Радни Доберман вс шоу доберман - ДоберманБлог Početna stranica Сви чланциРади доберман вс схов доберман Декабрь 16, 2017 Сви чланци, Понашање Шта је радни доберман? Шта је шоу-доберман? Да ли постоји разлика између рада добермана и шоуа? Добермана је створио порез око 1890-их у Немачкој да би му помогао у послу. Пси су живели са својим господаром и морали су да буду и добри пси пратиоци. Као пас личне заштите, доберман је првобитно узгајан да буде велик и застрашујући, неустрашив и вољан да одбрани свог власника, али довољно послушан и уздржан да то чини само по наредби. Током Другог светског рата пасмина се широко користила у војсци широм света - у Европи и у САД-у. Послератни добермани били су поуздани радни пси у војсци и спровођењу закона (САД и Европа). Али време се мењало. Доберман је створен за обављање одређених дужности. Као и свака друга раса, и она има стандард који регулише тип тела, менталну снагу и радну способност. Писани стандард донекле варира између АКЦ (амерички) клуб и ФЦИ (европски) клуб. Али разлика између америчког и европског добермана и европског радног добермана је драматично приметна. (да бисте прочитали више о разлици између Американац - европски Доберман, следите везу). Амерички Доберман Пинсцхер. У данашње време не постоје америчке радне доберманске линије. АКЦ не подстиче (нити регулише) перформансе пасмине. Само регулише облик тела. Узгајивачи АКЦ се углавном фокусирају на усавршавање елегантне силуете добермана. Ова мода је развила пса који не само да је ментално слаб, већ и физички не може да обавља било какав посао због крхког тела, дугих врата и слабих вилица. Морате схватити да ако псе узгајате само због дугих врата (на пример), превидите или направите компромис због темперамента да бисте постигли свој циљ - добермана са елегантним дугим вратом. Генерално, таква филозофија узгоја довела је до потпуног губитка природних радних квалитета и стабилног темперамента код америчког доберманског пинча. Постоје неки узгајивачи АКЦ-а који желе да поново створе добермана са одређеном радном способношћу, али се заиста труде да то постигну. Све радне доберманске линије у САД потичу са европских доберманских линија. Немачка, као земља порекла и чувар стандарда пасмине, била је водећа земља у производњи јаких добермана који су извршавали своје радне дужности и добро се представљали на изложбама. Раса је стицала популарност код јавности, док је потреба за јаким војним псима опадала. Да не спомињем да је након Другог светског рата Немачка провела деценије опорављајући свој мирољубиви имиџ државе. Изложбени узгој је био (и јесте) профитабилнији посао. Дакле, у неком тренутку подјела је била неизбјежна. Комерцијални узгој, корупција и политика у оквиру организације Доберман у Немачкој довели су до поделе пасмине на изложбене и радне линије. Узгајивачи изложбених линија фокусирани су на производњу паса који се добро показују на изложбама и постају добри породични пратиоци. Док су се узгајивачи радних линија фокусирали на очување радних квалитета и физичке снаге расе. Ово је створило два различита генска фонда и зато је подјела на дјелујући доберман у односу на схов доберман израженија у западној Европи. Радни немачки Доберман Генофонд источне Европе изграђен је на псима који су увезени. Русија - је једна од највећих земаља источне Европе. Његов утицај на источноевропску расу доберман је значајан. Након Другог светског рата Источна и Западна Европа су подељене, тако да Немачка није имала толико утицаја на оно што је узгајано у Источној Европи. У Русији је пасма развила неколицина ентузијаста и била је мање-више званично успостављена средином КСНУМКС-а. Неколико људи је успело да путује у Немачку и увози псе са великом уравнотеженошћу у складу са радом и радним особинама. Било због ограниченог приступа популарним немачким линијама у Источној Европи, било због различитог разумевања генетике, источноевропске доберманске линије су далеко више урођене него оне у Западној Европи. Имајући другачију моду за расу, другачији генски фонд, другачију филозофију оплемењивања и различите судије којима ће се покоравати на изложбама - Источна Европа је развила свој тип добермана. Источноевропски доберман има приметно тежу структуру костију, већи тип главе и врло дубока прса. Инбреединг је такође резултирао снажним здравственим проблемима, који се мало разликују од здравствених проблема западноевропских линија. Источноевропска емисија Доберман Будући да сам пореклом из Источне Европе, желим да нагласим да је потреба за добрим псом заштитником у овим земљама оштрија од остатка света. Доберман је радничка раса. Људи који су заинтересовани за ову расу - заинтересовани су за доброг заштитног пса за своју породицу. Дакле, упркос недостатку прописа о пасминама из Немачке (земље порекла пасмине), потражња за заштитним псом је била велика. Подељеност у источној Европи била је различита. Источна Европа је започела с генским базеном добро избалансираног доберман типа (не чисте радне линије) и поделила се на изложбене псе и оне који су наставили са добро избалансираним типом. Социјалне и економске промене омогућиле су мобилност у источној Европи. Данас источноевропски добермани учествују на изложбама широм Европе и морају проћи исто истраживање пасмина као и њихови далеки рођаци из западне Европе. Све је више линија које се мешају са западноевропским линијама. Иако западноевропски узгајивачи нису толико жељни да се мешају са источњачким линијама. Укратко, европски узгајивачи Добермана могу се сврстати у изложбене узгајиваче добермана и раднике из Добермана. А мало је узгајивача који пасмину гледају као цјелину (добро избалансирано) и настављају да стварају Добермане који имају диван изглед, истовремено задржавајући своје оригиналне радне квалитете. Узгајање пса са добром радном способношћу и добрим изложбеним перформансама је веома тешко. Морате да погледате тело, менталну стабилност, радне особине - врло је тежак задатак пронаћи добру комбинацију за парење. Када се усредсредите само на једну особину - било тип тела или радну способност - то чини узгој много једноставнијим и бржим за добијање жељеног типа. Али фокусирање само на једну особину доводи до претеривања: типови тела са огромним грудима или косим леђима, пси који су претерано агресивни. И ова врста узгоја нас удаљава од изворног добермана - лепог и оданог пса пратиоца и јаког и неустрашивог заштитника породице. Имајте на уму да многи узгајивачи тврде да узгајају „целог добермана“ и пишу о томе на својим веб локацијама (видео сам то чак и на веб локацијама узгајивача АКЦ (САД)), али у стварности - само неколико узгајивача одржава те крвне линије и имати знање како то постићи. Морате разумети разлику у узгојној филозофији да бисте разумели разлику између рада добермана и шоуа добермана. НАПОМЕНА: фотографије кориштене у овом чланку пронађене су на Гооглеу, представљају референтни тип добермана, али не промовишу ниједне одређене псе или узгајивачнице. Ознаке: АКЦ доберманАмерички доберман пинсцхерДоберман Пинсцхеристочноевропски доберманевропски доберманевропски узгајивачи доберманаЕвропски ДоберманнФЦИ доберманнемачки радни доберманнемачке радне линијесхов доберманзападноевропски доберманнрадећи доберман Доберман генетске болести Помозите нам да проширимо вест! Поделите: 274СХАРЕССхареПретплатите се Претплатите се на наш блог [...] Изложени родовнички пси: Доберманн. Помозите нам да проширимо вест! Поделите: 78СХАРЕССхареПретплатите се Претплатите се на наш блог [...]


source: fineweb

text: Министарство рада и борачко-инвалидске заштите Републике Српске подржаће иницијативу за формирање комисије за утврђивање истине о страдању Срба у Сарајеву, изјавио је ресорни министар Миленко Савановић. „Бивша комисија за Сарајево није оправдала постојање, јер су бошњачки чланови избјегавали оно што су требали да ураде, практично су правили опструкцију истрага на локацијама гдје се знало да су Срби убијани и сахрањивани“, рекао је Савановић Срни. Он је напоменуо да Амор Машовић као члан Комисије није оправдао улогу коју је имао у њеном раду. Предсједник Републичке организације породица заробљених, погинулих бораца и несталих цивила Недељко Митровић изјавио је раније Срни да је потребно поново покренути иницијативу за формирање комисије за утврђивање истине о страдању Срба у Сарајеву. Митровић је рекао да је у Сарајеву током протеклог рата убијено више од 10.000 Срба, док се више од 250 воде као нестали. Он је рекао да је бивша комисија за Сарајево, коју је 2006. године формирао Савјет министара БиХ, доживјела фијаско јер су бошњачки чланови инсистирали да приоритет има утврђивање материјалне штете у односу на људске жртве у Сарајеву. Савјет министара БиХ формирао је 2006. године Комисију за истраживање страдања Срба, Хрвата, Бошњака, Јевреја и осталих на подручју свих 10 пријератних општина града Сарајево.


