Изјава Роберта Ј. Метјуза Примљено у Аријевске Нације 08.12.1984. У задњих 10 година ја сам становник Northern Pend Oreille County. Када сам први пут стигао у Metaline Falls имао сам само 25 долара код себе, жељу да напорно радим, да ме оставе на миру, и сан да једног дана купим сопствену малу фарму. За време трогодишњег рада у руднику и седмогодишњег у цементари, могу поуздано да кажем да сам био познат као добар радник. Клонио сам се барова и био сам повучен. Свако ко је упознат са Boundary Dam Road зна како смо мој покојни отац и ја изрезбарили прелепо место у шуми. Када сам стигао овде све жеље с& a69 #1091; му биле испуњене сем једне.... да ме оставе на миру. Неколико месеци након мог доласка ФБИ је отишао на мој посао и покушао да ми намести отказ. Радио сам у електро дистрибуцији у то време и на срећу мој пословођа није гајио симпатије према федералцима. О тој ситуацији га је обавестила секретарица из рудника. Да је уместо ње био менаџер рудника, изгубио бих посао. Поход узнемиравања и застрашивања је започео због моје повезаности са покретом побу 3ffa не против пореза, када сам имао од 15 до 20 година. Власт ме је толико прогањала у Аризони да су једном, када сам имао 18 година, ИРС агенти пуцали на мене због блаже повреде пореза. Напустио сам Аризону и покрет побуне против пореза када сам имао 20 година. Отишао сам не из страха од ИРС агената и њихове тираније, него зато што сам био потпуно згрожен Америчким људима. Био сам уверен, а и сада сам, да су се наши људи претворили у највеће кукавице, ограничене дегенерике који су икад ходали Земљом. Надао сам се да ћу започети нови живот у држави Вашингтон, али власт је имала друге планове за мене. Када сам сазнао за њихов незаконити покушај да ме отпусте, написао сам писмо њиховој канцеларији у Сијетлу и рекао им: “Нећу то више трпети, оставите ме на миру, или ћу ја одреаговати на начин који ће бити веома болан по ваше агенте.“ Након писма постепено су ме оставили на миру. Ускоро сам се посветио браку, чишћењу моје земље и читању. Читање ми је постала опсесија. Читао сам једну књигу за другом, теме су биле историјске, политичке и економске. Одушевиле су ме Spengler-ова "Decline of the West" и Simpson-ова "Which Way Western Man?" Такође сам се претплатио на бројне часописе који су се бавили Америчким проблемима, поготово они који су писали о опадању беле популације у Америци. Моје знање о античкој Европској историји почело је да буди неправедно успавану емоцију, закопану дубоко у мојој души, то је била расна свест и понос. Како је све више јачала љубав према мојој раси, тако је све више расла и мржња према онима који су желели да је униште, заједно са мојим наследством и да оцрне будућност за моју децу. Када ми се родио син, схватио сам Бела Америка, заиста моја цела раса, иде у заборав уколико Бели људи не предузму нешто. Што сам више волео свог сина, то сам пре схватио да ако уколико се ствари не промене из темеља, када дође у моје године биће странац у сопственој земљи, плавокоси и плавооки Аријевац у земљи настањеном углавном Мексиканцима, Мулатима, Црнцима и Азијатима. Његова будућност је била све црња сваким даном. Дошао сам до сазнања да ово није случајност, да постоји кохерантна страна група унутар ове државе, која ради дан и ноћ да се то оствари. Научио сам да су ови уништиоци културе ускогрудо повезани са многим политичким партијама, конгресом, медијима, издавачким кућама и са главним Хришћанским верским вођама ове нације, иако су ови странци тотално супротне религије од Хришћанства. Ово су исти они људи на које су нас упозорили бивши сенатор William Fulbright и покојни генерал Brown. Henry Ford и Charles Lindburgh такође су узалудно покушали да нас упозоре. Да смо били обазривији, будућност мог сина неби била тако тамна и тужна. Стога, ја немам избора. Морам да се понашам као прави белац и борим се. Тајни рат се задњих годину дана припрема у Вашингтону, између режима и растућег броја белих људи одлучних да поврате оно што су наши прец 4000 и открили, истражили, освојили, утврдили, изградили и за шта су положили своје животе. ФБИ је успевао да сачува овај рат као тајну до сад само зато што смо до сад само расли и припремали се. Влада је међутим, изгледа одлучна да сузбије проблем, тако да немамо избора сем да узвратимо ударац. Живела Победа! У овом тренутку желим да оспорим гомилу лажи које су федералци говорили за Gary-ја Lee *********-а и мене. Gary није "напао из заседе" никакве агенте. Недељама пре овог инцидента они су га узнемиравали, пратили га свуда, чак и у болницу када је ишао да посети своју озбиљно оболелу ћерку. На дан митске заседе, Gary је био у свом дворишту када је угледао шумарски камионет како се вози по његовом имању, очигледно не обазирући се на мноштво знакова о забрани приступа на земљиште који су били постављени ту. Узвикнуо је камионџији да стане, али је он наставио да долази према његовој кући док се није закуцао у њу. У овом тренутку, Gary је испалио пар хитаца упозорења у ваздух и тад је камионет отишао. То... је била велика заседа. Новине су писале како је Gary не само направио заседу за агенте, него како је и ранио њих тројицу. Он тада није ни знао да су они ФБИ агенти, срећом по њих, јер је он одличан стрелац и да је одлучио да им направи заседу, лако је могао да побије све агенте у домету његовом оружја. Било је нешто пре 8 сати те вечери, када је Gary схватио шта се ту у ствари догађа. Тада је отприлике 30 агената дошло испред његове куће. Он и његов млади гост су изашли испред да виде шта се дешава. Када су федералци почели да вичу на њега, бацио се на земљу и откотрљао и јендек иза владиних возила. Млади гост је отрчао назад у кућу. Након што су чекали 3 сата, ФБИ је искористио његову жену као штит и таоца како би ушли у кућу. Како су само храбри... Иако звучи невероватно Gary је лежао у јендеку иза агената 5 сати са пушком упереном у њихова леђа. Да је заиста желео да им направи заседу, онда је ово била одлична прилика за то. Одлучио ја да их поштеди, због чега ће касније зажалити. Он је касније изашао из јендека и отишао у шуму. Неспособност ових детињастих наоружаних бирократа никада неће престати да ме запањује. Поготово након њиховог покушаја да ми направе заседу и убију ме у мотелу у Портланду. Прво, дозволите ми да кажем да ФБИ није био тамо да ухапси Gary-ја, него да убију мене. Они нису чак ни знали да је он у соби. Једини разлог због код су ме нашли је због поверљивог пријатеља у соби 14, који је у ствари био издајица и полицијски информатор. ФБИ је имао велике ресурсе и најновију технологију, али квалитет њихових агената опада са сваким новим регрутом. То је зато што већина најбољих белаца у овој земљи почиње да схвата да бити ФБИ агент значи бити слуга А.Д.Л.-у и Тел Авиву. Када сам закорачио из мотелске собе тог јутра, банда наоружаних људи је потрчала ка мени. Нико од њих није био у униформи и једино што су ми рекли је: 4000 8220;Стани, ти ђубре!“ Тада сам викнуо Gary-ју, који је још увек био у соби,скочио на степенице и отрчао на паркинг. Женски агент ми је пуцао у леђа, али је промашила и погодила менаџера мотела. Отишао сам иза ћошка и попео се уз брдо ка насељеној области. Након трчања кроз два кварта, одлучио сам да престанем да будем ловина и да постанем ловац. Извукао сам свој пиштољ и чекао агенте иза бетонског зида. Када сам уперио пиштољ ка глави најбижег агента, видео сам лепо лице младог белца и спусио пиштољ ка његовом колену и стопалу. Да нисам ово учинио могао сам убити оба агента и остати са читавом руком, која је сад осакаћена и највероватније не може да се излечи. "Ово је последњи пут да сам милосрдан." Што се тиче издајице у соби 14, једном ћемо га наћи. Ако за то буде требало 10 година и ако будемо морали да одемо на најудаљеније делове Земље, пронаћи ћемо га. Ми смо верни нашој заклетви и када га пронађемо, одстранићемо му главу од остатка тела. Немам ни мало жаљења или извињења за Gary-ја и мене. У ствари, ја сам поносан што смо имали храбрости и одлучности да се боримо за нашу расу и наслеђе у време наше историје када се такав чин назива злочин, а не поступак храбрости. Отприлике пре неких 9 месеци ФБИ је отишао у моју кућу док ја нисам био ту и претио мог двогодишњем сину. То им је била велика грешка. Након пуцњаве у Портланду отишли су у моју кућу и претили су мојој шездесет-трогодишњој мајци. Како су само храбри то људи. Ја се нећу скривати, радије ћу притиснути ФБИ и дати им до знања како је то кад си ти ловина. Након тога логично је претпоставити да се моји дани на овој планети ближе крају. Иако је тако, ја се не бојим. За стварност живота је смрт, најгоре што непријатељ може да ми учини је да ми скрати моје путовање дужности на овом свету. Отићи ћу знајући да ме моја породица и пријатељи воле и подржавају. Отићи ћу знајући да сам направио крајњу жртву за моју децу. Као и увек, за крв, тло, част, веру и расу! Преузето са: http://pyramidprophecy.info/robmatthews.htm Превод: Serbischer Freiwilliger


Тада су образовне активности на подручју Пелагићева доживљавале своју пуну експанзију. Неписмених је 1971. године било свега 18,9%, док је у БиХ проценат неписмених исте године износио 23,3%.


Сјеме грожђа: здравствене предности и непознате особине коже - исхрана и исхрана 2020 Сјеме грожђа: здравствене предности и непознате особине коже У унутрашњости многих плодова можемо наћи дивне сјеменке које, у већини случајева, имају тенденцију да конзумирају заједно с њима јер је њихова величина заправо мала, иако је истина да можемо разликовати и друга сјемена која само повремено једемо их, иако нам у великој већини пружају широку разноликост користи и својстава. У овој последњој групи можемо поменути семена бундеве, снажна храна необично богата незасићеним масним киселинама и природним антиоксидантима. И, у првој групи, можемо именовати семена грожђа. Да ли имаш тенденцију да их бацаш када их поједеш или их можеш појести заједно с њима? Истина је да данас у многим хербалистима и продавницама здраве хране можемо пронаћи аутентичне екстракти семенки грожђа. И то с правом, јер нам пружају широку разноликост есенцијалних нутријената, као и одређене предности и особине које их чине веома моћним природним производом не само за наше здравље уопште, већ и за нашу љепоту - и за нашу кожу - посебно. Својства семена грожђа за здравље Са нутритивне тачке гледишта Сјеме грожђа пружа занимљиве количине есенцијалних храњивих тваримеђу којима се могу споменути природни антиоксиданси, витамини као што су витамин Ц и витамин Е, есенцијалне масне киселине и друга једињења или елементи који дају своје дивне користи. А која су то својства? Ми вам их сада откривамо: Веома богат природним антиоксидантима Антиоксиданси су супстанце које, између осталог, помажу у заштити наших ћелија од негативног дејства слободних радикала, борећи се против њих веома ефикасно. У том смислу, семе грожђа истиче се богатством антиоксиданатапосебно антиоксиданти ОПЦ, који спречавају старење и прерано погоршање наших ћелија, ткива и органа. Због тога су и занимљиве за природну његу коже, јер спречавају прерано старење и такође помаже да се смањи појављивање бора. Антибактеријска и антиинфламаторна корист Сјеме грожђа помаже у борби против бактерија, а посебно одређене бактеријске инфекције захваљујући својим антибактеријским својствима. Овоме се придружује и његов квалитет антиинфламаторно дејствокорисно код смањења запаљења желуца, црева или зглобова, смањујући бол који може изазвати овај тип упале. Његова редовна конзумација је корисна за одређене бактеријске или упалне болести, као што су гастритис, колитис, дерматитис, синуситис или проблеми са кожом. Побољшајте циркулацију крви Семе грожђа су веома корисне за побољшање циркулације крви, захваљујући свом богатству, проантоцианидини делују директно на капиларне судове, одржавајући их јаким и здравим. С друге стране, они такође помажу у спречавању отврдњавања артерија (спречавају формирање плакова) јачањем зидова крвних судова, повећавајући проток крви у главу. Идеални су и за лечење проширених вена спречавају стварање тромба. Повећајте нашу одбрану Иако се у стварности мало зна о овом квалитету, истина је редовно конзумирање сјеменки грожђа је веома корисно када је у питању јачање нашег имуног системазахваљујући свом садржају не само у природним антиоксидантима, већ посебно у витаминима. Они су корисни не само за побољшање наше одбране, већ и за спречавање болести (посебно инфективних болести). Помажу у прочишћавању цријева и нашег тијела Семе грожђа су изузетно богате влакнима, постаје одлична природна храна у време очистити црева помажући нам да елиминишемо различите остатке који су смештени у њима. Како? Захваљујући свом доприносу у влакнима способан је мобилизирати интестиналну перисталтику. Дакле, такође помаже да се природно спријечи или смањи затвор. Овај квалитет значи да су корисни и да нам помогну да елиминишемо токсине који су се накупили у нашем телу. А које су предности сјеменки грожђа за кожу и љепоту? Као што смо споменули на почетку ове биљешке, сјеменке грожђа не само да пружају корисне предности за његу и заштиту нашег здравља, већ пружају и занимљиве особине за уживање у природној љепоти која је изузетно корисна за нашу кожу. Због свог доприноса у витаминима и природним антиоксидантима је одличан природни производ који кожу одржава добрим здрављем. У ствари, редовна конзумација семенки грожђа сваког дана је веома корисна у то време спречавају прерано старењеуживајте у добром здрављу коже и смањите појаву бора. Али њихови квалитети се овдје не завршавају, јер су корисни и за кожу одржавати добро здравље косе. На пример, уобичајено је наћи семе грожђа у природним производима за лечење алопеције помаже природном расту косе. Како јести семе грожђа иу којој количини дневно Нема сумње да је најједноставније купити шаку свежег грожђа сваки дан и јести им семе директно, тако да можете уживати у благодатима њихових унутрашњих сјеменки с једне стране и квалитетима који нам дају месо овог укусног воћа с друге . Такође је могуће наћи и травара и продавнице здраве хране са екстрактима сјеменки грожђа. Ако се одлучите за ову последњу опцију, најбоље је конзумирати 1 жлицу семенке грожђа на дан. Ова количина би била једнака конзумирању пола шоље грожђа сваки дан. И како их јести? Можете их узети сами, сажвакати и пратити са великом чашом воде или додати у салате или природне воћне сокове. Овај чланак се објављује само у информативне сврхе. Не можете и не треба да замените консултације са нутриционистом. Саветујемо вам да се консултујете са својим поузданим нутриционистом. ТемеСеедс Фоод Игуман Рафаило - Ријеч Божија је сјеме (Јули 2020)


