text: Прва недеља Великог поста: Беседа и заамвона молитва НЕДЕЉА ПРВА ПОСТА - ЧИСТА - ПРАВОСЛАВЉА Сутрадан хтеде Исус изићи у Галилеју, и нађе Филипа, и рече му: Хајде за мном! А Филип беше из Витсаиде, из града Андрејева и Петрова. Филип нађе Натанаила и рече му: Нашли смо онога за кога писа Мојсеј у Закону и Пророци: Исуса, сина Јосифова, Назарећанина. И рече му Натанаило: Из Назарета може ли бити што добро? Рече му Филип: Дођи и види! А Исус виде Натанаила где долази к њему и рече за њега: Ево правог Израиљца у коме нема лукавства. Рече му Натанаило: Откуда ме познајеш? Одговори Исус и рече му: Пре него те позва Филип, видех те кад беше под смоквом. Одговори Натанаило и рече му: Рави, ти си Син Божији, ти си цар Израиљев. Одговори Исус и рече му: Зато што ти казах да те видех под смоквом, верујеш? Видећеш више од овога. И рече му: Заиста, заиста вам кажем: од сада ћете видети небо отворено и анђеле Божије како узлазе и силазе на Сина Човечијега. (Свето Јеванђеље по Јовану 1, 43-51) БЕСЕДА НА ПРВУ НЕДЕЉУ СВЕТОГ ВЕЛИКОГ ПОСТА Во имја Отца и Сина и Свјатаго Духа И опет наша Света Црква слави победу наше Свете вере над њеним непријатељима; и опет јерес пропада и опет православље побеђује! Па зато, колику радост треба да осећају хришћани сећајући се данас оних богоносних Отаца, који са божанским одушевљењем на толиким саборима бранише, очуваше и утврдише Хришћан ство и побожност! Али, какву би опет жалост осетили ови исти Св. Оци, кад би видели како православии хришћани, оно исто благо чашће, за које су се они против ј еретика борили, данас слабо по штују и мало уважавају? Хришћанство је препородило свет и под упливом његових бо жанских идеја слави се и велича данашњи нараштај. А та слава и величина данашњег света, шта је друго ако не венац славе на на шој глави, - али венац, који је стекла победа наших богоносних Отаца, а за благо и срећу нашу? Но кад би било могуће да се Христови Апостоли, да се црквени учитељи и свети оци врате натраг у овај свет, који је помоћу хришћанства пун напретка, који по сво ме опредељењу непрестано тежи за напретком и који се већ могао уверити, да без хришћанства нема напретка а међутим хришћанско благочашће тако осетно занемарује - кад би велимо било могуће, да се они велики и славни црквени учитељи врате к' нама, е да ли не би требало, да опет из основа Христовој вери верне уче, да опет од самог почетка православље православнима проповедају? Православље је помоћник свију наука, православље благосиља вештине и проналаске, оно освећује слободу мисли и удружења, оно налаже узајамно потпомагање, оно ујамчава личну и општу сигурност, оно чува светињу части, имена и слободе, оно је напре дак за којим цео свет тежи. И после близу 2.000 год. свога благотворног рада на препорођају овога света упитајмо се, драга браћо са чиме смо му благодарили, или какву му пошту данас одајемо? Па за то, кад би било могуће да се опет врате у овај свет они велики црквени учитељи, они славни борци духовног и световног истинитог напретка, да ли би требало да полемишу непријатеље вере, или би било прече, да верне вери врате! Јер Св. веру Спаситеља света већ не напада безбоштво и руга ј еретика, него незнање и небрига самих хришћана! И тако, најсветија вера Христа Спаситеља, која је у средини незнабожачких заблуда засијала као сунце међу обла цима; која је у средини јеретичког трња процветала као ружа; ко ја је при ужасима страшних гоњења славно победила - та вера данас изгледа помрачена и слабо уважена у средини хришћанских друштава - онде, где ј е у теориј и истине требало све јаче да светли и на делу светости све боље да цвати! Па и поред свега тога и ми заједно са незлобним Израиљћани ном Натанаилом исповедамо; да је Христос син Божији, да је цар Израиљев! Али, ми не разумемо шта верујемо и ми не живимо као што верујемо. Ми верујемо Св. веру нашег Спаситеља и Господа, но ми смо у познавању вере слепи а на делу вере мртви, па за то наша вера и јесте непотпуна. Непотпуна у познавању, јер не знамо оно што верујемо; непотпуна на делу, јер не живимо као што веру јемо, па с тога и јесте нужно, да се данас, на празник православља, поучимо у православљу с погледом на обе битне црте његовог ка рактера, с погледом и на веру и на дела почев као што је тело без духа мртво, тако је и вера без добрих дела мртва, каже Св. Апостол. Кад је син Божији, Спаситељ света, сишао с неба на земљу дао нам је закон о томе, како треба да верујемо и шта треба да радимо. Па да би постигли вечно блаженство показао нам је два пута: је дан за познавање истине а други за чињење добрих дела И ова j двојаки закон јесте наша Св. вера, а хришћанин, који га потпуно не извршује јесте као болесник, који не може да иде. Ако хришћа нин верује а не чини добра дела, његова вера није потпуна, па зато је преко нужно да знамо истине које садржи наука наше Св. вере и да чинимо добра дела, кој а нам налаже наша вера. Дакле ми треба добро да знамо оно што верујемо и треба да живимо као што ве рујемо. Ми верујемо у Господа Исуса Христа, но да ли знамо чуда Ње говог живота; да ли нам је позната истина Његове науке; да ли разумемо важност Његових страдања; да ли појимамо величину Његове славе? Ако све то добро не знамо, онда је Он за нас непознати бог. Хришћани имају Јеванђеље, но да ли су им познате јеванђелске заповести и догмати? Хришћани светкују празнике, но да ли знају какав је циљ цркве с тиме? Ми постимо, но да ли знамо дужности поста? Чувајући се од јела, да ли у нашем друштву видимо и уздржавање од страсти? Ми примамо Св. тајне, но да ли разумемо њихов благотворни уплив? И тако, ми имамо веру, но да ли смо богати и са познавањем и разумевањем вере? Кад хришћа нин на сва ова питања узможе дати повољан одговор, тек онда ће бити прави хришћанин, јер вера, коју смо са крштењем добили, јесте само почетак вере. Она је као корен, који треба да расте, да цвати и да уроди богатим плодом у овоме земном рају Христове цркве. Почетак захтева напредак, корен тражи плод и вера хоће дела, јер је без њих мртва. Ми верујемо и у цркву долазимо, но колико пута у години? Ми постимо од јела, но да ли се од страсти уздржавамо? Ми се исповедамо, но да ли смо се са свима опростили, да ли смо из нашег срца искоренили сваку злобу и мржњу - да ли смо престали грешити? Ми се причешћујемо, па примајући у себе тело и крв Христову да ли као хришћани и представљамо Христа Спаситеља, који је непријатељима праштао и за њих се Богу молио, који је био друг и добротвор сиротиње, који је мученички умро за благо и срећу општу? На ова питања нека свакоме његова савест одговори, али је већ крајње време да сваки од нас озбиљну пажњу обрати на своје хришћанске дужности које има према Богу, према себи и према ближњем; јер није далеко време „ кад ће Господ послати анђеле своје и сабраће из царства његова све који чине саблазни и безакоња и бациће их у пећ огњену; а праведници засијаће као сунце у царству Оца њихова". Па зато, долазећи у цркву са вером за спасење наше душе, покажимо да смо и на делу хришћани. Чинећи добра дела ми их чинимо човеку, нашем брату, ми их чинимо Србину, ономе, који нам је најмилији. У Нојевом ковчегу пуних 40. дана живели су сложно и мирно лав и во, кур јак и овца и једном се храном заједнички хранили, па зато и ми као људи и хришћани при нашем благовању не треба да заборави-мо на нашу браћу, која се муче и злопате, јер је и Господ наш Исус Христос образовао од нас овај спасоносни ковчег да нас у име Ње гово спасе од светске покварености, давши нам заповед да љубимо један другог. У Нојевом ковчегу заповеда Господ животињи, да се слаже и узајамно потпомаже и животиња га слуша; и нама, људи ма, заповеда да љубимо један другог, да се узајамно потпомажемо, и ми ту Божију заповед често не испуњавамо, ми, који имамо јед ну природу, једно име, једну веру и једнога Бога! Ми знамо, да нам је дужност да и наше непријатеље љубимо, но колико пута пријатељ не воле пријатеља, брат не мари за брата па зар често и деца не поштују родитеље, који су их родили? Дакле, ми слабо знамо оно, што верујемо, и ми врло често не живимо као што верујемо. С тога је нужно да знамо, да се за чисту веру и добра дела траже од сваког хришћанина само две ствари: чист разум и непокварено срце. Разум за познавање истина и заповеди вере и срце за љубав према Богу и ближњему. И стари хришћани вазда су имали једно срце и једну душу. Но да ли је и код нас тако? Кад после потопни свет из велике гордости поче зидати вавилонску кулу са намером да се на небо попне, Бог се наљути и рече: хајде да сиђемо и да им помешемо језик да не разуму један другог шта говоре (Бит. 11. 7) те тако сваки говораше другим језиком, не може се разумети и међу њима беше само шум, неспоразумевање и неслога. Па да ли и од дана шњих хришћана сваки нема по један различан језик , или да ли међу њима није колико страсти толико и језика? И тако, да ли и наше друштво данас није као кула вавилонска а наша вера смеса језика? Јер име хришћанског друштва није име себичности, мр жње и поцепаности, него пожртвовања, љубави и слоге. Па зато и ја драга браћо не срамотећи вас ово говорим ( I Кор. 4, 14.) него да се не би старали само сваки за себе већ и за друге (Фал. 2.4 ) обраћам вашу озбиљну пажњу на следеће речи слова Божјег, које веле: Не износи лажних гласова и не пристај с безбожником. Не иди за множином на зло и не говори криво да се Правда не изврне. Немој изврнути Правде сиромаху. Безазленога и иравога немој убити, до шљака не цвели. Поклона не у зимај, јер поклон заслепљује окате и изврће речи правима. Шест дана ради а седми дан посвети Господу Богу на молишву. Па кад само тако радили будемо онда ће мо разумети оно што верујемо и живети као што верујемо; онда вера наша неће бити непотпуна, јер ће бити спојена са добрим делима и онда ћемо достојно и као истинити чланови цркве живети у цркви и ползовати се њеним поукама, постом и молитвом, испо вешћу и Св. причешћем, што нас спроводећи кроз овај велики пост спрема, да радосно, са чистим срцем и чистом савешћу дочекамо и светли празник Христова васкрсења. Амин. Текст преузет из књиге: Архимандрит Фирмилијан, ТУМАЧЕЊЕ ЈЕВАНЂЕЉА -СА БЕСЕДАМА, СПЦО Линц, Линц - Аустрија, 2003. ЗААМВОНА МОЛИТВА У ПРВУ НЕДЕЉУ ПОСТА Владико, Боже наш, молимо Твоју доброту услиши нас, недостојне слуге Твоје, и оспособи нас да достигнемо до жељеног завршетка ових дана поста које си нам дао на исправљање, те нâс који се дотакосмо предложених блага води ка венцима којима се надамо; и свуци са нас оружје таме, а украси нас оружјем светлости; даруј нам уздржање нелицемерно, молитву без истицања и Теби благопријатну, милостињу без таштине и благоугодну. Род наш украси да у посту и молитви победама блиста. Милосрђем Јединороднога Сина Твога, са Којим си благословен, са јединим пресветим и благим и животворним Твојим Духом, сада и увек и у векове векова. Народ: Амин.


