак пада, ваша крв ће почети да вара када притисак пада испод 47 торр, што резултира да ваше срце коначно престане да победи, између осталих проблема. Упркос свему овоме, студије (и несреће) су показале да докле год вам се враћа у више подношљивијих притисака у року од 1-2 минута (запис о преосталом примату је око 3 минута), нећете трпјети никакве дугорочне штета. Краткорочни симптоми укључују привремену слепу и привремено парализованост, који ће брзо проћи, и губитак способности да се окуси неколико дана. 989) Током СТС-37, астронаут Јаи Апт је био пробушен док је ходао свемир. Величина рупа је била 1/8 инча, али Аптова кожа је запечатила. Заправо, није ни знао да се то догодило све док се није вратио на брод и видео црвени знак на његовој руци. Чак и тада, ништа није размишљао о томе, али контрола над земљом је знала да је пробушио своје одело. Једноставно нису му рекли јер изгледа да нема непосредне опасности и нису хтели да га алармирају. 990) Док сви памте прву ствар коју је Неил Армстронг рекао када је ступио на Месец, неколико се може сетити друге ствари. То је зато што није држао исти "оомпх" фактор. Према званичницима Аполон 11 транскрипција гласа од ваздуха до земље, та линија је била "И - површина је добра и пудераста." Армстронг је наставио ову размишљање: "Ја могу - могу га лагано подићи са прстом. Она се држи у финим слојевима као у праху угаљ једара и бочних страна чизама. Ја идем само у малом делу од једног инча, можда у осам инча, али видим отиске стопала и газећи у фине, песковите честице. " 991) Џек Шмит, аполон 17 астронаут и геолог, разликује се што је први познати човек који има ванземаљску сену грозницу. Након што се вратио у лунарни модул и скинуо свој шлем, имао је скоро тренутну реакцију на Месецу прашином, брзо је набављала нос. Ово је трајало пар сати пре одласка. Међутим, сваки пут кад се вратио унутар лунарног модула након праћења на новој прашини из Месеца, имао је исту реакцију, мада се сваки пут смањивао. Такође, према Шмиту, он није био једини који је доживио ово, али пилоти не воле да признају било какве штетне симптоме или мисле да ће бити засновани. 992) Астронаути који су имали прилику да намирису свежу прашину из прашине праћен лунарним модулом извештавају да Месец мирише на потрошени барут. Такође пријављују да се осећа као меки снијег, иако је изненађујуће абразивна, изузетно прљавштина и скоро немогућа за одвајање. Окус је такође веома сличан барутству, према астронауту Аполон 16 Цхарлие Дуке. Занимљиво је да прашина и барутни прашина уопште нису слични у саставу. Сама прашина Месеца састоји се претежно од стакла од силицијум диоксида који је разбијен на ситне делове. Такође има доста гвожђа, калцијума и магнезијума. Постоје две главне теорије о томе зашто Месна прашина мирисе овако. Прво, можда видимо ефекат "пустиње кише". Овде се потпуно прашина која не садржи влагу долази у контакт са влажним ваздухом у лунарном модулу, ослобађајући мирисе од прашине која је остала мирна у неизлечивим годинама. Друга теорија је да постоји нека врста оксидације. Оксидација је врло слична сагоревању, али без дима како се то одвија споро, у овом случају можда у почетку дати тај мирис од опеке. До тренутка када се изложена прашина врати на Земљу, мириље као ништа. 993) Сједињене Државе су једном планирале да нуклеирају Месец. Пројекат је означен као "Студија Лунар Ресеарцх Ресеарцх" или "Пројецт А119" и развијена је од стране Ваздухопловства САД крајем педесетих година. Сматрало се да би то било релативно лако и да би се повећала јавна перцепција о томе како САД раде у поређењу са Совјетским савезом у смислу свемирске трке. Млади Карл Саган био је један од научника који је радио на овом пројекту, ангажован да проучава како ће тачно настао облак проширити на Месец, тако да би могли бити сигурни да ће бити јасно видљиво са Земље. Саган је сматрао да пројекат има научне заслуге у томе да би облак могао пажљиво испитати научници. Пројекат је на крају отпуштен, јер је утврђено да јавност не би позитивно одговорила на америчку одбацивање нуклеарне бомбе на Месецу. 994). Осим око око 67.000 миља на око око 67.000 км / сат, Земља такође ротира на својој оси на око 1.070 миља на километар или 1721 км / х. Поврх тога, наш целокупни Сунчев систем раскида кроз простор око центра Млечног пута на око 559.234 миља на око 900.000 км / х. Поврх тога, наша галаксија шире кроз свемир на око 671,080 км / х, или око 1,080,000 км / х, у односу на нашу локалну групу галаксија. Поента је да се тренутно крећете стварно брзо на овом џиновском свемирском броду који називамо Земљом. 995) Када је у неудаљеном окружењу, људско природно још више. Због овога, у данима мисија Аполона, НАСА је астронаутима хранила прехрамбену храну изузетно ниских влакана пре мисија како би смањила количину загађивања коју би урадили у свемиру. 996) Енергија потребна за заустављање Земље око круга око Сунца је око 2.6478 × 1033 јоулес или 7.3551 × 1029 ват сати или 6.3285 * 1017 мегатоне ТНТ. Као референца, највећа нуклеарна експлозија која је икада експлодирала (Цар Бомба од стране Совјетског Савеза) произвела је 50 мегатона ТНТ-а енергије. Ово је више од 3000 пута моћније од бомбе која је пала на Хирошима.Без обзира на било какве сценарије забадања, за то је потребно око 12,657,000,000,000,000 тих Цар Бомба нукесова детонираних на тачној локацији да би зауставили Земљу у својим траговима од орбите Сунца.