source: CulturaX

text: Наше тело се састоји од многих система, који заузврат представљају одређени органи. Свака од њих се налази на одређеном месту, одговорна је за своје задатке и обавља више функција. Посебну пажњу треба посветити таквој структури као што је ендокрини систем. Његова главна карактеристика је правовремено, ефикасно и правом количином, специјалним супстанцама, званим хормонима, који касније улазе у крв, одакле до других система, како би регулисали њихову активност и нормализирали функционисање. Она је руководилац рада репродуктивних органа, контролише метаболичке процесе, липидни метаболизам, концентрације инсулина, калцијума и јода у крви, а такође је одговоран за менталне поремећаје, развој остеопорозе, дијабетес мелитус и дијабетес, прогресију гојазности и сексуалну дисфункцију. Као што можете видети, низ болести повезаних са поремећајима у ендокриним жлездама је веома велик и разноврстан. Доктор који третира све ове патологије назива се ендокринологом. Упркос чињеници да је специјалиста, он мора бити упознат са гинеколошким, андролошким, гастроентеролошким, кардиолошким, неуролошким подручјима и другима. Сада ћемо дубље погледати шта ради ендокринолози, и друга питања везана за његов рад. Ендокринолог је доктор који дијагноза стања људског ендокриног система, идентификује патологије у својим жлездама и развија терапеутске мере за њихов третман. Осим тога, лекар је у стању да спречи болест, правилним одабиром превентивних средстава и процедура. Његова надлежност укључује корекцију рада унутрашњих жлезда, може потиснути или активирати производњу одређених хормона, или сугерирати супституциону терапију за хормоне као додатак. Као што је раније поменуто, хормони играју важну улогу у животу особе, јер су, поред њиховог директног утицаја на унутрашње органе, одговорни за процесе као што су метаболизам, раст, пубертет, трудноћа и друго. Уопштено говорећи, постоји више од 70 врста хормона, који се разликују у својој структури и хемијском саставу. За нормално функционисање тела потребно је мало, тако да се производе у малим дозама, мада са неким патологијама, а ова норма се не може испунити. Све заједно, у правом делу, формирају хормоне који могу да варирају у зависности од услова као што су: Истовремене болести итд. Да би се идентификовао неуспех у времену, пацијенту треба правовремена дијагноза, што значи да је важно пронаћи доброг ендокринолога и радити заједно како би превазишли проблем. Да би разумели шта ради ендокринолози и шта он третира, неопходно је одредити главне жлезде, због чега се обезбеђује унутрашња секреција. То укључује: Хипофатна жлезда је основна жлезда лоцирана у мозгу, која је одговорна не само за раст и развој организма, већ и за метаболичке процесе унутар ње, али и за регулисање функционисања других жлезда; Штитна жлезда - обезбеђује телу јоду, неопходном за раст ћелија и спровођење метаболизма унутар њих; Паратироидна жлезда - врши контролу метаболизма калцијум-фосфора; Надбубрежне жлезде су унутрашње жлезде у којима се синтеза супстанци које обезбеђују водену сољу, минерале, протеине, угљене хидрате и метаболизам масти. Истовремено, производе хормоне који контролишу рад срца, процес нормализације телесне температуре, притиска и нивоа глукозе у крви; Панкреас - његов главни задатак је производња инсулина, неопходног за метаболизам угљених хидрата; Полне жлезде представљају јајници и тестице у зависности од пола особе. Захваљујући свом раду, адолесценти постају сексуално зрели, а одрасли су способни да репродукују потомство; Тхимус - игра важну улогу у развоју одбране тела. Наравно, ово нису све жлезде, већ само главне. А питање "шта уради ендокринолог" може се одговорити овако - третира сваку болест на коју су ови органи изложени. Као што сте сами видели, ендокринологија је прилично сложен и обиман део. Због тога је конвенционално подијељен у подсекције: Педијатријска ендокринологија, пошто се систем деце значајно разликује од одрасле особе, а методе коришћења које су коришћене за њега су радикално различите; Репродуктивно подручје које се бави сексуалним поремећајима код мушкараца и жена узрокованих хормонским поремећајима; Тхироидологи је супсидијарна ендокринолошка наука која дубоко проучава патологије штитне жлезде; Дијабетологија је грана ендокринологије фокусирана на дијабетес. Педијатар може бити потребан током адолесценције, са менталном ретардацијом, растом и повећањем телесне тежине, и проблемима са пубертетом. Посебно је потребан репродуктивни специјалиста: у случају планирања трудноће, ако имате проблема са ношавањем детета или зачећа, ако желите да пређете на хормонске контрацептиве, у периоду пре менопаузе и током ње. Потребна је тироидологија у случају развоја проблема са штитном жлездом, израженом брзим губитком тежине или обрнуто у гојазности, лужном кожом, проблемима са памћењем, хроничним умором итд. Помоћ дијабетолога је неопходна ако особа има дијабетес или има симптоме који указују на ову болест. Патологија се манифестује честим мокрењем, јаким осјећајом жеје, слабостима у мишићима, погоршањем вида и неугодношћу печења у стопалима. Заједничке ендокрине болести Без обзира на то који ендокрини орган је био подложан оштећењима, ендокринолози морају испитати пацијента, послати на тестове и тек након тога раде кроз третман. Спречавање ендокриних болести је добар корак ка здрављу, тако да се увек можете пријавити на специјалисте да се консултује с њим о овоме. Знајући шта ради ендокринолози, остаје детаљно сазнати које болести третира. Много их има, али најчешће су: дијабетес мелитус - развија се због недостатка инсулина у крви, кршењем панкреаса; дијабетес инсипидус је поремећај који се јавља када се дисфункција хипофизе карактерише хроничном жеђом и честим мокрењем; аутоимунски тироидитис је болест штитне жлезде. Покреће је недостатак јода у телу, у којем се повећава у величини; акромегалија - болест узрокована проблемима са хипофизном жлездом, односно његовим предњим режњем, због чега се костна ткива удова, лобање и лица згушњава и повећава у величини; неплодност - најчешће је разлог оваквог одступања хормонална по природи, па ако не можете затруднути, најпре морате испитати ендокринолог. Када је неопходно консултовање ендокринолога? Хормонски поремећаји се могу манифестовати на различите начине, а не веома специфични. Од вас се захтева да пажљиво слушате своје тело и надгледате спољашње стање тела. Када особа има симптоме непознатог порекла, он може ићи код терапеута, који ће, ако је потребно, издати упуту специјалисту. Међутим, у наставку ћемо дати најкрвније карактеристичне жалбе са којима можете безбедно заказати састанак са ендокринологом: хронична слабост, недостатак снаге и жеља за спавање током дана; оштри скокови у телесној тежини, како горе тако доле; оток на врату, повећавајући њен волумен; сувоћа у устима, жеђ; алопеција, губитак косе више од 100 комада. дневно; погоршање коже и ексера; крварења у дигестивном тракту (пролив, запртје итд.); костију костију преплављене преломима и другим повредама; неразумно осећање хладноће, "мраз на кожи" у топлом времену; трепавице, трепавице, слабости у удовима. Било који проблем лакше је спречити него поправити, такође се односи на наше здравље. Спречавање хормонских поремећаја је оно што ендокринолози раде, осим за лијечење пацијената. Заузврат, препоручује: преведите своје тело на правилну исхрану. Јело здрава, свежа и витаминска храна, спасићете се од многих болести, продужити живот и побољшати његову квалитету; пити пуно течности, односно чисту воду (око 2 литра); вежбање - позитивно делује на метаболизам, имунолошке силе, циркулацију крви у жлездама и телесну тежину; живети без стреса, или обраћати мање пажње њима; ако су подложни болести, редовно се испитују и тестирају како би надгледали њихово стање; Да одржавате нормалан ниво јода у телу, једите јодизовану соју, једите морску плодовину, морску храну, јетра, тамјан и јесен у току сезонског времена сваке недеље. Ендокрини систем је нека врста регулатора целог организма, тако да је веома важно да је здрав, али ако се нешто догоди, знаш шта ради ендокринолози и када га треба контактирати. Знамо многе границе медицине. Сви одрасли се суочавају са терапијом, млађи становници наше земље виде педијатрији. Не постоји ни једна особа која никада у животу никада неће посетити зубара. Постоје кардиолози, гинекологи, ортопедисти и трауматолози, хирурзи и многи други уски специјалисти који нам помажу да победимо комплексне болести нашег тела. Ендокринолог - ко је то? Ово питање је од интереса за оне који се по први пут сусрећу са овим специјалистом. За одређени број људи овај тренутак долази у зрелом добу, а неки су, нажалост, присиљени да га упознају много раније. Ендокринолог - ко је то? Доктор ове специјализације прати стање ендокриног система тела. Ендокринолог се бави дијагностицирањем и лечењем, као и спречавање проблема хормоналне регулације у нашем телу. Уколико се повреди било која функција овог система, одмах контактирајте овог специјалисте. Осим тога, ендокринолози третирају посљедице патолошких процеса ендокриног система. Они исправљају количину хормона у крви, лековито враћају метаболизам у тело, раде на враћању репродуктивних функција особе. На које гране научне ендокринологије је подељено? Када поставља питање: "Ко је тај ендокринолог?", Човек можда не сумња да ова ужа специјализација има неколико праваца. Ендокринологија је подељена на три главне врсте: Дијабетологија је проучавање узрока, симптома, курса и компликација болести као што је дијабетес. Данас је ова болест једна од лидера међу прогресивним неизлечивим болестима. Ово је хронична патологија која директно или индиректно утиче на све људске системе и органе. С тим у вези, постојала је хитна потреба за посебним медицинским смером, који би се бавио само проучавањем карактеристика појаве, кретања и лечења ове болести. Диетологија - главни фокус у овој индустрији је правилна исхрана и људски начин. Ендокринолог-дијететичар помаже особи да се ослободи додатних килограма без болова и тачности. За ово, он користи лекове и прави индивидуалну исхрану. Ови специјалисти су у последње време имали велику потражњу, пошто многи људи имају проблема са тежином због сталних стреса, недостатка спавања, нездравих исхрана, седентарног живота. Органи чији се статус прати од стране овог специјалисте Оно што је ендокринолог уради је ко може да се разуме на листи људских органа који први прегледује овај специјалиста. Сви они, у већој или мањој мери, производе хормоне. Штитна жлезда. Пуно зависи од њеног стања - како ће особа изгледати, понашати се, да ли ће бити раздражљив, стално уморан и тако даље. Хипоталамус је мали орган који се налази испод две мождане хемисфере. Он одређује многе функције тела, као што је раст, очување когнитивних процеса. Пинеално тело. Смештен у близини дијенцепхалон. Одговоран за развој хормона среће, одмор. Панкреаса. Овај орган је познат по својој способности да производи хормон који регулише ниво шећера у телу. Хипофизна жлезда је мали процес мозга који регулише репродукцију, раст и метаболизам. Надбубрежне жлезде. Хормони које производе они помажу човеку да се прилагоди тешким условима, учествује у метаболизму. Који су третмани болести у надлежности ендокринолога? Ови специјалисти третирају много болести. То су све патолошки процеси који се јављају у било којем од наведених органа. Код најмања промена стања тела која производи било који хормон, његова функционалност се такође мења. Хормони - супстанце су врло мршавне. Када им недостаје, особа може изгубити репродуктивну функцију или престати расти. Са њиховим вишком, могу се појавити нови растови или глутења са посебним супстанцама у организму. Стога, ендокринолози пажљиво истражују све пацијенте како би им помогли да живе у нормалном животу. Најчешће болести које ендокринолози третирају су: Поремећаји метаболизма калцијума; Државе у којима је неопходна консултација са овим специјалистом Ниједна особа неће разумети да нешто с њим није у реду. За многе поремећаје ендокриног система, навикли смо да напишемо тешке дане, стрес, хладноћу или топлоту, преједање одмора и тако даље. Пријем ендокринолога који вам је потребан у следећим случајевима: лоше стање ноктију или косе; болови у зглобовима и костима. Испитивање пацијента са ендокриним проблемима Испитивање и лијечење доктора ове специјализације могу се понудити од стране јавних болница и било које приватне клинике. Ендокринолог у свакој установи ради на специфичном алгоритму. Испитивање пацијента који је дошао код лекара за консултацију увек ће бити фазно: После тога, настави се на директан преглед или палпацију информационих делова тела са становишта ендокринологије: лимфних чворова, гениталних органа, штитасте жлезде. Испитује перформансе срчаног мишића и крвног притиска. Прописује додатна испитивања или лечење. Најбољи московски ендокринолози Сви би волели искусног и интелигентног ендокринолога да их третира. Прегледи показују да је Москва богата таквим специјалистима. Набављамо најтраженије докторе ове специјализације. Крестанскаа Татиана Валентиновна. Има највишу категорију, кандидат медицинских наука, има патентиран програм за лечење нервног система код дијабетес мелитуса. У професији више од 25 година. Вербовскаа Анна Павловна. Млада, али искусни специјалиста, има прву категорију. Ангажиран је у лечењу великог броја патологија ендокриног система. Сербаков Сергеј Анатољевицх. Ендокринолог и нутрициониста са највишом категоријом. Самостално чини ултразвуком и дешифрује своје резултате, развија програме за смањење телесне тежине. Пруза ефикасан третман многих ендокриних патологија. Нузхнова Јулиа Константиновна. Има прву категорију, оспособљала је додатну обуку у сва три подручја ендокринологије. Има богато искуство у лечењу патологија ендокриних органа. Златинскаиа Елена Владиславовна. Ендокринолог, нутриционист. Помаже пацијентима од 12 година да исправно смањују и одржавају тежину, чине индивидуалне програме исхране трудница, деце, спортиста, који садрже све корисне супстанце. Кииавка Герман Иванович. Има највишу категорију квалификација, брани своју тезу. Пружа ефикасан третман болести ендокриног система. Цене за примање ендокринолога Данас су ендокринолози специјалисти за тражење посла. Слабу екологију, лош животни стил и храну претежно су претукли производњом хормона. Поражавање свих болести органа ендокриног система назива се ендокринологом. Цене за услуге специјалиста из ове области медицине у Москви варирају у зависности од искуства доктора, његове категорије и научног степена. Примарне консултације ендокринолога у граду могу се добити наплаћујући од 1.300 до 2.300 рубаља.


