Владимир Илич Лењин Задаци пролетера у нашој револуцији 19. Прелазим на последњу тачку, на име наше партије. Ми треба да се назовемо Комунистичка партија, — како су себе називали Маркс и Енгелс. Ми морамо поновити да смо марксисти и да за основу узимамо „Комунистички манифест“, који је социјал-демократија изопачила и издала у двема главним тачкама: 1) радници немају отаџбине: „одбрана отаџбине“ у империјалистичком рату је издаја социјализма; 2) учење марксизма о држави изопачила је II Интернационала. Назив „социјал-демократија“ научно је нетачан, као што је показао Маркс, више пута, између осталог у „Критици Готског програма“ 1875 и популарније поновио Енгелс 1894. Од капитализма човечанство може прећи непосредно само на социјализам, тј. на заједничко поседовање средства за производњу и на расподелу производа према раду појединца. Наша партија гледа даље: социјализам неизбежно мора прерасти у комунизам, на чијој застави пише: „сваки према способностима, свакоме према потребама“. То је мој први аргуменат. Други: научно је нетачан и други део назива наше партије (социјал-демократија. Демократија је један од облика државе. Међутим, ми марксисти смо противници сваке државе. Вође II (1889—1914) Интернационале, господа Плеханов, Кауцки и њима слични, вулгаризовали су и изопачили марксизам. Марксизам се разликује од анархизма тиме што признаје нужност државе за прелазни период к социјализму, — али (и у томе је разлика од Кауцког и К°) не државе као што је обична парламентарна буржоаска демократска република, него државе као што је била Париска комуна од 1871, као што су совјети радничких депутата од 1905 и 1917. Мој трећи аргуменат: живот је створио, револуција је већ фактички створила код нас, иако у слабој, ембрионалној форми, баш ту, нову „државу“, која није држава у правом смислу речи. То је већ питање праксе маса, а не само теорија вођа. Држава у правом смислу јесте команда над масама од стране одреда наоружаних људи, одвојених од народа. Наша држава која се рађа, наша нова држава такође је држава, јер нама су нужни одреди наоружаних људи, нужан нам је најстрожи ред, нужно нам је најнемилосрдније угушивање силом свих покушаја контрареволуције и царистичке и гучковско-буржоаске. Али наша држава која се рађа, наша нова држава није више држава у правом смислу речи, јер у низу места у Русији ти одреди наоружаних људи јесу сама маса, цео народ, а не неко ко стоји изнад њега, ко је од њега издвојен, привилегисан, практично несменљив. Треба гледати не назад, него напред, не на ону демократију обичног буржоаског типа која је учвршћивала владавину буржоазије помоћу старих, монархистичких, органа управљања, полиције, војске, чиновништва. Треба гледати напред пут нове демократије која се рађа, која већ престаје бити демократија, јер демократија је владавина народа, а сам наоружани народ не може владати над собом. Реч демократија није само научно нетачна у примени на комунистичку партију. Она сад, после марта 1917, претставља наочњаке који се стављају на очи револуционарном народу и који му сметају да слободно, смело, самоиницијативно гради ново: совјете радничких, сељачких и разних других депутата, као једину власт у „држави“, као претечу „одумирања“ сваке државе. Мој четврти аргуменат: треба водити рачуна о објективној светској ситуацији социјализма. Она није онаква каква је била 1871—1914, кад су се Маркс и Енгелс свесно мирили с нетачним, опортунистичким термином: „социјал-демократија“. Јер онда, после пораза Париске комуне, историја је ставила на дневни ред лагани организационо-просветни рад. Другог није било. Анархисти су не само теоретски били (и остају) потпуно на погрешном путу, и економски и политички. Анархисти су нетачно оценили моменат, не схвативши светску ситуацију: корумпиран империјалистичким профитима радник Енглеске, угушена Комуна у Паризу, буржоаско-националистички покрет који тек што је победио (1871 године) у Немачкој, полуфеудална Русија која спава вековним сном. Маркс и Енгелс тачно су оценили моменат, схватили су међународну ситуацију, схватили су задатке лаганог прилажења почетку социјалне револуције. Схватимо и ми задатке и особености нове епохе. Немојмо подражавати оне вајне марксисте о којима је говорио Маркс: „Ја сам сејао змајеве, а пожњео сам буве“. Објективна нужност капитализма, који је прерастао у империјализам, родила је империјалистички рат. Рат је довео читаво човечанство на ивицу провалије, пропасти читаве културе, подивљалости и смрти нових милиона људи, милиона без броја. Нема излаза осим револуције пролетаријата. И у таквом моменту, кад та револуција почиње, кад она чини своје прве, плашљиве, несигурне, несвесне, одвећ пуне поверења према буржоазији кораке, — у таквом моменту већина (то је истина, то је факат) „социјал-демократских“ вођа, „социјал-демократских“ парламентараца, „социјал-демократских“ листова — а баш то су органи преко којих се утиче на масе — већина њих је издала, социјализам, изневерила социјализам, прешла на страну „своје“ националне буржоазије. Масе су збуњене, пометене, обмануте од тих вођа. И зар да ми помажемо то обмањивање, да га олакшавамо, држећи се тог старог и застарелог назива који је исто тако иструлио као што је иструлила II Интернационала! Нека „многи“ радници схватају социјал-демекратију поштено. Време је да се учимо разликовању субјективног од објективног. Субјективно ти радници социјал-демократи — најверније су вође пролетерских маса. А објективна, светска ситуација је таква да стари назив наше партије олакшава обмањивање маса, кочи кретање напред, јер на сваком кораку, у сваком листу, у свакој парламентарној фракцији маса види вође, тј. људе чије се речи јаче чују, чија се дела даље виде, — и сви они су „такође-социјал-демократи“, сви су они „за јединство“ с издајницима социјализма, социјал-шовинистима, сви они хоће да наплате старе менице које је издала „социјал-демократија“... А аргументи против?.. „Помешаће нас с анархистима-комунистима“... А зашто се ми не бојимо да ће нас помешати са социјал-националистима и социјал-либералима, с радикал-социјалистима, с најразвијенијом и у буржоаском обмањивању маса највештијом буржоаском партијом у француској републици?.. „Маце су навикле, радници су „заволели“ своју социјал-демократску партију“... То је једини аргуменат, али то је аргуменат који одбацује и науку марксизма, и задатке сутрашњице у револуцији, и објективну ситуацију светског социјализма, и срамни крах II Интернационале, и чињеницу саботирања практичног рада од стране „такође-социјал-демократа“ који чопорима окружују пролетере. То је аргуменат конзервативности, аргуменат мртвила, аргуменат инерције. А ми хоћемо да преиначимо свет. Ми хоћемо да свршимо светски империјалистички рат, у који су увучене стотине милиона људи, заплетени интереси стотина и стотина милијарди капитала, који се не може свршити истински демократским миром без највеће у историји човечанства пролетерске револуције. А ми се плашимо самих себе. Ми се хватамо за „уобичајену“, „драгу“, прљаву кошуљу... Време је да збацимо са себе прљаву кошуљу, време је да обучемо чисто рубље. Н. Лењин Петроград, 10 априла 1917. Објављено први пут као посебна брошура у септембру 1917 у изд. „Прибой“. Ленин, Сочинения 1917 года в трех томах. т. I, . 1938 г., стр. 118—140.