Кафа је једно од најбољих пића које можете пити да промовишете здравље јетре. Студије су показале да кафа штити јетру од болести, чак и код оних који већ имају проблеме са овим органом.


source: CulturaX

text: Максималне мере обезбеђења током посете Путина, измењен режим саобраћаја – На вези «Поводом предстојеће посете председника Руске Федерације Владимира Путина Министарство унутрашњих послова предузеће сложене мере обезбеђења. Носилац ових мера биће Јединица за обезбеђење одређених личности и објекта у сарадњи са појединим организационим јединицама МУП-а, али и другим државним органима», рекао је Крстић. «Биће забрањен сваки вид саобраћаја на траси кретања штићене личности, као и на саобраћајницама које се налазе у непосредном окружењу. На снази ће бити и забрана паркирања возила на саобраћајницама које се налазе на траси кретања штићене личности», прецизирао је Богосавац. Апеловао на грађане да се приликом посете председника Русије придржавају упутстава припадника МУП-а, који ће бити ангажовани на пословима обезбеђења.


GIMNAZIJA - Ćuprija ОСНОВНИ ПОДАЦИ О ГИМНАЗИЈИ У ЋУПРИЈИ Ћупријска Гимназија смештена је у центру града. Школа се налази у спратној згради и има пространо двориште. Укупна површина радног простора износи 2600 м/кв. У школи постоји опремљен биолошки кабинет, информатички кабинет, кабинет за ликовну уметност, неадекватно опремљени кабинети за физику и хемију, медијатека, школски клуб. Школска библиотека садржи 16.090 библиографских јединица и сваке године се обогаћује. На крају школске 2007/2008. године укупан број одељења био је 15 са 399 ученика. Наставнички колектив бројао је 40 професора и 2 стручна сарадника. Програмски, кадровски и материјални капацитети школе омогућују школовање око 460 ученика годишње, што је и уобичајена квота редовних ученика, по комплетном и стручно заступљеном програму гимназијског образовања у Србији. За ранији период нема података да се посебно обележавао било који дан. Дан школе почео се обележавати тек са променом имена школи 1968. године. Од тада се као Дан школе прослављао 25. мај, зато што је тај Дан Младости повезивао славље младих са рано прекинутом младоћу палих хероја-ученика наше школе. Са почетком деведесетих година прошлог века престала је прослава овог датума, тако да наколико година није било прославе Дана школе. Почетком школске 1994/1995. године почело се са припремама за обележавање прославе 85-огодишњице од почетка рада Гимназије. Тада је такође одлучено да се за обележавање Дана школе узме датум 16. април, с обзиром да је тог датума далеке 1909. године стигао Указ Краља Петра првог Карађорђевића да се може у Ћуприји отворити Гимназија. 16. априла 1995. године је у оквиру овог јубилеја одржан богат културно-уметнички програм а целе недеље су одржаване и бројне манифестације. До данас овај датум се обележава као Дан школе.


Ризница литургијског богословља и живота: Митрополит Амфилохије: Човек – носилац и сведок вечнога живота Човек је биће призвано да буде носилац и сведок вечнога живота. То његово природно призвање постало је Христовим васкрсењем из мртвих најдубља стварност човека и света. Јер од тренутка Христовог васкрсења људска природа и људско биће у целини заквашени су једном за свагда квасцем вечног живота. И човеков ум обасјало је сазнање да му преостаје да бира између пролазности и вечности, између ишчезнућа и вечног живота. Од тада постаје јасно оно што је до тада било тамно у људској свести: да постоје две врсте живота. Да постоји стварност и могућност пролазног живота, али исто тако да постоји и стварност и могућност вечног и непролазног живота. Има доста међу људима оних, на нижем степену знања и просвећености, који прихватају пролазни живот као једину стварност. Мудровање таквих је телесно мудровање, подједнако својствено и многоученим и неуким. Свест таквих је нешто развијенија од животињске. То су они који телесно живе, па онда и телесно мисле и осећају. Такви виде и препознају ствари и служе се њима, вештије или мање вешто, зависи од степена образованости и цивилизованости, али су далеко од поимања и схватања суштине и смисла ствари. Такви живе и раде, али су далеко од познања смисла живота и дубљег значаја људског стваралачког чина. Поред свега гледања и знања такви остају духовни слепци, успавани сном смртнијем, непробуђена бића и окамењена срца и ума. Такви – оно што виде и доживљавају, то у себи и носе и о томе једино сведоче. Они се диве пролазном животу и пролазним уживањима, задовољавају својим кратковидим истинама, теше и засићују својим паучини сличним умовањима и трулежним сазнањима, хране трулежним богатствима и трулежним, тренутним, радостима. Они тек кад се примакну свом последњем трену, који нико не може избећи, сусрећу се, ужаснути, са истином: да су им радости заиста биле трулежне и пролазне радости, богатство – трулежно богатство, знања трулежна знања, памет – трулежна памет, истина – трулежна истина, дела – плетење мреже паукове, живот – трулежни живот, подложан смрти и ништавилу, као последњој стварности. Они који се клањају пролазном животу и који све његове вредности своде на пролазне вредности, такви не могу избећи да буду названи и да постану поклоници смрти. Јер коначни збир њиховог знања и памети, њихових дела и вредности, једном речју – њиховог живота, јесте смрт и ишчезнуће и обоготворење тог ишчезнућа. Такви и кад се боре за људски живот, његове вредности и достојанство, већ унапред су се одрекли како смисла свог напора и борбе, тако и саме вредности живота и његовог истинског достојанства. Јер истински је достојно и вредно само оно што се причести и што може постати заједничар вечности и носилац бесмртности. Велика је срећа за људе и свет што поклоници смрти и проповедници пролазности не изводе коначне закључке из свог смртољубља и што не живе у целости сагласно свом идолопоклоничком сујеверју и мртвоверју. Дубље им је срце од оплићалог и непробуђеног разума. То Бог, као код Јова, не допушта Сатани да им се дотакне „душе”, тј. да им се освињи и сатанизује дубина бића, свести и савести. Отуда, често, и кад се боре за „бесмислени” смисао пролазног живота и његове вредности, у самој тој борби пројављују, свесно или несвесно, тугу и жеђ за његовим вечним смислом и значењем. Очевидно, шири је човек и дубљи од плитког поља своје свести и од логике тзв. здравог разума, и то не само шири и дубљи на вечном плану него и у оквирима свог историјског битовања и свакидашњег понашања. Само један мали део његовог свакидашњег понашања и разлога за то понашање допире до његове свести и постаје јој јасно и разговетно. Клањати се пролазном животу значи клањати се и служити привиду и привид претварати у идол а човека у безумног идолопоклоника. Зато само онда када човек прогледа и кад му се отвори вид за тајну вечног и непролазног живота, запретаног и скривеног у пролазном, он постаје прави човек и његово поклоњење животу – поклоњење истинском, бесмртном животу. За откривање у себи и за додир са тим животом потребна је дубља и савршенија свест од телесног мудровања и трулежног умовања, неопходна је духовна мудрост и знање и просветљење. Поклоници вечнога живота су богопоклоници, то су они који се клањају Богу, кроз тајну бића, Духом и Истином. Откуда вечни живот у пролазној твари? Стварањем Божијим он јој је задат, а оваплоћењем и васкрсењем Христовим дат као квасац. Вечни живот је засијао ускршње ноћи из Гроба Господњег. Њиме се Христов гроб претворио у живоносни Гроб, у извор живота вечног за сваку твар и свако биће, и сваки гроб који се са њим сједини и њега дотакне. Ето ради чега је у васкршњем поздраву: Христос воскресе! и отпоздраву: Ваистину воскресе! – садржана сва суштина наше вере и сва суштина нашег живота у времену и вечности. То је оно у шта ми хришћани верујемо, чему се надамо, што волимо и на чему утемељујемо свој живот. То је темељ и смисао нашег рођења, основа и нашег живљења. Из тог чудесног Догађаја исијава вечна и неугасива Светлост. Она прожима и обасјава наше рађање и живљење, наше умирање и наше вечно надање. Сигурна вера да је Христос васкрсао, и да је Он, као што је био Првина умрлих, постао и Првенац оних који су васкрсли и који ће васкрснути из мртвих, поставши тиме Зачетник Новог Човечанства, не више човечанства рађаног да умире и пропада, него рођеног да вечно живи; та и таква вера постаје оса око које се окреће наше биће и наш живот, као и биће света, у његовом прошлом, садашњем и будућем постојању. Сведок присутности те силе васкрсења и могућности преображења људског тела и бића јесу и свете чудотворне мошти. Много је моштију светих у Православној Цркви, код свих православних народа, које сведоче о сили Васкрслога Господа. Да поменемо само оне нама најближе: Св. Стефана Дечанског и Великомученика Косовског Лазара, Св. Василија Острошког и Св. Петра Цетињског, Преп. Петра Коришког и Рафаила Банатског Исцелитеља, и Преп. Параскеве. Саме по себи све су то обичне људске кости, али кости којих се дотакла сила васкрслога Христа. Зато оне столећима чудотворе, телесне болеснике исцељују и душевне просвећују. Велико је то и дивно чудо: мртве кости постају моћније и чудотворније од живих бића, већи просветитељи и учитељи од живих мудраца. Хиљаде и хиљаде људи стичу се вековима око њих, задобијајући преко њих нови миомир живота, васкрсавајући мртве душе силом Божијом у тим костима запретаном. Оном истом силом којом је Господ васкрсао своје кости и своје тело после тродневног погребења. Тако се показује да су светитељи већ сада и овде оно нашта су призвани да буду сви људи у времену и вечности: Носиоци и сведоци вечног живота. Категорије: Богословље, У спомен на митрополита Амфилохија