Тимошенкова: Спрема се нови план разрешења сукоба у Донбасу Датум публикације: 26 02 2018, 21:02 Лидерка опозиционе украјинске партије Отаџбина Јулија Тимошенко саопштила је да се припрема додатни стратешки план за решавање сукоба у Донбасу и успостављање мира у Украјини. „Тренутно се у великим аналитичким круговима разматра додатни стратешки план за доношење мира у Украјину заједно са украјинским представницима, између осталог у том раду учествују и представници наше партије. Верујемо да ће мир у Украјини бити успостављен ако високо руководство земље не буде желело да зарађује на крви и рату, већ буде желело да успостави мир“, истакла је Тимошенкова на састанку савета парламентарних странака. Притом, она није навела детаље овог плана ни његовог аутора. Украјинске власти су у априлу 2014. године покренуле војну операцију против народних република Доњецка и Луганска, које су прогласиле независност након државног преврата у Украјини у фебруару 2014. Проблем решавања украјинске кризе разматра се на разговорима у различитим форматима, а посебно у „нормандијском формату“. Варшава је предложила да се преговори пренесу на „женевски формат“, односно уз учешће САД и Пољске, као државе која се граничи са Русијом и Украјином. Међутим, споразуми о прекиду ватре остварени су тек у Минску током састанака контакт-групе уз посредовање Русије и ОЕБС-а. Али и након договора о примирју између страна у сукобу, размена ватре се наставља. Тагови: Донбас; Јулија Тимошенко; план разршења; разрешење сукоба у Донбасу


Свети преподобни Симон Мироточиви | Православна Црква у Чилеу СВЕТОСТ и нарочиту вредност испосничког живота свог преподобни Симон пројави кроз дивне подвиге и чудеса, које учини како за живота тако и после смрти; а посебно кроз точење мира, слично светом великомученику Димитрију Солунском. Но одакле је он био, ко су му родитељи, како је васпитан, и где је отпочео са својим подвизима, то се не зна, али се претпоставља да је био српског порекла. Што се пак тиче његовог прекрасног живота на Светој Атонској Гори, изложиће се овде. Памтећи изреку духовних стараца, да је немогуће спасти се без послушности, преподобни Симон по доласку свом у Свету Гору најпре се постара да себи нађе духовног старца, коме би потпуно потчинио себе, те да му овај буде не само водитељ ка спасењу и светли образац савршеног подвижништва, него и строги судија његових мана и слабости. У тражењу таквог руководиоца, преподобни Симон жудно обилажаше манастире и скитове по Светој Гори. При сусрету са монасима искусним у духовном животу, он вођаше разговоре о монашким врлинама. Најзад, он пронађе себи старца, савршеног у сваком погледу подвижника. Он изложи потанко пред њим свој ранији живот, и одлучно изрази своју готовост: да старцу буде безусловно послушан у свему, да без икаквог размишљања тачно извршује сваку родитељску реч његову, као да му долази из самих уста Божијих. Спочетка преподобни Симон не поклони вере овоме виђењу, бојећи се да то није нека замка нечастивога, који се уме претварати и у анћела светла. Зато он не престајаше мислити куда би се удаљио на што усамљеничкије молитвено живљење испосничко. Саслушавши казивање преподобнога, браћа му с љубављу понудише све своје богатство за зидање и устројство општежића. И са благословом преподобнога одмах се дадоше на посао око тога. Материјал би припремљен, мајстори доведени, само је требало одредити место где ће се зидати црква и остале зграде. Када преподобни Симон указа на окомиту стену као на темељ обитељи, мајстори се запрепастише, и говораху му: Аво, да ли се ти шалиш или озбиљно говориш? Та погледај, ова стена је опасна за нас зидаре, а још опаснија за оне који ће живети ту. Ти како хоћеш, но ми смо против тога. – И дуго се спор вођаше око тога. Уразумљени таким небеским гњевом, злочинци у један глас повикаше: „Алах, Алах!“ и гушећи се у сузама, смирено мољаху светитеља да их исцели. „Смилуј се на нас, аво“, вапијаху они, “ и исцели нас; а ми ти дајемо реч да ћемо постати хришћани“. – Незлобиви старац, ученик незлобивог Учитеља Христа, дирнут невољом својих непријатеља, посла једног ученика по јелеј из кандила што је пред Спаситељем, помоли се за њих, затим крстолико помаза очи сараценима и сасушену руку њиховог друга, и сви се одмах исцелише. Поражени чудом исцељења, они не само примише свето крштење, него и остадоше у манастиру, и замонашише се.


Aldenのバケーションレンタルと宿泊先 - ミネソタ州, アメリカ | Airbnb 1泊¥ 2,365から


text: Блокчејн систем: Сигурније слање новца из дијаспоре у матицу | Јужна Србија Инфо Почетна | Економија | Сигурније слање новца из дијаспоре у матицу Ниш 20.07.2018. В.Петровић Укупна вредност целог пријекта биће до 85.000 долара, а вредност појединачних трансфера би требало да буде до 100 евра, односно 100 долара, у зависности од земље одакле се новац шаље Представници града Ниша и Програма УН-а за развој- УНДП, градоначеник Дарко Булатовић и Стелиана Недера, представница УНДП-а, потписали су Меморандум о срадњи на пројекту "Дознаке засноване на блокчен технологији града Ниша" који ће трајати три месеца. Пројекат је покренут како би се тестирало на који начин ова врста напредне технологије може бити од користи за грађане, компаније и државу. Пројекат има за циљ да, коришћењем иновативне блокчејн технологије, олакша и појефтини трансфер дознака ос стране физичких лица у иностранству ка индивидуалним примаоцима новца у Србији. У оквиру пројекта биће омогућено да изабрани примаоци у Нишу добију дознаке директно, без посредника, уз знатно ниже трошкове трансфера у односу на актуелне тржишне цене за трансфер новца. Укупна вредност целог пријекта биће до 85.000 долара, а вредност појединачних трансфера би требало да буде до 100 евра, односно 100 долара, у зависности од земље одакле се новац шаље. "Драго ми је да је Ниш део овог пројекта за који верујем да ће се успешно окончати и да ће донети бенифите онима који су субјекти и носиоци овог пројекта, али и нешто више од тога, да ће овај пројекат омогити да проширимо сарадњу са канцеларијом Уједињених нација на неке нове пројекте који су значајни за наш град и овај регион али и за Уједињене нације", истако је градоначелник Ниша Дарко Булатовић. О самом пројекту, начину како ће бити спроведен, добити коју ће имати грађани и град говорила је Стелиана Недера. "Циљ пројекта је повезивање српске дијаспоре и њихових породица у матици, а УНДП га је осмислила како би тестирала на који начин ова врста напредне технологије може бити ид користи за грађане, локалну самоуправу и државу", казала је она и додала: "Град Ниш је изабран због својих блиских и јаких веза са дијаспором, као и отворености града за примену нових технологија. Формиран је и посебан тим заједно са Канцеларијом за локални економски развој, ради пружања подршке спровођењу овог пројекта" Пилот пројекат подразумева учешће до 200 прималаца дознака који су одабрани путем јавног позива за добровољно учешће. Примаоци ће добити дигиталне ваучере у виду идентификационих картица и моћи ће да користе добијена средства за плаћање комуналних рачуна и куповину намирница у три транспаренто одабрана локална малопродајна објекта за прехрамбене производе у Нишу. Процењује се да ће предвиђена вредност свих трансакција учесника износити 20.000 америчких долара.Циљ је и да се се смање трошкови трансфера новца. "Стварни живот је да неко из дијаспоре шаље новац својим рођацима у матици тако што замоли некога да тај новац однесе на одређену адресу. Такав трансфер новца ноје сигуран, а ми блокчејном желимо да слање новца буде сигурније, јевтиније и транспарентније", објашњава Жељка Топаловић, менаџер овог пројекта. "Потребно је да онај који шаље новац једноставном апликацијом ће извршити уплату новца кроз он лајн платформу, а прималац, или преко физички одштампаног ваучера или применом мобилног паметног телефона, да плати рачуне у обједињеној наплати или у некој од продавница у граду Нишу које су изабране". Практично то значи особа из Америке уплати 100 долара преко апликације рођаку у граду Нишу. Он не треба ништа да ради, да оде у Обједињену наплату у износу од 50 долара, а осталих 50 долара може дапотроши у некој од изабраних продавница. Милан Ранђеловић, начелник Канцеларије за локални економски развој и пројекте додаје да град Ниш није случајно изабран за овај пројекат. "Ниш је кроз историју био град напредних технологије у коме се сада ради на развоју савремених напредних технологија, а ту свакако спада и примену бокчејн технологије", каже Ранђеловић. "То је један од разлога, а други је да из нашег града има доста људи који живе у дијаспори, и тако смо дошли до идеје да је Ниш најповољније место да се један овакав пројекат реализује. Надамо се да ће ова иницијатива да се настави и да се примени у другим делатностима". Према његовим речима постоји процена да око 25 одсто становника прима новац из иностранства од својих рођака легалним или нелегалним токовима. И у Нишу је та популација велика и зато се са овим пројектом креће управо из овог града, а пројекат ће показати како све то функционише и како су корисни задовољни. Овакав трансфер новца може у великој мери допринети и економском развоју државе са великом дијаспором, као што је Србија, где скоро 800.000 људи прима новац из иностарнства, а тај износ годишње износи и 4,5 милијарди евра годишње. # Ниш УН Дарко Булатовић Милан Ранђеловић новац дијаспора КЛЕР Уједињене нације трансфер популација блокчејн Јефтинији трансфер новца Клинички центар полиција Медијана градска општина кошарка Раднички ФК Коронавирус Пирот Тржница ЈП саобраћајна незгода студенти поплава СНС Београд Горан Цветановић Дом здравља ДС Скупштина града Ниша Драгана Сотировски Прешево Ниш фудбал рецепт Лесковац Дарко Булатовић саобраћај Нишка Бања Алексинац Прокупље инвестиције Градина Јужна Србија Инфо Зоран Перишић Владичин Хан убиство СПЦ Куршумлија Врање Влада Републике Србије Клинички центар Ниш Александар Вучић