22:56, 8. август 2020. Cveleglg разговор доприноси направио је страницу Датотека:Каменица црква са звоником.JPG (Сопствена слика , Манастир Каменица са звоником, Ниш Драган Цветковић Ниш {{Information |Description= Манастир Каменица са звоником |Source= сопствена слика |Author= Драган Цветковић |Date=2020-08-08 |Permission= |other_versions= }} == Лиценцирање == {{self|CC-BY-SA-4.0}}) 22:56, 8. август 2020. Cveleglg разговор доприноси отпремио је датотеку Датотека:Каменица црква са звоником.JPG (Сопствена слика , Манастир Каменица са звоником, Ниш Драган Цветковић Ниш {{Information |Description= Манастир Каменица са звоником |Source= сопствена слика |Author= Драган Цветковић |Date=2020-08-08 |Permission= |other_versions= }} == Лиценцирање == {{self|CC-BY-SA-4.0}}) 22:54, 8. август 2020. Cveleglg разговор доприноси направио је страницу Датотека:Каменица црква улаз.JPG (Сопствена слика , Манастир Каменица улаз, Ниш Драган Цветковић Ниш {{Information |Description= Манастир Каменица улаз |Source= сопствена слика |Author= Драган Цветковић |Date=2020-08-08 |Permission= |other_versions= }} == Лиценцирање == {{self|CC-BY-SA-4.0}}) 22:54, 8. август 2020. Cveleglg разговор доприноси отпремио је датотеку Датотека:Каменица црква улаз.JPG (Сопствена слика , Манастир Каменица улаз, Ниш Драган Цветковић Ниш {{Information |Description= Манастир Каменица улаз |Source= сопствена слика |Author= Драган Цветковић |Date=2020-08-08 |Permission= |other_versions= }} == Лиценцирање == {{self|CC-BY-SA-4.0}}) 22:51, 8. август 2020. Cveleglg разговор доприноси направио је страницу Датотека:Каменица црква.JPG (Сопствена слика , Манастир Каменица, Ниш, Драган Цветковић Ниш {{Information |Description= Манастир Каменица |Source= сопствена слика |Author= Драган Цветковић |Date=2020-08-08 |Permission= |other_versions= }} == Лиценцирање == {{self|CC-BY-SA-4.0}}) 22:51, 8. август 2020. Cveleglg разговор доприноси отпремио је датотеку Датотека:Каменица црква.JPG (Сопствена слика , Манастир Каменица, Ниш, Драган Цветковић Ниш {{Information |Description= Манастир Каменица |Source= сопствена слика |Author= Драган Цветковић |Date=2020-08-08 |Permission= |other_versions= }} == Лиценцирање == {{self|CC-BY-SA-4.0}}) 20:13, 5. август 2020. Cveleglg разговор доприноси направио је страницу Датотека:Просек насеље Ниш.JPG (Сопствена слика , Просек насеље недалеко од Ниша , табла улаз у насеље из правца Јелашнице {{Information |Description= Просек насеље |Source= сопствена слика |Author= Драган Цветковић |Date=2020-08-02 |Permission= |other_versions= }} == Лиценцирање == {{self|CC-BY-SA-4.0}}) 20:13, 5. август 2020. Cveleglg разговор доприноси отпремио је датотеку Датотека:Просек насеље Ниш.JPG (Сопствена слика , Просек насеље недалеко од Ниша , табла улаз у насеље из правца Јелашнице {{Information |Description= Просек насеље |Source= сопствена слика |Author= Драган Цветковић |Date=2020-08-02 |Permission= |other_versions= }} == Лиценцирање == {{self|CC-BY-SA-4.0}}) 20:11, 5. август 2020. Cveleglg разговор доприноси направио је страницу Датотека:Просек насеље Ниш улица.JPG (Сопствена слика , Просек насеље недалеко од ниша улаз у насеље из правца Јелашнице {{Information |Description= Просек насеље | Source= сопствена слика |Author= Драган Цветковић |Date=2020-08-02 |Permission= |other_versions= }} == Лиценцирање == {{self|CC-BY-SA-4.0}}) 20:11, 5. август 2020. Cveleglg разговор доприноси отпремио је датотеку Датотека:Просек насеље Ниш улица.JPG (Сопствена слика , Просек насеље недалеко од ниша улаз у насеље из правца Јелашнице {{Information |Description= Просек насеље | Source= сопствена слика |Author= Драган Цветковић |Date=2020-08-02 |Permission= |other_versions= }} == Лиценцирање == {{self|CC-BY-SA-4.0}}) 20:31, 27. јул 2020. Cveleglg разговор доприноси направио је страницу ЕИ Колор катодне цеви (Нова страница) ознака: визуелно уређивање 22:28, 25. јул 2020. Cveleglg разговор доприноси направио је страницу Датотека:Радио Мелос Еи.JPG (Сопствена слика , Радио апарат Мелос Еи, производња Електронска индустрија Ниш. Драган Цветковић Ниш {{Information |Description= Радио апарат Мелос производња Електронска индустрија Ниш |Source= сопствена слика |Author= Драган Цветковић |Date=2019-06-16 |Permission= |other_versions= }} == Лиценцирање == {{self|CC-BY-SA-4.0}}) 22:28, 25. јул 2020. Cveleglg разговор доприноси отпремио је датотеку Датотека:Радио Мелос Еи.JPG (Сопствена слика , Радио апарат Мелос Еи, производња Електронска индустрија Ниш. Драган Цветковић Ниш {{Information |Description= Радио апарат Мелос производња Електронска индустрија Ниш |Source= сопствена слика |Author= Драган Цветковић |Date=2019-06-16 |Permission= |other_versions= }} == Лиценцирање == {{self|CC-BY-SA-4.0}}) 20:49, 20. јул 2020. Cveleglg разговор доприноси направио је страницу Јосип Бочек (Нова страница: Јосип Бочек) ознака: визуелно уређивање 19:23, 17. јул 2020. Cveleglg разговор доприноси направио је страницу Википедија:Акција писања потребних чланака 2/Евиденција/Cveleglg (10000 чланака) 18:37, 15. јул 2020. Cveleglg разговор доприноси направио је страницу Сајам пиротске пеглане кобасице (Нова страница: Сајам пиротске пеглане кобасице) ознака: визуелно уређивање 00:04, 14. јул 2020. Cveleglg разговор доприноси направио је страницу Мешано месо (Нова страница: Мешано месо) ознака: визуелно уређивање 00:13, 11. јул 2020. Cveleglg разговор доприноси направио је страницу Игре са лоптом (Нова страница Игре са лоптом) ознака: визуелно уређивање 19:07, 5. јул 2020. Cveleglg разговор доприноси направио је страницу Зорица Пантић (Нова страница Зорица Пантић) ознака: визуелно уређивање 18:28, 5. јул 2020. Cveleglg разговор доприноси направио је страницу Датотека:Зорица Пантић део института са њеним именом (1).jpg (сопствено дело, Светислав Пантић Ниш,брат докторке наука Зорице Пантић, Слика Зорице у САД поред дела зграде са њеним именом {{Information |Description= Зорица Пантић Доктор поред дела зграде са њеним именом |Source= сопствена слика |Author= Светислав Пантић Ниш |Date=2019-12-19 |Permission= |other_versions= }}) 18:28, 5. јул 2020. Cveleglg разговор доприноси отпремио је датотеку Датотека:Зорица Пантић део института са њеним именом (1).jpg (сопствено дело, Светислав Пантић Ниш,брат докторке наука Зорице Пантић, Слика Зорице у САД поред дела зграде са њеним именом {{Information |Description= Зорица Пантић Доктор поред дела зграде са њеним именом |Source= сопствена слика |Author= Светислав Пантић Ниш |Date=2019-12-19 |Permission= |other_versions= }}) 18:10, 5. јул 2020. Cveleglg разговор доприноси направио је страницу Датотека:Зорица Пантић доктор наука у САД.jpg (сопствено дело, Светислав Пантић Ниш,брат докторке наука Зорице Пантић, Слика Зорице у САД Author Светислав Пантић Ниш Date 2019-06-15 Description Баница Permission Source сопствена слика other_versions) 18:10, 5. јул 2020. Cveleglg разговор доприноси отпремио је датотеку Датотека:Зорица Пантић доктор наука у САД.jpg (сопствено дело, Светислав Пантић Ниш,брат докторке наука Зорице Пантић, Слика Зорице у САД Author Светислав Пантић Ниш Date 2019-06-15 Description Баница Permission Source сопствена слика other_versions) 21:13, 28. јун 2020. Cveleglg разговор доприноси направио је страницу Мафини (Преусмерење на Капкејк) ознака: визуелно уређивање 22:58, 24. јун 2020. Cveleglg разговор доприноси направио је страницу Бугарска кухиња (Нова страница: Бугарска кухиња) ознака: визуелно уређивање 20:35, 24. јун 2020. Cveleglg разговор доприноси направио је страницу Баница (јело) (Нова страница Баница (јело)) ознака: визуелно уређивање 20:27, 24. јун 2020. Cveleglg разговор доприноси направио је страницу Датотека:Баница (јело) - пита.JPG (== Опис измене == Сопствена слика , Баница у тепсији, Драган Цветковић Ниш {{Information |Description= Баница |Source= сопствена слика |Author= Драган Цветковић Ниш |Date=2019-06-15 |Permission= |other_versions= }} == Лиценцирање == {{self|CC-BY-SA-4.0}}) 20:27, 24. јун 2020. Cveleglg разговор доприноси отпремио је датотеку Датотека:Баница (јело) - пита.JPG (== Опис измене == Сопствена слика , Баница у тепсији, Драган Цветковић Ниш {{Information |Description= Баница |Source= сопствена слика |Author= Драган Цветковић Ниш |Date=2019-06-15 |Permission= |other_versions= }} == Лиценцирање == {{self|CC-BY-SA-4.0}}) 19:14, 24. јун 2020. Cveleglg разговор доприноси направио је страницу Баница (печиво) (преусмерење) ознака: визуелно уређивање 18:16, 22. јун 2020. Cveleglg разговор доприноси направио је страницу Ртањска гибаница (Нова страница Ртањска гибаница) ознака: визуелно уређивање 18:12, 22. јун 2020. Cveleglg разговор доприноси направио је страницу Датотека:Ртањска гибаница (слика).JPG (== Опис измене == Сопствена слика , Ртањска гибаница у једном ресторану у Сокобањи, Драган Цветковић Ниш {{Information |Description= Ртањска гибаница у једном ресторану у Сокобањи |Source= сопствена слика |Author= Драган Цветковић Ниш |Date=2019-06-16 |Permission= |other_versions= }} == Лиценцирање == {{self|CC-BY-SA-4.0}}) 18:12, 22. јун 2020. Cveleglg разговор доприноси отпремио је датотеку Датотека:Ртањска гибаница (слика).JPG (== Опис измене == Сопствена слика , Ртањска гибаница у једном ресторану у Сокобањи, Драган Цветковић Ниш {{Information |Description= Ртањска гибаница у једном ресторану у Сокобањи |Source= сопствена слика |Author= Драган Цветковић Ниш |Date=2019-06-16 |Permission= |other_versions= }} == Лиценцирање == {{self|CC-BY-SA-4.0}}) 23:38, 16. јун 2020. Cveleglg разговор доприноси направио је страницу Датотека:Чокањчичићи.JPG (== Опис измене == Сопствена слика , Чокањчићи, Драган Цветковић Ниш {{Information |Description= Чокањчићи |Source= сопствена слика |Author= Драган Цветковић Ниш |Date=2019-06-16 |Permission= |other_versions= }} == Лиценцирање == {{self|CC-BY-SA-4.0}}) 23:38, 16. јун 2020. Cveleglg разговор доприноси отпремио је датотеку Датотека:Чокањчичићи.JPG (== Опис измене == Сопствена слика , Чокањчићи, Драган Цветковић Ниш {{Information |Description= Чокањчићи |Source= сопствена слика |Author= Драган Цветковић Ниш |Date=2019-06-16 |Permission= |other_versions= }} == Лиценцирање == {{self|CC-BY-SA-4.0}}) 18:38, 13. јун 2020. Cveleglg разговор доприноси преместио је страницу Branko olar на Бранко Олар (Погрешан назив латиница и велико слово) 19:27, 4. јун 2020. Cveleglg разговор доприноси направио је страницу Датотека:Меласа у теглици и кашичици.JPG (Сопствена слика, Меласа у теглици и кашичици, Драган Цветковић Ниш {{Information |Description= Меласа у теглици |Source= сопствена слика |Author= Драган Цветковић |Date= 2020-06-04 |Permission= |other_versions= }} == Лиценцирање == {{self|CC-BY-SA-4.0}}) 19:27, 4. јун 2020. Cveleglg разговор доприноси отпремио је датотеку Датотека:Меласа у теглици и кашичици.JPG (Сопствена слика, Меласа у теглици и кашичици, Драган Цветковић Ниш {{Information |Description= Меласа у теглици |Source= сопствена слика |Author= Драган Цветковић |Date= 2020-06-04 |Permission= |other_versions= }} == Лиценцирање == {{self|CC-BY-SA-4.0}}) 18:33, 3. јун 2020. Cveleglg разговор доприноси направио је страницу Газ (прелаз) (преусмерење) ознаке: визуелно уређивање ново преусмерење 18:26, 3. јун 2020. Cveleglg разговор доприноси направио је страницу Газ (Преусмерење) ознака: визуелно уређивање 16:52, 1. јун 2020. Cveleglg разговор доприноси направио је страницу Сушница за месо (Преусмерење) ознака: визуелно уређивање 16:49, 1. јун 2020. Cveleglg разговор доприноси направио је страницу Пушница (Нова страница "Пушница") ознака: визуелно уређивање 16:39, 1. јун 2020. Cveleglg разговор доприноси направио је страницу Датотека:Пушница отворена, Јелашнца , Ниш.jpg (Сопствена слика, Пушница отворена, унутрашњи изглед, Пушница се налази у Јелашници поред Ниша. Власник, идејни творац и "мајстор" Драган Ђорђевић из Ниша. {{Information |Description= Пушница отворена |Source= сопствена слика |Author= Драган Цветковић |Date= 2020-05-30 |Permission= |other_versions= }} == Лиценцирање == {{self|CC-BY-SA-4.0}}) 16:37, 1. јун 2020. Cveleglg разговор доприноси направио је страницу Датотека:Пушница затворена, Јелашница, Ниш.jpg (Сопствена слика, Пушница затворена, спољашњи изглед, Пушница се налази у Јелашници поред Ниша. Власник, идејни творац и "мајстор" Драган Ђорђевић из Ниша. {{Information |Description= Пушница затворена |Source= сопствена слика |Author= Драган Цветковић |Date= 2020-05-30 |Permission= |other_versions= }} == Лиценцирање == {{self|CC-BY-SA-4.0}}) 18:55, 31. мај 2020. Cveleglg разговор доприноси направио је страницу Датотека:Инжињеријска касарна Ниш 4.JPG (Сопствена слика , Инжињеријска касарна Ниш 4 десна страна, Ниш , Драган Цветковић Ниш {{Information |Description= Инжињеријска касарна Ниш 4 |Source= сопствена слика |Author= Драган Цветковић |Date= 2019-12-22 |Permission= |other_versions= }} == Лиценцирање == {{self|CC-BY-SA-4.0}}) 18:53, 31. мај 2020. Cveleglg разговор доприноси направио је страницу Датотека:Инжињеријска касарна Ниш 3.JPG (Сопствена слика , Инжињеријска касарна Ниш 3 десна кула, Ниш , Драган Цветковић Ниш {{Information |Description= Инжињеријска касарна Ниш 3 |Source= сопствена слика |Author= Драган Цветковић |Date= 2019-12-22 |Permission= |other_versions= }} == Лиценцирање == {{self|CC-BY-SA-4.0}}) 18:51, 31. мај 2020. Cveleglg разговор доприноси направио је страницу Датотека:Инжињеријска касарна Ниш 2.JPG (Сопствена слика , Инжињеријска касарна Ниш 1 десна чеона страна,Ниш , Драган Цветковић Ниш {{Information |Description= Инжињеријска касарна Ниш 1 |Source= сопствена слика |Author= Драган Цветковић |Date= 2019-12-22 |Permission= |other_versions= }} == Лиценцирање == {{self|CC-BY-SA-4.0}}) Преузето из „https://sr.wikipedia.org/wiki/Посебно:Дневник/Cveleglg”


Египатски суд: Омогућавање виктимизације коптских хришћана | Српскa Православнa Црквa [Званични сајт] 8. Април 2019 - 15:12 У недељу 17. марта 2019. г. суд у Минији, у Египту, изузео се и повукао се из још два активна случаја који се тичу виктимизације и убиства коптских хришћана. Због овог неочекиваног потеза, оба случаја, који су већ на суду три одн. шест година, морати поново да испочетка покрену суђење, што је процес којем ће вероватно требати неколико година да би се окончао. Раније тог дана она и њен муж су отишли у локалну полицију и жалили се да су малтретирани и да су им муслиманске комшије претили. Полиција је одговорила такође претећи и наредила им да напусте станицу. Неколико сати касније дошло је до напада. Требало је локалној полицији неколико сат да се појави, давајући руљи „довољно времена“, како је један хришћански свештеник објаснио, за побуну. Седам хришћанских кућа је такође запаљено. У оба ова случаја имена и идентитет ових починитеља и убица је свима познат. Заиста, не само што су понижени, него су старија жена и породица убијеног човека одвезени ван својих кућа и сада живе ван својих села због страха од „освете“, док њихови прогонитељи слободно живе и шеткају тамо без проблема. Треба имати у виду да чак и у Египту за такве криминалне случајеве обично не треба дуже од три до шест година да се оконча суђење, осим по питању оних који су успели да побегну. Симпатизери Муслиманског братства који су нападали државне институције и државне службенике 2013. године, били су убрзо ухапшени, затим им је суђено, били би проглашени кривим и стотине их је осуђено на смрт. Стога, зашто је требало да прође шест година да би све поново вратило на почетак суђење, да би се решио случај убијеног хришћанина чији су муслиманске убице познате? Зашто је требало да се три године пресуђује случај хришћанске старице која је скинута потпуно гола, коју су ударали и малтретирали и парадирали с њом по улицама?