source: fineweb

text: Онлајн игра Картуга - бесплатан прегледач акција пиратска тема са елементима играња улога. Ово је сурова и истовремено фасцинантно свету, која нуди огромне битке, које можете добити путем, сечење кроз таласе на мору за своје брода схов детаљан опис Онлајн игра Картуга - бесплатан прегледач акција пиратска тема са елементима играња улога. Ово је сурова и истовремено фасцинантно свету, која нуди огромне битке, који се пропуштају, сечење преко океанских таласа на свом броду. Осећај стварности даје 3Д-графику, што само по себи изазива много позитивних емоција међу истраживачима огромним морским подручјима. Болд гусар, како сте овде и да ће се појавити, очекују бескрајне битке и бројне авантури на основу походе. Док извршава још један задатак постављен пре морате да се знојим и охлади наперезхиватсиа. Али, ако сте активни и храбри по природи човека - нема потешкоће неће зауставити вашу жељу да води. Узми све тестове тежак пиратски живот и постане поштован међу виртуелне заједнице! Да бисте репродуковали Картуга, не мора да буде власник велике снаге рачунара. Просечан конфигурацију рачунара са Интернет везом је савршен за игре. Знак у игри Картуга, без узимања много времена да отвори врата фантастичном свету бистрим догађаја. Не морате да преузмете било шта и да додатна подешавања. Игра може лако учитати у редовном Веб бровсер, након што прође Картуга регистрацију, током којих ћете обезбедити следеће информације: корисничко име, лозинка, е-маил адреса. Након попуњавања обавезна поља да се сагласе са правилима пројекта - то је цео процес стварања налог. Почевши Картуга игри, морате да изаберете једну од понуђених улога: инжењер, разарач, Дефендер. Ваш брод ћете бити опремљен у складу са изабраном улогом од исто, узгред, зависи од стила игре. Али ко год да си, треба да побољшају и развију бродове пирата. Важно је напоменути да је изабрао улогу има највећу вредност у време учешћа у масовном борби. Радећи са својим савезницима, бићете у борби за обављање одређене радње, које су вам потребне ситуацију. На пример, разарач спасио тим који је способан моћног напада, одбрамбена способност Дефендер је сачувана у хитним случајевима, а инжењери су увек спремни да помогну и да се представи практичне савете непријатељи много непријатних изненађења. Развити своје вештине у јединственом вештина дрво и бити у стању да донесе мултиплејер битака неупоредиву предност. Више сарадње између играча могу да кажем да су такви односи су веома корисни. У ствари, само не могу да се изборе са многим задацима који ће бити предузети да обавља уиграна екипа. Али да будемо успешни, морате да научите како да координирају тактику, бити спремни за узајамну помоћ и узајамног поштовања. У случају складу са основним правилима сарадње Ваш савез ће бити проклети! Генерално у Картуга Онлине мултиплаиер модовима су дизајнирани за најпродуктивнији игру, али без употребе једног играча кампање не можете да урадите. Уосталом, један задатак олакша пумпање, развију вештине, стичу нове вештине. Дуже играте игру Картуга, више сигурни да ће моћи да се осећају. Након брод са сваког нивоа постаје чвршће, а пиратски јачи и мудрији. Картуга игра продавница за велики број корисника узбудљиве начине. Поред побољшања возило, ви ћете развити науку, путује огроман свет, мислим да кроз активности на бесплатне заробљених пријатељима, траже заборављеним благом, превоз робе, да нападају бродове трговачке и пљачкају уплашеног местани. Све ово ће помоћи са временом да саставим добар капитал и не плаше да оспори правду. Али будите слободни да изаберу, независно од нечије предрасуда и да су задовољни својим животом пиратског без граница! Само вам желим успех у тешким предстојећим мисијама! Нека срећа увек долази да вас упознам!


Руси научили Србе да користе посебан падобрански систем (видео) - Спутњик Србија 03:47 25 Фебруар 2021 Руси научили Србе да користе посебан падобрански систем (видео) 15:28 25.05.2017 (освежено 16:13 25.05.2017) Преузмите краћи линк Питомци војних академија Србије и Белорусије научили су да користе најновији руски падобрански систем „арбалет“. Тај комплекс омогућава извођење десанта са специјалном опремом до 150 килограма. Посебан облик падобранске куполе гарантује безбедно приземљење, чак и за неискусне падобранце. Коришћење уређаја и система управљања полазницима је објашњено максимално детаљно. У рјазанском центру за падобранску обуку српске и белоруске питомце подучавали су најбољи инструктори. Ускоро ће српски питомци извести прве скокове уз помоћ падобрана „арбалет“. питомци, падобранци, обука, Рјазањ, Белорусија, Србија