ПИСМА ИЗ НЕДОЂИЈЕ: Црна Гора је већ изабрала! Пише:Ђоко Кесић Мило "Бритва" има урођени инстикт за опстанак. Због тога, верујем да је већ спаковао ствари, узео пластичне банковне картице, пасош - спреман да под хитно напусти место злочина. Он нема избора, ако остане у Подгорици следује му оптуженичка клупа, одговараће за организовани криминал, корупцију, а могуће и за наводне политичке и личне ликвидације. Много је једноставније да потражи резервну домовину. Где ће завршити, велико је питање. У Београду, мало је вероватно. Ако га власт у Србији условно симпатише, такав блам јој није потребан. У Русију или на Исток није добро дошао. На Западу, Лондон и Вашингтон су дигли руке од њега. Овим престоницама тиранин типа Ђукановић није пожељан гост, заправо је бламажа. Могуће је да ће Ђукановић завршити у Јужној Америци, некаквој Боливији, Аргентини, Никарагви... Многи слични њему у ближој и даљој историји налазили су тамо спокој искључиво због високих банковних рачуна. Дакле, сувишно је питање ко ће победити на парламентарним изборима у Црној Гори у недељу 16. Октобра. Мило Ђукановић апсолутни господар Црне Горе са све својом 27-годишњом тиранијом сигурно неће. Чак и да својим познатим махинацијама номинално намакне највећи проценат гласова – Он је изгубио! Тој причи је крај. Треба се плашити једино да ће свој престо бранити заметањем буне, спас тражити у грађанским сукобима после избора. Очајнику његовог типа свака нада за опстанак на власти нема цену. Његова четвртвековна власт, од догађања народа на Жутој греди до данас, почивала је и хранила се на два извора: србомржњи и корупцији. Усавршио је тај модерни метод тираније, новцем је куповао медије и опозицију. Та матрица је потрошена, политичка Црна Гора, она у опозицији, а и многи у власти препознали су време које каже – Доста је било, Господару. Вратио му се онај усуд који почива на мудрости "ко сабљом сече, од ње и гине", избацило га на површину мутно време догађања народа, вратило му се кад су му се догодили Брђани и бројни понижени у Црној Гори пре годину и нешто оним кампом испред Владе којој је он и данас премијер. Да је протегнутом господару Црне Горе истекао рок употребе схватили су његови поданици крајем прошле и почетком ове године, кад су земљопосе 4000 076;ници и кућевласници – домаћи и иноземни – почели масовно да продају имовину. Црна Гора није више место које греје нада. Чак и споромислећи житељи Црне Горе коначно су препознали право лице Милове страховладе кад је арестирани, његов први партијски саборац, Светозар Маровић пред судом признао крађу која се мери стотинама милиона евра. Питају се данас јавно, колико је то њихв господар сврнуо на своје рачуне и рачуне своје породице која је већ деценијама истински поседник Црне Горе. Ђукановић је одавно већ богат човек. Јавно признаје да је "зарадио више од двадесет милиона евра". Незванично, његова имовина је вишеструко већа. Све је срочено у предизборном слогану Демократског фронта: "Ми ли Он". Све поменуте сигнале препознала је Црна Гора изузев њега самог. Шта су резултати Милове двадесет седмогодишње владавине: - Он је несумњиво даровит политичар, убедио је грађане Црне Горе да је природно да су само он и његова породица богати и моћни, а остатак нека се челичи у оскудици. - Да би остварио те циљеве укинуо је демократију, све је куповао новцем: моћ, опозицију гласаче, медије, паваљке, љубавнице, криминалне групације... - Колико памти писана и она усмена историја, Миловом заслугом Србију и Црну Гору никад нису делили дако дубоки канали. Чак ни Секула Дрљевић није имао толико сулуде идеје. - Повео је сопствени крсташки рат против Срба и свега што је мирисало на Светосавље. - Забранио је практично Српску православну цркву, осмислио некакву црногорску цркву и за њеног "патријарха" лично поставио распопа из Смедерева, извесног Мираша Дедејића. - Римокатоличка црква у Црној Гори има веће права него СПЦ. - Укинуо је ћирилицу, српски језик, избацио га из уџбеника и школа, наредио да се осмисли црногорски језик са језички давно изумрлим синонимима. - Набедио је Његоша и престону породицу Петровић да нису Срби и да се никад нису тако изјашњавали. Горски вијенац једва је измакао његовој редактури. - Да би показао своју добровољност да се увуче Бриселу и Вашинтону, признао је наказну државу Косово, увео санкције Русији и аплицирао за НАТО савез. - Има тога још, па то је изазвало грађење код многих Срба у Србији, Републици Српској и диљем земљиног шара, да опишу свој однос реечницом "Не видим разлику између Црне Горе и ЕкваторалнеГвинеје". - Издао је пријатеље, кумове, издао је црногорску честитост и достојанство, учинио је све да се млађи у Црног Гори и не сећају шта то беше. Мило ових дана брани своју минорну позицију лексиком како га руше Москва и Београд, који су устали због наводне жеље Цне Горе да приступи НАТО алијанси!? Каква бедастоћа. Заборавља да свака тиранија има своју спиралу успона и пада, све заврше слично. У каљузи, бекством и формирањем владе у егзилу. Па Господару, да се не поздрављамо. Плати рачуне и одлази. Извор: 3db4 Правда


source: wikipedia

text: 1844. је била проста година. Догађаји Јануар Фебруар 27. фебруар — Доминиканска Република постала независна од Хаитија. Март 2. март — Указом кнеза Александра Карађорђевића основана је Војномедицинска академија у Београду. Април Мај 24. мај — Проналазач телеграфа Семјуел Морзе послао прву телеграфску поруку на удаљеност од 65 km, из Вашингтона у Балтимор. Јун Јул Август Септембар Октобар 22. октобар — Велико разочарање у САД, где је више хиљада верника очекивало други долазак Исуса Христа. Новембар Децембар Рођења Јануар 7. јануар — Мари Бернар Субиру, францускиња Света Бернадет из Лурда, која је објавила да јој се приказала Девица Марија. Фебруар 10. фебруар — Аврам Ђукић, српски историчар. (†1906) Март 18. март — Николај Римски-Корсаков, руски композитор 30. март — Пол Верлен, француски књижевник Јул 11. јул — Петар I Карађорђевић, српски и југословенски краљ Август 22. октобар — Сара Бернар, француска глумица Новембар 21. новембар — Владан Ђорђевић, српски лекар, књижевник и политичар (†31. август 1930). Децембар 19. децембар — Манојло Грбић, српски писац, историчар и свештеник (†16. април 1899). Смрти Март 8. март — Карл XIV Јуан Шведски, француски маршал и шведски краљ Јун 27. јун — Џозеф Смит, амерички верски вођа, оснивач мормонизма Јул 28. јул — Џон Далтон, енглески физичар и хемичар 28. јул — Жозеф Бонапарта, напуљски и шпански краљ Август 11. август — Јернеј Копитар, словеначки филолог и слависта Септембар 23. септембар — Александар Бенкендорф, руски генерал Децембар 27. децембар — Јован Мићић, српски хајдук и кнез. Дани сећања 1840-е 41844


Национални дан љубитеља књига: 5 сјајних књига о мачкама за вашу летњу листу за читање - Национални Дан | Јун 2021 9. август је Национални дан љубитеља књиге! Не постоји ништа попут коврчања уз добру књигу и добру мачкицу за ушушкавање. Али читање књиге о мачкама може вам додати још више мачје забаве! Такође је доба године када се позивају одмори и путовања. Уз спаковање основних ствари као што су крема за сунчање и учитавање листе за репродукцију летњим џемовима, понијећете и књигу која ће вам помоћи да проведете време док се одмарате на плажи. Дакле, са Националним даном заљубљеника у књиге, ево ваше основне листе од пет мачака усредсређених на листу за читање. једна.Могла бих да пишким на овоФранцесцо Марциулиано Аутор стрипа Францесцо Марциулиано’сМогла бих да пишким на овозамишља шта би се догодило кад би мачке могле писати поезију. Паметни резултати који изазивају осмех укључују стихове који сажимају привлачење преласка божићног дрвца, филозофирају о гребању кауча и нуде дубок увид у однос мачке и њеног репа. Можете га добити на Амазону овде! . два.Цат СенсеЈохн Брадсхав Сви волимо да мислимо да смо на истој таласној дужини као и наше мачке. Међутим, књига антрозоолога Џона Бредшоа улази у научна истраживања како би нам помогла да схватимо штастварноиде унутар мачјих умова. Суштина књиге је у томе што ако боље разумемо своје мачке, можемо им бити бољи чувари и пријатељи.Цат Сенсетакође се снажно фокусира на улоге домаћих мачака данас. 3Мачка излази из торбеАутор Јеффреи Бровн Графички романописац Јеффреи Бровн’сМачка излази из торбеје суштински поклон за свакога ко је тек удомио - или размишља о усвајању - своје прве мачке. Преко ивичастих, преносивих плоча, Браун описује начин на који се његова мачка Мисти појавила на његовом прагу, ушла у његов живот и освојила његово срце. Четири.Мачке на послуНаписала Лиса Рогак Ваша властита размажена домаћа мачка може проводити дане излежавајући се и јурећи сунчеве зраке, али у стварном свету постоји мноштво мачака које држе разне витална радна места . Рогакова књига профилише њих 50, укључујући мајсторе железничких станица, циркускане и поштоване винарија мачка . 5.Олд Поссум’с Боок оф Працтицал ЦатсАутор Т.С. Елиот Ако сте неки љубитељ мјузикла Андрев Ллоид ВебберМачке, морате додатиОлд Поссум’с Боок оф Працтицал Цатсна ваше полице с књигама на мачју тему. Збирка хировитих песама са психолошким савијањем, тачно ћете открити како мачке добијају своја имена заједно са упознавањем са мачјим ликовима као што су господин Мистоффелеес, Гус Тхеатре Цат и мачке Јеллицле. Илустрације пера и мастила великог Едварда Гореиа чине књигу изузетно важном. Које бисте још књиге о мачкама препоручили пријатељу? Да ли ћете се мазити с мачкицом и читати на Национални дан љубитеља књиге? Јавите нам у коментарима испод! Кликните на подебљане везе у чланку да бисте купили и подржали наш садржај! мачка новогодишње слике