source: wikipedia

text: 1881. је била проста година. Догађаји Јануар Фебруар 27. фебруар — Бури су победили Британце у бици код Мајуба Хила у јужној Африци. Март 4. март — Џејмс А. Гарфилд је инаугурисан за 20. председника САД. 13. март — У атентату у Санкт Петербургу који су извршили чланови тајног терористичког удружења „Народна воља“, убијен је руски цар Александар II. 26. март — Румунија постала краљевина, Карол I из немачке династије Хоенцолерн-Сигмаринген проглашен за краља. Април 15. април — Велика Британија у Преторији закључила мировни уговор са Бурима и признала независност јужноафричке републике Трансвал. Мај 12. мај — Под претњом инвазије, туниски бег Мухамед III је потписао споразум у Барду, чиме је Тунис постао француски протекторат. Јун 21. јун — Кнез Милан Обреновић обележио је сребрним будаком почетак градње пруге Београд-Ниш, прве железничке пруге у Србији. 28. јун — Потписана Тајна конвенција између Кнежевине Србије и Аустроугарске монархије, чиме је Србија је постала зависна од Аустроугарске, али је од ње добила међународно признање да постане краљевина. Јул 2. јул — У Вашингтону је извршен атентат на председника САД, Џејмса Ејбрама Гарфилда. 3. јул — Под притиском Велике Британије, Турска је потписала конвенцију с Грчком којом су Грци добили Тесалију и делове Епира. Август 3. август — Британске трупе окупирале су град Суец, што је Уједињеном Краљевству омогућило да 1883. постане власник читаве зоне Суецког канала. Септембар 19. септембар — Честер А. Артур је инаугурисан за 21. председника САД, након смрти Џејмса Гарфилда. Октобар 26. октобар — Представници закона предвођени Вајатом Ерпом су поразили банду Ајка Клентона у обрачуну код О. К. корала у Тумстоуну. Новембар Децембар Рођења Јануар 4. јануар — Николај Велимировић, владика и српски светитељ. († 1956) Март 12. март — Мустафа Кемал Ататурк, турски политичар (†1938). 25. март — Бела Барток, мађарски композитор и пијаниста. (†1945) Април 12. април — Рудолф Рамек, аустријски политичар. (†1941) Мај 13. мај — Димитрије Туцовић, српски политичар 30. мај — Георг фон Кихлер, немачки фелдмаршал Јун 29. јун — Луј Труселије, француски бициклиста. (†1939). Август 6. август — Александер Флеминг, шкотски барктериолог. (†1955). 6. август — Евалд фон Клајст, немачки фелдмаршал Октобар 4. октобар — Валтер фон Браухич, немачки фелдмаршал 25. октобар — Пабло Пикасо, шпански сликар. (†1973). Новембар 22. новембар — Енвер-паша, турски политичар Смрти Фебруар 9. фебруар — Фјодор М. Достојевски, руски књижевник (*1821). Март 13. март — Александар II Романов, руски цар Април 19. април — Бенџамин Дизраели, британски политичар Јул 1. јул — Рудолф Херман Лоце, немачки филозоф. (*1817). 14. јул — Били Кид, амерички разбојник Септембар 19. септембар — Џејмс А. Гарфилд, 20. председник САД (*1831). Децембар 1880-е 81881


Србија разговара: Недоумице око Статута Војводине | Контроверзе око статута Војводине Статут Војводине могао би се пред посланицима Скупштине Србије наћи до почетка марта ове године. Владајуће странке у Војводини, које су гласале за Статут, верују да су пронашле праву меру аутономије која не угрожава права осталих грађана Србије док њихови опоненти сматрају да се Статутом отвара пут ка дефинисању војвођанске државности. Ставове о томе у „Политици” сучељавају Гордана Чомић, потпредседница Скупштине Србије и функционерка Демократске странке, и Слободан Самарџић, посланик у српском парламенту и потпредседник Демократске странке Србије. Политика: Очекујете ли да Статут дође на дневни ред, рецимо, у првом полугодишту и да буде завршена расправа? Чомић: Предлог статута је у процедури у Скупштини Србије, Скупштина Војводине га је упутила у октобру. Предлог закона о надлежностима није у процедури и када ће ући у Скупштину питање је за Владу Србије. Самарџић: Не знам те интерне информације, али не могу да замислим да се Статут усваја на ванредној седници Скупштине. Чомић: То звучи логично. Политика: Значи после 1. марта? Самарџић: Да, али нисам присталица да се он усваја у оваквом тексту с прескоченим процедурама. Кад је поступак усвајања Статута у питању, кренуло се наопачке. По Уставу је прво требало донети закон о надлежностима Војводине. Скупштина Војводине је пожурила, донела је Нацрт, па Предлог статута, пре него што је тај закон усвојен, и сада се може очекивати, а и влада најављује, да ће се и Статут и закон наћи на истој седници Скупштине. Урађено је наопако. Зато се у великом броју одредаба Статута директно крши Устав Србије. Политика: Можете ли конкретно да наведете које су то одредбе којима се крши Устав? Самарџић: Рецимо, каже се да је Војводина саставни део Србије и европска регија, значи да је још нешто сем онога како је одређује Устав Србије. Устав тражи и да се Закон о територијалној организацији донесе пре него што се одреди територијална организација Војводине. Тај закон је додуше донет, али је Војводина у једном члану Статута одредила да се она састоји из три географске области: Срема, Баната и Бачке, а тако нешто није предвиђено Законом. Осим тога, проширује се обим заштите националних мањина у односу на оно што предвиђају Устав Србије и Закон о заштити националних мањина. Ви ћете у Статуту Војводине, посебно у правима коришћења језика и писма и учешћа мањина у институцијама Војводине, наићи на много већи обим права која се претварају у привилегије у односу на друге грађане и мањине у другим крајевима Србије. А Устав јединствено решава положај мањина у целој Србији. Чомић: Прво о процедури – крајем 2007. године, после доношења Закона о територијалној организацији, одмах су расписани локални и покрајински избори за 11. мај 2008. – то је поштовање процедуре. Након конституисања, Скупштина Војводине је донела Нацрт, па Предлог статута. Мислим да су и Нацрт и Предлог статута одлична тема да коначно отворимо дијалог у Србији, и то унутар целог друштва, у свим институцијама, па и у Уставном суду, јер ако нешто није у складу са Уставом оцену о томе може дати само Уставни суд. Уместо оспоравања, јер не могу да оспорим право колеги Самарџићу да сматра да су неке одредбе Статута противуставне, наша понуда је – хајде да о томе отворимо дебату, да видимо можемо ли наћи неки најмањи заједнички именилац у томе како желимо да изгледа Србија 2015, шта желимо да се деси у Војводини 2015. године. Статут Војводине и положај Војводине унутар Устава није мањинско питање, то је демократско питање. Самарџић: Друго питање је ово што је колегиница рекла – јавна дебата о Војводини. Не спорим да је то важно, али да ли је заиста то најважније питање данас у Србији? Та дебата је веома деликатна, јер постоји широк спектар мишљења, од Војвођанског клуба који чини 17 невладиних организација. до, рецимо, радикала. Зато она мора дуго да траје и да буде добро обављена. Ја јесам за јавну дебату, али ми питање Војводине није најважније, мислим да је исфорсирано. Има ту неког егоизма – да решимо ми статус Војводине па остатак Србије нека се таљига како хоће. Чомић: Одбијам приче о егоизму. Све што је изречено иде у прилог нашем предлогу да отворимо дијалог. Ако за некога процедура на коју смо обавезни Уставом, кад је реч о усвајању Статута, није приоритет, онда да видимо шта јесте приоритет. Чули смо да разни кругови и неспорно уважени људи мисле да су неке одредбе Статута неуставне, али постоје процене да се Уставни суд неће сложити с тиме. Па, не може оба. Да ли можемо у Скупштини да између свих посланичких клубова поведемо дебату? Мислим да нам је то потребно јер је, како је господин Самарџић сам споменуо, Војводина деликатна тема. Ево, то је прва тачка сагласности. Политика: Да ли иде прво Статут па дијалог или дијалог па Статут? Самарџић: Мој осећај као грађанина је да се увеличава прича о Војвођанима и осталима и о томе да „неко не да, а неко хоће”. Ја тако не доживљавам ни Војводину, ни било који део Србије. Устав Србије поставља категорију грађанина као конституенса државе и тај грађанин је грађанин Ниша и Суботице, подједнако. Рецимо, у Статуту имате категорију грађана Војводине. То је проблематична уставна категорија, да не кажем да је неуставна, зато што постоји само грађанин Србије који ужива право које му Устав даје. Политика: Али ми смо грађани Београда... Самарџић: Ми смо грађани Београда у колоквијалном смислу. У правном нисмо. Ми смо само грађани Србије. А у Војводини имате дуализам који се и политички и јавномњењски, на крају и статутарно, у виду овог статута, шверцује кроз ту причу. То је прича о грађанима и грађанкама Војводине, како то већ Статут каже. Сувише је захтева у том статуту. Када се чита строгоправно, он заправо конституише Војводину. Он хоће да каже: ово је акт који конституише Војводину. А једини правни акт који конституише Војводину у Србији јесте Устав Србије. Имате нешто што подсећа на положај Војводине из периода 1971–74. до 1989. где је Војводина била двојно дефинисана као саставни део Србије и елемент федерализма. Зашто сад Војводина понавља тај манир да јој је тесно у Србији и додаје да је и „европска регија”? То је у најмању руку индиција за некакав двојни статус. Овај статут даје много елемената државности. Чомић: Не. Не постоје елементи државности, али не постоји ни добра аргументација о уставности или неуставности. Ево, на недавно одржаној трибини на ФПН-у имали сте став који су заступали Зоран Лончар и Самарџић да је Статут неприхватљив зато што је неуставан. А онда су Јудита Поповић и Слободан Мараш из ЛДП-а рекли да не може бити прихваћен зато што је у складу са Уставом. Не може оба. Можете и једни и други да будете против, али хајде да се потрудимо око аргументације. Врло је једноставно решавати дилему око уставности, јер ако неко донесе неуставан статут морао би да буде не само политички одговоран. Политика: Господине Самарџићу, полазите ли Ви заиста од тога да постоје зле намере? Самарџић: Не, то нисам рекао. Постоје политичке опције у Војводини које су спремне да прекрше Устав. Или које траже промену Устава, што је легитимно. Али највише ме нервира то што се то не чини јавном расправом, него овим статутом који је у великој мери неуставан. Узмите само одредбу о правним актима Војводине. Устав Србије каже: Војводине доноси статут, покрајинске одлуке и друга општа правна акта. У Статуту стоји: Војводина доноси статут, покрајинске одлуке које за Војводину имају карактер закона и друга општа акта. Значи, Устав не да да Војводина доноси закон, а Статут тражи да Војводина доноси закон и пише то. То је противуставна одредба. Чомић: Покрајина нема право да доноси законе. Самарџић: Па, пише, покрајинска одлука има карактер закона... Чомић: ... који се мора примењивати на територији Војводине. Самарџић: Али ви кршећи Устав у одредби дајете одлуци карактер, значај и ранг закона, као што и пише у Статуту. Узгред, Војводина је у складу са Уставним законом требало да донесе свој статут до краја 2008. године. Ја сам строго за поштовање тога, али нису донети потребни закони који су били у надлежности републичке скупштине. Просто, за Статут Војводине не постоје законски услови. Немамо бар још три-четири важна закона да би статут и био донет, а статутарна решења се морају базирати на решењима из тих закона. Чомић: Који су то закони? Самарџић: Закон о преносу надлежности, па Закон о покрајинским приходима... Чомић: То је у буџету Републике. Нема посебног закона. Самарџић: Добро, онда морате да донесете Закон о територијалној мрежи судова... Чомић: То је донето. Самарџић: Али Нацрт статута је прављен пре него што је Закон донет. Затим, треба донети закон о имовини Војводине. Чомић: Закон о имовини локалне самоуправе недостаје и то је озбиљан пропуст. Самарџић: Значи, нема га. Тражите да Војводина буде власник своје имовине. Како ћете то без закона да учините? Чомић: Једнако као што смо то радили у полувакууму понекад за све друге области. Самарџић: Србија је крива што Војводина не може да има статут, јер није донела одговарајуће законе. Ја то отворено кажем. Али ни у ком случају Скупштина Војводине не може донети Статут без тих закона. Политика: Мислите ли да Статут може да отвори пут за стварање „Војводине Републике”, о чему се спекулише у медијима? Самарџић: Није тачно да тога нема у Војводини. Ево, Трећа војвођанска конвенција је поставила услов Србији да ће Војводина или да има партнерски, конфедерални однос са Србијом, или ће да се отцепи. То је 17 невладиних организација. Можда је то маргинално, али има га. Тешко је направити територијалну организацију власти са, практично, једном покрајином. Чомић: Али није немогуће. Самарџић: Није немогуће, али је тешко. Ако се сад прекрши Устав доношењем Статута у овом тексту, то лако може да буде увод у даље кораке аутономизације, па и издвајање. (Г. Новаковић, Б. Баковић, М. Петровић) Kod ove Čomićke je sve na "ho,,, 1 понедељак, 02 фебруар 2009 20:55 Kod ove Čomićke je sve na "ho ruk sistem",ustvari kao i svih njenih partijskih i koalicionih partnera,Pajtić,Čanak,Egereši sve isto,ista demagoška priča,intencija je kristalno jasno,federalizacija Srbije kao separatistički proces.Shvatili su da ne mogu dobiti odmah Republiku ali imaju "školu" od hrvatskih "prolečara",pa onda Mile itd.Što bi Švabe rekle Langsam ,langsam,ovo je pokušaj aputacije dela Srbije, da li će Boris Tadić biti grobar ili ne to ćemo videti a da "kopa raku" to je sigurno!


source: fineweb

text: Hotel Ca' Bragadin Carabba Venecija Тхе лодгинг креирати нову изјаву за млетачке гостољубивост: модерна, функционална, козмополит, уз удобност и најновијих модерних служби, то је идеално за пословну и разоноду путника. Ваш боравак у Ца 'Брагадин и Царабба ће бити празник у најљепше граду на свету и незаборавне искуство да је живео у Венецијанске палате у којима живе велике личности попут Марцантонио Брагадин и Гиацомо Цасанова. Hotel San Lio Tourist House Venecija Сан Лио Т.Х. нуди једноставан приступ многим Венице'с спектакуларно уметности ризнице, укључујући Далматан оближњу школу са својим драгим слике Ветторе Царпаццио, црква Светог Јурја од Грка и суседни Музеј бизантске и пост-бизантске умјетности, у цркви Сан Заццариа с Гиованни Беллини'с светски познате "Свето саговорница" и импозантне цркву Санта Гиованни е Паоло. Ан Пажљивим особљем је доступна у свако доба како би се гости уживати у њиховом плану и боравак у Венецији.