ЉОТИЋЕВЦИ (Из књиге Милослава Самарџића "Генерал Дража Михаиловић и општа историја четничког покрета") Под Недићевом командом, додуше више формално, налазиле су се и оружане формације покрета "Збор" Димитрија Љотића, тзв. љотићевци ("Српски добровољачки корпус" ). "Збор" је био профашистички покрет и још пре рата је одржавао везе са Хитлеровом Националсоцијалистичком партијом. Идеолошки, програм "Збора" подсећа на идеје Бенита Мусолинија: тражи укидање свих политичких странака и образовање парламента од представника појединих сталежа (земљорадника, лекара, адвоката... ) сразмерно њиховом учешћу у броју становника. "Збор" је учествовао на изборима 1935. и 1938. године, али добио је тако мало гласова да ни његов председник није ушао у парламент. Међутим, значај љотићеваца, као немачких људи од поверења, нагло расте са окупацијом Србије, свеједно што Љотић није узео ни једну функцију у окупацио& 4000 #1085;ој управи, него је деловао из сенке. Према Предрагу Ивановићу, писцу књиге "Ко су љотићевци", Димитрије Љотић и Немци нису испоштовали трећи услов под којим се Недић прихватио положаја председника "српске владе". Била је то могућност да у случају потребе образује оружану силу од 50.000 људи ради завођења реда у Србији. Већ два дана по формирању владе, 31. августа 1941, генерал Недић је од Немаца затражио одобрење о образовању војске од 30.000 људи, али они су одговорили да толики број неће бити потребан пошто "Збор" организује одреде од својих добровољаца. За разлику од недићеваца, љотићевци су у потпуности били на следовању немачке војске.35 У поверљивом извештају немачког команданта Србије команди Југоистока од 7. марта 1943. године, о љотићевцима се каже: "Покрет "Збор" представља једну врсту националсоцијалистичке партије, коју је, кратко време по преузимању власти у Рајху, формирао извесни Љотић и води је до сада. Њена начела су: борба против слободних зидара, против Јевреја, против комуниста, против западњачког капитализма и његових облика дотрајалости. Њихови спољнополитички циљеви су: тесно повезивање уз Немачку једне независне Србије, која се ограничава на своје националне основе... У својим последњим наређењима Дража Михаиловић је борбу против Српског добровољачког корпуса ставио испред борбе против немачког Вермахта... Сврха Српског добровољачког корпуса је у искоришћавању оних снага српског народа које у идеолошком смислу стоје најближе националсоцијализму и које исцељење Србије виде у заједничком путу с Немачком. Добровољци су једине српске снаге које се истовремено могу ангажовати и против комуниста и Драже Михаиловића."36 У првој тачки љотићевске заклетве говори се о "верној служби српском народу", али се већ из ставке два види њихов ратни циљ: "Све оне који споља или изнутра нарушавају миран живот грађана, нарочито комунисте и припаднике Драже Михаиловића, немилосрдно ћу тући у борби и дати, ако устреба, и свој живот."37 Мада се њихова пропаганда, као уосталом и немачка, јер је то било прихватљивије масама, највише усмеравала против комуниста, љотићевци су се ипак више борили против четника, пре свега зато што током већег дела рата у Србији није ни било већих комунистичких јединица. Љотићевским корпусом је командовао бивши југословенски пуковник - а раније аустроугарски официр - Коста Мушицки. Љотић је касније унапредио Мушицког у чин генерала. Пошто је придобио само мањи број активних официра, Љотић је додељивао чинове активистима "Збора", од којих је најпознатији Марисав Петровић. Овакве команданте Дражини официри називали су "штука официрима", док су за љотићевце често користили термин "крџалије" (према арнаутским пљачкашким бандама, које су Турци употребљавали као своје помоћне одреде ). Свеу 4000 1082;упно, Димитрије Љотић је лета 1943. године имао 3.200 војника,38 сврстаних у четири батаљона. Касније је формиран и пети батаљон, па је и бројно стање љотићеваца повећано. У последњој фази рата батаљони се преименују у пукове. Четири пука била су под командом немачке 104. ловачке дивизије, а један под командом 1. царског бугарског окупационог корпуса. Љотићев корпус је, дакле, имао бројно стање као и један од већих четничких корпуса. Али, док је на пример мајор Драгутин Кесеровић увек могао да рачуна на свих 3-5.000 војника свог Расинског корпуса, са Љотићем то није био случај. Наиме, Немци су распоредили љотићевце по разним крајевима, јер су им ови, једини Срби од поверења, свугде били потребни као тумачи, познаваоци терена и домаћих прилика, и сл. Борбена вредност љотићеваца била је мала и због мешања партијске са војном организацијом. Сам Љотић, мада је имао чин пуковника, није учествовао у борбама, ни у овом ни у претходним ратовима (био је болничар ). Историја не бележи ни једну битку љотићеваца. Без Немаца поред себе, водили су само мање борбе. А заједно са Немцима највеће су следећа три њихове борбе: септембра 1943. код Сече Реке против Црногорске четничке бригаде (доживели су тежак пораз ), крајем фебруара 1944. против Горске краљеве гарде код Тополе (такође су поражени ) и марта исте године на Ибру против комуниста (и једни и други тврде да су победили ). Тако, са војне тачке гледишта љотићевци нису били значајан фактор. Међутим, четницима су нанели много зла, што потказивањем Немцима, што чињењем свирепих злочина. Један од њихових највећих злочина је убиство Симке Милетић, мајке мајора Драгослава Рачића, у селу Годачица испод Гледића лета 1944. године. Симка није хтела да бежи заједно са укућанима, рекавши да ни једна војска не дира бабе. Љотићевци су је сурово претукли и после неколико дана је преминула.39 Сарадња четника са љотићевцима, као на пример са недићевцима, није била могућа због њихове фанатичне вере у Хитлера. Димитрије Љотић је до краја живота веровао у немачку победу, што се види из његовог чланка "Нови рат", објављеног у званичном листу "Збора" "Наша борба" 7. априла 1945. године (погинуо је у саобраћајној несрећи у Словенији, истог месеца ). У том чланку вођа "Збора" је предлагао Немцима да поведу герилски рат на својој територији, то јест да се боре до последњег: "Немачка не може да положи оружје, она мора да се бори и она ће се борити при чему ће да проводи и развије принципе нове стратегије, оне чије су се контуре указале од 1941. године у Југославији. Услови, врло повољни, за то постоје, а први је услов да има ко хоће да се бори. Прво мора постојати вођство које хоће да се бори. Такво вођство Немачка има и у то нико не може сумњати..."40 У чланку "Иза тмастих облака сија златно Божије сунце", објављеном у славу Хитлерове окупације Чехословачке 1939. године, 1623 1033;отић овако описује вођу Трећег рајха: "Хитлер је оруђе Промисла Божијег. Али оруђе које се већ више зауставити не може до потпуног испуњења постављеног му задатка..."41 НАПОМЕНЕ 35 Опширније: П. Ивановић, Ко су љотићевци. 36 и 37 Зборник докумената, том XII, књига 3, 146-149. 38 Зборник докумената, том XII, књига 3, 147. 39 Према сведочењу аутору у породици Милетић. 40 Наша борба, 7. април 1945. 41 П. Ивановић, Ко су љотићевци, 34.


Од нашег сталног дописника Вашингтон – Економска криза чије се последице, иако је званично прошла, још осећају, демографски трендови по којима ће америчка бела већина у догледно време постати мањина, заоштравање подела између америчких конзервативаца и либерала нарочито откако је председник постао Барак Обама – све то је овде плодно тле за умножавање „група мржње”, како се овде карактеришу све организације са расистичким предзнаком, односно неонацистичким идеологијама. „Правни центар за јужно сиромаштво”, невладина организација која прати политички и друштвени екстремизам, у једном од својих новијих извештаја констатује изузетно велики раст баш тих група: од избора Обаме њихов број је са око 600 порастао на више од хиљаду. У Америци, неонацисти су од прве појаве таквих организација током 1950-их (мада их је било и пре Другог светског рата), ипак на друштвеној маргини. Процењује се постојање 158 активних нео-наци група са хиљадама чланова и десетинама хиљада симпатизера Опасност од њиховог деловања се, међутим, не потцењује, па су, као потенцијални терористи, под сталном присмотром Еф-Би-Аја. Данас је највећа таква група „Национални социјалистички покрет”, познат по томе што – користећи уставне слободе окупљања и изражавања – његови припадници повремено парадирају у нацистичким униформама и са експлицитним нацистичким симболима. Њихова „мисија” је „велика Америка” у којој држављанство не би могли да имају Јевреји, „обојени” и хомосексуалци. Окупљају углавном млађе људе, укључујући и „скинхедсе”. Имају неку врсту лабаве паравојне структуре, филијале у 32 од 50 америчких држава, свој веб-сајт, па и своју музичку продукцију. Поред њих делују и „Америчка нацистичка партија”, „Аријске нације”, „Национална алијанса” и многи други, а у ов 008000 у категорију могу да се уврсте и нацисти који су то били пре појаве идеологије нацизма: Кју клукс клан, данас лабаво организована крајње десничарска организација која је заговорник надмоћи беле расе. Чак и узете све заједно, ове неонацистичке групе су мањина која углавном делује изван радара јавности, како би могли да се организују, регрутују нове чланове и прикупљају фондове а да их у томе не ометају власти. М. Мишић ------------------------------------ Кад Хитлера славе на истоку Европе Распад СССР-а, почетком 1990-их, проузроковао је велике економске и социјалне проблеме у свим деловима бивше државе. Недостатак посла и сиромаштво који су притисли десетине милиона људи створили су погодно тло за појаву ултрадесничарских полувојних организација, које су пружиле уточиште маргинализованим, необразованим, посебно младима којима није дата никаква могућност за запослење. Главне одлике деловања руских неонациста су: расизам, антисемитизам, исламофобија и екстремна ксенофобија усмерена ка придошлицама из Азије. Иако не следе класични нацизам, то их не спречава да се ките „свастикама“ и славе Адолфа Хитлера. Најистакнутија група оваквог политичког усмерења је „Руско национално уједињење“ (РНЕ), које предводи Александар Баркашов. Припадници РНЕ тврде да своје испоставе већ имају у 250 градова широм земље. Себе сматрају авангардом предстојеће националне револуције и у том смислу спроводе и војну обуку својих чланова. „Националсоцијална унија“, коју предводи Виктор Јакушев, такође ради на „стварању националне државе“, али се истовремено бори и против „покушаја циониста да успоставе глобалну хегемонију“. По Јакушеву, масони су хомосексуалци, припадници „нижих раса“ одликују се недостатком једног хромозома у односу на „вишу расу“, а Јевреји су „биороботи програмирани да почине самоубиство“. Руски неонацисти су недвосмислено ставили на знање да им је циљ насилно преузимање власти. Своју делатност „покривају“ радом у спортским клубовима, као чувари реда, обезбеђење и слично, што им омогућује доступ оружју. Најдрастичнији пример њиховог деловања јесте одсецање глава двојици муслиманских имиграната испред црвене заставе са свастиком. Овај злочин, снимљен видео-камером, у једном тренутку се нашао и на Интернету. С.С. ---------------------------------------- Неонаци екс-Ју Хрватски неонацисти, наследници усташке идеологије Анте Старчевића и Анте Павелића, оглашавају се исписивањем антисрпских графита, скрнављењем гробља и споменика, негирањем Холокауста, истицањем усташких симбола, концертима певача Томпсона. Садашњи Усташки покрет углавном је финансиран из иностранства, парама емиграната из времена Другог рата и њихових породица. У Словенији је регистрован раст популарности неонаци и неофашистичких организација које своје постојање бране лажним патриотизмом ширећи мржњу и нетолеранцију засновану на расној и етничкој основи. Први скинхедси регистровани су још 1984. а посебно им је привлачна ксенофобична Словенска национална странка чији је слоган „Словенија Словенцима“. У БиХ је фебруара 2010, по моделу Ханџар дивизије, формиран Босански покрет националног поноса који је као своје непријатеље прецизно одредио: „Јевреје, Роме, четнике, хрватске сепаратисте, Тита, комунисте, хомосексуалце и црнце“. Неонацизам у Србији, који почива на националним и верским факторима, репрезентује „Национални строј”, група која је организовала многе инциденте и чији су лидери пред судом. С. С.