ХРВАТСКИ САВЕЗНИЦИ И СТРАНИ ПИСЦИ О ХРВАТИМА И ПРИМЕРИ ХРВАТСКОГ "ЈУНАШТВА" I Страни историчари су Хрвате описали као злочиначки настројен народ. За ове, Хрвати су људи из "Црне легенде" која је настала кад је Фридрих Шилер, класик немачке књижевности у свом делу "Историја тридесетогодишњег рата" описујући освајање Магденбурга у мају 1631. године написао да су се Хрвати који су учествовали у том рату "забављали бацањем деце у пламен". 85% грађана Магденбурга је било поклано том приликом. Овој црној легенди о Хрватима додао је своју карактеризацију истих Карл Барц, кад је у свом делу "Четири друга" написао: "Хрвати немају ама баш ни једну војничку и људску врлину. Они су само разбојници, пљачкаши и убице, док физички представљају нечиста и смрдљива лица" . Тада је дошло до изреке "Сачувај нас Боже колере и Хрвата" . ---------------------------------------------------- II Мада су Немци већ годинама држали концентрационе логоре, у којима су милиони Јеврејa убијани, они су се ипак згрозили величином хрватског злочина над Србима. Зато је Хитлер 23. септембра 1941. позвао на рапорт хрватског поглавника Анту Павелића. Додуше, тешко је проценити колико је у овоме улогу имао сам чин хрватског злочина, а колико српски устанци, који су забрињавали Немце: судећи по изјавама немачких генерала, од значаја су били и злочини и устанци. Вођење хрватског случаја Хитлер је поверио Хајнриху Химлеру, а овај генералу Александеру Леру, немачком команданту Југоистока Европе. Извештај за Хитлера био је спремљен већ 1. октобра, али је немачки посланик у Загребу, Зигфрид Каше, утицао да се избаци Леров закључак о стављању опстанка "Независне Државе Хрватске" под знак питања. Каше је ипак "навео да треба уверити Павелића да измени своју одлуку о уништењу свих Срба у НДХ". После Леровог извештаја, највећи део хрватске војске стављен је под немачку команду. Павелић не само што није протестовао, већ је тражио да сви домобрани постану део регуларне немачке војске. Генерал Лер је и даље захтевао уклањање Павелића и постављање Мачекових људи на његово место. Поводом тог Леровог захтева, Хорстенау шаље извештај у коме даје следећу оцену НДХ: "Кад генерал пуковник Лер, на првом месту, инсистира на ликвидацији усташког ћумеза, он ставља своју руку на инфицирану рану хрватског државног тела. Од почетка рђаво основан усташки режим, са својом лудом политиком геноцида и својим криминалом, постао је симбол ове ружне државе." Када је Хитлеров специјални опуномоћеник за Балкан, др Херман Нојбахер, 1943. године почео интензивније да се бави српским питањем, најпре је покушао да стане на крај хрватским злочинима. У својим мемоарима, за хрватски покољ Срба Нојбахер каже да "спада у најсвирепије акције масовног убиства целе светске историје". Доживео је да му се усташке вође хвале како су "заклали милион Срба, укључујући ту и одојчад, децу, жене и старце", али то је сматрао "самохвалним претеривањем". Према извештајима којима је располагао, Нојбахер је "број закланих без одбране" процењивао на 750.000. "Кад сам ја, после више пута, још једном говорио у главном стану о збиља грозним догађајима у мојем хрватском суседству, рече ми Адолф Хитлер: `Ја сам казао поглавнику да се оваква мањина не може просто истребити: она је превелика`. Да, кад би се знала тачна граница докле је дозвољено истребљивање. Зар се она не прекорачује већ са једним уморством?" - записао је Нојбахер у својим мемоарима. (Л. Костић, Хрватска зверства у Другом светском рату (према изјавама њихових савезника), 16, 199.) И позната италијанска документа не говоре ништа боље о Павелићу и његовој држави: "Видим Павелића, окруженог његовим бандитима", забележио је у свом дневнику, 25. априла 1941. године, италијански министар иностраних послова гроф Галеаца Ћано. Тога дана, Ћано се са Павелићем и "његовим бандитима" састао у Љубљани. Италијани су се згражавали над хрватским злочинима у Другом светском рату, остављајући о томе немали број докумената. Међу најпотреснија италијанска документа о хрватском геноциду над Србима спада писмо генерала Александра Лузана Мусолинију. Италијански писац Малапарте у својој чувеној књизи "Kaputt", у поглављу под насловом "Котарица острига", пише о котарици пуној очију српске деце, коју је шеф хрватске државе Анте Павелић држао на свом радном столу приликом сусрета са Малапартеом. Згранутом Малапартеу, који је помислио да су у котарици остриге, П 43fa 72;велић је објаснио да су извађене дечје очи поклон његових "храбрих усташа". (Е. Јуришић, Судски процес Тито-Михаиловић, 61. Јуришић цитира француски превод Малапартеове књиге, ед Деноел, 322-323). "Од 1800 хрватских католичких попова, 800 су били из фрањевачког реда. Неки од најгорих покоља у НДХ били су по упутствима ових" (Singleton, s. 197;Falconi s. 298) "Независна Држава Хрватска коју су створили Мусолини и Хитлер и није била права држава. Само пола народа у њој су били Хрвати. У току Нирнбершког суђења, стварање ове државе је било сматрано ратним криминалом." (Singleton, s.88) "Попови, скоро без изузетака Фрањевци, играли су водеће улоге у покољима" (Cornwell, s.254;Falconi, s.298) Ови Фрањевци су играли посебно грозну улогу у лето '41. године. Хрвати су у ово време поклали до сто хиљада православних Срба. (Lukacs, The Last European War , s.457) "Хрватски Фрањевци убијају, закопавају живе, бацају мртве у реке и у море, низ литице" писао је италијански новинар. (Lukacs, Ibid , s.457, note 6; Zoli article in resto del Corlino - 11 and 18 September, 1941, citirano u Falconi, s.299-300) Лукас пише: "Фрањевац отац Брзица се хвалио да је лично пресекао врат више од хиљаду Срба. Други попови убице су били очеви: Филиповић-Мајсторовић, Брало, Камбер, Ћурић, Могуш, Кларић, Вукелић, Медић, Прлић, Пилогривић, Цвитан..." (Lukacs, Ibid, str. 457-458 beleska 74č Lauriere, str. 95) Рaјaн пише: "У једној причи о геноциду и варваризму који се десио кроз целу Европу под плаштом Другог светског рата, мали број поглавља су тако трагични као они што се односе на Хрватску, у Југославији. Из њене престонице, старог и космополитског града Загреба, званична влада терора се проширила кроз њена брда. Повремено, мале реке су литерарно текле црвене од крви. Груби и немилосрдни убица под патронатом Хитлера, Анте Павелић, је био постављен за шефа, и четири године он је надзирао покољ над стотинама хиљада Срба на најбруталније замишљен начин. Он је био једини шеф државе са силама Осовине који је преживео рат и избегао суђење за ратни криминал после рата" (Ryan, s.142) Maклин пише: "Покољи су почели у пуном смислу речи крајем јуна 1941. и настављени су кроз цело лето, растући у обиму и жестини до августа кад су достигли врхунац. Цела Босна је била прекривена крвљу. Групе усташа су крстариле крајевима; с ножевима, батинама и митраљезима у рукама; кољући Србе, људе, жене и малу децу, оскрвњавајући српске цркве, убијајући српске свештенике, уништавајући српска села, мучећи, силујући, палећи и потапајући. Убијање је постао култ, опсесија. Усташе су се такмичиле један с другим, хвалећи се бројем њихивих жртава и њиховог посебног метода операција. Стари Плашчански владика је убијен гаротом од његово убице. Владика Бањалучки Платон је удављен у једној локви крви. Понеке усташе су сакупљале очи Срба које су побили, да би их слали, кад су их имало доста, Поглавнику за његову инспекцију, или су их стављали на изложбу са другим људским органима по кафанама Загреба..." (Maclean, The Heretic , str.124-125, citirano u Ryan str.145) Тешко би било за ма кога осим литерарног генија да сасвим и сликовито опише страхоте које су захватиле Српски народ западно од Дрине у све време постојања НДХ. Жан Периго је ипак, у предговору књизи "Убице у Божје Име" од Ерва Лоријера, l 7ffa 0;ако укратко, задовољио ту потребу кад је писао: "Усред двадесетог века, један банда професионалних убица успела је да састави владу и да је наметне једном народу. Није реч ни о немачким нацистима ни о италијанским фашистима него о једној другој групи индивидуа, њихових обожавалаца и њихових плаћеника, хрватским усташама који су српски народ кињили четири године и претворили њихову земљу у гробље мученика. Стотине хиљада жртава, крвожедно мучених, с којих је живим скидана кожа, којима је просипана утроба, које су вешали и секли им главе или их комадали, то је биланс њиховог чудовишног дивљаштва. Ови дивљаци су имали дрскост да се прогласе "добрим католицима". Тешко ће, без сумње, бити да се објасни помама која је сувише велики број католичких свештеника а нарочито калуђера Хрвата нагнала да постану активни саучесници тих чудовишта. Ниједна цивилизована нација никад није наоружане бандите придружила мисионарима задуженим за ширење хришћанства, чак ни код људождера црне Африке и Полинезије. Требало је дакле да чекамо усташку еру да би историчар с болом открио свештенике прерушене у најобичније кољаче" (Lauriere, str.13-14) --------------------- III - Не могу више да живим с тим да треба поново да се вратим тамо - написао је у опроштајној поруци Паул Делмор, канадски војник који је бранио српске цивиле од Хрвата у војној акцији у Медачком џепу 1993. Делмор се убио јер, једноставно, није могао да се помири са чињеницом да се врати у Хрватску, у којој су зверства била незаустављива. Ни да себи опрости што није некако више помогао срспским цивилима. Улазећи у Лички Читлук, Џими Калвин, потпуковник у Канадској војсци, 17. септембра је затекао стравичан призор: тела Срба су горела, нека су већ била у фази распада. Новембра 1998. "Сандеј Тајмс" је записао да је Калвин видео тела две девојке које су биле више пута силоване, везане за столицу а затим живе спаљене... - Какав је ово био емоционални ударац за Канађане, није се могло претпоставити. Они су гледали распаднута тела и живели ту с несносним задахом смрти и беспомоћно слушали како људи умиру и како их убијају. Имали су осећање да су некако изневерили масакриране цивиле - писао је "Сандеј тајмс". ("Глас јавности", 9. децембар 2002) Некажњени злочин се понавља.


Трагови прастарих земљорадника из неолита пронађени су на више мјеста, а између осталог, и на локацијама Кулиште у Крушковом Пољу, на Ждраловом брду у селу Кладарима, на локацији Прљача, затим у селима Врањаку, Кужњачи, Скугрићу, Дугом Пољу...На Доборском бријегу је значајно налазиште са седам архелошких слојева из металног доба.


text: Руски председник Владимир Путин изјавио је данас током посете Италији да његова земља тренутно „нема никакве односе” са Групом седам индустријски најразвијенијих светских привреда (Г7), коју чине Италија, Француска, Немачка, Британија, САД, Јапан и Канада. „Немамо никакве односе са Г7. А какве односе уопште можемо да имамо?”, истакао је Путин на заједничкој конференцији за штампу у Милану са италијанским премијером Матеом Ренцијем. Он је додао да је Русија представљала алтернативни став док је била чланица Г8, али су друге светске силе тада закључиле да им више није потребно алтернативно стајалиште, пренео је Ројтерс. „Уколико наши партнери желе, ми можемо да развијамо односе са било којом чланицом Г7 на билатералној бази”, истакао је Путин, додавши да је Г7 неформални клуб и да Русија наставља са чланством у другим, ширим, организацијама, попут Г20. Русија је 2014. године искључена из Г8 због своје улоге у украјинској кризи. Путин је у Милану такође рекао да је за окончање сукоба на истоку Украјине између проруских и украјинских снага кључна потпуна примена споразума о прекиду ватре, постигнутог у фебруару. Званична Москва одбацује оптужбе да је одговорна за неуспех у примени примирја, истичући да власти у Кијеву не испуњавају своје обавезе преузете договором постигнутим у Минску.


Ефекат лажног лека - ЕЛЕМЕНТАРИЈУМ Постојање плацебо ефекта је много пута потврђено, али шта се догађа када пацијент зна да пилула коју узима није лек? Након многобројних истраживања у оквиру тестирања третмана патолошких стања и болести, може се рећи да је плацебо ефекат неоспоран, а постојање овог феномена изнова се потврђује. Зато би се могло поставити питање због чега лекари не користе терапију плацебом будући да је он сам по себи супстанца која нема дејство, па самим тим ни нуспојаве. Међутим, за лечење је потребно да пацијент буде информисан и сагласан са поступком третмана. Ово би могло изгледати другачије када би пацијент знао да ће бити „лечен” плацебо лековима. Да ли ће знање о томе да лек није прави спречити његово дејство? Резултати недавног истраживања Теда Капчака, професора социјалне медицине на Харварду, можда су и револуционарни. Плацебо ефекат се уочава кад здравствено стање појединца показује знакове побољшања након примене лажне интервенције која је предочена као аутентично лечење. Плацебо показује како је ум способан да покрене биохемијске промене у организму верујући у моћ лека који је неактивна супстанца. Скенирањем мозга установљен је један начин функционисања плацеба: док структуре средњег мозга, задужене за осећање бола, примају и шаљу сигнале, плацебо појачава ослобађање хормона који делују као аналгетици. При томе се уочава смањена активност амигдале, која је укључена у формирање осећања страха, док делови средњег мозга чија је функција ослобађање допамина и регулација емоција, показују појачано реаговање. На крају региони мозга који повезују физички осећај и доживљај бола показују смањену активност под утицајем плацеба. Зато не изненађује податак да је плацебо често ефикасан у третманима психофизиолошких поремећаја и стања која су у великој мери повезана са стресом и неуровегетативном узнемиреношћу. Међу њима се издвајају хронични бол, главобоље, али и синдром иритабилног колона. Лечење без лажи У Капчаковом истраживању учествовало је 80 испитаника добровољаца са дуготрајним проблемом нервозних црева (синдром иратибилног колона) који су доживљавали стално надимање, крчање у стомаку, грчеве и проблеме са столицом. Ово истраживање разликује од претходних то што су учесници, који су добијали плацебо таблете два пута дневно током три недеље, били информисани о томе да су третирани плацебо „терапијом”. Након завршеног третмана, побољшање општег стања осетило је 59 одсто учесника који су добијали плацебо. Контролна група није добијала ништа а бољитак је осетило 35 одсто учесника. Учинак плацеба у овом истраживању надмашио је чак и резултате ранијег истраживања у коме је коришћен један доста ефикасан лек за синдром иритабилног колона. Након престанка конзумирања плацебо таблета, неки учесници су известили о брзом повратку синдрома. Дејство унапред најављеног плацеба аутор студије, Капчак, објашњава тврдњом да плацебо активира исте неуротрансмитере у мозгу које активирају и веома снажни лекови. Осим тога, он додаје да много фактора утиче на то како ће се плацебо ефекат испољити. Прихватајући став лекара-истраживача према пацијенту-испитанику и однос поверења могу да „ураде посао” уместо плацеба. Капчак такође наводи да је ритуал узимања лекова, који се изводи два пута дневно, само по себи лековит. Наиме, испитаници су инструисани да ће свакодневни ангажман њих самих можда бити повољан. Други аутори, међутим, сматрају да је налаз ограничен на одређене ситуације и неприменљив на друге што значи да није универзалан и треба пажљивије да се тумачи. И сам приступ пацијенту са пажњом и заинтересованошћу може да утиче на оптимизам пацијента који затим може да покрене своје унутрашње капацитете за превладавање тегоба. У том смислу, ако се као објашњење наводи и утицај стручног ауторитета, такозваног „белог мантила”, дејство плацеба постаје упитно. Употреба плацеба у лечењу, како примећује Капчак, иако отвара неке нове перспективе, ипак има своја ограничења. Плацебо се на пример не сме примењивати у случајевима тумора нити може снизити ниво холестерола у крви. Са друге стране, он може бити користан у случајевима мигрена, хроничног бола, несанице, анксиозности и депресивности, као и наведеног синдрома нервозних црева. Тако рецимо, у последње две деценије тестирања антидепресива показују доследно исти проценат ефикасности као плацебо – око 30 одсто у лечењу блажих поремећаја. У једном од истраживања вршених над пацијентима који болују од Паркинсонове болести уочен је плацебо ефекат путем активације допамина јер је овај неуротрансмитер одговоран за ту болест. Плацебо утиче и на субјективно доживљене симптоме астме док се објективним прегледом плућа не уочава побољшање па се у овим случајевима не може говорити о типичном учинку плацеба. Стручни тим професора Капчака већ годинама се бави разним аспектима плацебо ефекта. Проучавају се демографске варијабле и повезаност са односом истраживача и испитаника, анализирају културолошки наративи, проналазе међукултуралне разлике. У лабораторијама се проучавају молекуларни одговори на плацебо, а чињеницу да плацебо изазива органски одговор потврђују истраживања лека налоксона. Овај лек блокира ослобађање ендорфина па је показано да у тим случајевима нема плацебо ефекта. Утврђене су занимљиве чињенице везане чак и за изглед плацебо лека и начин његове примене. Лажни третман акупунктуром ефикаснији је од плацебо пилуле, док је она ефикаснија од плацебо таблете. Важна је и величина као и број – више пилула или чешће конзумирање обезбеђују сигурнији плацебо ефекат, баш као и веће пилуле. Чак је и боја важна па ће тако обојене пилуле лакше умањити бол него беле, а третман несанице ефикаснији је ако се дају плаве уместо црвених пилула док анксиозност најбоље реагује на зелене. Нова Капчакова студија је показала да је од кључне важности и однос лекара или истраживача према пацијенту или испитанику. Ту се посматра читав низ варијабли од којих је најважнија само знање експериментатора шта је плацебо. Када су у питању конкретне реченице, истраживање је показало да је плацебо ефекат сигурнији ако се испитанику каже „Ово ће Вас ослободити бола” него ако му кажу „Ово би могло да Вам помогне”.