text: вина светске серије Шта да се квалификује са чиме се једе док се подешава АТ&Т Парк - дом СФ-ових џинова у Националној лиги - познат је по својим фенси игра (Гилрои помфрит са белим луком, било ко?), Мада пиво обично преовладава вином као напитак за гледање игара у избору у парку са ЛЕЕД сертификатом. Ипак, знамо да ће љубитељи лопти наклоних винским винима који гледају од куће без сумње посегнути за вадичепом који долази вечерас у Ворлд Сериес почетну утакмицу. Сходно томе, саставили смо неколико предложених парова хране и вина за оне од вас који више воле Зин док узимају следећу победу нашег тима. Где би био прави љубитељ лопте без ове класичне игре за гледање игара? Када се ушушкавате у "орашасте плодове", нема ништа прикладније за спаривање од оштрог пенећег вина. Зашто? Његова киселост спретно ће надокнадити сву сол у овој посластици, док његов мехуричасти профил и кремасти моуссе подсећају на пиво (мада знамо да је мехураст бољи!). *Направите их гурмански: Надоградите своју традиционалну основну матицу на фенси верзију Виргиније. Не можемо да замислимо игру лопте без 'паса. Сходно томе, откачите воћну, средње телу црвену боју попут црног пинота или Цру Беаујолаис-а (за потоње волимо верзије из Моргона и Броуилли-а) приликом уметања у ову месну посластицу. Мекани танини ових вина поднијет ће жвакаћу текстуру паса, док њихови профили воћног окуса чине сјајне фолије сланом укусу ове одабране игре. *Направите их гурмански: Одлучите се за пољске кобасице, за богатији, укуснији укус. Мерлот је обућа за упаривање са пљескавицама од говедине, захваљујући сочним танинима сорте, одважним укусима и утицају тост храста. Одлежавање храста ствара наговештај задимљености у вину - што одјекује нотама роштиља које се налазе у пљескавицама - а вински слатки воћни укуси добро функционишу са кечапом и свим додацима. *Направите их гурмански: Замените говедину храњену травом и украсите плавим сиром и бурбонском сланином. Игра на! Мање традиционална цена игре, али она коју тешко можемо да прескочимо, пица има посебно место у срцима обожавалаца Гиантса склоних Цал-Итал-у (АТ&Т Парк продаје ручно рађене пице, натцх). Када се вечерас увлачите у питу, одлучите се за "класично" упаривање пице у Зинфанделу (његови џемасти воћни укуси прилагођени су упаривању са слатким сосом од пице) или испробајте нешто другачије са црвеном на бази Сангиовесе или Барбере. *Направите их гурмански: Небо је ограничење када је реч о украшавањима пита - нокаутирајте се! Карамела кукуруз Не постоји ништа попут умотавања игре лопте у глатко-слатку врећу свеже искоченог карамела кукуруза. За прохладно парење спремно за временске прилике које ће сигурно обрадовати ваше колеге љубитеље вина и лопти, посегните за расхлађеном боцом леденог вина. Неуобичајено слатко вино направљено од воћа које је буквално смрзнуто на виновој лози, блистава киселост леденог вина спретно ће пресећи карамелово кукурузно грме и оставити да се осећате освежено. Спремни, усудимо се рећи, за утакмицу број два? *Нека буде гурмански: Специјални трговци појављују обилне мале серије кукуруза у изобиљу - потражите их на Гоогле-у.


Quote: Ово је сада могуће само код браће Грим. Мало реализма није на одмет. Одакле средства за ове твоје маштарије? Одакле подршка из иностранства? Па јел ти мислиш да би Србија могла сама да опстане у овом европском океану несреће? Ми морамо да пратимо тренд великих европских десничарских партија, а тај тренд нам говори да је потребно организовање и излазак на изборе ради преузимања власти. Дошло је време да се спасава што се да спасти. Баш ме брига више шта неко мисли о другом светском рату, о Јеврејима и слично. Ако само неко хоће да крене да се бори са белом кугом, да предузме неке конкретне мере, и да врати људе на село, и ништа више не мора да предузима, и то ће бити довољно.


text: Гаетано Доницети (; Бергамо, 29. новембар 1797 — Бергамо, 8. април 1848) био је чувени италијански композитор опера. Уметничку каријеру започео је као композитор симфонија, коморних и црквених дела. Касније се потпуно посветио опери. У почетку је под Росинијевим утицајем, али је убрзо пронашао пут до властите оперне драматике, приправљајући правац којим ће наставити Ђузепе Верди. Од 1834 — 1839. професор је на конзерваторију у Напуљу, а од 1839. у Паризу. Од 1842. дворски је композитор и капелник у Бечу. Опус Опере Љубавни напитак Лучија од Ламермура Позоришне згоде и незгоде (1827, као Вива ла Мама 1969) Кћи пука Дон Пасквале Референце Спољашње везе Рођени 1797. Умрли 1848. Италијански композитори


ДЕМОГРАФСКА БУДУЋНОСТ НЕМАЧКЕ – сваки четврти биће муслиман Према једном владином извештају који је процурео у јавност, Немачка ће морати да прихвати 300 хиљада миграната годишње у наредне четири деценије, како би зауставила опадање броја становника. Документ чије је делове објавио Rheinische Post првог фебруара, открива да немачка влада рачуна на сталну масовну миграцију – по свој прилици из Африке, Азије и Блиског Истока – како би одржала тренутни број становништва Немачке (82,8 милиона) стабилним до 2060. године. Извештај наговештава, да одлука немачке канцеларке Ангеле Меркел да дозволи улазак у земљу неких 1,5 милиона, већином муслиманских миграната, није била примарно хумани гест, већ прорачунати напор да се заустави немачко демографско опадање и очува будућа одрживост немачке државе благостања. Према једном владином извештају који је процурео у јавност, Немачка ће морати да прихвати 300 хиљада миграната годишње у наредне четири деценије, како би зауставила опадање броја становника. Документ чије је делове објавио Rheinische Post првог фебруара, открива да немачка влада рачуна на сталну масовну миграцију – по свој прилици из Африке, Азије и Блиског Истока – како би одржала тренутни број становништва Немачке (82,8 милиона) стабилним до 2060. године. Извештај наговештава, да одлука немачке канцеларке Ангеле Меркел да дозволи улазак у земљу неких 1,5 милиона, већином муслиманских миграната, није била примарно хумани гест, већ прорачунати напор да се заустави немачко демографско опадање и очува будућа одрживост немачке државе благостања. Ако већина нових миграна 4000 1090;а који дођу у Немачку у наредне четири деценије буде из исламског света, муслиманска популација у Немачкој могла би да скочи на преко 20 милиона и износи више од 25% од целокупне немачке популације 2060. године. Критичари немачке ,,политике отворених врата“ упозоравају, да је скорашње нагло повећање у муслиманској популацији Немачке – која је по први пут премашила 6 милиона у 2016. години – већ заувек изменило изглед земље. Масовна миграција убрзава раст ислама у Немачкој, о чему сведочи умножавање забрањених зона (no-go zones), шеријатских судова, полигамије, дечијих бракова, насиља због повређене (породичне) части (honor violence). Масовна миграција већ је одговорна за друштвени хаос, укључујући џихадистичке нападе, епидемију мигрантског силовања, кризу здравственог система, пораст криминала и навалу немачких грађана да купе оружје за самоодбрану, и чак да напусте Немачку заувек. Влада није рекла како планира да интегрише потенцијалне милионе додатних муслимана у немачко друштво. Цена за заустављање немачког демографског опадања, изгледа да је даља исламизација Немачке под маском мултикултурализма. Према извештају којег је саставила Федерална статистичка служба (Destatis), влада је раније предвидела, да ће немачка популација да спадне са 82 милиона на 73 милион са 2060. годином, или у најгорем сценарију на 67,7 милиона. Сада је та процена ревидирана, заснована на поновљеним предвиђањима која се тичу имиграције, стопе прираштаја и очекиваног животног века. Услед позитивне нето миграције (више је људи ушло у земљу него што ју је напустило), немачка популација је повећана за 1,14 милиона у 2015. години, и за додатних 750 хиљада у 2016. години, достижући до сада највећи број од 82,8 милиона на крају 2016. године, према прелиминарним проценама Destatis-а. Са стопом фертилитета од 1,6 детета по жени, која је доста испод оне од 2,1 детета за репродукцију, Немачкој ће требати стални прилив од 300 хиљада миграната годишње, како би одржала стабилним тренутни ниво популације до 2060. године. Извештај наглашава потребу брзе интеграције миграната у радну снагу, како би они могли да доприносе социјалном систему. ,,Према претходном искуству, то неће бити лако и захтеваће више времена него што се у почетку често мислило“ признаје се у извештају. ,,Успех ће бити видљив тек средњорочно/дугорочно. Скорашње истраживање Frankfurter Allgemeine Zeitung-а открива, да је тридесет највећих немачких компанија запослило свега 54 избеглице, укључујући и 50 које је унајмила као курире Deutsche Post, највећа логистичка фирма. Руководиоци компанијâ кажу, да је главни проблем у томе што мигрантима недостају квалификације и добро знање немачког језика. Према Федералној служби за рад, образовни ниво новопридошлих миграната у Немачку је далеко нижи од очекиваног; само четвртина има дипломе средње школе, док три четвртине нема било каквих квалификација. Свега ч 4000 77;тири посто њих има високо образовање. За сада, велика већина миграната који су стигли у Немачку 2015. и 2016. године, су штићеници немачке државе. Немачки порески обвезници платили су око 21,7 милијарди евра за помоћ избеглицама и азилантима у 2016. години, и платиће сличну суму и у 2017. години. Документ министарства финансија открива, да мигрантска криза може да кошта немачке пореске обвезнике 93,6 милијарди евра, до 2020. године. Око 25,7 милијарди евра биће намењено за социјалне трошкове – исплате за незапослене и стамбену потпору. Око 5,7 милијарди евра биће намењено за курсеве језика и 4,6 милијарди за укључивање избеглица у радну снагу. Масовна миграција је такође повећала тражњу за становима, повећавајући тако трошкове изнајмљивања за обичне Немце. Према Rheinische Post-у, сваке године тражи се око 350 хиљада нових станова, док је само 245 хиљада станова саграђено 2014. године, и 248 хиљада 2015. године. У међувремену, према извештајима полиције, мигранти су починили 208.344 преступа у 2015. години. Ова бројка представља повећање од 80% у односу на 2014. годину, што значи да су мигранти сваког дана починили 570 преступа или 23 преступа на сат између јануара и децембра 2015. године. Немачки обавештајни документ који је процурео у јавност упозорава, да ће масовна миграција из муслиманског света водити ка повећању политичке нестабилности у земљи. Документ упозорава, да ће ,,интеграција стотина хиљада илегалних миграната бити немогућа узимајући у обзир већ постојеће муслиманске паралелне заједнице у Немачкој. У документу се додаје: ,,увозимо исламски фундаментализам, арапски анти-семитизам, националне и етничке конфликте других народа, као и различита схватања друштва и права. Немачке безбедносне агенције су неспособне да се носе са тим увезеним безбедносним проблемима, и реакцијама немачке популације“. У интервју за Die Welt, неидентификован високи официр безбедности рекао је: велики прилив људи из других делова света водиће ка нестабилности наше земље. Дозвољавајући ову масовну миграцију, ми стварамо екстремисте. Главни део друштва се радикализује јер већина не жели миграцију коју су наметнуле политичке елите. У будућности, многи Немци ће се удаљити од уставне државе“. Скорашње истраживање фирме YouGov открива, да 68% Немаца верује да се безбедност у земљи погоршала услед масовне миграције. Скоро 70% испитаника каже, да се боје за свој живот и имовину на немачким железничким и метро станицама, док се 63% осећа несигурним на великим јавним догађајима. Истраживање куће INSA открива, да 60% Немаца верује да ислам не припада Немачкој. Скоро половина (46%) оних који су испитани каже, да је забринута због ,,исламизације“ Немачке. Када би се сада одржали избори, ипак, Ангела Меркел би лако освојила наредни четворогодишњи мандат за канцелара. Истраживање 3ad4 1082;уће INSA, које је рађено за Bild говори, да би Меркелова ЦДУ освојила 33% гласова, док би СДП освојио 27% а антимигрантска партија Алтернатива за Немачку 9%. Процењивање муслиманске популације у Немачкој Немачка се сада такмичи са Француском око најбројније муслиманске популације у западној Европи. Повећање муслиманске популације у Немачкој је потпомогнуто масовном миграцијом. Процењено је, да је 300 хиљада миграната дошло у Немачку 2016. године, поред више од милион оних који су стигли 2015. године. Барем 80% (800 хиљада у 2015. и 240 хиљада у 2016. години) од новопридошлих су муслимани. Уз новопридошле, стопа раста муслиманске заједнице која већ живи у Немачкој је око 1,6% годишње (77 хиљада) према подацима студије Pew Research Center о расту муслиманске популације у Европи. Према пројекцијама Pew Research Center које су обелодањене пре текуће мигрантске кризе, муслиманска популација у Немачкој већ је достигла предвиђених 5.145.000 са крајем 2015. године. Са 800 хиљада муслиманских миграната који су стигли у Немачку 2015. године, 240 хиљада који су дошли 2016. године, уз 77 хиљада услед природног повећања, муслиманска популација је повећана за 1.117.000 и досегла је 6.262.000 крајем 2016. године. То износи 7,6% свеукупне немачке популације од 82,8 милиона људи. Муслиманска популација у Немачкој могла би да нарасте на 20 милиона већ 2020. године, према председнику Баварске асоцијације локалних самоуправа Уве Брандлу. Његова прогноза се базира на тзв. повезивању породица – појединци чије су молбе за азил усвојене одмах ће да доведу између четири и осам чланова породице у Немачку. Пре више од једне деценије, историчар Бернард Луис је упозорио да ће ако се текући миграциони трендови наставе, Европа бити муслиманска на крају 21. века. Немачке политичке елите предњаче у остваривању овог предвиђања. Превео са енглеског: Небојша Вуковић Извор: nspm.rs