source: wikipedia

text: Apulei Madaurensis односно Апулеј (око 125. године н. е.) из Мадаура у Нумидији, био је латински прозни писац и ретор. Студирао је у Атини, а живео је као адвокат у Риму и Картагини. Познато дело му је Метаморфозе у 11 књига, доцније познато као Asinus Aureus или Златни магарац, једини римски роман који је сачуван у целини. Роман Златни магарац је роман у којем су испричани доживљаји неког Луција који је отишао у Тесалију да се упути у магију, али је био претворен у магарца и после многих доживљаја поново добио људски лик. У роман је вешто уметнуто неколико приповедака - јонске новеле (fabulae Milesiae) сличне онима у Бокачовом Декамерону и Балзаковим Contes drolatiques - међу њима је и Приповетка о Амору и Психи, које је Луције чуо у разним приликама и за које су Апулеју као извор послужиле савремене му, сада изгубљене, збирке приповедака. Приповетка Приповетку о Амору и Психи Апулеј је преузео из Сизениног превода Милетских прича грчког писца Аристида који је живео око 100. п. н. е. Оптужен због враџбина, које су онда биле у моди, Апулеј је написао Апологију (Одбрану). Приповетку о Амору и Психи превео је Р. Марић, а читаве Метаморфозе А. Вилхар. Референце Литература Спољашње везе Римски писци


Zar i ovakvih budala ima tamo dole u nekada srpskoj Crnoj Gori? Писмo краља Николе ПОРУКА ПРЕСТОЛОНАСЉЕДНИКУ СРБИЈЕ О БОЈНОЈ ГОТОВОСТИ ЦРНОГОРАЦА ДА СЕ СТАВЕ У ЊЕНУ ОДБРАНУ Понос српскога племена није допустио да се иде даље у попуштању. Слатке су жртве које се поk d86 6;носе за правду и народну независност. У име божје и уз помоћ наше вјековне заштитнице Русије и симпатија цивилизованих народа наш ће српски народ и из овога наметнутог искушења побједнички изаћи и обезбиједити своју сјајну будућност. Моји Црногорци већ су спремни на граници да гину у одбрани наше независности, Живио мој мили унуче, на радост твога драгога оца и моју! Живјела храбра српска војска! Живјело наше мило Српство! Твој дјед Никола Цетиње, 15/28. VII 1914.


text: "Тимок" поново у Српској лиги Почетна / Вести / "Тимок" поново у Српској лиги Глас спорта 12/07/2020 | 13:39 Вести, Спорт, Фудбал Зајечар ће од наредне сезоне имати два српсколигаша. Фудбалски клуб "Тимок 1919", који се пре прекида сезоне због пандемије корона вируса налазио на 2. месту Зоне "Исток", одлуком Извршног одбора Фудбалског савеза региона Источне Србије, следећу сезону играће у вишем рангу. На тај начин, наредне сезоне гледаћемо зајечарски дерби у Српској лиги "Исток", где ће се поред "Тимока", наћи и што је од раније познато, "Каблови", који су пре суспендовања сезоне били на лидерској позицији Зоне "Исток", са 45 освојених бодова, испред градског ривала, који је имао 39. Извршни одбор ФСРИС донео је одлуку о проширењу Срспке лиге у наредној сезони, која ће бројати 20 клубова, уместо досадашњих 16, а поред "Тимока" из Зајечара, чланови трећег ранга такмичења одлуком су постали и "Јединство" из Параћина, "Жупа" из Александровца и "Морава" из Владичиног Хана. Фудбалери "Тимока" започели су већ припреме за наредну сезону, која ће почети за нешто мање од месец дана, а Зајечарце ће са клупе водити Војкан Рајчић, тренер из Александровца, који је Зајечарце водио и у пар кола пролећног дела сезоне, пре прекида због увођења ванредног стања. Нема сумње да ће играчки кадар морати и да се појача за конкуренцију у Српској лиги "Исток", а екипу ће поново с капитенском траком предводити Милош Рошевић, деветнаестогодишњи зајечарски нападач. Кључне речи Зона "Исток" Спорт Српска лига "Исток" ФК "Каблови" Зајечар ФК "Тимок" Зајечар ФСРИС Фудбал


Да, да, веома забрињавајуће. Циганштура умире "млада" али се ипак коте к'о пацови, тако да још увек имају позитиван прираштај. То што умиру млади је њихов лични проблем и не видим зашто би се неко уопште бавио са тим питањем?! Боље би им било да се позабаве са српским негативним прираштајем и да нађу начин да стимулишу младе брачне парове, да се рецимо помогне око решавања стамбеног питања и осталих проблема због којих се у Србији рађа све мање деце. То стално покретање циганског питања је само скретање пажње са тих проблема и имаће контра ефекат јер су цигани и циганска проблематика, људима дошли већ преко главе. Од силног умирања, има их све више и више...