text: Америка распоређује још четири система ТХААД у Јужној Кореји - Спутњик Србија Widgets Magazine 12:17 06.09.2017 (освежено 17:41 06.09.2017) Преузмите краћи линк Сеул је саопштио да ће још 4 система ПРО ТХААД бити распоређено у америчкој бази у Јужној Кореји након нуклеарног тестирања Северне Кореје прошлог викенда, саопштила је агенција Ронхап, позивајући се на Министарство одбране те азијске земље. Системи противракетне одбране ће бити распоређени у новој бази у Сонџу, 300 километара од престонице Јужне Кореје, јавила је агенција. Северна Кореја је у недељу саопштила да је успешно тестирала хидрогенску бомбу, намењену за интерконтиненталну балистичку ракету. У медијима се појавила информација да је снага нуклеарне експлозије износила до 100 килотона, док Јапан тврди да је јачина те бомбе била чак 160 килотона.


text: Месински мореуз Месински мореуз је морски пролаз (мореуз) између Апенинског полуострва (јужна Италија), тачније мањег полуострва Калабрија, и острва Сицилије. Он такође раздваја градове и луке Месину и Ређо ди Калабрију. Мореуз спаја Јонско море са Тиренским. На најужем делу овај мореуз је широк 3,1 km, док је код града Месине ширина је око 5,1 km. Спољашње везе[уреди] |Месински мореуз на Викимедијиној остави.|