титлови Don't Be a Menace to South Central While Drinking Your Juice in the Hood - титлови српски 1CD sub (scc) Don't Be a Menace to South Central While Drinking Your Juice in the Hood титлови српски Напаљени уличари српски титлови (1996) 1CD sub Don't Be A Menace To South Central...srpski (29.974).txt (48779бајтова) прикажи преглед 554819584 | Називи датотека филма 782167982 | Називи датотека филма Don't Be a Menace 29.974 FPS banana (a) @ 28.03.2004 . 634x ( 22.08.2017 ) . Аутоматски додељен титл . Додај у омиљене . Исправи титл Uncut DvDRip XviD - PROMiSE 1CD 06.12.2013 138x 0.0 0 titlovic EXTENDED VERSION/UNCUT.1996 Xvid-FUCT 1CD 06.12.2013 100x 0.0 0 titlovic Don't Be A Menace To South Central While Drinking Your Jui... 1CD 06.12.2013 221x 0.0 0 titlovic DVDRIP XVID INT-420RIPZ 1CD 06.12.2013 42x 0.0 0 titlovic Don't_ser 1CD 06.12.2013 46x 0.0 0 titlovic Don't be a Menace 1CD 06.12.2013 104x 0.0 0 titlovic Don't Be A Menace To South Central While Drinking Your Jui... 1CD 16.09.2013 78x 0.0 0 Don't.Be.a.Menace.to.South.Central.While.Drinking.Your.Jui... 1CD 12.08.2013 430x 0.0 0 titlovic Dont.Be.a.Menace.1996.720p.BluRay.X264-AMIABLE 1CD 09.04.2013 465x 10.0 0 titlovic 6A47E0C48B8061AAB69A1CAD9C1A8503Montevideo, Bog te video[2... 1CD 02.03.2011 140x 0.0 0 Подаци о филму Други назив:Napaljeni uličari (scc), Don't Be a Menace to South Central While Drinking Your Juice in the Hood (eng) Оцена филма:6.6 / 10 (40557) 89 min [ Напаљени уличари ] - Филм прати живот младог Ештреја (Пепељаре), којег мајка доводи у гето да живи код оца, где ће очврснути и постати прави човек. Невоља је у томе што је отац млађи од њега и њему самом су многе ствари забрањене (пародија на филм “Боyз Н тхе Хоод”, у којем Лоренс Фишберн глуми оца Куби Гудингу, а старији је само 7 година од њега). Ештреј ће морати да обавља и неке кућне послове – слагање фигурица из киндер јаја, као и да повремено шиша Ћалета (и косу и “љубавни тепих”). ';var scrub_smessage='RG9uJ3QgQmUgYSBNZW5hY2UgdG8gU291dGggQ2VudHJhbCBXaGlsZSBEcmlua2luZyBZb3VyIEp1aWNlIGluIHRoZSBIb29kIChXRUItREwgeDI2NCBBQUMtSllLKQ==';var weblang='sr';var filename='Don't Be a Menace to South Central While Drinking Your Juice in the Hood (WEB-DL x264 AAC-JYK)';var gUrl = '/sr/N/hCdekzxuCGS30jqG7ZWaXWBmJEj7naDikaH3d1b1LZSVjoyHpZM12Atibi07p/cSx3NGmP8tcuZvvKXvxOFkkeFl/jDPixEZg/e21SAWtfakN/kyfDp/gcOZmc7UF0';var scrub_background = 'background: #9EA';


Quote: 1. Кока кола 0 не садржи фенилаланин, фенилаланин је једна од супстанци у коју се метаболизује аспартам. Фенилаланин не утиче директно на ниво серотонина (хормона среће) јер је крв која циркулише кроз мозак одвојена од остале крви баш због бројних хормона који у мозгу циркулишу. Конзумир& 4000 #1072;ње велике количине аспартама може да доведе до повећања нивоа фенилаланина, али то још увек није количина која би била опасна за одрасле људе. Међутим, повишени нивои фенилаланина могу штетно да утичу на мозак фетуса, тако да би труднице требало да избегавају све што садржи аспартам (а сви производи "без шећера" га садрже). 2. Фосфорна киселина би могла да утиче на густину костију само ако се конзумирају јако велике количине Кока Коле (или неког другог сличног пића), а није ми познато да фосфорна киселина може да изазове стварање камена, јер она управо раствара калцијум. 3. Натријум цикламат је забрањен у Америци, али у другим земљама није. Ради се о заслађивачу који је доста мање опасан од већине (нарочито аспартама), али није препоручљив особама са повишеним крвним притиском (јер садржи натријум). 4. Ацесулфам К је заслађивач новијег датума, много мање штетан од аспартама, топлотно стабилан и не би требало да буде канцероген. Проблем са њим је то што је помало горак, тако да мора да се користи у коктелу са другим заслађивачима (обично је укус најбољи у комбинацији са аспартамом). 5. Преко 70% свих притужби које стигну USFDA-у је везано за аспартам. Осим горепоменутих ефеката метаболизације аспартама у фенилаланин, још један потенцијално штетан фактор је то што је други продукт метаболизације метанол (шпиритус), који је доста отрован, мада њега има у већим количинама у воћу и случној храни. Продукт метаболизације је и формалдехид, који није отрован сам по себи и има благо антибиотичко дејство, што би опет на дуге стазе могло да умањи отпорност организма да се самостално бори против инфекције. 6. Кофеина у Кока коли има мање него у кафи, а ова спстанца је свима већ ионако позната. 7. Тринатријум цитрат (једна од соли лимунске киселине) се користи као конзерванс и регулатор киселости, тј. додаје се по потреби (због свог лимункастог укуса и способности да се одупре променама у пХ вредности) тим бућкуришима да би имали бољи укус. Сам по себи није отрован, али ваши исто што и за натријум цикламат (натријум подиже крвни притисак). 8. Натријум бензоат је стандардни конзерванс који се користи скоро у свему (од меса и месних производа, преко млечних производа, све до сокова и сл.). Отрован јесте помало (као и све), али још би отровније било да га нема јер би се намножиле ко зна какве бактерије. Ако мислите да је она Кока Кола са шећером боља, варате се. И она садржи скоро све ово, али садржи и шећер (изазива дијабетес, хипогликемију, каријес, веома доприноси епидемији гојазности). Ако пак мислите да су "природни" воћни сокови са "100%" воћа излаз, опет се варате. Главни састојци свих тих сокова су вода (по правилу чесмовача), шећер, лимунска киселина, пар процената концентрованог (обично вештачког) сирупа неког воћа, а у такозване "густе" сокове се дода и мало ц& a19 #1077;лулозе, да изгледају као прави. Нема ту од природе ништа.


Вучић честитао припадницима јеврејске заједнице Хануку - | - Извор: Танјуг Председник Републике Србије Александар Вучић упутио је данас честитку рабину Исаку Асиелу и свим припадницима Јеврејске заједнице у Србији. У честитки се каже: "Срдачно Вам честитам велики празник Хануку са жељом да се сви паљењем свећица подсетимо великог подвига и врлине у очувању своје вере и традиције. Нека нас овај празник подсети да смо сви деца једног Бога и да вођени том мишљу дамо заједнички одговор свим изазовима савременог света. Управо је та мисао вековима чувала јеврејски и српски народ и помагала им да одолевају свим недаћама и увек проналазе прави пут ка бољој и сигурној будућности. Ханука лесмиха! Нека је радосна Ханука!“ Ханука лесмиха! Нека је радосна Ханука!https://t.co/TH9KRKcLf0— Александар Вучић (@avucic)December 10, 2020 Остале вести Нећемо проводити санкције против припадника свог народ Председник Србије Александар Вучић најавио је данас да ће 10. или 11. јануара разговарати са српским чланом Председништва БиХ Милорадом Додиком и са председницом Републике Српске Жељком Цвијановић о актуелној ситуацији. Вучић са децом из Хрватске: У Србији увек имате свој дом Председник Србије Александар Вучић угостио је данас пре подне децу српске националности из Хрватске, са Баније и Кордуна, којима је поручио да увек чувају и буду поносн 497e на своје име и презиме, да поштују Хрватску, али и да је у Србији увек њихов дом. Вучић упутио божићну честитку Његовој светости патријарху српском господину Порфирију Председник Републике Србије Александар Вучић упутио је данас божићну честитку Његовој светости патријарху српском господину Порфирију, свештенству Српске православне цркве и свим верницима који Божић славе по јулијанском календару. У честитки се каже: Грабићемо напред, Србија више није крпа за гажење Председник Републике Србије Александар Вучић у интервјуу за новогодишњи број "Новости" рекао је , да је миран, без обзира на притиске, јер су резултати оно што остаје. Вучић изразио задовољство због набавке система корнет Председник Александар Вучић истакао је данас, након приказа способности 72. бригаде за специјалне операције и презентације противоклопног система "корнет", да је веома задовољан што је Србија могла да набави тај систем, као и значајне количине ракета и лансирних уређаја, чиме се побољшава оперативна способност Војске Србије.


Читаоница која се налазила у Друштвеном дому имала је великог утицаја на проширење круга знања мјештана. До изградње нове основне школе овдје је била и мјесна библиотека, која је после премјештена у школске просторије. Већ у јулу 1959. године ова читаоница је добила свој први телевизијски пријемник , који је уједно био и четврти пријемник по реду на подручју општине Градачац и први телевизор у селу.


source: CulturaX

text: Путин: Русија наставља са повећањем космичког потенцијала Преузмите краћи линк http://vostok.rs/index.php?option=n&idnovost=99673 У Русији се 12. априла обележава Дан космонаутике јер је на данашњи дан 1961. године совјетски астронаут Јуриј Гагарин постао први човек који је отпутовао у космос.