text: Архитектура (, од старогрчке речи -{arkhitéktōn, ἀρχιτέκτων}-, од ἀρχι — главни и τέκτων — градитељ) у ужем смислу је наука и уметност пројектовања и обликовања зграда, односно унутрашњег и спољашњег архитектонског простора: ентеријера и екстеријера. Архитектонска дела често представљају културне или политичке симболе, као и уметничка дела. Историјске цивилизације се карактеришу својим достигнућима у архитектури. Архитектура служи да испуни неке основне људске потребе, и настаје у складу са могућностима и потребама људи. У организацију постора спада и уређење насеља, то јест урбанизам. Стога су сви значајни урбанисти имали и архитектонско образовање. Архитекта Архитекта се бави планирањем и пројектовањем зграда и других грађевина, те суделује у надзору и вођењу градње. Архитекта осмишљава грађевине с обзиром на контекст и програм, разматрајући притом масу, форму, волумен, простор, текстуру, структуру, светла и сенке, материјале и прагматичне ствари као трошкове, конструктивних и технолошких ограничавања да би дошао до практичног, економског и по могућности уметничког архитектонског дела. Основни појмови у архитектури Одређени појмови се стално понављају и на нов начин реализују при пројектовању грађевина, независно од стила и епохе. Простор: Дефиниција, димензије, положај, реализација и формално обликовање простора су најбитнији задатак архитектуре. Форма: Облик архитектонског дела, његова скица, форма и величина, су аспекти који нису једноставно изведени из функције. Нацрт никада није директна последица задатих параметара. Ту постоји увек компонента естетске и формалне организације. Како ће грађевина изгледати из одређеног угла? Које боје и материјали су најпогоднији? Све ово лежи у домену пројектанта-уметника. Функција: Добро функционисање једне грађевине је основна сврха архитектуре. Ово подразумева техничко функционисање архитектонског дела у пракси, али и естетске и друге функције које оно треба да испуни. Архитектура је једна од ретких уметности (уз дизајн), која поред естетске вредности има и употребну вредност, и стоји увек на размеђи уметности и функције. Порука: Национална библиотека Француске има форму 4 заклопљене књиге и тиме даје поруку о својој намени. Команда Ратног ваздухопловства у Земуну подсећа на авион и такође даје поруку о својој функцији. Веза са околином: Идеализован пример архитектуре је нацрт грађевине, који се на више начина може уклопити у своју реалну околину. Ово се постиже, на пример: различитим формама, избором боја и материјала. Значење: Свака грађевина има индивидуални исказ и карактер, који се показује кроз облик, функцију или организацију. Разлика између архитектуре и грађевинарства Разлика између архитектуре и грађевинарства често је била предмет контроверзи. Пре се сматрало како је архитектура уметност, а грађевина инжењерство. Савремена пракса обједињује инжењерска знања и уметнички таленат архитекте у јединствену личност која је способна да сагледа све аспекте грађевине, како инжењерске (конструктивни склоп, грађевинска физика), тако и уметничке (контекст, форму, композицију, боју, материјализацију итд), док се грађевински инжењери пре свега баве организацијом градње и инжењерским делом посла: прорачунима и одговарајућим деловима пројекта којима се дефинишу грађевински детаљи. У Уједињеном Краљевству, на пример, улоге су тачно дефинисане и сву израду пројеката и планова могу радити само архитектонски бирои, тј. специјалне фирме чији су власници архитекти запослени у њима. Сви остали инжењери који учествују у поступку пројектовања (грађевински, електро, машински итд) појављују се у улози консултаната. Таква пракса даје акценат на архитектури. Архитектура као уметност Архитектура је уметност обликовања простора волуменом. Она је ликовна уметност која има практичну намену — заштита од природних непогода (киша, ветар, снег, итд), хладноће или топлоте. Грађевина изван ствара волумен (као скулптура), дакле има распоред и однос маса, однос пуног и празног, затвореног и отвореног, својства грађе, специфичности обраде површина, обојеност итд. Уз три димензије – ширину, висину и дубину, архитектура укључује и четврту – време, тј. кретање потребно да се архитектура „доживи“ са свих страна, изнутра и споља! Посебан је и простор унутрашњости архитектуре који је потребно посматрати неодвојено од спољашњег омотача. Распоред и организацију простора, величину појединих простора и њихове везе, можемо спознавати тек из архитектонских цртежа или снимака. Они морају бити правилни и „у размери“, тј. да свака мера у цртежу одговара мери у стварности у некој размери (1:100, 1:50, итд). Једини начин да доживимо архитектуру кроз слике је да сложимо јединствен доживљај о грађевини из слика изгледа (изглед), унутрашњег простора одозго (основа) или најбоље пресеком грађевине. Када говоримо о пропорцијама, нешто може бити мало, велико или складно. Нпр. грађевине грађене за човека, по неким људским мерама, гробна хумка је минијатуран, египатске пирамиде су хипердимензиониране, а грчки храм је складан. Грци су градили складну архитектуру јер су за мерење користили мере преузете из величине делова људског тела по којима су и назване: палац – длан – лакат – рука – корак итд. Зато, кад погледамо грчку архитектуру, у свим тим ширинама и дужинама, ми несвесно видимо нешто што нам је „слично“ и зато нам се то свиђа. Примењујући људске мере (антропометричке, према грчком антропос = човек) и омере или употребљавајући их супротно, може се свјесно и намерно градити грађевина у којој ћемо се осећати добро и угодно, или у којој ћемо се осећати „малима“ или „изгубљенима“. Управо такав је однос грчког храма или ренесансног летњиковца, према египатском храму или, рецимо, савременом Музеју жртава холокауста у Берлину. У историји човечанства – градитељство се јавило после сликарства и вајарства, тек у млађем каменом добу. Али, неке од првих грађевина су толико мудро грађене да су остале у непрекидној употреби до данас (ескимски иглу, итд). Градитељство према употребној грађи усклађује и развија одговарајуће технике градње (као опека, бетон ...) и врсте конструкција (нпр. аркада, купола, свод...) зависно од материјала и њиховог везива. Архитектура се обично дели на: профану (световну) архитектуру; У профаној се битно разликују стамбена и друштвена архитектура. сакралну (религијску) архитектуру фортификацијску (утврђења) архитектуруНо, поделу архитектуре не треба схватити круто, јер су се кроз историју јављају грађевине којима је функција помешана. Такве су нпр: Дворац-тврђава у Великом Табору који је уједно и кућа за становање породице Раткај, или црква Врбоска на острву Хвару (16. век) која је уједно и тврђава за одбрану од турских гусара. Три аспекта архитектуре Једна од најстаријих дефиниција архитектуре потиче од Витрувија (дело -{De Architectura}-): архитектура је јединство три фактора солидност (-{firmitas}-) корисност (-{utilitas}-) лепота или пријатност (-{venustas}-) Другим речима, говори се о структури, функцији и естетици. Без стабилности архитектура је опасна и безначајна. Без корисности, архитектура служи самој себи и представља скулптуру у великој форми. Без лепоте, ради се само о згради. У свакој грађевини ова три аспекта су од виталног значаја, мада је њихова тежина била различита у различитим историјским епохама. На пример, у случају модерне архитектуре:естетика се схвата као пука декорација и намерно се занемарује у дизајну, који се највише бави функцијом. Али, и једноставност је по себи врста естетике. Еволуција ове прве дефиниције је видљива у делу „Елементи архитектуре“ (-{Elements of Architecture}-) Хенрија Вотона из 1624. Он говори о императивима архитектуре: робустност материјала и конструкције, рационално прилагођавање простора његовој намени и креација естетског задовољства. Ова три фактора се могу посматрати у хипотетичкој хијерархији. Грађевина прво мора да буде чврсто на земљи, после треба да има друштвено корисну функцију, и најзад може да буде пројектована у складу са естетским критеријумима. Пажња посвећена лепоти је у сенци основне функције грађевине, а ни естетика ни функција нису могуће ако здању недостаје структурална стабилност. Архитектура и стабилност: статика Да би се гарантовала стабилност грађевине, користе се теорија статике и наука о конструкцијама, које се ослањају на физику, хемију и механику. Силе које делују на архитектонску структуру су вишеструке: сама маса грађевине, додатни терет (становници, намештај, роба), спољне силе, од којих су најзначајније атмосферске прилике (ветар, тежина снега), свакодневна дешавања (осцилације услед саобраћаја, притисак тока реке о мост), или изузетни догађаји (земљотрес, јако невреме) и слично. И поред разноврсних спољних сила и могућих конструкција, стабилност свих грађевина се у основи базира на равнотежи сила трења и компресије. Све силе су компензоване другим силама истог интензитета и супротног смера. Услов за механичку равнотежу је да је сума свих сила и свих механичких момената нула. Архитектура и корисност: архитектура или скулптура? По критичару Бруну Зевију критеријум за дефиницију архитектуре је унутрашњи простор, то јест амбијент погодан за живот људи. То је неопходан услов да би се нешто сматрало архитектуром. Све остало је у функцији ове основне премисе. Одатле следи да зграде без или са мало унутрашњег простора нису архитектура. Зеви наводи пример Пирамида у Гизи, које су енормне скулптуре на отвореном, али не представљају архитектуру. Ни грчки храм није архитектура, јер је његова скучена цела била симболично место где је обитавао Бог, а не људи, који су верске обреде обављали ван храма. Валтер Гропијус се у основи сложио са овом дефиницијом, али у апстрактнијем смислу: за њега је архитектура уметност организовања простора, а остварује се изградњом грађевина. О архитектури се може размишљати и са становишта конструисања дела. Тако би у архитектуру спадала и дела која немају унутрашњи простор, али су зидана. Интуитивно је јасно да скулптура настаје уклањањем материјала, а да грађевина настаје зидањем (додавањем материјала). Отуда је Маунт Рашмор по начину постанка скулптура, а Египатске пирамиде, и поред одсуства унутрашњег простора, архитектура. Још један начин дефинисања архитектуре био би по њеној функцији. Ако је грађевина настала да прими душу фараона, или да се у њој моли верска заједница, онда можемо рећи да је то архитектура. У противном, то је само велика скулптура. Тако у домен архитектуре можемо сврстати и отворене структуре попут мостова и амфитеатра. Архитектура и лепота: архитектонско или грађевинско дело? Грађевина се дефинише као конструкција објекта за практичне сврхе (заштита од атмосферских прилика), при чему није неопходна естетска компонента (лепота). Данас је разлика прилично нејасна. Бернард Рудофски је у славном делу „Архитектура без архитеката“ сврстао у архитектуру читав низ грађевина које дизајнирају аматери. Што се више враћамо у прошлост, то је веће слагање око онога што спада у архитектуру, с обзиром да време изоштри разлике. До пре неколико векова није постојала пракса да је пројекат основ за изградњу, односно дизајн грађевине. Градња је била спонтани процес. Данас то више није случај, чак ни за најједноставнија здања. Ако се говори о естетици архитектуре данас, онда је то идеја која се формализује уз поштовање структуралних и функционалних принципа, чиме се долази до архитектонске форме. Мишљења о томе у којој мери је архитекта слободан у својој креативности су подељена. Оно што човека највише естетски импресионира у архитектури су визуелни утисак, осећај простора и монументалност. Структура грађевине је најчешће скривена, или је разумљива само стручњацима. Функционалне квалитете често узимамо као просту чињеницу, и они нас мање импресионирају него естетски квалитети. На пример, може нас импресионирати функционалност железничке станице или трајност црквених грађевина, али ће највероватније у сећању остати лепота или монументалност. Певснер идентификује три елемента која доприносе естетском доживљају: обрада површина, однос пуног и празног, распоред отвора и, понекад, декорације; однос различитих блокова који сачињавају зграду и њихова артикулација у простору; чулни ефекат који изазива унутрашња декорација и распоред просторија. Архитектура је по дефиницији уметност уређења простора, способна да обликује површине и простор користећи исте принципе и критеријуме које примењују сликари и вајари. Али она се не своди само на оно видљиво, већ је бави и осећајима које ствара живот у архитектонском простору. Материјали и конструкције Камен је један од најстаријих грађевних материјала, и може бити клесан у правилне квадрове, деломично обрађен, намерно грубо клесан (рустика), ломљен или необрађен. Дрво се већином користило у облику носећих греда (вертикалних или хоризонталних), и дасака. Још један стари материјал је опека (земља или глина из калупа печена или сушена на сунцу). Овим традиционалним материјалима настајале су грађевине које су имале бочне волумене - носачи (зид, ступ и стуб, греда и лук) и горње волумене - терет (кров, плафон и свод, као и купола), а облик је зависио од њихових различитих решења. Хиљадама година градња се служила каменом, дрветом и опеком, а онда се с индустријском револуцијом у 19. веку уводе металне конструкције и армирани бетон (бетон преко конструкције од челичне жице). Тада се почиње увелико користити и стакло, не само за испуњавање прозора, него и као грађевински елемент фасада. Металном конструкцијом уведен је потпуно нов начин градње: делови по мери направљени у фабрици се повезују у целину спајањем или монтажом. Као што је 19. век обиљежен челичним конструкцијама тако се у 20. век највише градио у армирано-бетонским конструкцијама. Насупрот традиционалној градњи, кад кућа расте постепено, армирано-бетонску се грађевину гради у две фазе: најприје се постави костур од окомитих носача (попут стубова) и водоравних плоча (плафон или спрат), а онда се изнутра подижу преградни зидови, споља се поставља стаклена (или нека друга) преграда. Историја архитектуре Човек прво почиње развијати профану архитектуру и то стамбену. У праисторији граде се земунице (јама покривена шибљем) или сојенице (брвнаре на обалама). То су једноћелијске куће (јединицу простора у кући називамо ћелија) са огњиштем и простором за спавање. У античкој Грчкој познајемо двоћелијску кућу којој је прва просторија била за госте (мегарон), а повученија за жене и децу. Римљани развијају кућу са квадратним двориштем окружен ходницима и тремовима (атријум), около којег се нижу собе. Најстарији текст о архитектури као грани људске делатности је О Архитектури (De Architectura) латинског аутора Витрувија, који каже да се архитектура заснива на складу и равнотежи три основна начела: Лепоте (Venustas), Чврстоће (Firmitas) и Корисности (Utilitas). У средњем веку куће се поједностављују (соба изнад собе, дрвена таваница и степениште). У готици се куће шире на суседне, а у ренесанси се поново граде веће градске куће и палате по узору на антику. Од тада стамбене зграде расту у висину и градови окупљају велики број становника на релативно малом простору. Од троспратница и четвероспратница у 19. век, настају десетоспратнице и на крају небодери у 20 веку. Данас је незамисливо становати у дому који нема специјализоване просторије (купатило, кухињу, дневни боравак ...), а величина, распоред и везе просторија зависе од њихове намене. Одмах након куће за себе, људи су развили грађевине за своје богове. У сакралну архитектуру спадају: храмови, светишта, маузолеји (монументална гробне грађевине), цркве, манастири, џамије... Храмови широм света (од месопотамских високих степенастих храмова, огромних египатских, или потпуно прекривених скулптурама у Индији), грађени су да буду величанствени и богати како би се богу удобровољило и навело да посети та места за молитве и обреде. Сакралне грађевине, као најбогатије и највеће у граду, можемо посматрати као огледало друштва у којем су настале и одраз целе културе једног народа. Тако је црква, одувек, осим за верске обреде, служила за друштвена окупљања и била је средиште културног живота. Кроз средњи век, црква је била једина галерија уметности, музеј сликарства и скулптуре, једина концертна дворана у граду, школска установа. Ипак је првенствено служила духовним потребама становника, њиховом схватању Бога и живота. Наравно, та схватања су се мењала током времена, а с њима и архитектура цркве. Тако је нпр. романичка црква (11. –12. век) својим обликовањем одговарала немирном времену сталног ратовања међу феудалцима, и уопште осјећају несигурности, па су те цркве имале што дебље и затвореније зидове, звонике попут кула, уске прозоре и уопште је личила тврђави. А готичка црква (13. и 14. век) слави већу сигурност и снажан привредни развој градова, обрта и трговине. Уместо зидова поставља огромне прозоре, и њих испуњава сликама од комада разнобојног стакла (витраж). Ренесансна црква (15. и 16. век) поштује начело "Човек је мјерило свих ствари", стога оно што је добро за човека добро је и за веру. Цркве су личиле на стамбене грађевине, можда мало раскошније и ослањала је се на достигнућа антике (с луковима, куполама, аркадама, итд). Барокна црква (17. и 18. век) је често овална, а украшена је тако да негира границу простора и ствара привид (илузију) да се унутрашњи простор цркве претаче у бескрајни простор у којем се све креће и мења. Модерна црква (20. век) верује у ново доба које мора наћи нов израз. Стога се лишава свих устаљених елемената цркве (ступови, капител, лукови, украсни облици, итд) и као и све у 20. веку битно се разликује од целог претходног развоја човечанства. Зграде јавне и друштвене намене су најчешће већа здања у градовима за различите потребе друштвене заједнице. Првобитно се здравствена, просветна, културна или уметничка делатност обављала у зградама које се нису разликовале од стамбених. Но, у новијој архитектури ове грађевине разликујемо по намени: позоришне зграде, концертне дворане, музеји, галерије, биоскопске-дворане, стадиони, спортске дворане, домови културе, итд. За управљање градом, од најранијих времена развила су се два типа грађевина: већница или палата владара. Палата, ма коме припадала, увек мора вршити две функције: осигурати што удобнији живот власнику и другима приказати његово богатство и моћ. Најраније палате су биле утврђене високим и дебелим зидинама, па их називамо тврђавама. Свака тврђава носи одлике свога времена (у готици високи зидови, у ренесанси звездасти, у бароку с огромним парковима и базенима, итд). Занимљив је прелаз из готике у ренесансу где високи квадратни зидови тврђава постају ниски, обли, у облику петоугла. Разлог тому је промена начина ратовања, тј. прелаз са хладног оружја (стреле, мачеви, копља, итд) на ватрено оружје (топови, мускете, итд) открићем барута. Галерија Референце Литература Енциклопедија архитектуре аутора Слободана Малдинија (2004) Světové dějiny umění: Larouse. Dějiny architektury. H, W. Janson, Istorija umetnosti, Beograd. 1962. Ђина Пискел, Општа историја уметности. Udo Kulterman, Savremena arhitektura, Novi Sad 1971. Dejiny umenia, Michael V, Altpatov, Martin 1976 Umění, Hendrik Willem van Lon, Praha 1939. Dejiny umenia, Michael, V. Altparov, Martin 1976. Urbs & Logos Bogdan Bogdanović, Gradina 1976. Koch, Wilfried: Baustilkunde.. Orbis. (behandelt die europäische Baukunst von der Antike bis zur Gegenwart, mit 50 Verbreitungskarten und fünfsprachigem Glossar). Philipp, Klaus Jan: Das Reclam Buch der Architektur, Philipp Reclam jun. Verlag, Stuttgart. (eine Geschichte der Architektur in Themen-Doppelseiten). Dieter Struss (Redaktion): Der große Bildatlas der Architektur (The World History of Architecture)''; Orbisverlag. Види још Седам светских чуда Историја архитектуре Српска архитектура Црква (грађевина) Спољашње везе Tolomeus - art around you - VR pano Универзитет у Београду: Архитектонски факултет Универзитет у Новом Саду: Департман за архитектуру и урбанизам Уметност