source: wikipedia

text: 13. септембар (13.9.) је 256. дан у години по грегоријанском календару и јулијанском календару (257. у преступној години). До краја године има још 109 дана. Догађаји 81 — Након смрти брата Тита, власт над Римским царством преузео је Домицијан. 533 — Византијска војска под командом Велизара победила је вандалску војску под командом краља Гелимера у бици код Ад Децимума (на десетој миљи од Картагине). 1276 — Папа Јован XXI је наследио Адријана V као 187. римски папа. 1759 — Британци су у пресудној бици на Абрахамовој заравни у близини Квебека победили Французе и осигурали британску супремацију у Канади. 1788 — Њујорк је проглашен првом федералном престоницом САД. 1814 — Британске снаге су током битке за Балтимор напале америчку тврђаву Форт Макхенри, што је касније инспирисало Франсиса Скота Кија да напише Барјак искићен звездама, будућу химну САД. 1882 — Током Египатског устанка британске трупе поразиле су египатску војску код Тел ел Кебира и наставиле освајање Египта и Судана. 1922 — У Ал Азизији у Либији измерена је највиша температура ваздуха у хладу - 58 °C. 1923 — Генерал Мигел Примо де Ривера извршио је, уз одобрење краља Алфонса XIII, државни удар у Шпанији и завео војну диктатуру. 1943 — Народноослободилачки одбор за Истру донио је одлуку о прикључењу Истре матици Хрватској. 1955 — СССР и Западна Немачка успоставили су дипломатске односе. 1971 — У њујоршком затвору Атика погинули су 31 затвореник и 11 затворских чувара, када су припадници америчке полиције и Националне гарде интервенисали да смире петодневну побуну у затвору. 1989 — У Кејптауну су одржане дотада највеће демонстрације против апартхејда у Јужној Африци. Демонстранте који су уз песму и игру пролазили кроз центар града предводио је надбискуп Дезмонд Туту. 1991 — СССР и САД су се споразумели да обуставе снабдевање оружјем зараћене стране у Авганистану. 1993 — Израел и Палестинска ослободилачка организација (ПЛО) потписали су у Вашингтону мировни споразум којим је предвиђена палестинска самоуправа на окупираним територијама. 1998 — На другим послератним општим изборима у Босни и Херцеговини поново су победиле националне политичке партије босанских Муслимана, Срба и Хрвата. Трогодишњи рат, који су водили лидери националних група, завршен је у децембру 1995. потписивањем мировног уговора у Дејтону, у САД, а први послератни избори одржани су 1996. 1999 — У четвртој великој, од серије експлозија које су две недеље потресале Москву, срушена је стамбена зграда, а погинуло 118 људи. 2000 — Натурализовани Американац тајванског порекла Вен Хо Ли, истраживач у влади САД пуштен је из затвора уз извињење судије. Он је у самици провео девет месеци, због оптужби америчке владе да представља претњу за националну безбедност. 2001 — Амерички државни секретар Колин Пауел потврдио да је вођа Ал Каиде Осама бин Ладен, за кога се веровало да се крије у Авганистану, главни осумњичени за терористичке нападе у САД 11. септембра. Рођења 1087 — Јован II Комнин, византијски цар (1118—1143). (†1143) 1819 — Клара Шуман, немачка пијанисткиња и композиторка. (†1896) 1874 — Арнолд Шенберг, аустријски композитор, теоретичар музике, педагог, писац и сликар. (†1951) 1876 — Шервуд Андерсон, амерички књижевник. (†1941) 1886 — Роберт Робинсон, енглески органски хемичар, добитник Нобелове награде за хемију (1947). (†1975) 1887 — Лавослав Ружичка, хрватско-швајцарски научник, добитник Нобелове награде за хемију (1939). (†1976) 1903 — Клодет Колбер, француско-америчка глумица. (†1996) 1904 — Гледис Џорџ, америчка глумица. (†1954) 1916 — Роалд Дал, британски књижевник и сценариста. (†1990) 1920 — Алекса Дејовић, учесник Народноослободилачке борбе и народни херој Југославије. (†1943) 1933 — Душко Трифуновић, српски књижевник, песник и телевизијски аутор. (†2006) 1939 — Борислав Микелић, српски привредник и политичар, председник Владе Републике Српске Крајине (1994—1995). (†2018) 1944 — Жаклин Бисет, енглеска глумица. 1951 — Џин Смарт, америчка глумица. 1956 — Ђорђе Миловановић, српски фудбалер. (†2009) 1959 — Ненад Радуловић, српски музичар, најпознатији као фронтмен групе Последња игра лептира. (†1990) 1961 — Жељко Бувач, босанскохерцеговачко-српски фудбалер и фудбалски тренер. 1961 — Дејв Мастејн, амерички музичар, најпознатији као суоснивач, певач и гитариста групе -{Megadeth}-. 1966 — Филип Шоваговић, хрватски глумац, редитељ и драматург. 1967 — Слободан Ковач, српски одбојкаш и одбојкашки тренер. 1967 — Тим Овенс, амерички музичар, најпознатији као певач група -{Judas Priest}- и -{Iced Earth}-. 1967 — Мајкл Џонсон, амерички атлетичар (спринтер). 1969 — Шејн Ворн, аустралијски крикеташ. (†2022) 1971 — Горан Иванишевић, хрватски тенисер и тениски тренер. 1971 — Стела Макартни, енглеска модна дизајнерка. 1973 — Фабио Канаваро, италијански фудбалер и фудбалски тренер. 1976 — Предраг Ранђеловић, српски фудбалер и фудбалски тренер. 1976 — Пума Свид, шведска порнографска глумица. 1977 — Фиона Епл, америчка музичарка. 1979 — Иван Миљковић, српски одбојкаш. 1982 — Миха Зупан, словеначки кошаркаш. 1982 — Нене, бразилски кошаркаш. 1983 — Марко Ломић, српски фудбалер. 1985 — Никола Микић, српски фудбалер. 1987 — Цветана Пиронкова, бугарска тенисерка. 1987 — Александра Станишић, српска новинарка и ТВ водитељка. 1989 — Томас Милер, немачки фудбалер. 1992 — Марко Гобељић, српски фудбалер. 1993 — Мирко Иванић, српско-црногорски фудбалер. 1993 — Најл Хоран, ирски музичар, најпознатији као члан групе -{One Direction}-. 1996 — Петар Поповић, црногорски кошаркаш. 1996 — Лили Рајнхарт, америчка глумица. Смрти 531 — Кавад I, краљ Сасанидске Персије (* 449) 1506 — Андреа Мантења, италијански сликар и гравер. 1592 — Мишел де Монтењ, француски писац и филозоф. 1598 — Филип II Хабзбуршки, напуљски краљ (1554), господар Холандије (1555), а потом краљ Шпаније, Сицилије и Сардиније. 1773 — Антон Јанша, словеначки сликар и дворски пчелар Марије Терезије. (* 1734) 1977 — Леополд Стоковски, амерички диригент пољског порекла. 1978 — Младен Рамљак, југословенски фудбалски репрезентативац (* 1945)* 1992 — Ентони Перкинс, амерички филмски глумац, добитник Оскара. 1996 — Тупак Шакур, амерички глумац, репер и песник. (* 1971). 1999 — Предраг Милојевић, српски новинар. 1999 — Владимир Погачић, филмски редитељ. 2006 — Чава Димитријевић, југословенски фудбалер (* 1962) 2014 — Милан Галић, српски фудбалер и тренер. (* 1938) Празници и дани сећања 1842 — Народна скупштина кнежевине Србије, у којој су уставобранитељи имали већину, прогласила је за кнеза Александра Карађорђевића, сина вође Првог српског устанка Карађорђа. Уставобранитељи су претходно збацили кнеза Михајла Обреновића, који је потом избегао у Аустрију. 1908 — Пробном вожњом од Вирпазара до Бара Црном Гором је прошао први воз. Редовни железнички саобраћај успостављен је 2. новембра.