text: |Математика| Од оснивања Математичке гимназија Актив за математику, због природе школе, има посебно место и улогу. Највећи успеси гимназије, велики доприноси развоју школског система у нашој земљи, највећи број страних и домаћих признања како професорима, тако и ученицима, везани су за рад Актива за математику. Кроз све ове године главне активности Актива биле су: - реализација редовне наставе са сталним унапређивањима планова и програма и увођење нових метода осавремењивања наставе Када се говори о оснивању и првим годинама рада Актива за математику Математичке гимназије не могу се изоставити професори Војин Дајовић, његова супруга Милица Илић-Дајовић и Владимир Мићић. Не само да су, свесни колико је оваква школа потребна, осмислили њен профил, већ су своје огромно искуство у раду са младим, талентованим математичарима преносили на колеге у Математичкој гимназији, а и као професори Универзитета стварали у школи једну посебну академску атмосферу по чему је Математичка гимназија остала специфична. Професор Дајовић је од првог дана инсистирао да се у извођење наставе укључи што већи број младих асистената са катедри за матемтику београдских факултета, свестан њиховог огромног доприноса подизању знања ученика, али и обрнутог процеса, да ће радом у оваквој средини они стицати неопходно искуство за свој педагошки рад на универзитету. Тако су у гимназији предавали Љубомир Протић, Јован Малишић, Бранислав Мирковић, Миољуб Никић, Ариф Золић, Бошко Јовановић, Енес Удовичић, Мила Мршевић, Мирослав Ашић, Ђорђе Дугошија, Јован Вукмировић и многи други. Од стално запослених наставника математике у школи у то време посебно се истичу Бранка Ђерасимовић и Живота Јоксимовић. Потекавши из „математичке породице“ Бранка Ђерасимовић је као млади професор са огромним ентузијазмом генерацијама ученика Математичке гимназије донела љубав према геометрији. Увек је имала и времена и стрпљења за ученике, њихове успоне и падове, бескрајну енергију за додатни рад, комисије за такмичења, семинаре, часописе. Неумољива болест зауставила је пре него што је дала Математичкој гимназији оно што је могла. Скоро у исто време у Математичку гимназију долази млади, али већ познати професор математике, Живота Јоксимовић. Временом постаје симбол за наставу алгебре и анализе, идол ученицима, пример колегама. Управо су његови ђаци постигли најсјајније успехе на међународним олимпијадама из математике 1974. и 1999. године. И када је своју блиставу професорску каријеру приводио крају пензија и крај живота стигли су истовремено. Чим су прве генерације ученика Математичке гимназије завршиле факултет, почео је нови процес, можда најважнији за будући рад Актива – континуирано увођење бивших ученика у рад са новим генерацијама. Наоружани знањем и полетом, по природи ствари најбољи студенти математике постајали су тих, седамдесетих година главни ослонац у извођењу наставе математике, било као стално запослени, било као спољни сарадници: Зоран Каделбург, Љубомир Чукић, Владимир Јанковић, Милан Божић, Лазар Милин, Мирко Јанц, Срђан Огњановић, Драгослав Љубић, Весна Јевремовић, Павле Младеновић. Већ од оснивања школе ученици Математичке гимназије доминирају на такмичењима из математике. Први освајачи награда на Међународној математичкој олимпијади су 1968. године Зоран Каделбург и Славко Симић, наредних година награде сe мултиплицирају. На домаћој сцени републичко и савезно такмичење постају скоро школска такмичења ученика Математичке гимназије. Тако се, на пример, 1978. године у Чачку догодило да на републичком такмичењу из математике све награде у сва четири разреда освоје ученици Математичке гимназије, а 1974. да седам од осам учесника југословенског олимпијског тима из математике буду ученици Математичке гимназије. На савезном такмичењу у Бечеју 1998. све награде, осим једне, освојили су ученици Математичке гимназије, а 1998. и 1999. комплетна југословенска олимпијска екипа била је састављена од ученика Математичке гимназије. Велика већина тих изванредних младих математичара касније су учествовали у раду школе, било као професори, било у припремама за такмичења својих младих другова. Када је крајем седамдестих година ХХ века донета одлука о реформи образовања, био је то најтежи ударац за Математичку гимназију. Све оно што се стварало годинама нестало је у безумљу тада владајућег једноумља. Укинута је сарадња са Универзитетом, онемогућен рад на селектирању талената, повећан је број ученика у одељењима. Са друге стране, од исте те просветне бирократије стигло је неочекивано признање, модел планова и програма Математичке гимназије пресликан је за многобројне ученике тзв. математичко-техничке струке. У то време велика група млађих, амбициозних професора београдске гимназије почиње да ради у Математичкој гимназији. Неки од њих – Љубинка Петковић, Ненад Лазаревић, Михаило Вељковић остали су у школи до данашњег дана, други из разних разлога нису. Међи њима Маја Мучалов, млада, увек расположена и насмејана, али педантна и озбиљна тек доживела свој тридесети рођендан. Слободан Тмушић, афирмисани професор, своје огромно искуство у раду са гимназијалцима преносио је и генерацијама ученика Математичке гимназије све док је његово срце издржало. Овај период је карактеристичан и по томе што Актив за математику, проценивши да ни изблиза нема довољно литературе, почиње да ради на припреми збирки задатака из математичких предмета. Наиме, у првих десетак година рада у Математичкој гимназији углавном је коришћена тада врло приступачна руска литература, њихови бројни уџбеници и збирке задатака: Фихтегољц, Моденов, Цубербилер, Лидски и многе, многе друге, тек изузетно по нека књига на нашем језику. Осим тога, професори су припремали материјале из поједних области и с времена на време умножавали и делили ученицима. Техничке могућности у то време биле су врло скромне, али је велики ентузијазам превазилазио све проблеме. Међутим, баш у време „усмереног образовања“ почетком осамдесетих година, Актив је одлучио да се објаве две збирке задатака, једна за трећи разред (Математичка логика, Геометрија, Тригонометрија, Математичка анализа и Вероватноћа) чији су аутори били Срђан Огњановић, Михаило Вељковић, Бранка Ђерасимовић, Слободан Тмушић, Живота Јоксимовић и Весна Јевремовић и једне за четврти (Линеарна алгебра и аналитичка геометрија и Математичка анализа), аутора Михаила Вељковића, Животе Јоксимовића и Срђана Огњановића. Збирке су се појавиле 1984. године и биле од велике помоћи нашим ученицима, а по њима се радило и у другим школама, па се појавило више издања. Од 1986. године Актив је почео интензивни рад на обнављању Математичке гимназије. Формирана је комисија – Владимир Мићић, Љубомир Протић, Зоран Каделбург и Срђан Огњановић, која је кроз институције система, али и ван њих тражила путеве да се тренутно неодрживо стање промени. По угледу на старе, написани су нови наставни планови и програми, а по добијању одобрења Просветног савета, које је морало да буде донесено у облику огледа, приступило се енергичном раду за повратак идентитета – пријемни испити, наставнички кадар, сарадња са Универзитетом, Математичким институтом и Друштвом математичара Србије. Програмирање и информатика постали су обавезни предмет и због све веће присутности и значаја ових области одлучено је да се издвоје из домена Актива за математику и да се формира нови актив – за информатику. У почетку су конституисана два смера – општи и програмерски, али се током огледа, који је завршен 1995. од тога одустало. Прва генерација по новом програму уписана је 1988. године и одмах су стигли успеси, у првом реду на такмичењима из математике. Године 1993--1995, када су међународне санкције према нашој земљи показале сву своју бесмисленост кроз забрану ученицима да учествују на међунардним такмичењима, а која су иначе појединачна, обележене су успешном сарадњом са најславнијом математичком гимназијом на свету – московском гимназијом «Колмогоров», која је под патронатом универзитета Ломоносов. Руски и наши ученици имали су више сусрета, а то је била и сјајна прилика да професори размене своја искуства. Проблем непостојања уџбеника за ученике Математичке гимназије постепено почиње да се решава уз огромно залагање нашег сарадника Живорада Ивановића и издавачког предузећа „Круг“ објављени су уџбеници: - Геометрија I (Митровић, Огњановић, Вељковић, Лазаревић, Петковић) Осим овога објављен је и уџбеник за линеарну алгебру и аналитичку геометрију (Миличић, Бајковић, Ђорић, Вељковић, Лазаревић, Ћирић). Чланови Актива за математику су аутори великог броја књига – стручне литературе за рад младих математичара, углавном у издању Друштва математичара Србије. Aктив се осетно појачава кадровски, укључују се у рад стари, али и нови спољни сарадници: академик Милосав Марјановић, Зоран Шами, Зоран Ивковић, Милутин Обрадовић, Душан Георгијевић, Павле Миличић, Милош Миличић, Мирјана Ђорић, Раде Тодоровић и други. У то време и два искусна професора Драгољуб Јовановић и Михаил Сопић почињу да раде у Математичкој гимназији као стално запослени, а нешто касније им се придружује и Вера Јоцковић. Током деведесетих, традицију наставе геометрије је са пуно љубави неговао Милан Митровић. Посебно треба поменути групу бивших ученика Математичке гимназије која је после успеха на међународним математичким олимпијадама и више него успешног студирања на факултету, уз научни рад, нашла времена да ради са ученицима нових генерација. Међу њима су активни почев од деведесетих година Нинослав Ћирић, Миодраг Живковић, Сава Крстић, Предраг Тановић, Милош Арсеновић, Владимир Драговић, Александар Вучић, Новица Блажић, Ђурица Јованов, Милена Радновић, Драгољуб Кечкић, Дарко Милинковић и многи други. Одржавају се семинари у оквиру гимназије, покрећу се припреме за полагање пријемног испита из математике за упис ученика у први разред средње школе и за факултете, али и додатне наставе за ученике свих разреда основне школе, па и за предшколски узраст. Професори, чланови Актива, редовно учествују на стручнмим и научним семинарима и конгресима у земљи и иностранству, сарађују у математичким часописима, раде у комисијама министарства просвете Србије, на унапређивању образовања у земљи, објављују научне радове, аутори су огромног броја уџбеника и збирки задатака за све нивое – од основне школе до после-дипломских студија. Од Актива за математику Математичке гимназије потекла је и идеја да се оснују одељења Математичке гимназије при неким гимназијама ван Београда у циљу популаризације и развоја математичког образовања. Тако врло успешно функционишу одељења Математичке гимназије у Новом Саду, Нишу, Крагујевцу, Ваљеву, Краљеву, Крушевцу, Сенти, а неко време и у Погорици и Лесковцу. На иницијативу Актива за математику школске 1994-95 године први пут је формирано одељење у коме се настава изводи применом менторског рада који се до тада у нашој земљи нигде није примењивао. Настава се одржава у групама од 4 до 6 ученика. Такав рад омогућава бржи напредак најталентованијим ученицима, продубљавање и ширење знања, те диференцијацију у сложености, садржају, начину и брзини учења. Осим овога, редовно се одржава посебан вид додатне наставе, припреме за такмичења. Ту припрему углавном воде наши бивши ученици, олимпијци, сада студенти, који се и сами тако припремају да се када дипломирају укључе у редован рад Математичке гимназије. Поменимо изванредну колекцију задатака предложених за Међународне математичке олимпијаде коју су саставили Владимир Јанковић, Душан Ђукић, Иван Матић и Никола Петровић, коју је објавио Springer, водећи светски издавач научне литературе, а која је доступна на сајту Математичке гимназије. Са циљем уједначавања критеријума оцењивања од 1992. године уводе се заједнички писмени задаци, најпре из анализе са алгебром, а затим и из других математичких предмета. Од 1994. ти се задаци, ради објективнијег оцењивања дају у облику тестова са вишеструким избором. Од 2005. године Актив интензивно ради на даљој стандардизацији и уједначавању критеријума и захтева. Да би се настава што више модернизовала и приближила новијим научним достигнућима, организована је и серија специјалних курсева и изборних предмета, као што су Аксиоматска терија скупова (Предраг Тановић), Функционалне једначине (Милош Арсеновић, Владимир Драговић), Геометрија сфере (Новица Блажић), Неједнакости (Милош Арсеновић) Векторски простори и примене (Владимир Драговић), Изабране главе алгебре 1 и 2 (Предраг Тановић), Пројективна геометрија (Милан Митровић), Математика се и прави (Славиша Прешић) Историја и филозофија математике (Милан Божић) Математичко-физички кружок по Ландау програму (Владимир Драговић, Борислав Гајић), Нацртна геометрија (Вера Јоцковић), Дискретна математика (Владимир Балтић), Синдирела и инверзивна геометрија (Раде Живаљевић) Семинар Настава математике у свету (Михаило Вељковић) и многи други. Познати математичари су позивани да држе предавања: Јудита Цофман- Каталанови бројеви, Раде Живаљевић- Геометрија бројева, Коста Дошен – Уређени пар... Поред тога, Актив за математику организује традиционално Школско такмичење Математичке гимназије, пружа подршку нашим ученицима за учешће на Турниру градова, конференцијама младих научника. Математичке екипе Математичке гимназије учествују и на различитим такмичењима и турнирима у свету. У Активу за математику одавно је постојала идеја да се рад Математичке гимназије прошири на најбоље и најталентованије младе математичаре, ученике завршних разреда основних школа. Повољни услови за реализацију ове идеје створени су 2004. године, припремљени су планови и програми, одржане бројне консултације са стручњацима, математичарима, психолозима, педагозима, разговарало се са ученицима и њиховим родитељима и започет је експериментални рад са по два одељења ученика седмог и осмог разреда основне школе. Тим поводом успостављена је и успешна сарадња са извесним бројем београдских основних школа. Овакав рад крунисан је изванредним резултатима који су надмашили сва очекивања. Стално водећи рачуна о свом подмлађивању Актив за математику приликом пријема нових професора предност даје младим математичарима који су били најбољи студенти, а то значи и бивши ученици Математичке гимназије. И даље се развија рад са децом млађих узраста. У оквиру тог пројекта посебно привлачи пажњу јавности «Математичко обданиште» које недељом окупља чак и заинтересовану децу која још не иду у школу. За све ове године рада Актива за математику обележили су ентузијазам, љубав, пожртвовање. Резултати који су постигнути сигурно су далеко премашили идеје оснивача Математичке гимназије. Исто као што очекујемо да ће резултати у наредним годинама премашити садашња очекивања.