РТС :: Прпа потврдила да Курака није препознала као убицу Ћурувије Хроника Прпа потврдила да Курака није препознала као убицу Ћурувије уторак, 08. сеп 2015, 10:40 -> 18:25 Прпа потврдила да Курака није препознала као убицу Ћурувије Историчарка Бранка Прпа рекла је у Специјалном суду у Београду да јој Мирослав Курак, који је оптужен као непосредни убица, не личи на особу која је пуцала на Славка Ћурувију. Прпа каже да јој је Лука Пејовић највише личио на убицу Ћурувије и додаје да особа која је пуцала није могла истовремено и њу да удари. Бранка Прпа је, сведочећи на суђењу оптуженима за убиство Ћурувије, објаснила да је Курака видела на слици објављеној у медијима коју јој је показала једна новинарка, преноси Танјуг. "Тада сам прокоментарисала да ми то лице не личи на убицу", навела је Прпа одговарајући на питања Кураковог браниоца Стевана Протића. Прпа, која је била у друштву Ћурувије када је убијен у пролазу зграде у Светогорској, где су живели, навела је да је убицу гледала са земље, то јест да је он стајао изнад ње. "Лице му је откривено, само је на глави имао црну вунену капу и јакну. Лице је аморфно, без неких физичких карактеристика. Имао је широко лице, и крупне црне очи, и био је изузетно блед", испричала је Прпа, која је приликом напада задобила ударац у главу. Прпа је описала да убица није био много висок, по њеној процени око 175 центиметара, набијен, набилдован и кратког врата. Према њеним речима, 11. априла на дан убиства, Ћурувија и она кренули су у шетњу око 14 сати и по повратку, у пасажу куће у Светогорској улици, Славко је "почео да пада као да се саплео". "Славко је почео да пада и држао ме је за руку. Окренула сам се да видим шта се дешава и тада сам добила ударац у главу и пала. Славко је пао пре мене и ја за њим. Док сам лежала видела сам човека који је прилазио с пиштољем ка нама који смо лежали на земљи. Пришао је Славку и пуцао му у главу", испричала је Прпа. Онда је човек с пиштољем дошао до ње. "Ја сам ћутала и гледала, и он је ћутао, и окренуо се, и мирно и полако отишао са места злочина", рекла је Прпа. Додала је да јој је на убицу највише личио Лука Пејовић, припадник резервног састава Јединице за специјалне операције (ЈСО) који је убијен 5. децембра 2000. године у "сачекуши" на Топчидерском брду. Прпа је, одговарајући на питања одбране, испричала да од 12. априла 1999. године, дан након убиства, до новембра 2000. године никад није била позвана у полицију и било јој је јасно да се не води никаква истрага све до формирања Владе Зорана Ђинђића. У новембру је први пут видела слике Лука Пејовић који јој је, како је рекла, највише личио на особу која је пуцала на Славка Ћурувију, али да ни тада није могла да то тврди са 100 посто сигурности. "Мислим да су ми тада рекли да је Пејовић убијен и да има то карактеристично бледило лица на којем сам ја инсистирала", навела је Прпа и додала да јој је полиција такође рекла да се Пејовић друговима жалио да ће бити убијен јер је "одрадио новинара". За време Коштуничине владе кренула је нова истрага са новим питањима. Инспектори су је, како је рекла, питали "да ли су очи биле плаве, а у мраку је видела црне, да ли су била контакна сочива..." Одговарајући на питање тужиоца да ли су на лицу места биле две особе, Прпа је навела да, иако је видела само једног човека, особа која је пуцала није могла да истовремено њу удари. "Због тога сам имала осећај да је мене неко други ударио. Највише због тога што смо готово истовремено падали", испричала је Бранка Прпа. На питање адвоката где је отишла након ликвидације Ћурувије, навела је да је одјурила до зграде и позвала Гордану Сушу да би обавестила новинаре и Даницу Драшковић да зове хитну помоћ и да је обавести да је на Славка пуцано. Очекивала је, како је објаснила, да Даница Драшковћ може да интервенише и да хитна помоћ стигне брзо, међутим, хитна помоћ је стигла сат времена касније. Да је Ћурувија мртав, сазнала је од полиције која је дошла на увиђај. "Цедуља са спомен-плоче прослеђена министру" На питање о цедуљи, коју је потврдила да је нашла залепљену на спомен плочи Славку Ћурувији на месту где је убијен, Прпа је рекла да су на њој писала два имена са појашњењем да су то припадници КОС-а који су убили Ћурувију. "Цедуљу сам однела код министра Душана Михајловића. У току истраге за време министровања Михајловића, полиција је покушавала да дође до података да ли је КОС учествовао, али то није уродило плодом", навела је Прпа. Сматра да није тачно да га КОС није пратио. "У опису њиховог посла је било да прате његову међународну активност и састајање са странцима...", навела је Бранка Прпа. Упитана зашто се њеним исказима поклања мало пажње, односно истрага иде у другом смеру од онога што она трвди, Прпа је навела да је то питање етике једног друштва и једног система. "Ова држава није вршила своју уствану функцију, није штитила своје грађане већ их је убијала. То је питање етичких темаља и много је веће од моје и Славкове судбине", рекла је Прпа одговарајући на питање браниоца оптужених Зоре Добричанин Никодиновић. На питање Добричанин Никодиновић, зашто се поклања пажња "сведока сарадника који нема више шта да изгуби" (Милорад Улемек Легија), Прпа је навела да не зна о каквом се "савезу елита ту ради" и да је то "питање за будуће историчаре". Потврдила је да је добијала писма са претњама смрћу у току истраге пред Специјалним судом у јануару 2007. године. "То је интензивирано након моје изјаве у суду... у писму је писало да ме овог пута неће само ударити у главу...", испричала је Прпа. Писма је предала полицији и обавестила председника Бориса Тадића, специјалног тужиоца и директора полиције Милорада Вељовића, али нема никакве информације шта се даље догађало. Такође је рекла да је убиство Славка Ћурувије резултат репресије која је кренула од октобра 1998, када је донет у то време нови Закон о информисању. "Славко Ћурувија је прогањан на начин који је први пут забележен у политичкој пракси када је у питању независно новинарство. Основ за то је био Закон о информисању", рекла је Прпа сведочећи на суђењу оптуженим припадницима ДБ-а за убиство Ћурувије. Према њеним речима, на основу тог закона је било могуће не само кажњавање новинара, главног уредника и директора медија, већ је уведена колективна кривица. Такође је уведена пленидба имовине не само редакцијске већ и приватне имовине, навела је Прпа тврдећи да су се судске одлуке о затварању новина доносиле у року од 24 сата, што се Славку и догодило прво са листом Европљанин, па и са осталим. Прпа је такође навела да су она и Ћурувија желели да напусте Србију и да је он покушао да нађе стан у Црној Гори, али да је после одустао. Није желео да иде из Србије говорећи: "Шта ми могу – могу само да ме стрељају...", навела је његова невенчана удовица. Додала је да Ћурувија није имао политичке амбиције, иако се шалио да ће основати своју странку јер ниједна не ваља. Одговарајући на питања браниоца оптуженог Радомира Марковића адвоката Душана Машића, Прпа је потврдила да је Ћурувија имао дугове према банкама због сталних кредита за новине и штампарије, као и да је добијао донације. "Увек је био у врсти покушаја да једну ситуацију премости. Новине су му забрањиване, уништаван је непрестаним пленидбама и уништавањем имовине, у његовој редакцији је радило преко 300 људи на целом спрату у Борби", испричала је историчарка. Према њеним речима, након пута у Вашингтон, амерички конгрес је одлучио да му помогне да обнови новине. "Крајем марта смо добили и-мејл из Вашингтона и одобрено му је 250.000 долара да обнови целу издавачку делатност. Али новац није стигао јер је убијен", посведочила је Прпа. На питање адвоката да ли је добио 400.000 долара пред убиство, она је рекла да никаквог новца није било, али да је Славко волео да се причом о томе шегачи и доводи новинаре у заблуду. Јелена Ћурувија: Осећало се да неко жели да уништи Славка Претходно је сведочила ћерка убијеног новинара Јелена Ћурувија, која је истакла имовинско-правни захтев према оптуженима, али није определила износ. Одговарајући на питања одбране, навела је да су иза њеног оца остали само дугови и празни рачуни и да не зна да је примио било какав "велики новац". "Ми смо наследили оно што смо наследили, а новца није било. Само дугови, празни рачун и сефови", рекла је Јелена Ћурувија. Одбрана оптужених је такође покушала да покрене питање Ћурувијиног обезбеђења односно његових телохранитеља, али Јелена није имала ближа сазнања о њима, нити како их је и преко кога њен отац ангажовао. Прпа је пак навела да су припадници обезбеђења чували и редакцију, али и њих по потреби, наводећи да их је Ћурувија водио "више театрално када би некуда ишли". Ћурувија је, према њеном сведочењу, изнајмио стан у приземљу њихове куће, где су живели "људи који су га упозоравали – ко улази и излази одатле". Кћерка убијеног новинара рекла је и да је њен отац неколико месеци пре убиства био прислушкиван и прогоњен преко медија, као и да је био у сукобу са Миром Марковић, супругом тадашњег председника Савезне Републике Југославије Слободана Милошевића. "Притисак се осетио од октобра 1998. године, односно од увођења новог закона о информисању, када су кренули да му гасе новине", рекла је Јелена Ћурувија. "Осећало се још тада да неко жели да уништи и њега и његове новине. Последњих месеци је држао трибине по Србији 'Није српски ћутати' и ја сам ишла са њим. И тамо се осећала нелагодност јер смо знали да присуствују и људи из ДБ-а", навела је Јелена Ћурувија. Према њеним речима, Славко Ћурувија је знао да га прислушкују, али то није схватао озбиљно све док, како је навела, није у ТВ Дневнику прочитан текст из "Политике експрес". "Тада смо се сви уплашили за његов живот, али он није хтео да оде", рекла је Јелена Ћурувија, али није могла да каже ко му је тачно упућивао претње. Једини сукоб имао је са Миром Марковић, а других сукоба "у том рангу не", рекла је Ћурувијина кћерка одговарајући на питање тужиоца. Испричала је да је њен отац, као власник новина, сматрао да треба да познаје све битне људе у земљи, па и Милошевића и Миру Марковић. "С времена на време би се са њом видео. Рекао јој је да то што раде није добро за земљу... Чак јој је рекао 'висиће на Теразијама' због чега је Мира Марковић чак бризнула у плач и после је била врло непријатна", испричала је Јелена Ћурувија. На дан убиства, како је навела, срела је оца код Атељеа 212. "Он је ишао на ручак, а касније сам добила информацију да је убијен. Два полицајца су после дошла код нас кући", навела је ћерка Славка Ћурувије. Јелена Ћурувија је саслушана и у својству оштећене и у својству сведока. Радоњић и Ромић су у притвору. Они су раније данас ослобођени оптужби за помагање у покушају убиства лидера СПО-а Вука Драшковића због недостатка доказа. Марковић служи казну од 40 година затвора у пожаревачкој Забели, а Кураку се суди у одсуству. Према оптужници, Ћурувију је убио Мирослав Курак, а саучесник му је био Ратко Ромић, који је дршком пиштоља ударио Бранку Прпу у главу. Налог за то су, како тврди тужилаштво, добили од претпостављених Радоњића, односно Марковића. Ћурувија је убијен на Ускрс, 11. априла 1999. године, током НАТО бомбардовања СР Југославије, у дворишту испред улаза у зграду где су се налазиле просторије маркетинг службе Дневног телеграфа. (уторак, 08. сеп 2015, 17:45) - anonymous [нерегистровани] (уторак, 08. сеп 2015, 13:52) - anonymous [нерегистровани] (уторак, 08. сеп 2015, 13:28) - anonymous [нерегистровани] Тужилаштво тражи притвор за двојицу ухапшених због насиља Притвор до 30 дана таксисти који се залетео у кордон Осумњичени за прекршаје испред Скупштине Србије на слободи