Поводом заплене 400 килограма дроге у Македонији Српска кокаинска веза Два крака пута наркотика из Јужне Америке воде до Црне Горе и Шпаније, где је истог дана заплењено две тоне „коке” Као поље кокаина: дрог 4000 072; је била упакована у канте са поликолором (Фото Танјуг) Иза транспорта 400 килограма кокаина, коју је македонска полиција открила на граничном прелазу са Косовом, вероватно стоје фиктивне фирме из Србије, Грчке и Венецуеле, изјавио је македонским медијима неименовани извор из полиције у Скопљу. У истрази је затражена и помоћ Интерпола. Дрога је стигла преко Луке Бар, изјавила је министарка унутрашњих послова Македоније Гордана Јанкуловска. Она је нагласила да је кокаин из италијанског Барија допремљен до Луке Бар у Црној Гори, где је утоварен у камион. Одатле је, преко Космета, требало да уђе у Македонију, а крајња дестинација била је Грчка. Бродови из Венецуеле Ако су наводи неименованог извора македонске полиције заиста тачни, онда је несумњиво да је транспорт заплењеног кокаина организовала једна злогласна српско-црногорска криминална група која има одличне везе у јужноамеричким земљама. Наиме, према информацијама српске полиције, та криминална група је једна од главних кланова који контролишу шверц кокаина у земље западне и источне Европе. Група се „специјализовала” за транспорт кокаина сакривеног на бродовима који долазе из Венецуеле. Одатле један крак „кокаинског пута” досеже до једне луке у Шпанији, док други крак води до црногорске Луке Бар. Кокаин истоварен у Шпанији дистрибуира се камионима у земље западне Европе, а дрога доспела у Луку Бар шаље се у земље источне Европе. Занимљиво је да је истог дана када је откривен кокаин у Македонији, шпанска полиција запленила скоро две тоне кокаина и ухапсила 28 осумњичених. Међутим, нема званичних информација о томе да ли је у шверц товара дроге откривене у Шпанији била умешана и српско-црногорска група. – Десетак Срба има високе и добре позиције у Колумбији, изворишту шверца кокаина. Највеће испоруке везују се за неколико наших криминалних екипа, злогласну српско-црногорску групу „Америка”, „берански клан”, крак „Америке” у БиХ, људе блиске Сретену Јоцићу... – каже наш саговорник из српске полиције. Недавно је у један од јужноамеричких затвора доспео и припадник групе „Америка” – Зоран Јакшић из Зрењанина. Изручен је из немачког затвора, у који је доспео 2004. година, када је ухапшен по потерници Интерпола. Немачка полиција је тада у Јакшићевом аутомобилу пронашла девет килограма кокаина. Против Јакшића се у Јужној Америци води поступак због умешаности у шверц 114 килограма кокаина у Атину, али и још неколико „кокаинских истрага”, тешких по стотинак килограма ове дроге. Кријумчарење 114 килограма кокаина у Атину, Јакшић је организовао са вођом своје мафијашке групе, Милетом Миљанићем из Барајева, који је ухапшен у Швајцарској у јануару 2004. године. Случај је у међувремену преузело грчко правосуђе, а Миљанић је пре неколико месеци из швајцарског затвора из 4000 1088;учен Грчкој, где издржава максималну затворску казну. Посебно интересантан властима Јужне Америке је још један припадник групе „Америка”, бањалучки бизнисмен Слоба Шолаја, чије кријумчарске контакте америчка ДЕА прати још од рата у БиХ. Шолаја је, према подацима српске полиције, пре шест година избегао хапшење, када је из Панаме у БиХ прошверцовао 164 килограма најчистијег кокаина. По нечијој дојави, само неколико минута пре доласка полицијских снага, Шолаја је нестао, а дрога је заплењена. „Берански клан” Кријумчарске везе и канале ухапшених припадника групе „Америка”, у међувремену је преузео „берански клан”, са Вуком Вулевићем и Вуксаном Цемовићем на челу. Против њих је подигнута оптужница због шверца 200 килограма кокаина из Венецуеле до италијанске луке Ђоја ди Тауро. У акцији италијанске полиције тада је тајно заплењено 188 килограма кокаина. Осталих 12 килограма сакривених међу грађевинским материјалом, према раније утаначеном договору кријумчара, камионом је пребачено до Новог Сада, где је на лицу места ухапшен београдски бизнисмен Момчило Пецић. У наставку истраге у вези са тим кријумчарским каналом ухапшени су и Беранци Вук Вулевић, Вуксан Цемовић и Веселин Павличић. Интересантан је и податак полиције да је један од наших кључних играча у Јужној Америци и Београђанин, познат јавности као припадник подземља, али и као особа високо котирана у домаћем џет-сету. Та особа тренутно вуче конце из Колумбије према Хрватској и Словенији. Подаци полиције говоре да српско-црногорска криминална група користи исте људе за контакт са којима су сарађивале и вође „земунског клана” Душан Спасојевић и Миле Луковић. Иначе, колумбијски контакти на којима профитирају наши људи успостављени су још почетком деведесетих година, у време највећег колумбијског боса свих времена – Пабла Ескобара. Колико је та веза била јака, показало се и приликом Ескобарове смрти, када је у „Политици” објављена читуља овом колумбијском наркобосу.


УМЈЕТНОСТ ПРЕД ВЕЛИКОМ ПРОМЈЕНОМ | СРНА УМЈЕТНОСТ ПРЕД ВЕЛИКОМ ПРОМЈЕНОМ БЕОГРАД, 18. ЈУНА /СРНА/ - Умјетност се налази пред великом промјеном која ће, вјероватно, донијети неки нови квалитет и не треба бити песимиста, рекао је данас прослављени српски режисер Емир Кустурица поводом трећег "Београдског контрапункта", на којем учествују писци, умјетници и ствараоци из Ирана, Кине, Русије, Швајцарске, Србије. Кустурица је уочи почетка скупа који се бави темом "Умјетност у временима кризе и ратова: поглед из данашњице", рекао новинарима да се умјетници различито понашају у миру и рату. "Мислим да је однос умјетника према рату увијек однос према нечему што је било крајње сложено у прошлости, па је доводило чак до тога да су се групе умјетника скупљале и правиле кругове који су се бавили убијањем као естетским чином", рекао је Кустурица. Са друге стране, додао је Кустурица, велики књижевници су правили портрете људи у стању у којем је заправо индустрија рата произвела индустрију депресије и невоља које су се шириле попут куге. Он је рекао да се у новом стандарду умјетност производи паралелно са ратом, а невладине организације постоје да испричају причу шта не ваља о оном који је или поражен или учестововао, док њихови шефови по свијету и даље шире рат. Кустурица наводи да је онда врло тешко бирати између хуманистичке поставке и оног што ради амерички режисер Квентин Тарантино, када на трагу енглеских клубова прави филм у славу убијања. "Умјетност увијек доводи до бољег разумијевања, али ми смо прошли вријеме умјетности, живимо у вријеме постумјетности, у вријеме видео-игара и такозване научне културе", рекао је Кустурица. Он је указао да само укидање бисокопа као емоционалног израза, довођење у сферу гледања на телефону или телевизији, заправо представља укидање те врсте умјетности. "На срећу постоји књижевност, али, на несрећу, све мање људи чита, а све више пише. Тако да се налазимо у једном врзином колу и пред великом промјеном која ће донијети вјероватно неки нови квалитет. Не треба бити песимиста", рекао је Кустурица. Министар културе Србије Владан Вукосављевић рекао је да је тема умјетности у временима кризе и ратова, којом ће се бавити трећи "Контрапункт", деликатна и у складу са духом времена. Он је рекао да је овај сусрет писаца, умјетника и стваралаца са различитих меридијана, који у Београду разговарају о актуелним темама, прилика да се чује шта о тим темама мисле они који долазе из другачијих културних кругова, политичких околности и историјских садржаја. Вукосављевић је напоменуо да на овом сусрету учествују гости из Ирана, Кине, Русије, Швајцарске, Србије. "Као и претходне две године, `Контрапункт` је место сусрета, сучељавања, а не сукоба идеја, него поређења идеја и ставова. Задатак уметника и интелектуалаца јесте да се храбро суочавају са питањима битним за историјски тренутак", рекао је Вукосављевић. Он је оцијенио да је данас друштво у Србији, као и свуда у свијету, изложено баналним и небитним темама, односно садржајима који служе за забаву или "баратају индустријом страха и стрепње". "Оваква промишљања иду на добробит сваком човеку, да покренемо нека питања и покушамо да нађемо неки одговор", истакао је Вукосављевић, наводећи да је мјесто сусрета Београд, у којем се у симболичком смислу сусрећу цивилизације и културе. Трећи "Београдски контрапункт" одржава се данас у Великој сали Југословенске кинотеке у Београду и бави се темом "Умјетност у временима кризе и ратова: поглед из данашњице". Учесници округлог стола су водећи прозни писац Ирана Хабиб Ахмадзаде, уредник у швајцарској издавачкој кући "Доба човјека" /L`Âge d`Homme/ Слободан Деспот, кинески драмски писац Џанг Ђићијанг и један од водећих руских прозних писаца Герман Садулајев. Уводничари и модератори разговора су министар културе и информисања Владан Вукосављевић и режисер Емир Кустурица. "Београдски контрапункт", у организацији Министарства културе и информисања Србије и Завода за проучавање културног развитка је скуп чији је циљ да окупи умјетнике и мислиоце из различитих дијелова свијета, који својим радом значајно доприносе разумијевању савремених свјетских токова. На прошлогодишњем скупу, посвећеном теми "Шта са глобализацијом у култури?", говорили су Џанг Кангканг, Јуриј Пољаков, Гунар Кваран, Франсиско Лопез Сача, Дејвид Хомел и Владимир Пиштало. На првом окупљању 2017. године на питања постављана у оквиру теме "Шта књижевност може да учини у данашњем времену?" одговарали су Петер Хандке, Фредерик Бегбеде, Захар Прилепин, Ју Хуа и Милован Данојлић.


source: CulturaX

text: Одлука о расписивању избора за чланове савета месних заједница града ПожаревцаThe decision to call elections for members of local community councils of Pozarevac 01 фебруара, 2013 Саопштење за јавност – штаб за ванредне ситуацијеPress release – Headquarters for Emergency Situations 12 фебруара, 2012 1) Одређују се установе чији је оснивач Град Пожаревац, које ће редуковано радити и које неће радити дана 13.02. (понедељак) и 14.02. (уторак) у циљу уштеде електричне енергије, а на основу препоруке Владе Републике Србије. На територији града Пожаревца редуковано ће радити следећа установа: ЈП...