text: Петак седмице о митару и фарисеју Друга Саборна Посланица Светог Апостола Петра, зачало 64 (1,1-20) 1. Симон Петар, слуга и апостол Исуса Христа, онима што су примили са нама једнако драгоцену веру у правди Бога нашега и Спаса Исуса Христа: 2. Благодат и мир да вам се умножи познањем Бога и Исуса Господа нашега. 3. Пошто нам је његова божанска сила даровала све што је потребно за живот и побожност, познањем Онога који нас позва славом и врлином, 4. кроз које су нама дарована драгоцена и превелика обећања да кроз њих постанете причасници божанске природе, избегнувши похотну трулеж у свету. 5. И управо на ово уложите сву ревност па пројавите у вери вашој врлину, а у врлини знање, 6. а у знању уздржање, а у уздржању трпљење, а у трпљењу побожност, 7. а у побожности братољубље, а у братољубљу љубав. 8. Јер кад ово све имате и умножава се у вама, то вас неће учинити нерадним и неплодним за познање Господа нашега Исуса Христа. 9. Јер ко овога нема слеп је, кратковид је, заборавивши своје очишћење од старих греха. 10. Зато, браћо, постарајте се још већма да своје призвање и избор утврдите, јер чинећи ово нећете погрешити никад; 11. јер ће вам се тако изобилно дати улазак у вечно Царство Господа и Спаса нашег Исуса Христа. 12. Зато нећу престајати да вам о томе стално напомињем, иако знате и утврђени сте у овој истини; 13. јер мислим да је право, док сам у овом телу да вас опомињањем будим, 14. знајући да ћу ускоро оставити тело своје, као што ми и објави Господ наш Исус Христос. 15. А трудићу се да се после мога одласка ви свагда сећате овога. 16. Јер вам не објависмо силу и долазак Господа нашега Исуса Христа следујући измишљеним бајкама, него смо сами били очевидци величанства његова. 17. Јер он прими од Бога Оца част и славу када му дође овај глас од величанствене славе: "Ово је Син мој љубљени, који је по мојој вољи." 18. И овај глас чусмо ми како сиђе с неба, док бесмо с Њим на гори светој. 19. И имамо најпоузданију пророчку реч, и добро чините што пазите на њу као на светилник који светли у тамном месту, докле Дан не осване и Даница се не роди у срцима вашим. 20. И ово прво знајте да ниједно пророштво Писма не бива по личном тумачењу. Јеванђеље Марко, зачало 58. (13,1-8) 1. И кад је излазио из храма, рече му један од ученика његових: "Учитељу, гле какво камење, и какве грађевине!" 2. И одговарајући Исус рече му: "Видиш ли ове велике грађевине? Ни камен на камену неће овде остати који се неће разметнути." 3. И кад сеђаше на гори Маслинској према храму, питаху га насамо Петар и Јаков и Јован и Андреј: 4. "Кажи нам: кад ће то бити? И какав је знак када ће се то све свршити?" 5. А Исус одговарајући поче им говорити: "Пазите да вас ко не превари. 6. Јер ће многи доћи у моје име говорећи: 'Ја сам', и многе ће преварити. 7. А кад чујете ратове и гласове о ратовима, не плашите се; јер треба то да буде; али то још није крај. 8. Јер устаће народ на народ и царство на царство; и биће земљотреси по свету; и биће глади и метежи. То је почетак страдања."


text: ПРОДУЖЕН РОК ЗА ПРИЈАВУ СТИПЕНДИСТА ФОНДА ЗА ЗАПОСЛЕЊЕ У КОМПАНИЈИ BUCK | Доситеја – Фонд за младе таленте Републике Србије ПРОДУЖЕН РОК ЗА ПРИЈАВУ СТИПЕНДИСТА ФОНДА ЗА ЗАПОСЛЕЊЕ У КОМПАНИЈИ BUCK Обавештавамо стипендисте Фонда за младе таленте да је продужен рок за подношење пријава на конкурс за радно место у Сектору за развој на позицији Инжењера развоја у компанији BUCK. Компанија BUCK је водећи произвођач светиљки, добитник преко двадесет националних и интернационалних награда за индустријски дизајн, графички дизајн и архитектуру. Конкурс је намењен дипломираним инжењерима машинства који испуњавају следеће услове: . - Диплома машинског факултета са мастер студија, смер: a. дизајн у машинству (http://www.mas.bg.ac.rs/studije/mas/modul-7), б. производно машинство (http://www.mas.bg.ac.rs/studije/mas/modul-16) - Познавање рада на рачунару са MS Office пакетом и CATIA V5 S/W; - Активно знање енглеског језика; - Пожељно знање немачког језика (пасивно/активно); - Пожељно искуство рада у струци; - Поседовање возачке дозволе Б категорије. - анализира и самостално израђује производну документацију нових производа базирану на CATIA V5 3D CAD софтверу, као и развој алата који прате нове производе; - координира реализацију прототипова нових производа и нултих серија; - проверава готов производ и контролише његову усаглашеност са документацијом; - анализира функционалност постојећих производа и/или технологија и према потреби иницира техничке промене у циљу повећања функционалности и смањивања трошкова израде; - прати реализацију технологије израде производа у производњи; - сарађује са спољним сарадницима друштва; - развија кооперантску мрежу са фирмама напредних технологије у циљу проширења флексибилности понуде (нови производи) и капацитета производног програма друштва; - по захтеву производње, у договореном року израђује неопходну радионичку документацију; - по захтеву продаје учествује у изради техничких модела осветљења и израђује производну документацију за нове производе; - спроводи политику и реализацију циљева квалитета; - испуњава обавеза са становишта Закона о заштити на раду и подзаконских аката; - креира имиџ друштва уз поштовање кодекса понашања и организационе културе друштва. Сви заинтересовани стипендисти Фонда за младе таленте који испуњавају наведене услове своју биографију могу послати на мејл: jelena.ilic@mos.gov.rs најкасније до понедељка 15. августа 2016. године. након чега ће компанија BUCK вршити селекцију кандидата.


На крају другог дана уписа, у 18 часова, уписано је 160 студената на Основне академске студије Архитектура (ОАСА) 2016/17,...


text: Лето је пролетело. Мимо моје воље и свести. Тек сад кад сам преживела шест селидби, три пројекта и читав фестивал, е ја бих тек сада ишла некуд на одмор. Још увек маштам о песковитим плажама, сламнатим шеширима и суптилном шуму морских таласа који ме успављују док читам неки од легендарних романа Агате Кристи. Септембар ме је дочекао потпуно неспремну, а зимска јакна ми већ намигује из ормана. Зар нас још само три месеца дели од Нове године? Немогуће. Летњу носталгију покушавам да одбраним летом инспирисаним дизајнима. Чини ми се да бих нехотице привукла мраз чим бих се усудила да направим један 'зимски' сапун. Треба ми прво пар недеља да се привикнем на ово јесење стање. Пролетос сам оставила упитник за одабир јесењих мирисних комбинација. По вашим гласовима, победнички сапун ће носити мирисну ноту карамелизоване крушке (њам!), и овде постављам себи јавно изазов да вам га представим за две недеље. У међувремену, припремила сам нешто ново, а личи на старо. Један од најпопуларнијих сапуна које сам икада направила је Milky Way. Писала сам о њему у пар наврата, али га одавно нисам правила. Пролетос сам се некако поново ужелела тих топлих, медених и кремастих нота. |Медењак на сунцу| Формула достојна краљева. И не, не говорим ово да бих показала како су моји сапуни супер, већ је то просто чињенично стање које намећу састојци. Великодушна доза какао бутера и драгоценог јојобиног уља упарени са непобедицим маслиновим и кокосовим уљем. Фино млевене овсене пахуљице и дивљи ливадски мед у стопу прате главне глумце, као споредни ликови без којих би читава прича била незамислива. Симфонија мириса окупља импозантне учеснике. Прво срећемо суптилне ноте бергамота и црвене поморанџе, у назнакама се крије и неухватљива црвена јабука која припрема подијум златни, медени сируп и помало ласцивне ноте млечне карамеле, док се у позадини срећемо ненаметљив, али готово неизоставни и као паучина мекан бели мошус. |Honey Bunny| Размишљајући о имену, Honey Bunny се некако наметнуло, и никако нисма могла да смислим неко друго име које би се уклопило у визију. За све љубитеље кремастих слаткиша, верујем да ће овај сапун бити добитини избор, невезано за сезону. После ненадано дуге паузе, наоштрила сам се да вас до краја године изненадим са још пет нових сапуна, тако да следеће недеље будити спремни на још једну потпуно нову креацију. Наравно, увек волим да чујем шта би вама било занимљиво да читате и испробате, као и које омиљене мирисе бисте волели да нађете у сапунима. Пустите машти на вољу!


"Песма Евровизије" 2017: Учешће Русије под знаком питања | ASinfo Portal „Песма Евровизије“ 2017: Учешће Русије под знаком питања Избор руске учеснице на „Песми Евровизије“ која ће ове године бити одржана у Кијеву проузроковао је нови скандал у односима између Украјине и Руске Федерације. Експерти сматрају да је скандал био неизбежан, кога год да је Русија изабрала као свог представника на овом такмичењу, и да тим поводом треба очекивати још веће непријатности. Певачица Јулија Самојлова је инвалид од детињства и креће се у колицима. Она је изабрана да представља Руску Федерацију на „Песми Евровизије“ 2017. године. Ту одлуку је донео Први канал, који преноси ово такмичење у Русији и шаље у Кијев руску делегацију. Поменута одлука је истога дана у Украјини окарактерисана као провокација. Украјински медији су саопштили да је ова руска певачица 2015. године посетила Крим. Кијев не признаје резултате референдума из марта 2014. године на Криму, када се 96% учесника плебисцита изјаснило за улазак полуострва у састав Руске Федерације. Украјинске власти тврде да посета Криму без проласка кроз украјински гранични прелаз и украјинску царину представља кршење закона Украјине. Рођена је на северу Русије, у руској републици Коми. Са 13 година је постала инвалид прве категорије. Креће се у инвалидским колицима. Од детињства учествује на разним музичким такмичењима, а 2014. године је на отварању Параолимпијских игара у Сочију отпевала песму „Заједно“. У Кијеву би требало да представи Русију композицијом Flame is burning. „Вишегодишње провокације“ Руководећи се, по свему судећи, таквим ставом, шеф украјинске дипломатије Павел Климкин је изјавио да „закон треба да буде исти за све“, и додао да се „Русија већ годинама бави провокацијама“. Представница Службе безбедности Украјине је саопштила да ће њена служба „проучити питање и донети добро одмерену одлуку“ о томе да ли да се овој певачици дозволи улазак у Украјину или не. Посланик украјинског парламента и саветник министра унутрашњих послова Украјине Антон Герашченко је отишао још даље и написао на својој страници на Фејсбуку да није најбоља варијанта забранити Самојловој улазак у земљу. „То ће руска пропагандистичка машина искористити“, уверен је он. „Рећи ће, гледајте шта раде, девојку са ограниченим телесним могућностима не пуштају у Украјину и не дају јој да достојно представља Русију на ’Песми Евровизије’“. Због тога је он предложио да се певачици дозволи улазак у земљу, а да се затим она ухапси и позове на „одговорност због незаконитог преласка државне границе“. „На Криму су били сви“ Одговор украјинским политичарима је стигао из Кремља. Портпарол руског председника Дмитриј Песков изјавио је да у посети Криму нема ничег провокативног. „На Криму су били сви, вероватно. Нема овде људи који нису били на Криму“, рекао је Песков, нагласивши такође да је такмичење међународно и да се земља-домаћин мора придржавати правила његовог одржавања. „Руска реч“ је информативној служби руске делегације на „Песми Евровизије“ 2017. упутила питање шта руска страна планира да учини ако Самојловој ипак не буде дозвољен улазак у Украјину, али се испоставило да одговор не може добити због заузетости руководиоца делегације. На молбу „Руске речи“ да прокоментарише ову ситуацију није одговорила ни информативна служба Првог украјинског канала, чији представник је недавно постављен на чело организационог одбора такмичења у Кијеву. Посланик и козаци Сама певачица је изјавила да не размишља о проблемима везаним за улазак у суседну земљу. „Не знам. Ја о томе уопште не размишљам. Мој задатак је да се добро припремим и да добро отпевам песму. Имам много проба. Моје емоције су апсолутно позитивне. Мислим да ће све бити добро“, рекла је Самојлова. У међувремену су се подаци о овој певачици појавили на сајту „Миротворац“, познатом по злу, где украјински активисти обелодањују личне податке људи чији потези, по њиховом мишљењу, садрже „елементе злочина усмереног против националне безбедности Украјине“. У том контексту се у Русији већ чују гласови оних који су спремни да крену у Украјину и бране Самојлову. На пример, посланик Државне думе Виталиј Милонов, иначе познат по својим оригиналним изјавама, рекао је да је спреман да крене у Украјину са „нашим козацима и да је штити, да не би било никаквих провокација“. Систем „непријатељских односа“ са Русијом Михаил Погребински, директор Кијевског центра за политичка истраживања и конфликтологију, рекао је у интервјуу за „Руску реч“ да званични Кијев највероватније неће правити препреке Самојловој за долазак у Украјину, јер неће желети да „буде изложен критици од стране толерантне европске заједнице“. Експерт је уверен да певачици у Украјини не прети никаква опасност уколико дође на такмичење. Са друге стране, он сматра да ће се она свакако психолошки осећати нелагодно јер „код нас има веома много активиста који ће, наравно, игнорисати све приче о толеранцији“. По мишљењу Алексеја Зудина, члана експертског савета руског Института за социјална, економска и политичка истраживања, заиста се може догодити да Самојловој буде забрањен улазак у Украјину. Међутим, чак и да певачица није посетила Крим, експерт је уверен да ни у том случају не би требало очекивати нормалан однос према њој у Украјини, без обзира на то „што је у питању ’Песма Евровизије’, и што је она млада девојка, и што је инвалид“. По Зудиновим речима, „украјинске власти су већ одавно изградиле званичан систем односа са Русијом за који је карактеристично крајње непријатељско расположење“. Švarceneger o napadu: Hvala vam za brigu Turska počela izgradnju najdužeg visećeg mosta na svijetu VIDEO Nova telefonska govornica u centru Banjaluke?