JONzzz29 Ищу актива г.Артем 2018-11-15 08:08:00 http://www.meendorus.com/profile/aspid05 Правит уже 02:06:15


text: Европска инвестициона банка Европска инвестициона банка (ЕИБ) је финансијска институција Европске уније. Основана је у Риму 1958. године уговором о оснивању Европске заједнице. Финансира инвестиционе пројекте који доприносе балансираном развоју Уније. Акционари ЕИБ су земље чланице Европске уније. Према том власништву ЕИБ као кредитни институт има могућности да на капиталном тржишту набави новац по веома повољним условима пошто има класификацију ААА. ЕИБ нема клијенте коју улажу новац него искључиво кредитно финансира пројекте који на други начин не би могли да се финансирају или би по веома скупој цени набавили кредите. Пројекти које банка финансира морају да имају циљеве развоја Европске уније: - развој европских индустрија, - развој малих предузећа, - стварање прекоевропских мрежа (транспорт, телекомуникације, енергија), - подршка информационим технологијама, - заштита природне околине, - побољшање здравља и образовања. Такође од тих пројекта морају да профитирају најнеразвијене регије. Пројекти морају да привуку даље изворе инвестиција. ЕИБ је главни акционар у Европском инвестиционом фонду (ЕИФ). ЕИФ је створен 1994. како би омогућио развој малих и средњих предузећа. Финансијска средства се дају путем посредника и државних иституција. ЕИФ делује осим на територији Европске уније на територији Европске слободне трговинске зоне (енгл. EFTA) Лихтенштајн, Исланду и Норвешкој. ЕИБ је аутономна институција. Она ради према могућностима капиталних тржишта. Поред тога сарађује са свим институцијама Европске уније. Чланови ЕИБ имају могућности да присуствују седницама и састанцима свих институција Уније.


Мере заштите и спасавања од елементарних непогода


1Vucic-foto-Beta-naslovna.jpg (25.82 КиБ) Прегледано 8217 пута Екипа • Избриши колачиће • Тренутно је 18.10.2018. 21:49