5 Механика играња која је променила игру | Игрице | sr.ll4ll.net 5 Механика играња која је променила игру Током година игре постају све сложеније и разноврсније. Нешто што сам споменуо у претходним чланцима је да игривост зависи од фундаменталних темеља, као што су добра прича, слике, али што је најважније, интуитивна механика играња. С времена на време, међутим, долази и игра која мења нормалну механику играња и даје нам нешто ново и заиста револуционарно. Ево листе од 5 механике играња које су промениле начин на који ми играмо. 1. Зидни скок Иако је популаризован у Марио Брос., први пример скакања у зид може се наћи у оригиналу Ниња Гаиден игра, издата 1988. Способност скакања на зид додаје нове начине за интеракцију играча са мапом, дајући им нове начине рјешавања проблема и нове начине за програмере игара да изазову играче заузврат. Сећам се играња Мегаман Кс и схвативши да могу да скочим да изађем из нижих подручја и да дођем до потребних пакета здравља у тешко доступним местима. Данас, зидни скок је уобичајени механичар који се налази у већини платформских наслова Супер Меат Бои на пример. Такође се може видети у више акционих игара као што је Титанфалл и серија Принце оф Персиа. Неке борбене игре и други стријелци треће особе су чак почели да користе механичаре за скок у зид. 2. Пењање непријатељима знам то Сенка Колоса била је прва утакмица која је представљала непријатеље пењања, али нисам наишао на механичара док нисам играо Драгон'с Догма. До овог тренутка, борба с већим непријатељима значила је бескрајно рушење и хакирање њихових ногу и ногу, што је само осјећало незграпност. Сада са механичарем за пењање, међутим, могли бисте отићи на оне слабе тачке као што су њихове очи и грло које имају више смисла. Никада нећу заборавити када сам први пут ушао у базилиск Драгон'с Догма. Ово је масивна змија која напада наш камп и сви моји патетични напади се шаљу у њено дебело скалирано тело. Али онда чујем како мој сљедбеник виче: "Попни се, учитељу, циљај у његове очи!" Од тог тренутка, знао сам то Скалирање већих непријатеља је генерално најбољи начин да дођемо до њихових слабих тачака - све док сам држао око на мојој траци издржљивости. 3. Активно претоварање Пре мојих ПЦ дана играња, уживао сам играјући пуно Ксбок-а. Једна од мојих омиљених игара за репродукцију у току дана била је Точкови рата, који је изашао почетком 2006. Оно што сам највише волела Точкови рата била је спремност да се спусти и прља - иу причи иу борби. Док већина људи зна за најпознатије оружје у Точкови рата франшиза, "Ланцер Ассаулт Рифле," Прави тест вештине у игри је постизање доследног активног поновног учитавања како би се повећала штета. Активно поновно учитавање је додало журбу Точкови рата у томе што сте били награђени за то. Поново сте се учитали брже, направили више штете, и могли сте се хвалити механичком вештином. На супротној страни, било је срамотно када сте се петљали, а понекад вас коштали или сарађивали њиховим животом откад сте се спорији вратили у сукоб. Од оригиналног Точкови рата, видели смо да бројне друге игре прихватају активно поновно учитавање да би се њиховој игри додао још један ниво сложености. Неке од тих игара укључују Ризик од кише снајперски карактер, Мерценари Кингс, Стар Варс, и Цалл оф Јуарез: Гунслингер да бисте навели неке од најновијих наслова. 4. Слов мотион / буллет-тиме / В.А.Т.С. Први пут када сам искусио време метка или успорено снимање, играо сам први Мак Паине гаме. Било је невероватно гледати како се време пузи до застоја и види трагове из метака док су напуштали пиштољ. То вам је дало осећај да сте ултимативни бадасс - узимање велике групе непријатеља и гледање како падају успорено. Мој лични фаворит је В.А.Т.С. систем у Испасти игре, посебно у Фаллоут 4, где време се не зауставља као у другим играма из серије, већ уместо тога је значајно успорено - и даље оставља ургентност вашем избору циљања. 5. пребацивање камере преко рамена Знам да ово може звучати као једноставан концепт, али да сте у могућности да одаберете да ли су камере које гледају преко левог или десног рамена играчи прави измјењивач игара за жанр стрелаца. Не само да то олакшава гледање у углове, већ је и природно. Игра коју осећам илуструје корисност овога Метал Геар Солид В: Тхе Пхантом Паин. Ин Фантом бол, ваш лик користи неколико различитих борбених положаја и могућност пребацивања рамена на камере које гледају, чини разлику понекад. Још једна игра која је такође била карактеристика на коју сам се ослањала била је Сплинтер Целл: Црна листа. Знам да постоји много више механике игре која је помогла да се направи играње онога што је данас, али то су 5 које сматрам да су заиста утицале на игре које играм. Који механичар највише уживате? Или, ако мислите да постоји још један који је требао да направи листу, шта би то било? Обавестите ме у одељку за коментаре испод.


НБС: Девизне резерве 11,55 милијарди евра


Quote: Премијер Ирака Малики (шит) је успео да у протеклих 4 године успео је да осујети Америчке планове за продужење боравка у Ираку и поред Обаминог обећања да ће повући трупе. Американци су планирали 2 велике војне операције у региону Басре против Ал Махдијеве армије, Малики да би показао да је Ирак способан да брине о својој територији преузо војне акције са Ирачком војском, кад су борбе застале отишао је у Иран где је договорио да војска АЛ Махдија пусти Ирачку војску да патролира Басром и делом земље према Ирану. У 2. војној акцији Маликим је опет у Ирану договорио престанак терористичких напада на војску, исти дан по повратку иѕ Ирана државна телевизија је објавила да Иран неце подржати терористе и бандите у Ираку. Почетком немира у Сирији Иран је са сунитима(Изад Ал Дур је у овом делу земље организовао отпор одмах по окупацији) на северу договорио слободан пролаз за људства до Сирије и тако створио трансвезалу од ирана до Сирије за контра услугу сунити су добили уступке у управи државе. Бомбашки напади који су се десили ових дана су дело Турско'Америчког жбира Хашимија чија партија Ал Иракија подржава муслиманско братсво, малики је издао налог за његово хапшење и тренутно је у бегству званично налази се у курдском делу Ирака где покучава да организује "праведно" суђење јер су К 8000 1091;рди наводно неутрални по његовом питању. Малики је оптужијо Хашимија да је одговоран за бомбашке нападе и покушај убиства политичких противника. Курди су у лошим односима у свим земљама осим у Сирији у Ирану врше сталне терористичке нападе у задњем је погинуло више цивила на војној паради од подметнуте бомбе. Иначе ирак је попустљив према војним акцијама кад се воде против курда, после убистава цивила на војној паради Иран је покренуо велику војну акцију против курда зашавши дубоко у територију Ирака у региону Басре, Ирак није ни регистровао овај упад.


Дуго путовање у Сингапур: Кимова три авиона и конвој возила - Спутњик Србија Widgets Magazine 02:28 17 Октобар 2018 Дуго путовање у Сингапур: Кимова три авиона и конвој возила 18:00 10.06.2018 Преузмите краћи линк Способности Северне Кореје у одвлачењу пажње показале су се у пуној снази у Сингапуру, где је отпутовао лидер Ким Џонг Ун. Три авиона данас су у кратком року полетела према Сингапуру из Пјонгјанга, са аеродрома на којем обично толико посла нема у току целог дана, преноси Хина. Ким допутовао у Сингапур (фото, видео) Један од њих био је застарели совјетски „иљушин 62“, Кимов лични авион, званично познат као „Јастреб 1“, по корејској националној птици, или како га западњаци зову „Ер форс Ун“. Последњих неколико дана се писало како је Сингапур одређен за место самита између осталог и зато што је тај град у домету времешне летелице с једним резервоаром горива. Међутим, Ким није био у њему. Долетео је немерљиво поузданијим „боингом 747“ „Ер Кине“. По порталу за праћење летова „Флајт радар 24“, авион је полетео користећи се стандардним кодом лета ЦА122, какве имају авиони на редовној линији од Пјонгјанга до Пекинга. Усред лета, приликом скретања на југ, тај код је промењен у ЦА061. Стотине новинарских екипа у Сингапуру чека пролазака севернокорејског лидера. Нико га, међутим, није видео иза затамњених стакала Кима су потом са аеродрома до хотела превезли у конвоју од 20 возила. Стотине становника Сингапура окупиле су се на улицама како би га фотографисале. Није им то успело јер су возила имала затамњена стакла, што иначе у Сингапуру није допуштено чак ни њиховом премијеру. Гомила новинара и фото-репортера Кима је намеравала да дочека испред хотела „Реџис,“ где ће да одседне. Прилаз хотела био је, међутим, ограђен и прикривен. Осим три службене фотографије које је објавила сингапурска влада, Кима у првим сатима боравка у Сингапуру нико није видео. Претпоставља се да ће Ким да одседа у 335 квадрата пространом и раскошно уређеном председничком апартману на 20. спрату хотела. Цену апартмана хотел не наводи на својим страницама, али слични апартману у Њујорку, на пример, коштају 35.000 долара по ноћењу. Ким Џонг Ун, Сингапур


text: Дистилерс су били америчка панк рок група формирана у Лос Анђелесу 1998-те. Издали су прва два албума за Хелкетрекордс/Епитаф рекордс прије него што ће прећи у Сајр рекордс, дио Ворнер мјузик групе. Дистилерс су оригинално формирани од аустралијанке Броуди Дејл, пјевачице карактеристичног промуклог гласа. Броуди је свирала гитару, пјевала и писала текстове или учествовала у писању скоро свих пјесама са три албума групе. Тони Бредли је такође свирао гитару а Рајан Син бас-гитару.