source: wikipedia

text: Лактанције (250-320), учитељ Константиновог сина Криспа, био је обраћен у хришћанство пред крај живота. Премештен са места професора реторике због ступања у хришћанство, Лактанције је постао неуморни критичар паганизма и један од бранилаца Хришћанске цркве. Његово дело „О смрти прогонилаца“ (De mortibus persecutorum) вероватно је настало 318. године и једно је од важнијих сведочанстава о првим данима похришћањеног Царства. У овом делу се први пут описује Константинова визија на Милвијском мосту, која је, према Лактанцију, довела Константина до победе над Максенцијем. Лактанције је био познат по свом углађеном стилу и ерудицији. Референце Спољашње везе Рођени 250. Умрли 320. Римски писци Хришћански апологети


text: Алекса Бечић Archives • Фронтал.СРБ Коментаришући то што су свештеници СПЦ освештали будванску општину након што је у четвртак, 24. септембра, Марко Царевић изабран за предсједника, новоизабрани предсједник Скупштине Црне Горе Алекса Бечић казао је да он то никада не би урадио, јер се залаже за грађанску државу. Предсједник Партије демократског прогреса Бранислав Бореновић упутио Алекси Бечићу, предсједнику Демократске Црне Горе и ледеру коалиције "Мир је наша нација" који је на конститутивној сједници изабран за предсједника Скупштине Црне Горе. Црна Гора по први пут у историји мијења власт на изборима, а неће бити први пут да можемо закључити: Националисти/конзервативци/вјерници још једном одрађују највећи посао, а кајмак купе они из другог ешалона, грађанери...


text: Порошенко о спору "Гаспрома" и "Нафтогаса": Русија ће бити разрушена - Спутњик Србија 01:18 20 Септембар 2019 Порошенко о спору "Гаспрома" и "Нафтогаса": Русија ће бити разрушена 10:11 08.03.2018 (освежено 11:50 08.03.2018) Преузмите краћи линк Украјински председник Петро Порошенко оптужио је Москву да не поштује законодавство и међународно право када је реч о спору између руске гасне компаније "Гаспром" и украјинског "Нафтогаса", и додао да ће због тога Русија бити разрушена. "Ако Русија не буде поштовала закон и не буде спровела одлуку Арбитражног суда у Стокхолму, верујем да ће бити у потпуности разрушена. Са тим се треба помирити", рекао је Порошенко. "Русија мора да прихвати казну у складу са апсолутно прецизно процедуром Суда — ако 'Гаспром' не спроведе одлуку Суда имаћемо случај са кршењем међународне трговине", навео је украјински председник. Арбитражни суд у Стокхолму је наложио "Гаспрому" да плати "Нафтогасу" 2,56 милијарди долара компензације због неиспорученог транзитног гаса, након чега је руска компанија започела процедуру раскида свих уговора са украјинском фирмом. Званични Кијев је у међувремену оптужио "Гаспром" за непоштовање уговора, а одлуку "Гаспрома" о раскиду назвао је "гасном уценом".


text: Филозофија () јесте наука која се бави општим и темељним проблемима у вези са стварношћу, постојањем, знањем, вредностима, разумом, умом и језиком. Лексикон страних речи и израза дефинише филозофију као „мудрост, научни рад на изграђивању општег погледа на свет и сам тај поглед на свет“. Реч филозофија је настала у старогрчком језику у облику φιλοσοφία, а после је пренета у и у буквалном преводу значи љубав према мудрости. Питагори се приписује да је први употребио речи филозоф и филозофија. Реч је уведена као супротност софистима — мудрацима важним у античкој Грчкој који су продавали своје знање као учитељи — док се филозофи, као људи који воле мудрост, нису бавили мудрошћу због новца. Историјски, филозофија је обухватала све облике знања. Од времена античког грчког филозофа Аристотела до 19. века, „природна филозофија“ је обухватала астрономију, медицину и физику. На пример, Њутнова књига из 1687. године се звала Математички принципи природне филозофије, а касније је класификована као књига физике. У 19. веку је развој модерних истраживачких универзитета довео до професионализације и специјализације академске филозофије и других дисциплина. У модерно доба, нека истраживања која су традиционално била део филозофије су постала засебне академске дисциплине, укључујући психологију, социологију, лингвистику и економију. Области филозофије Филозофија изучава више поља као што су епистемологија, логика, метафизика, етика и естетика. Епистемологија Епистемологија или теорија сазнања је грана филозофије која се бави природом и обимом знања, попут односа између истине, веровања и теорије оправдања. Скептицизам је позиција у којој се доводи у питање свака могућност која би потпуно потврдила сваку истину. Регрес аргумент је основни проблем у епистемологији. Јавља се када у потпуности желимо да докажемо изјаву П, за чији доказ нам треба други доказ. Тада добијемо ланац који може имати три облика који су сви према Минхаузеновој трилеми недовољни. Једна опција је инфинитизам, где ланац траје вечно. Друга опција је фундационализам где се ланац доказа на крају ослања на основна уверења или аксиоме, који остају недоказани. Последња опција је кохерентизам где прави ланац доказа кружи тако да доказ на крају самог себе доказује. Рационализам је позиција према којој у процесу сазнања пресудну улогу и значај има разум. Према емпиризму , посматрање преко чулног искуства је извор знања. Рационализам тврди да сваки могући предмет знања може се препознати из кохерентних просторија без посматрања. Емпиризам такође тврди да је бар неко знање само ствар посматрања и често наводи концепт tabula rasa, где се појединци не рађају са менталним садржајем тј. да се знање гради на основу искуства или перцепције. Епистемолошки солипсизам је идеја да је постојање света изван ума је неодговориво питање. Логика Логика је грана филозофије која изучава идеалне методе мишљења и испитивања; унутрашње и спољно посматрање, дедукцију и индукцију, образовање хипотеза и експеримент, анализу и синтезу. Логика је наука o формалним условима, принципима и правилима исправног, коректног мишљења. Представља вештину и методу правилног мишљења. Она је „логија“ или метода сваке науке, сваког учења и сваке уметности . Дефинише се као наука зато што се процес правилног мишљења може, као код физике и математике, свести на законе, а вештина је зато што вежбањем човек стиче сигурност у своје мишљење. Метафизика Прво одређење метафизике дато је код Аристотела, али јој он никада не даје то име већ је назива -{prima philosophia}-, односно, прва филозофија. Ова област филозофије се бави оним што је највише, самом суштином ствари. Не интересују је појединачности, својства и особености свеколиког чулног света, она истражује прве и највише принципе природе и сазнања. Политичка филозофија Политичка филозофија је грана филозофије која у свом најапстрактнијем облику разматра концепте и аргументе преко којих се формира политичка мисао. Дебата о значењу речи „политичко“ је један од највећих проблема политичке филозофије. У ширем схватању, под овим појмом се подразумева политичка пракса и институције од којих се састоји власт сваке државе. Етика Етика се бави изучавањем морала и појмовима доброг и исправног. Свака етичка теорија садржи бар две компоненте - теорије: ону која одређује шта је добро или вредно и она која одређује шта је исправно. Заједно са естетиком спада у заједничку област филозофије која се назива аксиологија или теорија вредности Естетика Естетика је грана филозофије која се бави посебним обликом људског стваралаштва, уметношћу. Естетика испитује лепо и вредно у уметности, суштину уметничког стварања и доживљаја уметничког дела. Потиче од грчке речи -{αισθητική}-, што значи „онај који примјећује“ или „осетљив“. За Имануела Канта, естетика је „наука која посматра услове осећајне перцепције“. Појам филозофије Традиција филозофског мишљења дуга је више од 2500 година и представља једну од најширих области академског изучавања. Уопштено гледано, филозофија је сваки облик рационалног истраживања који настоји да одгонетне и пронађе принцип бивствовања или постојања. У филозофској традицији можемо пронаћи велики број различитих приступа и метода, почев од Сократовог метода постављања питања у облику дијалога, па све до аналитичке филозофије, која традиционалне филозофске проблеме (као што су истина или постојање апсолутног) превазилази логичком анализом језика. У традиционалном смислу филозофија се бави фундаменталним истраживањем основних феномена људске егзистенције, као што су сазнање, уметност, логика или етика. Предмет савремених филозофских истраживања могу бити најразличитије теме, почев од филозофске логике, па све до филозофије секса или филозофије спорта. Филозофија у савременом смислу такође укључује и истраживања основних принципа различитих интелектуалних дисциплина, а такви правци добијају име према називу дисциплине чијим се проучавањем баве, као што су филозофија математике или филозофија науке. Филозофско држање (од Сократa и Платона, па до класичне немачке филозофије) подразумева тежњу ка откривању натчулних или апсолутних принципа егзистенције, па стога можемо рећи да је филозофија традиционално повезана са питањима и проблемима откровења или просветљења у различитим учењима хришћанских теолога и теозофа. Међутим, оно што савремену филозофију разликује од античке или средњовековне јесте њено јасно разликовање од науке и религије. Овај преокрет донела је научна револуција XVII века, током које су истакнути појединци, заинтересовани за изучавање природе и њених закона, себе називали „природним филозофима“. Развој универзитета, професионализација науке и осамостаљивање појединих научних дисциплина довели су до тога да се филозофија у академском смислу ограничи на нешто ужи круг проблема и питања којима се може бавити. Ипак, још увек је релативно распрострањено схватање према коме се филозофија бави питањима која су ван домашаја природних наука и религије. Традиционално одређење филозофије као мишљење мишљења (видети Аристотелови списи: Метафизика), мишљење другог реда или мета ниво мишљења, налази се у самим коренима континенталне филозофије и још увек је прилично распрострањено. Међутим, за разлику од религије, која се заснива на идејама вере и откровења, филозофија настоји да у што већем броју случајева пружи рационално објашњење својих ставова. Такође постоји уобичајено, свакодневно или лаичко схватање филозофије, према коме се она своди на „питања о смислу живота“. Основне филозофске методе су анализа, критика, интерпретација и спекулација, иако филозофска истраживања често обухватају доста шири круг различитих интересовања. Периодизација развоја филозофије Античка филозофија (од VII века п. н. е. до 529. г.) Средњовековна филозофија (од 529 г. до XV века) Модерна филозофија (од XV века до Хегелове смрти 1831. г.) Савремена филозофија (од 1831. године до данас) Области филозофског изучавања Онтологија односно „метафизика“ проучава основе цјелокупне стварности, или биће свега бивствујућег. Име онтологија се појављује први пут у XVII век-у, а име метафизика у I веку п. н. е.. Аристотел је науку о првим узроцима стварности називао првом филозофијом или теологијом. Немачки филозоф Кристијан Волф разликовао је онтологију као општу метафизику од посебних метафизика: теологија, психологија и космологија. "Биће“ је током историје филозофије тумачено као темељ постојања ничим условљен, као апсолут или супстанција. Супстанција се различито тумачила: идеја код Платона, бивство код Аристотела, дух и материја код Декарта, апсолутни дух код Хегела, воља за моћ код Ничеа... Теорија сазнања или епистемологија се бави основним принципима сазнања, односно основним претпоставкама нашег сазнајног апарата и његових функција. Уместо овог појма користи се и појам гносеологија. Називи потичу од грчких ријечи gnosis (знање) и episteme (сазнање). Њеним оснивачем се сматра енглески филозоф Џон Лок из XVII века. Теорија сазнања проучава корене настанка, услове могућности, порекло и границе људског сазнања. Филозофија науке изучава и систематски анализира основне појмове научне праксе као што су теорија, закон, експеримент, верификација, вероватноћа, интерпретација), као и проблеме могућности будућег развоја и крајњег досега (овдје се преклапа са епистемологијом) научног сазнања. Логика је филозофска дисциплина која проучава формалне структуре основних облика мишљења или ваљаног закључивања (дедукција, индукција). Основни логички појмови, који потичу још из античког периода (Аристотел), јесу појам, суд и закључак. Етика се бави изучавањем и одређивањем појмова доброг и исправног. Као филозофска дисциплина проучава мотиве, циљеве и норме човјековог дјеловања и моралног просуђивања. Сама ријеч потиче од грчке ријечи ethos - обичај. Предмет етике је морал. Естетика се бави посебним обликом људског стваралаштва - уметношћу. Термин естетика је први пут употребио Баумгартен у XVIII веку. Она испитује лијепо и вриједно у умјетности, суштину умјетничког стварања и доживљаја умјетничког дјела. Филозофија политике је грана филозофије која се бави појмовима и аргументима политичког мишљења. Њен главни проблем је разјашњење природе политичке моћи и њеног ограничења путем друштвених установа, као и оправдавање постојања државе. Аксиологија (грчки: axios — вриједан, достојан дивљења) је грана филозофије која се бави вриједностима: моралним, научним, умјетничким, политичким, економским религијским и др. Филозофска антропологија (грчки: anthropos - човјек) се бави суштином тј. природом људског бића. Види још историја филозофије Напомене Референце Литература Classics of Philosophy (Vols. 1, 2, & 3) by Louis P. Pojman The English Philosophers from Bacon to Mill by Edwin Arthur European Philosophers from Descartes to Nietzsche by Monroe Beardsley Cottingham, John. Western Philosophy: An Anthology. 2nd ed. Malden, MA: Blackwell Pub., 2008. Print. Blackwell Philosophy Anthologies. A Source Book in Indian Philosophy by Sarvepalli Radhakrishnan, Charles A. Moore Medieval Islamic Philosophical Writings edited by Muhammad Ali Khalidi The Phenomenology Reader by Dermot Moran, Timothy Mooney Existentialism: Basic Writings (Second Edition) by Charles Guignon, Derk Pereboom Contemporary Analytic Philosophy: Core Readings by James Baillie The Cambridge Dictionary of Philosophy by Robert Audi The Routledge Encyclopedia of Philosophy (10 vols.) edited by Edward Craig, Luciano Floridi (available online by subscription); or The Concise Routledge Encyclopedia of Philosophy edited by Edward Craig (an abridgement) ; in 1996, a ninth supplemental volume appeared that updated the classic 1967 encyclopedia. International Directory of Philosophy and Philosophers. Charlottesville, Philosophy Documentation Center. Directory of American Philosophers. Charlottesville, Philosophy Documentation Center. Routledge History of Philosophy (10 vols.) edited by John Marenbon History of Philosophy (9 vols.) by Frederick Copleston A History of Western Philosophy (5 vols.) by W. T. Jones History of Italian Philosophy (2 vols.) by Eugenio Garin. Translated from Italian and Edited by Giorgio Pinton. Introduction by Leon Pompa. Encyclopaedia of Indian Philosophies (8 vols.), edited by Karl H. Potter et al. (first 6 volumes out of print) Indian Philosophy (2 vols.) by Sarvepalli Radhakrishnan A History of Indian Philosophy (5 vols.) by Surendranath Dasgupta History of Chinese Philosophy (2 vols.) by Fung Yu-lan, Derk Bodde Instructions for Practical Living and Other Neo-Confucian Writings by Wang Yang-ming by Chan, Wing-tsit Encyclopedia of Chinese Philosophy edited by Antonio S. Cua Encyclopedia of Eastern Philosophy and Religion by Ingrid Fischer-Schreiber, Franz-Karl Ehrhard, Kurt Friedrichs Companion Encyclopedia of Asian Philosophy by Brian Carr, Indira Mahalingam A Concise Dictionary of Indian Philosophy: Sanskrit Terms Defined in English by John A. Grimes History of Islamic Philosophy edited by Seyyed Hossein Nasr, Oliver Leaman History of Jewish Philosophy edited by Daniel H. Frank, Oliver Leaman A History of Russian Philosophy: From the Tenth to the Twentieth Centuries by Valerii Aleksandrovich Kuvakin Mauter, T., Ed. The Penguin Dictionary of Philosophy. London, Penguin Books. Runes, D., Ed. (1942). The Dictionary of Philosophy. New York, The Philosophical Library, Inc. Angeles, P.A., Ed. (1992). The Harper Collins Dictionary of Philosophy. New York, Harper Perennial. Hoffman, Eric, Ed. (1997) Guidebook for Publishing Philosophy. Charlottesville, Philosophy Documentation Center. Спољашње везе Филозофија и..., РТС Образовно - научни програм - Званични канал Stanford Encyclopedia of Philosophy The Internet Encyclopedia of Philosophy Indiana Philosophy Ontology Project PhilPapers – a comprehensive directory of online philosophical articles and books by academic philosophers Philosophy Timeline Map of Western Philosophers Philosophy Magazines and Journals Philosophy (review) Philosophy Documentation Center Popular Philosophy Грчки изрази Хуманистика