text: Јудаизам (од латинског -{Iudaismus}-, изведено из грчког -{Ἰουδαϊσμός [Ioudaïsmós]}-, оригинално од хебрејског -{יהודה [Yehudah]}- — „Јудеја”; у хебрејском -{יהדות [Yahadut]}-, препознатљиве карактеристике јудејског народа) је античка монотеистичка аврамска религија, са Тором као својим фундаменталним текстом (која је део већег текста познатог као Танах или Хибру Библија), и суплементарном оралном традицијом представљеном у виду каснијих текстова, као што су Мидраш и Талмуд. Јудаизам обухвата религију, филозофију, културу и начин живота јеврејског народа. Религиозни Јевреји сматрају да је јудаизам израз заветног односа који је Бог успоставио са децом Израела. Са од 14,5 до 17,4 милиона припадника широм света, Јудаизам је десета по величини религија у свету.Јудизам је настао од паганизма, једна је од првих монотеистичких вера. Први Јевреји су веровали у више Богова попут Ваала, Јехове, Ашере Јеховине жене и мноштво других Божанства. Кроз историју се тежило монотеизму па се међу људима јавила идеја о једном врховном Богу, за врховног Бога је прихваћен Јехова. Јеврејска и хришћанска вера имају заједничко учење о понизности везано за Стари завет. У личности Мојсија, који је водио израелски народ из ропства у Египту у Обећану земљу, понизност је знак Божје снаге и намене, а не слабости. Библија каже: „Мојсије је био врло скроман човек, најскромнији човек на земљи.” Мојсије је подједнако слављен од стране јеврејских и хришћанских верника. Јудаизам обухвата широку колекцију текстова, пракси, теолошких позиција, и облика организације. У оквиру Јудаизма постоји мноштво праваца, већина којих је проистекла из Талмудског јудаизма, који сматра да је Бог открио своје законе и заповести Мојсију на планини Синају у облику писане и оралне Торе. Историјски, ову тврдњу су оспоравале разне групе као што су Садукеји и представници хеленистичког јудаизма током периода другог храма; Караити и Шобети током раног и касног средњовековног периода; као и сегменти модерних неортодоксних деноминација. Модерне гране јудаизма, као што је хуманистички јудаизам могу да буду нетеистичке. У данашње време су највећи јеврејски религиозни покрети: ортодоксни јудаизам (харедни јудаизам и савремени ортодоксни јудаизам), конзервативни јудаизам и реформистички јудаизам. Главни извори разлика између ових група су њихови приступи јеврејском закону, ауторитету рабинске традиције, и значају државе Израела. Ортодоксни јудаизам тврди да су Тора и јеврејски закон божанског порекла, вечни и непроменљиви, и да их треба строго следити. Конзервативни и реформистички јудаизам су либералнији. Позиција конзервативног јудаизма је да генерално промовише „традиционалније“ интерпретације захтева јудаизма него реформистички јудаизам. Типична реформистичка позиција је да се јеврејски закон треба сматрати општим сетом смерница, пре него сетом ограничења и обавезе чије поштовање је обавезно за све Јевреје. Историјски, специјални судови су спроводили јеврејски закон. У данашње време, ти судови још увек постоје, мада је практиковање јудаизма углавном добровољно. Ауторитет у погледу теолошких и правних питања не припада једној особи или организацији, него су то свети текстови и рабини и учењаци који их интерпретирају. Историја јудаизма обухвата више од 3.000 година. Јудаизам вуче своје корене као структурирана религија са Средњег истока из бронзаног доба. Јудаизам се сматра једном од најстаријих монотеистичких религија. Хебреји и Израелити су називани „Јеврејима“ већ у каснијим књигама Танаха, као што је књига о Јестири, при чему је термин Јевреји заменио назив „деца Израела“. Јудаистички текстови, традиције и вредности су снажно утицали на касније аврамске религије, укључујући хришћанство, ислам и бахаи веру. Многи аспекти јудаизма су исто тако директно или индиректно утицали на световну западну етику и грађанско право. Јевреји су етнорелигиозна група која обухвата оне који су рођени као Јевреји и оне који су преобраћени у јеврејску веру. Године 2015, јеврејска популација у свету је процењена на око 14,3 милиона, или око 0,2% укупне светске популације. Око 43% свих Јевреја борави у Израелу и око 43% живи у Сједињеним Државама и Канади, док највећи део остатка популације живи у Европи. Остале мањинске групе су расуте широм Јужне Америке, Азије, Африке, и Аустралије. Дефинишуће карактеристике и принципи вере Јудаизам проповеда веру у једног, бестелесног и само духовног Бога, оца свих људи. Овај Бог представља свеукупност моралних савршенстава и од људи захтева љубав и праведност. Име овог Бога је Јахве (или Јехова) и због светости га није дозвољено изговарати. Јеврејска религиозност испољава се у послушности према „божанском закону“. Овај закон садржан је у Старом завету, односно у хебрејској Библији. Стари завет је синтетизован рукопис од 46 књига, канонизован у Јавнеу (Јамнији) око 90. године нове ере који је настајао скоро читав миленијум. Писан је на хебрејском и делимично на арамејском језику. Говори о историји, идејним и друштвеним борбама јеврејског народа. Уједно то је и збирка верских и правних прописа. Стари завет дели се на три основне групе: (1) Закон (садржи Петокњижје – Пет књига Мојсијевих: Књигу постања, Књигу изласка, Левитски законик, Књигу бројева и Поновљени закон), (2) Пророци (садржи: Прве пророке и Последње пророке), и (3) Списи (Псалми, Књига о Јову, Приче Соломонове, Прва и Друга књига дневника, Јездријина и Немијина књига, Књига о Рути, Песма над песмама, Књига проповедника, Плач Јеремијин, Књига пророка Данила). Многи истраживачи сматрају да је Стари завет претходна фаза у развоју хришћанске религије која је изложена у Новом завету. Поред Торе за верски живот Јевреја посебно је важан Талмуд (хебрејски: учење). Талмуд је велика јеврејска збирка после-библијских тумачења Старог завета, обредних правила, правних прописа, прича и изрека. Састоји се из два дела: Мишна (текст учења) и Гемара (објашњење учења). Постоје два Талмуда: Јерусалимски Талмуд (приређен око 650. године нове ере) и Вавилонски Талмуд (приређен око 500. године). За ортодоксног Јеврејина обавезан је и велики број обредних прописа и прописа о чистоћи и исхрани. Оснивач јеврејске религије је Мојсије (хебрејски: Моше, око 1225. п. н. е.). Практично једини извор за упознавање Мојсијевог живота, рада и учења је Библија, односно Стари завет. Мојсије је био јеврејски вођа и законодавац који је Јевреје ослободио египатског ропства и на гори Синају дао им две таблице - законе који су постали основ јеврејске религије. Мојсије заузима прво место међу оснивачима религија, пошто њему у прилог иде хронолошко првенство: Заратустра, Буда, Конфучије, Исус и Мухамед појавили су се тек много векова после њега. Према Библији, Мојсије је чувајући стоку на божијој планини Хереб видео у жбуну Бога (Јахве) који му је дао моћ да врши чудесна дела и поверио му мисију - да се врати својим племенима и ослободи их од ропства. Синагога (грчки: скупштина, окупљање) је зграда у којој се обављају верске активности у јудаизму. Рабин (хебрејски: мој учитељ) је јеврејски свештеник, поглавар верске општине. Статус рабина стиче се дугогодишњим изучавањем Библије и Талмуда. Део Јевреја противи се абортусу, а део га подржава. Јеврејски празници Шабат - свети дан мировања - најважнији благдан, Рош Хашана - Нова година - годишњица стварања света, Јом Кипур - дан помирења и покајања, Сукот - благдан колиба, Ш'мини Ацерет и Симхат Тора - обнављање круга читања Торе, Ханука - благдан светлости, Ту би-ш-ват - нова година дрвећа, Пурим - благдан избављења, Песах - благдан ослобођења, Јом ха-Шоа - дан сећања на жртве холокауста, Јом ха-Ацмаут - дан државе Израел, Јом Јерушалајим - дан града Јерусалима, Шавуот - благдан примања Торе. Распрострањеност Данас на свету има између 15 и 18 милиона припадника ове религије. Велики део њих живи у САД, око пет милиона живи у Израелу, а остатак у свим земљама света (нарочито Француској и Русији). Њихови обичаји, њихов начин живота, чак и изговор хебрејског језика могу се разликовати, али Жидови су један народ уједињен заједничким прецима; патријарсима Абрахамом, Изаком (-{Yitzhak}-) и Јаковом (-{Jaakov}-). Антијудаизам Верска нетрпељивост према јудаизму као религији назива се антијудаизам, који представља верску компоненту антисемитизма. Екстремни облик антијудаизма, који се испољава у виду отворене мржње према јудаизму као религији, назива се мизојудаизам. Прва сведочанства о религијској нетрпељивости према јудаизму потичу још из античког доба, када су следбеници појединих политеистичких религија и култова предузимали разне репресивне мере против монотеистичког јудаизма. Након освајања Јерусалима, Римљани су 70. године н. е. разорили Јерусалимски храм, као средишње култно место јудаизма. Иако је рано хришћанство било блиско повезано са јудаизмом, у појединим хришћанским срединама је такође дошло до успона антијудаизма, па чак и екстремног мизојудаизма, што је током средњег века довело до принудног преверавања, верских прогона, гетоизације и погрома. Током Средњег века, следбеници јудаизма су под муслиманском влашћу углавном уживали верску толеранцију, мада је било повремених прогона и насиља, као што су Алмохадски прогони. Види још Антијудаизам Антисемитизам Референце Литература -{Boyarin, Daniel (1994). A Radical Jew: Paul and the Politics of Identity. Berkeley: University of California Press.}- Ancient Judaism, Max Weber. -{Living Judaism: The Complete Guide to Jewish Belief, Tradition and Practice. Wayne Dosick.}- -{Conservative Judaism: The New Century, Neil Gillman, Behrman House.}- -{American Jewish Orthodoxy in Historical Perspective. Jeffrey S. Gurock, 1996, Ktav.}- -{Philosophies of Judaism. Julius Guttmann, trans. by David Silverman, JPS.}- 1964 -{Back to the Sources: Reading the Classic Jewish Texts. Ed. Barry W. Holtz, Summit Books}- -{A History of the Jews. Paul Johnson, HarperCollins,}- 1988 A People Divided: Judaism in Contemporary America, Jack Wertheimer. . -{Encyclopaedia Judaica, Keter Publishing, CD-ROM edition,}- 1997 -{"The American Jewish Identity Survey", article by Egon Mayer, Barry Kosmin and Ariela Keysar; a sub-set of The American Religious Identity Survey, City University of New York Graduate Center. An article on this survey is printed in The New York Jewish Week, November 2, 2001.}- - . - - -{Dever, William G. Did God Have a Wife?. Grand Rapids: Wm. B. Eerdmans Publishing Co., 2005.}- -{Walsh, J.P.M. The Mighty from Their Thrones. Eugene: Wipf and Stock Publishers, 1987.}- -{Finkelstein, Israel (1996). "Ethnicity and Origin of the Iron I Settlers in the Highlands of Canaan: Can the Real Israel Please Stand Up?" The Biblical Archaeologist, 59(4).}- -{A. Khanbaghi. The Fire, the Star and the Cross: Minority Religions in Medieval and Early Modern Iran (IB Tauris, 2006).}- Спољашње везе -{Judaism 101, an extensive FAQ }- -{Judaism article from the 1901–1906 Jewish Encyclopedia}- -{Shamash's Judaism resource page}- -{Orthodox Judaism – The Orthodox Union: Official website}- -{Chabad-Lubavitch: Official website}- -{Rohr Jewish Learning Institute: Official website}- -{The Various Types of Orthodox Judaism }- -{Aish HaTorah}- -{Ohr Somayach}- -{Union for Traditional Judaism}- -{The United Synagogue of Conservative Judaism: Official website }- -{Masorti (Conservative) Movement in Israel}- -{United Synagogue Youth}- -{The Union for Reform Judaism (USA)}- -{Reform Judaism (UK): Official website}- -{Liberal Judaism (UK): Official website}- -{World Union for Progressive Judaism (Israel): Official website}- -{Jewish Reconstructionist Federation: Official website}- -{ALEPH: Alliance for Jewish Renewal: Official website}- -{OHALAH Association of Rabbis for Jewish Renewal: Official website}- -{Society for Humanistic Judaism: Official website}- -{World Movement for Karaite Judaism}- -{Complete Tanakh }- -{Parallel Hebrew-English Tanakh}- -{English Tanakh }- -{The Judaica Press Complete Tanach with Rashi in English}- -{Torah.org.}- -{The complete formatted Talmud online.}- Етничка религија


text: Страбон је антички писац, рођен око 64. п. н. е. у Амазеји у Понту. Дошао је у Рим 29. године п. н. е., али га је ускоро оставио, јер је као пратилац Елија Гала, којега је 24. године п. н. е. Август послао с војском на Арапе, пошао у Египат, и том приликом пропутовао га од Александрије до Филе. Вратио се у Рим око год. 20. Умро је око год. 24. н. е. Од његова историјског дела Историјске белешке у четрдесет и три књиге сачувани су само одломци. Његова сачувана Географија у седамнаесет књига, плод дугога учења, излаже у прве две књиге физикално-математичку географију, од 3. до 10. географију Европе, од 11. до 16. географију Азије, а у књизи 17. географију Африке. Референце Литература Милош Ђурић, Историја хеленске књижевности, Београд 2003, 735 сл. Спољашње везе Старогрчки географи Старогрчки историчари Римски историчари Антички писци


text: Утрине се налазе западно од Аде. До 1960., када је започео развој овог села, ово насеље се састојало од једне улице и неколико салаша. Насеље броји 1060 становника, углавном припадници мађарске националности и неколико српских породица. Географски положај села је повољан. Становништво се углавном бави пољопривредом, узгојем животиња, или ради у Ади. У селу постоји, поред две пољопривредне задруге, неколико продавница, бензинска пумпа, предузеће за прераду дрвета, гостиона, предузеће за производњу сокова, две откупне станице за млеко, као и предузеће за производњу пољопривредних алата. У селу постоји забавиште, основна школа, амбуланта, пошта, месна заједница, добровољно ватрогасно друштво и жупнички уред при католичкој цркви. Насеље је повезано путем са Адом, Торњошом и Кавилом. Постоји могућност развоја сеоског туризма и лова, за шта су потребна додатна средства и улагања.