НИКОЛИЋ: Србија спремна за акције против тероризма | ИСКРА НИКОЛИЋ: Србија спремна за акције против тероризма 12.01.2015. - 10:19 Предсједник Србије Томислав Николић изјавио је да напад на редакцију „Шарли ебдо“ показује колико су поремећени односи у свијету и истакао да је Србија спремна да учествује у свим акцијама на сузбијању тероризма. „То је страшан догађај који показује колико су појединци и добро организоване групе спремни да оду да би остварили циљеве који немају везе са религијом, историјом, традицијом и културом“, изјавио је Николић. Николић је додао да су такви напади усмјерени прије свега на дестабилизацију исламских држава прије него на Европу и друге дијелове свијета. Нагласио је да је Србија спремна да учествује у акцијама којима би био сузбијен тероризам сваке врсте у свијету, па и овај који је тренутно најопаснији, а везан је за исламски фундаментализам. „Србија је потресена оним што се десило у Паризу и молимо Бога да се то више не дешава. То је безумље људи који су сасвим случајно муслимани“, навео је Николић. Тагови: Терористи, Томислав Николић


text: Митрополит Иларион у Чешкој и Словачкој Са благословом Његове Светости Патријарха московског и целе Русије Г. Кирила и на позив Његовог Блаженства Архиепископа прашког и Митрополита чешких земаља и Словачке Г. Христофора, Високопреосвећени Митрополит волоколамски Г. Иларион, шеф Одељења за међуцрквене односе Московске Патријаршије, стигао је 6. децембра 2011. године у Словачку поводом прославе 60. годишњице Православне Цркве чешких земаља и Словачке. Митрополит волоколамски Иларион посетио је 7. децембра Универзитет у Прешову, где се сусрео са ректором професором Ренеом Матловичем и деканом Богословског факултета протојерејем Јованом Шафином. Овом приликом, Академски савет Универзитета у Прешову доделио је Митрополиту Илариону диплому почасног доктора (honoris causa) теологије. Исте вечери, Његово Блаженство Архиепископ прашки и Митрополит чешких земаља и Словачке Г. Христофор и Његово Високопреосвештенство Митрополит волоколамски Г. Иларион кренули су из Прешова за Праг. Извор: mospat.ru


text: Антисемитизам представља нетрпељивост, мржњу или предрасуде према Јеврејима, као религијској групи или нацији. Ова појава постоји још од средњег века, а врхунац је достигла средином 20. века када је у геноциду нацистичке Немачке страдало око 6 милиона Јевреја. У свом основном значењу, антисемитизам не представља мржњу према Семитима, већ само према једном семитском народу, Јеврејима. За мржњу према Арапима, такође семитском етницитету, рећи ће се да је неко расиста, али никада да је антисемита, па би прецизнији назив за овај појам био антијеврејство. Два су основна и врло повезана испољавања одликовала досадашњу историју негативних односа према Јеврејима. Прво се састоји у означавању Јевреја кривим за различита злодела и назови-злодела током историје (они су издали Христа, они су измислили комунизам, они владају светом, они у својим култовима убијају децу, итд.). Друго је једноставан производ овог првог, а састоји се у позивању на масовно истребљење Јевреја. Историја Различити су и врло сложени разлози за појаву антисемитизма. Вероватно су највише утицала различита злонамерна тумачења Новог завета, основне сакралне књиге хришћанства. По њима, како су Јевреји „криви“ за Христово погубљење, они ће морати и да „плате“ за ту „кривицу“. Било из зависти или из оправданог револта, током векова је мржња према Јеврејима расла, па су их неке власти још током ренесансе истерале са територија којима су владале. Тако Јевреја (као староседелаца) више нема ни у Шпанији ни у Енглеској. Њихов поновни долазак у те земље тек је новијег датума (после Другог светског рата) и није масован. Мржња одређених народа према Јеврејима је кулминирала два пута, а данашњи су дани сведоци трећег. Први пут је то било у Шпанији за време инквизиције, када је добар број Јевреја уточиште нашао у прекоокеанском насељавању Америке. Други и најкрвавији пут се догодило у Немачкој средином прве половине 20. века и трајао до краја Другог светског рата, када је, по званичним подацима, у концентрационим логорима широм окупиране Европе убијено више од шест милиона Јевреја. Такође, обичај је да екстремне националистичке и екстремне десничарске снаге, широм простора на ком живе индоевропски народи, користе демагогију о светској јеврејској завери за циљеве придобијања присталица страхом. Обично говоре како су хришћанство, комунизам, чак и речи као што су начела француске револуције слобода, једнакост, братство „јеврејске измишљотине“ чији је једини циљ владање светом од стране Јевреја. Треба поменути да је велики број људи значајних за људску историју или садашњост управо јеврејског порекла: Исус Христос, Давид Албахари, Оскар Давичо, Роберт Опенхајмер, Марк Закерберг, Алберт Ајнштајн, Франц Кафка, Карл Маркс, Ноам Чомски, Зигмунд Фројд, Михаил Ботвиник итд. Значајан је број Јевреја и међу великим финансијским магнатима данашњице. Захваљујући својој пословној повезаности и својој раштрканости по свету, они су стекли велико богатство и велики утицај. Та чињеница често уме да изазива подозрење код људи који не припадају том етницитету и нису богати; а то подозрење умеју да користе различити политичари не би ли стигли до власти. Порекло речи . Вилијам Мар, Алекс Бејн и Мориц Штајншрајдер се обично наводе као аутори који су први пут употребили израз „антисемитизам“ у контексту мржње према Јеврејима. Хелен Фејн, професор универзитета у Њујорку, дефинисала је антисемитизам као „латентни и стално присутни систем убеђења испуњених мржњом према Јеврејима, удружен са социјалном, правном, легалном дискриминацијом и мобилизацијом против Јевреја, која резултује или је намењена да резултује дистанцирањем од Јевреја, колективним обележавањем Јевреја, протеривањем Јевреја или уништењем Јевреја“. Диц Беринг са Универзитета у Келну наводи да у основи антисемитизма лежи исконструисани систем веровања да „Јевреји нису само делимично, већ потпуно криви по природи“, то јест, њихове лоше особине су непоправљиве. Због „те своје лоше природе“ Јевреји се не виде као појединци, већ се њихове индивидуалне особине колективизују. Јевреји се доживљавају као странци у околним друштвима који имају за циљ да „донесу катастрофу свом домаћину“ или целом свету. По том систему предубеђења, Јевреји то раде тајно, у завери, па антисемите осећају обавезу да „раскринкају ту завереничку, лошу природу јеврејског карактера" Историјат Иако историјски корени антисемитизма сежу у античко доба, феномен антисемитизма однео је највише људских жртава током средњег века. У Првом крсташком рату (1096), велике јеврејске заједнице на Рајни и у Подунављу потпуно су биле уништене. У Другом крсташком рату (1147. године) Јевреји у Немачкој су масовно убијани. Јевреји су такође били изложени нападима и масовном убијању 1251. и 1320. године. Крсташке ратове често су пратили масовни прогони Јевреја, укључујући и прогон 1290. године који је довео до истеривања енглеских Јевреја, а током 1396. године до протеривања 100.000 Јевреја у Француској. Током 1421. године, хиљаде Јевреја из Аустрије било је протерано. Многи од прогнаних Јевреја населили су се у Пољску Епидемија куге у средњовековној Европи, често је доводила до масовних клевета против Јевреја, те су Јевреји колективно оптуживани за тровање бунара. Као последица тога, 6. јула 1348. године у Стразбуру је 900 Јевреја, укључујући и децу, спаљено на ломачи. Током 17. века, Козаци су под вођством Богдана Хмељницког, убили између 100.000 и 200.000 Јевреја у масовним покољима на подручју јужне и источне Украјине Јевреји су често били присиљени да живе у издвојеним градским четвртима, у гетоима названим штетл. Због прогона у царској Русији, од 1880. до 1924. године, преко 1.750.000 руских Јевреја иселило се у САД, формирајући окосницу јеврејске заједнице у тој земљи. Током 20. века, Јевреји су били изложени расном геноциду познатијем као Холокауст, који је довео до истребљења више од половине европских Јевреја, а након рата до исељавања преживелих у новостворену државу Израел Антисемитизам светог Николаја Велимировића Свети Николај Велимировић у књизи „Кроз тамнички прозор“, написаној током тромесечног заробљеништва у концентрационом логору Дахау, за Други светски рат оптужује нехришћанске идеологије Европе, попут: демократије, комунизма, социјализма, атеизма и верске толеранције. У основи ових појава свети Николај Велимировић види јеврејско деловање: Види још Историјат антисемитизма Јеврејски лоби Протоколи сионских мудраца Филосемитизам Референце Литература Спољашње везе Јевреји


text: Кажњено 606 возача аутобуса и 6.819 возача камиона - Knjaževačka hronika Кажњено 606 возача аутобуса и 6.819 возача камиона On 11 месеци Ago Припадници саобраћајне полиције казнили су 606 возача аутобуса и 6.819 возача камиона током међународне акције појачане контроле саобраћаја. Појачана контрола саобраћаја је спроведена од 19. до 25. јула, саопштено је из МУП-а. Наводи се да су 1.974 возача теретних возила кажњена због прекорачења времена управљања и других прекршаја у вези са тахографима, док је 938 возача кажњено због непоседовања одговарајуће документације. Због техничке неисправности из саобраћаја је искључено 414 теретних возила, док је 45 возача камиона искључено због управљања возилом под дејством алкохола, а 13 због управљања возилом под дејством психоактивних супстанци. Највише возача теретних возила кажњено је на територији Полицијске управе Ниш – 1.087, Полицијске управе Суботица – 559 и Полицијске управе Шабац – 499. Скоро трећина возача аутобуса, њих 199, процесуирана је због прекорачења времена управљања и других прекршаја везаних за тахографе, а 97 возача није поседовало одговарајућу документацију. Због различитих техничких неисправности из саобраћаја је искључено 17 аутобуса. Највише возача аутобуса санкционисано је на територији Полицијске управе у Крагујевцу – 182, Полицијске управе у Шапцу – 79, а Полицијске управе у Суботици – 65. Међународна акција појачане контроле саобраћаја, усмерена на откривање прекршаја које чине возачи теретних возила и аутобуса, истовремено је спроведена у 30 европских земаља које су чланице организације ROADPOL (Мрежа саобраћајних полиција Европе). In ДРУШТВО ИЗДВОЈЕНО НАЈНОВИЈА ВЕСТ НАСЛОВНА ХРОНИКА Хуманитарни базар за Лазара 29. јула План имунизације без заказивања Јединствени трубачки спектакл у Књажевцу: "Звуци трубе са Тимока" Мењају се услови за одлазак пензију у наредној години On 6 месеци Ago Пакетићи и за децу у Подвису Мурал Књазу Милошу Сертификати за 24-оро младих УХАПШЕН ЛОПОВ ИЗ ВАЉЕВА: Обијао куће, станове, пословне објекте... Власнике оштетио за око МИЛИОН ДИНАРА