text: 1901. је била проста година. Догађаји Јануар 1. јануар — Британске колоније Западна Аустралија, Јужна Аустралија, Квинсленд, Викторија, Тасманија и Нови Јужни Велс формирале су Савезну Државу Аустралију, шесту највећу земљу на свету. 1. јануар — Нигерија је постала британски протекторат. 1. јануар — Настанак пентекостализма у Канзасу. 9. јануар — Објављена епидемија куге у Цариграду. 10. јануар — У Тексасу (нафтно поље Спиндлтоп) пронађене тада највеће светске залихе нафте - почиње Тексашки нафтни бум. 13. јануар? — Почео с радом Пастеров завод у Нишу. 14. јануар — Први број "Позоришног листа" у Србији, први уредник Бранислав Нушић. 22. јануар — Умрла краљица Викторија након 63 године владавине, наслеђује је син Едвард VII (до 1910, у добу означеном као „едвардијанско”). 31. јануар — Претпремијера Чеховљеве „Три сестре”. Фебруар 1. фебруар — Штампан први број Српског књижевног гласника. 6. фебруар — Први јавни телефони на железничким станицама у Паризу. 11. фебруар — У Бечу умро бивши српски краљ Милан Обреновић (биће сахрањен у манастиру Крушедол). 11. фебруар — Антијезуитски нереди у Шпанији. 18. фебруар — Реконструкција српске владе, улази радикал Михаило Вујић за министра иностраних дела. 21. фебруар — На прилазу Сан Франциску потонуо брод СС Сити ов Рио де Жанеиро, око 130 погинулих. 23. фебруар — Велика Британија и Немачка су договориле границу између Немачке источне Африке (данашња Танзанија) и Њасаленда (данашњи Малави). 25. фебруар — Џ. П. Морган се приближио монополу у америчкој индустрији челика − Ју Ес Стил, прва корпорација вреднија од милијарду долара. 26. фебруар — У Пекингу погубљена двојица лидера Боксерског устанка. 27. фебруар — Султан Абдул Хамид II је послао 50.000 војника на бугарску границу због немира у Македонији. Март 2. март — Амерички Конгрес је усвојио Платов амандман којим је ограничена аутономија Кубе, што је био услов за повлачење америчких војника. 4. март — Вилијам Макинли започиње други мандат председника САД, Теодор Рузвелт је потпредседник. 6. март — У Бремену покушај атентата на Вилхелма II. 7. март — Руска православна црква је екскомуницирала Лава Толстоја. 17. март — Изложба 71 ван Гогове слике у Паризу изазива сензацију. 17. март — Студентски нереди у Санкт Петербургу због екскомуникације Толстоја и годишњице смрти извесне једне анархисткиње. Април Мај Јун Јул 14. јул — Отворено прво радничко позориште у Србији представама изведеним у кафани „Радничка касина“. Август Септембар 3. септембар — Чланови Унутрашње македонске револуционарне организације киднаповали америчку мисионарку Елен Стон. 6. септембар — Извршен атентат на председник САД, Вилијама Макинлија, за време његове посете граду Буфало у савезној држави Њујорк. Макинли је преминуо осам дана касније. 7. септембар — Потписан је Пекиншки протокол којим је окончан Боксерски устанак у Кини. 14. септембар — Теодор Рузвелт је инаугурисан за 26. председника САД, након смрти Вилијама Макинлија. Октобар Новембар Децембар Рођења Јануар 3. јануар — Нго Дин Зјем, јужновијетнамски политичар Фебруар 28. фебруар — Лајнус Полинг, амерички хемичар и биохемичар. Добитник је две Нобелове награде. Прва награда из хемије 1954, а друга за мир 1962. (†1994) Април 29. април — Хирохито, цар Јапана Мај 7. мај — Гари Купер, амерички глумац (†1961) 20. мај — Макс Еве, холандски шахиста и светски шампион у шаху (†1981) Август 15. август — Арнулфо Аријас, бивши председник Панаме, (†1988) Септембар 25. септембар — Робер Бресон, француски редитељ. (†1999) 27. септембар — Иван Милутиновић, црногорски и југословенски комунист и револуционар. Члан ЦК КПЈ, Врховног штаба НОВ и ПОЈ и НКОЈ-а, генерал-лајтант НОВЈ и народни херој. (†1944) 29. септембар — Енрико Ферми, италијански физичар. (†1954) Октобар 10. октобар — Алберто Ђакомети, швајцарски скулптор, сликар и графичар. (†1966) Новембар 20. новембар — Хосе Андраде, уругвајски фудбалер (†1957) Децембар 5. децембар — Вернер Хајсенберг, немачки физичар. (†1976) 16. децембар — Маргарет Мид, амерички антрополог (†1978) 27. децембар — Марлен Дитрих, немачка глумица и певачица. (†1992). Смрти Јануар 14. јануар — Шарл Ермит, француски математичар 16. јануар — Арнолд Беклин, швајцарски сликар 22. јануар — Викторија Хановерска, британска краљица 27. јануар — Ђузепе Верди, италијански композитор 29. јануар — Милан Обреновић, српски краљ Фебруар 2. фебруар — Марко Миљанов, црногорски војвода и књижевник 4. фебруар — Светозар Милетић, српски политичар и правник Март 12. март — Јован Илић, српски књижевник и политичар 13. март — Бенџамин Харисон, председник САД Мај 30. мај — Виктор Д’Онт, белгијски правник и математичар Јул 22. јул — Никанор Поповић, епископ СПЦ Август 5. август — Викторија фон Сакс-Кобург и Гота, немачка царица 9. август — Аћим Чумић, српски политичар Септембар 9. септембар — Анри де Тулуз-Лотрек, француски сликар и графичар. (*1864) 14. септембар — Вилијам Макинли, председник САД Октобар 1. октобар — Абдур Рахман Кан, авганистански емир Нобелове награде Физика — Вилхелм Конрад Рендген Хемија — Јакобус Хенрикус ван ’т Хоф Медицина — Емил Адолф фон Беринг Књижевност — Сили Придом Мир — Оснивач Црвеног крста и зачетник Женевске конвенције Жан Анри Динан (Швајцарска) и Фредерик Паси (Француска) Економија — Награда у овој области почела је да се додељује 1969. године 1900-е 01901