text: Друштвени дијалог о исходима референдума одржан у Крагујевцу - Град Крагујевац Желимо да свако разуме шта значи повлачење политике из правосуђа и како то утиче на заштиту људских права? Зашто је независно правосуђе важно за смањење неправде, корупције, неједнаког поступања, културу људских права или за економски развој? Како би се смањио утицај политике, избор судија и тужилаца уместо Народне скупштине обављаће Високи савет судства и Високи савет тужилаца. Важно је да наши суграђани знају да у недељу 16. јануара одлучују искључиво о промени Устава у области правосуђа, али да то не раде због Европске уније, него због боље заштите својих права и интереса. Непристрасно, одговорно и ефикасно правосуђе је у интересу грађана. Зато у недељу очекујем велику излазност и подршку промени Устава у делу правосуђа на референдуму – казао је Ивица Момчиловић.


28.08.16. Ариљаска петља - ЈП "Путеви Србије" Почетак Галерија Видео галерија 28.08.16. Ариљаска петља 28.08.16. Ариљаска петља Штампа , lightbox[videos1 640 360]Ариљаска петља - 28.08.16. Ариљаска петља


Француско-квебечка канцеларија за младе селектовала је председницу Српског центра за сарадњу (СЦС) и чланицу Удружења дипломаца француског високообразовног система - АДЕФ, међу двадесет младих пољопривредника и менаџера у пољопривреди широм света који говоре француски језик за учешће у студијској посети сајму пољопривреде у Паризу од 21-27. фебруара. Током сајма пољопривреде са франкофонским колегама из различитих земаља председница СЦС Борка Радовановић ће посетити више пољопривредних удружења и компанија у Паризу и Бретањи и радиће на припреми “белог папира” за Министарство пољопривреде Француске на тему Млади и пољопривреда. У оквиру радне групе која покрива економска питања у пољопривреди, председница СЦС ће стећи увид у одрживе моделе финансирања производње, развоја тржишта и дистрибуције пољопривредних производа, подршку развоју задругарства и нарочито запошљавању младих њиховим укључењу у рурални развој и развој прехрамбене индустрије и прераде пољопривредних производа.


text: САМОСТАЛНОСТ СРПСКЕ: 25.7.21. - 1.8.21. ЗА БАЛКАН ОПЕН, ЗА СРБЕ СТОПЕН, ЧУВАЈМО СЕ ВУЧИЋА Најновија суманутерија србијског Председника Вучића о Опен Балкан Циркусу, безграничју са Албанијом и Сјеверном Македонијом, испуњење је прецизног плана које тај Шизоје проводи над Србима и Србијом. Уништава и деградира. Он је на путу ка Еуинтеграцијама, изградио Кружни Ток и Србију повео на смрдљиви и двиљи Југ, а све под причом о Дијалогу са Косовом. Сисоје, Народ Србије, за то вријеме спава као Крлежин Куморовец, боле га курец. И, не само да не зна шта се догађа, већ га и не занима. Неки скоројевић ће, само, да ликује, Бре, идемо на Море. Истоврмено, Тинтоје, Западни Пљачкаши Србије, завршавају преузимање природних богатстава Срба. Србоје, овдје, Република Српска, треба добро да се замисли. Албанија и С. Македонија, преко Србије постају Државе. Јер оне нису ништа. Сјеверна Макединија је трулија од БиХ а бивша Бункеруша нема ни представу о Држави. Све то што ради Жизоје Вучић, имаће дугорочне посљедице. Трендове треба на вријеме сагледавати. ▪ Први пут, у Сто Година, цијену Београдске Антисрпске Политике плаћа Србија. ▪ Од осталих којима се може утрпати рачун, остала је још само Република Српска. Сви Срби около, платили су београдске рачуне, нестанком. ▪ Сваки пут Српску Националну Политику води Недозрео Вођа а Срби се не укључују. ▪ Германска Европа неће никада одшкринути врата Србији и Србима. И други су у истом третману. ▪ Опен Балкан ће убрзо доћи и у БиХ и у Црну Гору. То им је начин да зачауре ово цијело подручје које им не треба и са којим не знају шта би у ЕУ. А, уједно и да БиХ још држе као шлепу расутог терета. ▪ Република Српска треба да остане хладна на Вучићеве сумануте и самоубилачке идеје. Да се одмакне од Вучића. Најприје, Додик. Иначе ће доћи у ситуацију да о БиХ расправљају Трио ВУЗАРА. Вучић, Заев и Рама. Још ће некој будали пасти напамет да Раму пошаљу за Високог Представника. ▪ Република Српска мора да схвати да од Београда не може очекивати ништа. Од Вучићеве Србије. Вучић ће, кад сљедеће године побиједи на Изборима, и кад укине те Границе, своју противсрпску дјелатност да усмјери према Републици Српској. Годинама већ прави темеље за то. Непрестано протежира Целовиту БиХ. А Републику Српску помиње само кад је у питању Помоћ. Никад није стао на страну Републике Српске. Почеће, најприје, да се служи оном отрцаном фразом коју је користио за Хрватску. Оћете да сто година имамо проблеме са БиХ. Стога Власти Републике Српске, треба добро да размисле, пресаберу се и већ пред Изборе, овдје, сљедеће године, почну јавно да износе план Самосталности Српске. Дугорочни план. Јер ће борба бити дуга и тешка. Ознаке: БЕОГРАДСКИ РАЧУНИ СРБИМА Објавио Rajko Vasić у 23:11 Нема коментара: БЈЕЖИ ОД ВЛАСТИ КО ЂАВО ОД КРСТА, ЊИХОВИ ЦИЉЕВИ СУ ДРУГИ Ни Опозиција ни Странци Усранци, још не знају Додика. Он узасе увијек има лепезу бомби и бомбица, па, кад наиђе погодно вријеме а аматери се скупе, он избаци минско-ватрометна средства. Озбиљност тренутка и радикализам идеја, аматерима и аналфабетима оставља мало простора да сумњају и разаберу. И, полете ко кленови. Тако је, поводом полупсихијатријског испада Аустријског Ушље, Инцка, избацио неколико димних, нагазно-распрскавајућих и самољепљивих бомби. Једна од њих је Концентрациона Влада. Сви у Владу Српске. На челу са Лидерима Странака. Занимљивост појединих реакција, епохална је. Мада се нису сви изјаснили. Само најглупљи. Али и та фокус група довољна је да одрази стање ствари у Опозицији. Опозуција не жели Власт кад то иде са одговорношћу. Њихове перформансе су конструисане на рушење а не на владање. Они не могу, и подсвјесно то знају, да побиједе. Они могу само да добију Власт. Комбинацијом избора и манипулација, уз обавезно самоатрофирање владајућих структура и Странака. Они се не боре за Републику Српску. Они се боре за Власт. Али, неће Власт, хоће Републику Српску. Они немају представу шта треба да раде, када добију Власт. Јер су навикнути да ће им се и то рећи. И сада им је речено, да приђу скупштинском јединству у Српској. А само дан раније, сијевале су муње, топила се брда и горило море. Речено им је да приђу скупштинском јединству јер су Странци Усранци процијенили да ће, ако сад изостану, покопати све своје националне црте и привиде. Коликогод је идеја о Концентрационој Влади, Влади Свејединства, нереална, толико је знакобитно то опозиционо одбијање. То значи да се, у погледу одговорности за Републику Српску, на Опозицију, сутра, ако побиједи на Изборима, не можемо ослонити. Они ће владати да би Републику Српску предали Западу и Сарајеву. Да имају националне одговорности, одговорности за Државу Српску, пристали би, макар начелно и позоришно. СРБИ СУ, КОЛЕКТИВНО, ПРОБЛЕМ, НИЈЕ ЈЕДАН СРБИН ПРОБЛЕМ, РЕПУБЛИКА СРПСКА ЈЕ ПРОБЛЕМ, НИЈЕ НЕГИРАЊЕ ГЕНОЦИДА ОХР, Запад и сва такозвана Међународна Заједница у БиХ, и около, од почетка дјелују против Срба, као колективитета, као Нације, као Државе. То је почело још прије Париза. ОХР је увијек дјеловао против Срба и Српске. Све што је радио и што је подузео, ОХР и било који Високи Представник, било је против Срба и Српске. Ништа и никад против муслимана. Иначе би се све завршило са Караџићевим одступањем. Иако није крив за оно за шта га се терети. Запад тај фронтални Антисрбизам, успјешно прикрива. Њима је стало до БиХ. Важне су Реформе. Треба напредовати на европском путу. Циљ су авроатлантске интеграције. Најпречи је интерес грађана... Иза свега је Нацистички Унитаризам Сарајева и потпуно поништење Срба од стране Запада. Унитаризам Сарајева је нацистички. Јер је уперен за поптуну елиминацију Срба и Српске. То није само медијска свакодневица јавних и политичких актера Сарајева. То стоји записано у програмским политичким документима Политичких Странака Сарајева. То није само према Србима. Ако се пажљивије анализира судбина Хрвата у Федерацији БиХ и у БиХ уопште, откриће се праве намјере према Србима и Српској. Муслимани Сарајева, њихово политичко и вјерско Вођство, не знају увијек шта раде. Али то раде веома ефикасно и агресивно. Запад им сервира, на синији, комадић баклаве а они виде читаву тепсију. Тако им је сервирано одустајање од Лисабона, након чега је Алија Изетбеговић прокламовао Жртву Мира за БиХ. Све што се послије догодило, пораз је муслимана и Сарајева. Они су изгубили Рат. Нико други није изгубио. Чак ни Хрвати који су у тешкој дејтонски девастираној позицији. Нису изгубили, јер та подручја Херцег Босне, никада неће бити БиХ. Инцко је, сада, такође сервирао комад баклаве. Муслимани и Сарај су одушевљени. Хапсићемо Четнике. Све ћемо похапсити. Не треба мислити да је Инцко мали ушљиви аустријски Шугавац. Он је Противсрпски Играч Запада. Његов потез је фронтално противсрпски. Сви Срби мисле, и знају, да није било Геноцида у Сребреници нити било гдје. Сада се свим Србима забрањује да то кажу. Тражиће начин да им се забрани и да мисле. Тражиће да се расформира Република Српска јер је "геноцидна творевина". Дакле, пошто је Српску створио Српски Народ, и Војска, сви су они геноцидни. Инцко је тако Србима наметнуо Геноцид. Није његов и њихов циљ забрана негирања, већ Октроисање Геноцида Србима. То што је његов изговор "пресуђени геноцид", или "говор мржње", то нема никакву реалну подлогу. Геноцид се не установљује пресудама ни редовних ни приручних манипулативних судова. То што је Инцко урадио, платиће муслимани и Сарајево. Као што су платили и савјет Амамба да се одустане од Лисабона. БиХ неће имати никакве користи. Јер БиХ, није ништа и ништа, па ни забрана негирања Лажног Геноцида, не може јој помоћи. На добитку је само мржња. Што је и циљ Запада. Циљ Српске је да опстане. Зато мора бити једна и јединствена. Ознаке: ИНЦКОВ ЗАКОН САДА НЕ СМИЈЕ ОДУСТАТИ Скупштински преткорак, на договору свих парламентарних странака у Републици Српској, огроман је капитал у отпору Инцковом Закону који је несумњива врста нацистичког фронталног напада на цијели један Народ. На Српски Народ коме се забрањује мишљење и изјашњење, историјско и чињенично истраживање и објављивање о Лажном Геноциду у Сребреници. Опозиција, која више од деценије дјелује под Диригентским Главићем Запада, почела је агресивније и прљавије да напада отпор Власти Инцковом Закону, и од самог Сарајева. Када је Предсједник Скупштине сазвао лидере на састанак, пред сједницу Скупштине, дошло је до великог преокрета. Опозиција је била у блоку јединства. То не треба да завара никога. Осим Јелене Тривић, нико се, прије није стриктно и прецизно изјаснио. Опозиција је добила западни миг да се приклони већини јер би инсистирање на оптужбама Власти и на одбрани Инцка, разводњавање отпора и противљење скупштинским одлукама које ће се ионако донијети, било контрапродуктивно и даље еродирало Гласове Опозиције на Општим Изборима сљедеће године. Опозиција у Српској је показала довољно крволочности, сарајевштине и деструкције, да би јој се сада могло вјеровати. Одговорност остаје на Властима и оне је морају носити до краја. Стога је за Републику Српску, сада најпресудније да остане код ових почетних одлука, да их проведе кроз Народну Скупштину и да не одустаје. Сарајево, у свом безизлазу, пасивизму и готованству, преко Бакира и Комшића, покушава да говори о некој љутњи која ће проћи, о томе да ће се све смирити за два мјесеца. Сарајево, управо на то и иде. Иде на српска два мјесеца. Стога је кључно да се не одустаје јер се тиме отварају могућности три нова корака Сарај Чадора и Панцир Шмита. СРПСКИ ЦЕНТАР СРПСКЕ НИЈЕ У ДЕЈТОНСКИМ НИ У НЕУСТАВНИМ ИНСТИТУЦИЈАМА ТЗВ БиХ, ВЕЋ У НАРОДНОЈ СКУПШТИНИ Кад Српска, данас, баци гра, шта има. ▪ Сарај Чадор ▪ ОХР и пет амбасада ▪ Колаборациону, издајничку, дупедајну, Опозицију ▪ Власт Црне Горе ▪ Власт Београда. Са собом, никог близу. Срби нису схватили, одмах у почетку, да је Запад цијели Распад СФРЈ покренуо против њих. Нису схватили да свака одлука, са пристанком и без пристанка, против Дејтона а за тзв БиХ, значи корак ка покоравању и истребљењу. Корак ка нестанку. Нису то, да се све односи и на њих, схватили ни Хрвати. Сад, кад су схватили, сад је касно. Срби су били уљуљкани Државом. Иако Српску нису баш схватали Државом. Сада је Инцко извршио давно програмиран потез. Тај потез је испланиран даном наметања Трибунала у Хагу. И Операцијом Сребреница, која је режирана, и од стране Срба, и опскрбљена потребним фалсификатима и медијском пресијом, а када муслимани Сарајева још нису ни знали да је "извршен" Геноцид. Тај потез, Инцков Закон, којим се цијели један народ, свако ко говори и пише, ставља у Гето забране мишљења и изјашњења, Чекао је унутарсрпску констелацију. Прво је Црна Гора, послушно усвојила Резолуцију о Геноциду у Сребреници. Баш након величанствене православне манифестације Не дамо Светиње. То је порука колаборације, издаје и противсрпства. А већ раније, у Београду је инсталиран Вучић. Коме су сви браћа и пријатељи. Осим Срба. Што се и његови нису потурчили, ми би били сада мирнији. Шта каже гра за Политичке Акте. ▪ Република Српска се не може поуздати у тзв Заједничке Институције. Ни дејтонске ни недејтонске, неуставне. Јер су све оне, које су недејтонске, и створене против Српске и Срба. ▪ Свака дјелатност у тим институцијама је губљење времена, разблаживање, помирење, потчињавање и утемељење Инцковог Закона. ▪ Сарајево, муслимани и Хрвати, у тзв Заједничким Институцијама, никад неће подржати Српску нити тај захтјев о поништењу Инцковог Закона. ▪ Народна Скупштина је једино мјесто дјеловања и одлучивања. То је и у Рату тако било, у временима далеко тежим и безоријентирним. И Радован Караџић је користио Народну Скупштину. И против Запада и против Милошевића. ▪ Рационални Национализам. Какогод бацимо гра, падне Рационални Национализам. Самостапност Српске и Рационални Национализам треба да буду Оченаш Републике Српске и Двије Српске Заповијести.