Како повећати унутрашњу меморију на Андроид-у Проширује унутрашњу меморију на Андроид-у Временом, употреба Андроид уређаја може почети да пропусти његову уграђену меморију. Може се проширити са неколико опција, међутим, ови методи нису доступни за све уређаје и не омогућавају увек да се ослободи пуно простора одједном. Начини ширења интерне меморије на Андроид-у Метод 1: СД картица Метод 2: Очистите "смеће" Метод 3: Уклоните апликације Метод 4: Пренос медија Укупно, начини проширења унутрашње меморије на Андроид уређајима могу се поделити у следеће групе: Физичка експанзија. Обично то значи инсталирање у посебном слоту СД картице на којој можете инсталирати апликације и пренијети друге датотеке из главне меморије (осим системских датотека). Међутим, апликације инсталиране на СД картици раде спорије него на главном меморијском модулу; Софтвер. У овом случају, физичка меморија се не шири на било који начин, али расположиви волумен се ослобађа од нежељених датотека и не-суштинских апликација. Ово такође пружа нека побољшања у перформансама. Постојеће методе могу бити комбиноване како би се постигла већа ефикасност. Такође, на Андроид уређајима постоји и РАМ. Намјењен је привременом чувању података апликација које се тренутно покрећу. Што више РАМ-а, бржи уређај функционише, али га није могуће проширити. Може се оптимизирати само затварањем непотребних апликација у овом тренутку. Овај метод је погодан само за оне паметне телефоне који подржавају СД картице. Можете видети да ли ваш уређај подржава спецификације наведене у званичној документацији или на веб локацији произвођача. Ако ваш уређај подржава СД картице, онда ћете морати да га купите и инсталирате. Инсталација се врши у посебном слоту са одговарајућом ознаком. Може бити испод поклопца уређаја или се поставити на бочни крај. У другом случају, отварање се одвија уз помоћ посебне игле која долази са уређајем. Заједно са СД слотом, на крају може бити комбиновани СИМ слот. Нема инсталирања СД картице. Тешкоће може бити проузроковано каснијом конфигурацијом картице за рад са уређајем, јер је за пуштање меморије неопходно пренијети податке сачуване у главну меморију. Пребаците главну меморију на СД картицу Током времена када је уређај у употреби, његова меморија је периодично закрчена свим врстама јунк датотека, односно празних фасцикли, привремених апликација података итд. Да би уређај радио без озбиљних прекида, потребно је редовно брисати непотребне податке из њега. То можете урадити помоћу системских алата и / или програма независних произвођача. Више детаља: Како уклонити кеш меморију на Андроид-у Апликације које не користите биће мудро уклонити, јер они такође заузимају простор на уређају (понекад и значајан). Не постоји ништа тешко уклонити многе апликације. Међутим, препоручује се да не покушавате уклањати системске апликације, чак и ако их не користите. Понекад је боље да не додирнем, а неки од произвођача. Више детаља: Како да обришете апликације на Андроид-у Фотографије, видео снимци и музика најбоље су ускладиштене негде на СД картици или у цлоуд услугама, као што су Гоогле диск . Меморија уређаја је већ ограничена, а "Галерија" , испуњена фотографијама и видео записима, ствара веома тешко оптерећење. Више детаља: Како пренети датотеке на СД картицу Ако не постоји могућност преноса датотека на СД, онда се то може учинити на виртуелном диску (Гоогле диск, Иандек Диск , Дропбок ). Размотрите процес преноса фотографија на Гоогле диск: Отворите "Галерију" . Изаберите оне фотографије и видео снимке које желите пренети на виртуелни диск. Да бисте изабрали више ставки, држите једну од њих неколико секунди, а затим означите следећу. На дну се појављује мали мени. Изаберите "Пошаљи" тамо . Између опција изаберите "Гоогле диск" . Наведите фасциклу на диску где ће се ставке послати. Подразумевано, сви су копирани у роот фолдер. Потврдите слање. После слања датотека остају у телефону, па ће их морати уклонити: Означите фотографије и видео снимке које желите избрисати. У доњем менију одаберите "Обриши". Потврдите акцију. Помоћу ових упутстава можете проширити унутрашњу меморију уређаја, као и убрзати свој рад. За већу ефикасност покушајте комбиновати предложене методе. ← Обришите кеш на Андроид-у Уклоните картицу из Гоогле Паи-а →


text: У складу са основним опредељењима и начелима националне безбедности исказаним у Стратегији националне безбедности и Стратегији одбране и законима у области безбедности Републике Србије, ВОА је надлежна за обављање обавештајних послова од значаја за одбрану који се односе на прикупљање, анализу, процену, заштиту и достављање података и информација о потенцијалним и реалним опасностима, активностима, плановима или намерама страних држава и њихових оружаних снага, међународних организација, група и појединаца, планирање обавештајног обезбеђења МО и ВС и усмеравање обавештајно-извиђачких структура. Подаци и информације су војног, војнополитичког и војноекономског карактера. Посебан значај имају подаци и информације о пролиферацији наоружања и војне опреме и претњама тероризмом, које су усмерене из иностранства према систему одбране Републике Србије.