Старо сајмиште треба претворити у српски Јад Вашем - 23:37 16.02.2014. - 2 коментара - Штампај ПРВО ЈЕ БИО „JUDENLAGER SEMLIN” („ЈЕВРЕЈСКИ ЛОГОР ЗЕМУН”), А ОД МАЈА '42 - ANHALTELAGER” („ПРИХВАТНИ ЛОГОР”) - Потпредседница СНС, министарка Зорана Михајловић, која може постати и градоначелница Београда, дозволила је себи полуистине поводом стратишта, укључујући и избегавање националног именовања жртава, то јест Срба! А Срба је усмрћено на разне начине у логору више од 10.000 особа - Пошто у плану СНС Београд треба да буде „град на реци”, а као такав окренут страним туристима, требало би достојно обележити и истинито дефинисати логор Старо Сајмиште јасним одговорима на питања на чијој се територији налазио, под чијом је био управом и ко је све у њему страдао Пише: Томислав КРЕСОВИЋ, публициста ЕВРОПСКА унија је, осим осталог, за себе смислила датуме из прошлости и понудила их за достојно обележавање. Један од таквих датума јесте 27. јануар – Дан сећања на жртве холокауста: тога дана 1945. године су јединице Црвене армије, војске Совјетског Савеза, ослободиле немачки концентрациони логор Аушвиц-Биркенау. Како је и Србија на „еуропском путу”, то је значило да и она треба да обележи поменути датум. То су чинили, свако на свој начин, државни званичници, почевши од председника Србије до секретара за културу Београда. И сваки тај догађај помно су забележиле телевизијске камере па је народ био добро обавештен! Кабинет председника Републике тим поводом сачинио је одговарајуће саопштење и упутио га медијима. Тога дана је председник одржао достојанствено „слово” о страдању Јевреја, Срба и Рома у логору Старо Сајмиште. Влада Србије се није битније огласила поводом обележавања холокауста, што је, ипак, велика мистерија. Поводом Дана сећања, уместо Првог потпредседника владе огласила се министарка енергетике и прва потпредседница Српске напредне странке др Зорана Михајловић, професор на Мегатренд уноверзитету. Додуше, она то није учинила на уобичајени начин већ је то урадила на свом Фејсбук профилу (!?) Имајући у виду бројне обавезе наших министара и министарки на „еуропском путу”, тешко је поверовати да је то она написала, пре ће бити да је то неко други урадио. Па и то шта је написано врви од полуистина. Уосталом, погледајмо. Зорана Михајловић Према Танјугу, Михајловићева је на Фејсбуку профилу нагласила да је најважније од свега у оквиру Меморијалног центра подизање и посебног меморијала холокауста, због различитог значаја који то место има за београдске и српске Јевреје. „Управо са овог места у смрт је отерано више од 6.000 жена, деце и старих Јевреја у монструозној мисији истребљења читавог народа”. Професорка Михајловић је у свом обраћању на почетку истакла да је на Старом сајмишту био „Логор за Јевреје Земун и Прихватни логор, у којем је убијено више од 20.000 Јевреја, Срба и других из свих делова региона”. Овде треба поставити питање: Шта је ту полуистина? Прво, званични назив је био „Judenlager Semlin”, илити по српски „Јеврејски логор Земун”. Од маја 1942, то јест после убиства и последњег заточеника, логор је добио другу намену а самим тим и име: „Anhaltelager” односно „Прихватни логор”! Једно није спорно, а то тврде и др Милан Кољанин и Бранислав Божовић, најбољи познаваоци теме: кроз Прихватни логор прошло је више од 32.000 Срба, што из Независне Државе Хрватске, што из Војно-окупационе територије Србија. Две трећине тих заточеника пресељено је по разним логорима широм Немачког рајха, до рудника у Норвешкој, а мало њих је остало у животу! Друго, зна се да је побијено више од 6.300 Јевреја, па остаје непознато ко су други страдалници. Спорно је, дакле, избегавање националног именовања жртава, то јест Срба! А Срба је усмрћено на разне начине у логору више од 10.000 особа. Професорка Михајловић, која предводи листу Српске напредне странке на београдским изборима 16. марта, и као одоговорни политичар моћне странке, треба да зна ову истину, да се од Београда града будућности, у коме ће вероватно владати њена странка а она бити градоначелница, не треба једнострано сагледавати холокауст Јевреја на штету Срба и самог Београда. Пошто у плану СНС Београд треба да буде „град на реци”, а као такав окренут страним туристима, требало би достојно обележити и истинито дефинисати логор Старо Сајмиште јасним одговорима на питања на чијиј се територији налазио, под чијом је био управом и ко је све у њему страдао, да би Београд могао да се истинито представи свету. Министарка у оставци, 87c7 потпредседница СНС, није била у обавези да зна историју тог стратишта, али као интелектулац и политичар била је дужна да за свој став, макар то било и на Фејсбук профилу, мало претражи по Интернету, или пита стручњаке какав је то био логор, да би баратала истинитим чињеницама. Па да, као будућа градоначелница, учини нешто да се Старо сајмиште претвори у Меморијални комплекс по узору на јеврејски Јад Вашем.


text: Политика Online - Хамбург 31. маја забрањује вожњу старих дизел аутомобила среда, 23.05.2018. у 14:55 ХАМБУРГ – Хамбург, град на северу Немачке, увешће 31. маја забрану вожње старих дизел аутомобила у две улице, саопштиле су данас градске власти. Тиме се, како оцењује Ројтерс, појачава притисак на немачки Фолксваген и друге аутомобилске компаније да ураде преправке на моделима који загађују животну средину. Најновији потез долази након што је врховни администритативни суд Немачке почетком овог месеца пресудио да се ниво загађења ваздуха мора ускладити са стандардима ЕУ о квалитету ваздуха. Немачка канцеларка Ангела Меркел је изјавила прошле недеље да у интересу Немачке није да своју скандалом погођену ауто-индустрију ослаби толико да она више не буде у стању да инвестира у будуће технологије. "Наша дужност је да кажемо индустрији - твоја обавеза је да повратиш изгубљено поверење", рекла је Меркел у немачком парламенту током дебате о предстојећем немачком буџету. Она се, међутим, успротивила позивима за даље повећање финансијског терета аутомобилским компанијама, у смислу уградње додатне опреме у возила која производе прекомерне емисије штетних гасова. (Танјуг) Hamburg je predivan grad i posle moga rodnog mesta ga najvise volim!! Drago mi je da vode racuna o ekologiji ali u Hamburgu postoji luka,aerodrum i oni su veliki zagadjivaci sredine pa tako kao u celom svetu se uvek pocinje od malog coveka da placa cehove za neciji propust odnosno laziranja podataka o izduvnim gasovima pojedinih modela tih velikih auto koncerna koji ostaju nekaznjeni!! Mnogo više zagađuju brodovi na Elbi nego automobili na putevima ali od nekud treba početi... Naslov je u skladu sa zaključkom : izdvojeno iz konteksta. Nedostaje kraj rečenice : u dve ulice! Tako prikazano menja čitav smisao. Dakle, ne zabranjuje se upotreba dizela već se ograničava na upotrebu svuda osim u dve ulice! Dostignuće današnjeg izvestavanja: sve primite sa mnogo podozrenja. Живео сам у Хамбургу неко време крајем осамдесетих. Прво што сам приметио кад сам се доселио је да је ваздух као на селу. Томе свакако доприносе мешања ваздушних струја са Балтика и Атлантика и чињеница да киша пада скоро сваког дана, али већ тада није било аутомобилског смрада у шпицевима кад саобраћај стане. На жалост, ово је само још једна лоша вест за нас, јер ће сви ти тровачи завршити на Балкану. Природно, локални љубитељи немачке аутомобилске индустрије ће се потући око њих. @ Kurta Murta: На табли на слици изнад лепо пише "Diesel bis Euro V". Нигде се не спомиње лажирање тестова. Поента: боље нов најскромнији ауто на тржишту (мислим да је то сада "сандеро") него израубован "бе-ем ве" буџен у Србији. Узгред, шта је "Metschka"? I sta je poenta? Da li je bolje voziti jos starijeg Golfa 1 JTD ili Metschka 123 200D umesto "trovaca" sa laznim Euro5 dizelom? Ako treba zameniti krseve koji truju mnogo vise necim sta truje mnogo manje iako ne truje malo kao najnovije (koje ne mozemo da priustimo), naravno da su ti njihovi "trovaci" bolja opcija. Ukrajina uvezla hiljade VW iz SAD koje su tamo vratili zbog laziranja trovanja na "leru" i jednim potezom smanjila trovanje okoline... Poenta? Gladnom su i otpatci spas.


У договору са наставником за поједине области.


Забавите разговор са људима из свих крајева Цампос Гераис. Бесплатно Цхат [Пцлаве1] у којима можете да урадите следеће ствари:


text: Пенсилванија (), званично Комонвелт Пенсилванија (), држава је САД. Налази се у регионима Великих језера, Североистока и Средњег Атлантика. Граничи се са Делавером на југоистоку, Мерилендом на југу, Западном Вирџинијом на југозападу, Охајом на западу, језерима Ири и Онтарио који чине границу са Канадом на северозападу, Њујорком на северу и Њу Џерзијем на истоку. Планине Апалачи се простиру дуж целе државе. По подацима из 2020. Пенсилванија је имала 13.011.844 становника. Пенсилванија је на 33. месту по величини, на 6. месту по броју становника и на 9. месту по густини насељености међу 50 држава. Главни град је Харисбург, а највећи град је Филаделфија. Остали већи градови су Питсбург, Алентаун и Ири. Географија Пенсилванија је 274 km од севера ка југу и 455 km од истока према западу. Од укупно 119.282 km2, 116..075 km2 је копно, 1.269 km2 су унутрашње воде, а 1.940km2 су воде у језеру Ерие. То је 33. држава по величини у Сједињеним Државама. Пенсливанија има 82 km обале дужине језера Ерие и 92 km обале дужине ушћа Делавера. Њене границе су Мејсон—Диксонова линија на југу, Круг од дванаест миља тачно на граници са Делавером, река Делавер на истоку. Једина је држава која се не граничи са Атлантским океаном. Пенсилванија се граничи са 6 других држава, а то су: Њујорк на северу, Њу Џерзи на истоку, Делавер и Мериленд на југоистоку, Западна Вирџинија на југозападу и Охајо на западу. Она има градове: Рединг, Лебанон и Ланкастер на југоистоку, Питсбург на југозападу, три града Алентаун, Бетлехем и Истон у центру (иначе познат као Lehigh Valley). Клима Пенсилванија има разноврсну климу, иако цела држава има хладне зиме и влажна лета. Већи део Филаделфије има неке карактеристике влажне суптропске климе, па прекрива велики део Делавера и Мериленда на југу. Кретањем ка планинској унутрашњости државе, клима постаје хладнија, број облачних дана се повећава. Западне области државе, посебно локације близу језера Ири, могу да приме више од 250 cm падавина годишње. Пенсилванија може бити предмет временских непогода од пролећа до лети у јесен. Историја Прије него што су се Европљани доселили у ове просторе, у њима су живјели припадници домаћих племена Индијанаца: Делавери, Ирокези, Сасквеханок, Шони, Ири и други. Године 1681, Чарлс II од Енглеске додијелио је ове просторе Вилијаму Пену, у замјену за 20.000 фунти (сразмјерно око 30 милиона америчких долара 2007)) које је дуговао његовом оцу, адмиралу Вилијаму Пену. То је била једна од највећих додјела земље појединцу у историји. Простори су названи именом Пенсилванија, што је значило „Пенове шуме“, у част адмирала Вилијама Пена. Вилијам Пен је хтио да се простор назове само Силванија, пошто се бојао да ће људи помислити да га је назвао по себи, али тадашњи краљ Енглеске Чарлс није дозволио промјену имена. Пен је основао владу са двјема иновацијама, које су се доцније често користиле у земљама „Новог свијета“: основао је окружну комисију и загарантовао право вјероисповијести. Будући да није имала ни злата ни сребра, Пенсилванија је, иако колонија, штампала сопствену папирну валуту у периоду од 1730. до 1764. када је ступио на снагу Закон о валути. Тај папирни новац је био познат као (дословно „колонијални папирић“). На Првом континенталном конгресу 1774. 12 колонија је послало своје представнике. Први континентални конгрес се састао у Филаделфији, гдје је и потписана Декларација о независности САД. Међутим, када су британске снаге напале и заузеле град, Континентални конгрес се повукао ка западу, у Ланкастер, у Пенсилванији, гдје се поново састао у суботу, 27. септембра 1777. а потом у Јорк. Ту је написан уговор о конфедерацији, којим су 13 независних колонија постале нова нација. Касније је написан и нови устав САД, и за то је поново изабрана Филаделфија. Пенсилванија је била друга држава која је ратификовала амерички устав, 12. децембра 1787, пет дана након Делавера. Демографија Пенсилванија је имала 12.763.536 становника 2012. године. Од 2010. број становника се повећао за о,5%. Од људи који живе у Пенсилванији, 74,5% је ту и рођено, 18,4% у другој америчкој држави, 1,5% у Порторику, САД или су рођени у иностранству, а родитељи су им Американци, док је 5,6% рођено у иностранству. 81,9% су белци, 11,3% су Црнци или Афроамериканци, 0,3% Амерички Индијанци, 2,9% су азијског порекла, а 1,9% су остале расе (према попису из 2010. године). 5,9% од укупног становништва је било хиспано или латино порекла (могу бити било које расе). 32,1% деца млађа од 1. године су била мањина у Пенсилванији (по попису из 2011. године). Највећи градови Референце Спољашње везе Дивљина Пенсилваније Државе САД