Quote: Да, да...мада сам ја чуо да је то око 35000 или тако нешто, али све једно. Желим само да кажем да је то много горе него што се чини (а и овако је катастрофално). Видите, у Србији углавном сви имају позитиван природни прираштај осим Мађара и Срба, дакле роди се Рома,Шиптара,Влаха итд. рецимо 50000 а Срба умре 100000.То је на папиру 50000 хиљада становника мање, а у пракси то значи да је 100000 Срба мање, а осталих више. Ако ме неко схвата. Зато не би било лоше да се за сваку етничку групу изађе са посебним цифрама, а не све да се пакује у један кош.


ДНК много већа тајна него што се досад мислило - 12:34 13.09.2012. - 6 коментара - Штампај ВЕЛИКО ИСТРАЖИВАЊЕ ПОКАЗАЛО ДА 95 ОДСТО ГЕНЕТСКИХ ИНФОРМАЦИЈА ИМА ВРЕДНОСТ, А НЕ САМО 1,5 ОДСТО КАО ШТО СЕ ДОСАД СМАТРАЛО - Ових дана научници су представили резултате својих истраживања у шест публикација у часопису Nature, као и у 24 публикације у другим научним издањима. Главни резултат тих истраживања је откриће: да се оно што се раније у људском геному сматрало непотребним уопште није непотребно - Јер, испоставило се се 80% људског генома обавља најмање једну биохемијску функцију макар у неком ткиву тела или макар у некој од фаза развоја или у периоду живота одраслих и најмање 95% генома учествује у регулисању функције обичних гена - Испоставило се да се већина промена које су до сада утицале на неку болест човека налази у зонама које су сматране непотребним, а то треба да отвори нове могућности медицини - Зоне које регулишу гене – комплете ДНК који другим комплетима ДНК указују где и када треба да се активирају - не налазе се увек близу гена као таквих већ се понекад налазе веома далеко од хромозома. Често су смештени чак у потпуно другом хромозому ПОСЛЕ свеобухватног међународног истраживања научници су дошли до закључка да 95% генетских информација има вредност, а не 1,5% као што се досад сматрало. Већина информација има утицај на биолошке функције човека. Обично се геном замишља као база података огромних рачунара HAL 9000 из романа „Одисеја у свемиру“ америчког писца научне фантастике, Артура Кларка или чак као „Вавилонска библиотека“ (La biblioteca de Babel) аргентинског писца Хорхе Луиса Борхеса (Jorge Luis Borges). Још уверљивија метафора може бити текст песме Пут Судбине (Ventura highway) рок групе América, у којем се говори да су на том путу „дани дужи, а ноћи јаче од ракије“. Или, можда, било који други пут усред пустиње по којој трче гуштери. Највећи парадокс људског генома добро је познат: од његове три милијарде базних парова ДНК нуклеотида распоређених у 23 хромозома, као поглавља у разним томовима енциклопедије, како се раније сматрало, само 1,5% од њих има вредност, а називају их генима. Преосталих 98,5% сматрало се, у неку руку, непотребним. То је исто као када би на полици на којој се налази 200 књига само три биле важне и занимљиве. Или, када би на свакој странци Библије био само један ред веродостојан. Због тога је настао пројекат Encode (скраћеница енглеских речи Енциклопедија елемената ДНК), чији циљ је био опис свих делова генома који обављају неке функције, чак и ако се налазе изван граница обичних гена. У самом пројекту је учествовао својеврсни, огроман научни конзорцијум од 442 научника. Ових дана научници су представили резултате својих истраживања у шест публикација у часопису Nature, као и у 24 публикације у другим научним издањима. Главни резултат тих истраживања је откриће: да се оно што се раније у људском геному сматрало непотребним уопште нијне непотребно. Јер, како што се испоставило, 80% људског генома обавља најмање једну биохемијску функцију макар у неком ткиву тела или макар у некој од фаза развоја или у периоду живота одраслих и најмање 95% генома учествује у регулисању функције обичних гена. Заправо, већина промена које су до сада утицале на неку болест човека налазе се у зонама које су сматране непотребним, а то треба да отвори нове могућности медицини. Како каже Џозеф Екер, сарадник калифорнијског Института за биолошка истраживања, Солк (Salk) „једно од најимпресивнијих открића конзорцијума јесте да 80% генома садржи елементе повезане са биохемијским функцијама што из корена мења устаљено мишљење да се скоро читав геном човека састоји од сувишних ДНК“. Проучавање генома није довело до формирања нових ставова. Оно је само омогућило да се глобално анализирају стари ставови без било каквих одступања и предрасуда. Њихов резултат су први основани подаци из исторје биологије, скуп знања који не зависи од задатка који је пред собом поставио научник и начина сакупљања података на којем се заснива физика, мајка свих наука: прво се сакупља све што је могуће а онда се за то тражи објашњење. Неоспорно је да су у последње две деценије биолошка истраживања остварила квантитативан скок. Неизвесно је да ли ће и тај скок такође постати квалитативан, чега су свесни истраживачи овог питања. Само питање истовремено је и филозофско. „Резултати нас приморавају да преиспитамо дефиницију гена и минималне јединице наследности“, тврди Екер. У једном смислу питање се може показати као сувише техничко, у другом – као сувише дубоко. Ако верујемо у историјско искуство, онда је главно да ли ће то померити завесу изнад онога што је до сада било сакривено, изнад оне стварности која је пред очима свих нас, али коју нисмо могли да размотримо. А неки научници сматрају да је то управо тако. Пут Судбине генома пун је прогласа и натписа, али се само неки од њих стално виде. Исто тако је и на аутопуту кроз Калифорнију, зими се виде сви знакови сем оних који се налазе на високооим котама и прекривени су снегом, а лети од погледа људи растиње скрива најближе натписе. Због тога приходи сваког ресторана показују очигледну зависност од температуре. Такав је и општи утисак о проучавању генома у садашњој фази: све ћелије тела имају једнаке гене, али шема њиховог активирања зависи од околине. Једно од открића нове технологије ДНК је и у томе што иако генетика има линерани облик од времена када је Мендел дефинисао у XIX веку, механизми који су покренули еволуцију људског рода уопште нису такви. Као што је Мендел предвидео, гени и класична генетика у ствари су комплети ДНК који се, као на Путу Судбине, изграђују један за другим у строгом реду хромозома. Међутим, зоне које регулишу гене – комплете ДНК који другим комплетима ДНК указују где и када треба да се активирају, не налазе се увек близу гена као таквих већ се понекад налазе веома далеко од хромозома. Често су смештени чак у потпуно другом хромозому. Неки научници сматрају да то и јесте генетска револуција која се рађа, то јест да то нелинеарно генетско регулисање отвара дубоку архитектуру сржи наших ћелија и геометрију генома у чистој форми. Ако је то заиста тако онда је значајан не само садржај информације него и где се тај садржај манифестује. Превела Ксенија Трајковић


Данас,тематске фотографије. Ово је скуп фотографија на одређеној теми. Тема за снимање фотографија можете одабрати или искористити предности фотографа. Идеје за тематске фотографске сесије могу послужити каофилмове, бајке, плочу њиховог живота, слике, стил. Тема може бити било шта! Може се поставити тематска фотографија, користећи витешки оклоп, специјалне зграде, пећине - готово све. Најпопуларније теме су Мафија,вампири, живе лутке. Фотографисање у стилу војске узрокује и повећан интерес. Чак и библијске теме, на примјер, Адам и Ева, или варијанте бајки - Алице ин Вондерланд и други могу се користити као тематски. А и слике: ватра и лед, анђели и демони и други. Можеш изаћи на тему. То може бити ваш омиљени авантуристички филм или филм о љубави. Тематске фотографије се могу одржавати као устудио, иу природи. Предност тематске фотографске сесије у студију је могућност коришћења студијских одела и сценографије, професионалног осветљења. У студију можете брзо исправити шминку и фризуру, пуцање не зависи од временских услова. Тематске фотографије у природи су другачијединамичност. Тема може бити повезана са временом године. Зими то могу бити зимске игре (снежне куглице, ролање, сњежно моделирање), ау топлој сезони - плажа одмор, пикник, игре на отвореном. Идеје за тематску фотографију могу битинационалне слике. Одлична опција - фотографисање у Гзхел стилу уз употребу бијеле и плаве боје, обрасци за одјећу и унутрашњост, посуђе. Можете користити тему матриосхка. Тема може бити хавајска странка или Пирати са Кариба, Сцхехеразаде или Аладдин. Тематске сесије за свадбе могу битиентеријер или излаз. Може бити снимање фотографија о казину, можете организовати фотографисање у музеју или пециву. Можете писати писма једни са старим инструментима у библиотеци. У природи тема може бити бицикл или моторна шетња, путовање на јахту или пловидба. Одлична идеја за младу и младожења ће пуцати са коњима, на позадини љуљака, цветних стабала и бујног зеленила парка. Сличне теме се могу користитиромантична фотографија за два. Осим тога, у теми за две фотографије могу се користити игрице темама каубоја или индијана, тема гангста, хаунтед куће. Фотографије са тематским темама одвојене су одвојенеслучај. Такође могу бити на отвореном или код куће. Семе за породичне фотографије традиционално су организоване код куће или на пикнику. Али то може бити костимографско снимање у студију. У природи је сјајна фотографија сесије на тему заједничких спортских игара, риболова, чаја на дацха. Фотографије за девојке Посебно су захтевале тематске фотографиједевојке. Предмети, стил и слике су веома различити, као и место одржавања. Може бити студио, кућна или теренска снимања. Тема може бити бајка или плоча филма, слика у одређеном стилу, пуцање на занимљивом необичном месту, на примјер, на шинама или аутопутевима, пуцању на киши, у плесу. Фотографисање на тему одређене забаве, на пример, Халловеен, Барбие парти, Новогодишња лопта. Занимљиве су необичне фотографије на урбаним темама, где су урбани контексти позадина. Може бити велики трговачки центар или мост, занимљива зграда или чак само опечан зид. Главна ствар је да је тема била у духупуцање. Скромна, срамежљива девојчица вероватно неће успети као вампир или покварени заводник. Важно је да фотографска сесија задовољству учесника, тако да се сви осећају угодно и опуштено, а онда је гарантиран успех. Бацхелоретте Парти идеје за фотографисање Пхото схоот у студију - слике Пхотосхоот за две - идеје Теме за фотографисање на улици Тематске фотографисање у природи Необичне идеје за фотографисање Фото сесија "Алиса у земљи чуда" Идеје за зимску сликања за љубитеље


text: Ориген Адамантије (, Ōrigénēs Adamántios; рођен 185. у Александрији, умро 254. у Тиру), био је филозоф и богослов, аутор мноштва библијско-критичких, егзегетских, догматских, апологетских и поучних дела, а такође и проповеди и писама. Биографија Ориген је рођен у Александрији као најстарији од седморо деце, и већ као дечак показивао је изузетну талентованост. Његов отац који се звао Леонида био је учитељ грчког језика, који му је пружио једно изврсно образовање, а од мајке јеврејке са којом је често певао библијске псалме научио је хебрејски. У Александрији је посећивао предавања Пантена и Клемента. До седамнаесте године је стекао такву славу да је његов отац био познат као »Леонида отац Оригенов«. Због његовог снажног тела и изузетне снаге називали су га „Тврди“. Године 202. под владавином Септимија Севера дошло је до великог прогона хришћана, његов је отац, одбивши да негира постојање Христа, одвучен из куће и одведен у Цезареју. Док су се његова мајка и браћа шћућурили у страху, Ориген је захтевао да прати свога оца на путу мучеништва, схвативши да он то мисли озбиљно, његова је мајка узела његове сандале и сакрила их. Али то га није одвратило од намере да крене за њима. Трчећи босоног за војницима који су тукли његовог оца, викао је и преклињао га да се због њих не одрекне вере. Након смрти Леонида, као што је то био обичај, римске су власти заплениле сву његову имовину и оставиле му осиромашену породицу без игде ичега. Ориген је био прихваћен од једне јако богате госпође, која се једно кратко време бринула о његовом даљњем школовању и образовању. Вођење школе 203. када је Клемент напустио положај декана теолошке школе, Ориген је са осамнаест година изабран за његовог наследника. Школа је била под строгим надзором епископа Димитрија са којим ће се он много пута сукобити. Преко дана је Ориген предавао граматику а ноћу се посветио проучавањем Библије, тако да је могао да издржава мајку и шесторо браће. По Матеју 19,12; Ориген је одлучио да се кастрира због духовних разлога. Данашњи научници сумњају у ту тезу. Могуће је да та тврдња долази од стране његовог противника Димитрија. Ориген је подучавао граматику, природне науке, филозофију и преводио Библију. Ученике је поделио у две групе, он је узео напредније, а Херакло, с којим се упознао на Клементовим предавањима, узео почетнике. Уз те обавезе, Ориген се посветио и темељитом проучавању Платона, стоика и питагорејаца. Оригеново учење ушло је у основе многих богословских система, како православних тако и јеретичких. Особито Оригену стављају у кривицу честу апелацију јеретика Арија према његовим делима и ауторитету. Аријево усмеравање према Оригену било је, по напомени уваженог научника, „не у том смислу да је Арије усвојио мисли тог учитеља, већ пре у томе што је Арије злоупотребио многе Оригенове изразе“ (еп. Јован, „Историја Васељенских Сабора“, Новочеркаск. /на руском/). Познанство са Амброзијем Између 212. и 213. упознаје се са Амброзијем једним богатим Римљанином који постаје његов мецен и послодавац. Амброзије је Оригену осигурао седам писара, који су свакодневно записивали све шта је Ориген диктирао, а затим су те текстове давали четрнаесторици улепшавајућих писара (калиграфима) који су их преписивали. Амброзије ће све до своје смрти остати Оригенов послодавац. Ориген је на месту декана теолошке школе остао двадесет и осам година, са малим прекидима које је користио за своје учењашке и теолошке потребе. Супростављање Целсу Седамдесет и пет година пре Оригеновог рођења хришћанство је уздрмала књига „Истинита реч“ од грчког филозофа Целса, да је запретила опасност од потпуног гушења нове вере. Одлучивши да је време за побивање Целсових оптужби, Ориген је написао своје најважније дело које је потпуно сачувано. Године 250. затекао се Ориген у Тиру када је римски цар Деције Трајан (201–251) започео поновни прогон на хришћане, ту је и ухваћен и бачен у тамницу где је био мучен. По Еузебију Ориген је био мучен до смрти, данима је био бичеван, везан за руке и ноге, и да је од тих последица и умро. Други извори по Јерониму, говоре да је био пуштен 251. након смрти Деција и да је 254. умро природном смрћу . Дела Основним догматским радовима Оригена сматрају се „Против Целса" (у осам књига) и „О првим начелима“, где је снажно изражен апологетски карактер. То је дело први научно догматични покушај захтева старе цркве. У основна дела Оригена из библистике и егзегезе потребно је поменути тумачење на књигу Постања, Песму над Песмама, Јованово и Лукино јеванђеље, посланицу Римљанима. Оригенова дела се налазе у PGr. XI-XVII. Јевсевије Памфил му посвећује VI књигу своје Историје. Оригеново богословље осуђено је као јерес на Петом Васељенском Сабору (553. године у Цариграду), по иницијативи императора Јустинијана, када је анализирао његово учење и затим упутио посланицу Мини, патријарху Константинопоља. У тој посланици изложено је десет анатематизама. Закључна тачка гласи: „Анатема и Оригену, прозваноме Адамант, који је изложио то нечасно и преступно учење, као и свакоме ко прихвати те мисли, или их штити или на неки начин ради на томе да се оне понове..." (пом. дело, pp. 279). Како Оци на Петом Васељенском Сабору нису установили особена правила, ми на анатему Оригена наилазимо у првом правилу Шестог Васељенског Сабора, у коме се понавља одлука са Петог Сабора: „Теодора Мопсуестијског, Несторијевог учитеља, и Оригена, и Дидима, и Евагрија, који су обновили јелинске басне, и прелазак и поновно рађање тела и душе, учење које је противно вери у васкрсење мртвих... саборно смо предали проклетству и одбацили“. Како се може видети, Оригеново име се налази међу именима осталих јеретика. Оригеново тумачење књиге Постања: PGr. XII Референце Литература Bigg, Charles. The Christian Platonists of Alexandria. 1886, revised 1913. . . . Westcott, B. F. "Origenes", Dictionary of Christian Biography. Williams, Rowan. "Origen: Between Orthodoxy and Heresy", in W. A. Bienert and U. Kuhneweg, eds., . Спољашње везе -{Coptic Church on Origen }- -{The two-part Roman Catholic meditation on Origen by Pope Benedict XVI}- -{The Anathemas Against Origen}- -{Evagrius Ponticus and the Condemnation of Origen}- -{Origen Entry in Internet Encyclopedia of Philosophy}- -{Origen from New Schaff-Herzog Encyclopedia of Religious Knowledge}- -{EarlyChurch.org.uk Extensive bibliography and on-line articles.}- -{Greek and Latin Opera Omnia by Migne Patrologia Graeca, with Analytical Indexes and Concordances (Lexicon Proprium)}- -{Table of Origen's Works with Links to Texts and Translations}- -{Lecture on Origen}- Црквени оци Рано хришћанство Хришћански теолози Хришћански филозофи Особе оптужене за јерес Јереси Вегетаријанци Египатски филозофи


text: Председник Мексика се сели у стан у свом кабинету Четвртак, 27.06.2019. у 20:22 Председник Мексика се сели у стан у свом кабинету МЕКСИКО СИТИ - Председник Мексика Андрес Мануел Лопес Обрадор који одбија да живи у луксузној званичној резиденцији изјавио је данас да планира да се пресели у некоришћен стан у свом кабинету. Изузетно скромни Лопес Обрадор претворио је стару председничку резиденцију у уметнички центар и тренутно живи у својој кући на југу Мексико Ситија. Његов кабинет се налази у центру Мексико Ситија, у вековима старој Националној палати, и он каже да му често треба пуно времена да стигне до куће због саобраћајних гужви у том делу града с девет милиона становника. Лопес Обрадор, који сваког јутра у 7.00 држи конференцију за медије, и сада понекад преспава у кабинету. Чланови његове породице неће се сада преселити с њим, него тек када његов најмлађи син заврши школску годину, преноси Бета. Председник Мексика је рекао да ништа неће променити у Националној палати, историјском споменику с познатим муралима. Обећао је да ће туристи и даље имати приступ тој згради и да се ништа неће догодити ни бројним мачкама које живе у дворишту. Ko kod je pokušao da promeni sistem vrednosti demokratije zapadnog stila, nije dobro završio. Zbog dešavanjima, u kojima manjina ugnjetava većinu(politički, finansijski, socijalno, kurtuloški..) neminovno dovodi do revolucije. Pre su bile komunističke ili socijalističke sa ciljom da se nepravda i nejednakost iskoreni, nisu se održale. Koja će biti u narednom periodu u svetu, teško je reći. Zapadnjačkim čuvarima tradicije demokratije najviše odgovara anarhija i taj tip uređenja i delovanja. "Пази будалу" мисли Тома Николић. Ако настави да се понаша тако социјално одговорно, као и неки други латиноамерички председници, доћи ће под радар америчких чувара и бранитеља америчког начина живота, који не подноси било шта што "мирише" на социјал...А, шта би, онда, даље следило, већ смо видели.


Чех Вацлав Дворжак документарним филмом истјерује Британце на чистац у вези Сребренице | Принцип Чех Вацлав Дворжак документарним филмом истјерује Британце на чистац у вези Сребренице Познати чешки документариста Вацлав Дворжак тврди да ће, на основу докумената до којих је дошао, филм који ће ускоро снимити о догађајима у Сребреници 1995. године бити много ближе истини о Сребреници, него закључци до којих је у пресудама дошао Хашки трибунал. „То ни случајно није био геноцид“, истакао је Дворжак. Он каже да су несрећу у Сребреници креирали Бошњаци и Срби, а да је трећа страна која је највише допринијела тим догађајима – међународна заједница и њена неуравнотежена политика вођена на Балкану. „У мом филму о Сребреници, о томе како је до свега дошло и шта се заиста догодило, говориће и инсајдери из најмоћнијих обавјештајних агенција“, нагласио је Дворжак. Он је навео да има прелиминарни договор са једним од највиших официра ЦИА да у његовом филму говори о рату у БиХ. Ријеч је о човјеку који је од 1991. године у Сарајеву радио на анализама и пројекцијама евентуалног рата у БиХ. Дворжак каже да је британска резолуција о Сребреници један од разлога што је одлучио да сними документарац о Сребреници чија ће прва клапа пасти крајем новембра, а требало би да буде завршен до јула 2016. године. „Видјећемо шта су то Британци хтјели да сакрију резолуцијом у Њујорку и зашто су инсистирали да у овај документ уђе и то да би свако даље истраживање Сребренице било кривично дјело“, рекао је Дворжак. Говорећи о тероризму у свијету, он истиче да се не може очекивати побољшање ситуације ако Запад не буде самокритичан и не осуди своју властиту политику која је НАТО омогућила међународни терор. „Терористички напад у Паризу је страшна трагедија, баш као и онај над Синајем када је пао руски авион. Ипак, свијет мора да схвати да је Француска једна од земаља које су подржале џихад у БиХ, терористичко бомбардовање цивила у Србији и на Косову, бомбардовање Срба у БиХ“, каже Дворжак. Он подсјећа да Француска има свој удио и у „сребреничкој лажи“, преносе „Вечерње новости“. Дворжаков филм „Отето Косово“ из 2008. године био је први документарац у ЕУ који је о Коосву, Србима и улози НАТО 1999. године испричао „другачију причу“.