Сви знају где је Чика Мита – Слово југа дигитал МестаСпоменици Споменик ослободиоцима Врања од Турака Објављено 16. октобра 2018. 0 Поносно стоји више од једног века на свом постаменту. И кад су га рушили и скрнавили, нису му оскрнавили понос. Стоји и чува град на Тргу Републике више од једног века Када у Врању потражите Споменик ослободиоцима Врања од Турака може се десити да се упитани и збуни. Али када се пита „Где је споменик Чика Мита?“, забуне нема. Сви знају где је „Чика Мита“. Споменик српским ратницима који су 31. јануара 1878. године ослободили град Врање од окупације Отоманске империје постављен је изпред зграде садашњег Начелства 7. маја 1903. године, двадесет два дана пре него што ће бити убијени краљ Александар Обреновић и Драга Машин, на двадесет петогодишњицу ослобођења Врања од Турака. Ауторско је дело вајара Симеона Роксандића. Овим спомеником одата је почаст свим ратницима рањеним и погинулим у борбама за ослобођење Врања од Турака. Како историја бележи Врање је ослобођено од Турака 31. јануара 1878. године. Генерал Јован Белимарковић у жестокој борби успео је да, уз немале жртве донесе слободу у град у коме је турска власт трајала чак 443 године. У борби за ослобођење погинула су 122 српска војника и 115 добровољаца. Хроничари бележе да су Врањанци почели да сакупљају донације за подизање споменика палим ослободиоцима, па се тако спомиње да је 31. јануара 1900. године била организована забава са игранком, а улазница је била добровољан прилог за подизање споменика. Сам генерал Јован Белимарковић је приложио 2.000 тадашњих динара за изградњу споменика. Споменик је три пута рушен и три пута постављан, најпре 1903, па онда 1929. и 1946. године. У књизи „Трагови историје“ Нела Димитријевић каже да је и пре него је постављен, макета споменика имала „пех“. У атељеу вајара Роксандића скулптура од иловаче буквално се преко ноћи срушила. Уметник је поново прионуо на посао и поново у иловачи направио скулптуру српског војника са заставом уздигнутом у десној руци и пушком острагушом, са бајонетом, у левој. У време када је постављен епицентар града био је управо на месту где је постављен споменик. Са једне стране хотел Врање, са друге зграда Суда, а иза зграда Начелства, зграде које и данас, више од века представљају одредне тачке града под Пљачковицом и Крстиловицом. Као и ратник кога симболизује „Чика Мита“ је делио судбину свога народа. Страдао је од окупатора као што је и народ овог краја страдао. Крајем октобра 1915. године у Првом светском рату бугарски војници срушили су поносног војника са постамента, натоварили на запрегу и с њиме кренули пут Ниша. Прича се да је споменик стигао до Грделице где му се изгубио сваки траг. Након што је Врање у Првом светском рату од бугарске окупације ослобођено 4. октобра 1918. године Врањанци су почели да сакупљају добровољне прилоге како би се у бронзи могла излити нова скулптура српског војника. Вајар Роксандић поново је прионуо на посао и направио нову бисту српског војника. Када је требало споменик излити у бронзи нестало је пара па се процес ливења у бронзи одужио. Ипак, на Видовдан, 28. јуна 1929. године „Чика Мита“ је поново поносно стао на свој постамент. Вајар Симеон Роксандић није дочекао да то види јер је умро 1924. године. У Другом светском рату у Врање су 9. априла 1941. године ушли Немци. Када је читав југ Србије пао под окупаторску надлежност Бугара, поново се на мети нашао „Чика Мита“. У ноћи 20. октобра 1941. године споменик је ланцима везан за тенк и оборен. У илегалној акцији група Врањанаца је преко ноћи бронзану бисту пребацила на скровито место иза зграде Пашиног конака код Харемлука. Споменик је прекривен дрвима и тако је сачекао ослобођење Врања 7. септембра 1944. године. Враћен је на постамент 1946. године. Сачуван поносни бронзани војник „Чика Мита“ који је остао без леве руке у којој се налазила пушка острагуша са бајонетом, али и такав, какав је, ломи турски барјак под својим ногама. Споменик данас стоји на истом месту, усред града као непобедиви јунак који пркоси зулуму, ратовима и сведочи о бурним временима и судбини народа с југа Србије. Пушка се чува у Народном музеју у Врању. Ко је дао име споменику тачно се не зна. Али у граду под Пржаром кружи прича како је у касарни Први пешадијски пук „Књаза Милоша Великог“ у Врању служио човек са брковима, чији је лик неодољиво подсећао на бронзаног војника. Војнику је име било Мита, али су га колеге звале „Чика Мита“. Тако је и споменик добио име. (словојуга.срб, Е.Остојић Кацуљ)


Dio razgovora izmedju Svetlane Petrusic i vladana alimpijevica, jevreja i tv voditelja sa "tv politika"... "Шта ви Срби хоћете? Држава неће, нити има пара да помаже Србе у енклавама на Косову. А што да им то и каже? Зар они то сами не виде? Шта чекају? Нек напусте Косово! Шта ви Срби хоћете? Косово треба да буде независно. Чак, мислим да је најбоље ако се да Македонији. Косово природно належе на Македонију. Уосталом, идите и у друге државе, освајајте и друге просторе. Па шта и ако нестане српске државе? Многи народи су нестале и многе државе су кроз историју нестајале. Нестало је Монголско царство, Цинцари су изгуби 801 ли државу, Мађари су изгубили део територије у Другом светском рату." Када је завршио причу о територији, окренуо се српком православљу. "Ви Срби сте пагани. Славите славу, имате славски колач и свећу. Да се ја питам из школе би збациоверонауку, а оставио бих само грађанско васпитање." Размишљам у себи шта ли би рекао на све ово његов директор го 7ff9 89;подин Рибникар. Када сам га запрепашћно упитала ко смо то ми, а ко ви одговорио ми је – "Ја сам Јеврејин". Рекао ми је да је дипломирао Теолошки факултет. Питала сам га само чији и где. Уследио је следећи шок. Одговорио ми је: "Па ваш, у Београду." Устала сам, не пруживши му руку и рекла: " Алимпијевићу, ви сте фашиста . Или сте васпитани да будете фашиста, или сте плаћени да будете фашиста. Данас се фашизам антисрпки финансијски веома исплати." http://www.svetlanapetrusic.co.yu/


Србски масони би параду поноса преко Теразија! Иза дебелих зидова масонских ложа у Београду већ месецима траје битка за трон у највећој српској обедијенцији. Од Великог мајстора издвојила се група од 250 слободних зидара, који чекају изборе у децембру, не би ли са својим кандидатом за старешину преузели власт над масонима у Србији. Српска јавност, међутим, готово ништа не зна о борби четири Велике ложе Братства слободних зидара која ће да буде главна и да оствари мото масонског у e41 ;става: “Има само један!“ - Због нагле популаризације масонерије и спуштања критеријума за чланство дошло је до пораста броја слободних зидара. Они се боре за моћ и у дискрецији ратују. Српски масони су посвађани - открива Драгутин Загорац, масон 33. реда и мајстор Уједињене велике ложе Србије. Према подацима Драгутина Загорца, данас у земљи има 2.000 масона, који раде у 60 ложа. Највише ложа има -Регуларна велика ложа Србије - 29, - Уједињене велике ложе Србије - 17, -Велика национална ложа Србије - 11, и -Велики Оријент - три ложе. Највише масона има у Београду, око 1.300, Новом Саду, Нишу, Суботици, Крушевцу, Шапцу, Бијељини и Новом Па 3ff9 зару. Међу њима су бизнисмени, уметници, политичари... Загорац не жели да открива имена, јер је то забрањено, али подсећа да је “један брат написао закон о кинематографији, а други се борио са свињским грипом“. Масонска тајна је и ритуал, који се одржава после поноћи два пута месечно. - Три стотине масона у кецељама из Србије и још девет земаља одржали су летос у Виминацијуму тајни обред и конгрес на којем је договорено да се отворе нове ложе у Србији - рекао нам је Жан Ставревић, масон 32. степена, који оснива ложе у Суботици, Нишу и Београду. Популаризација Братства слободних зидара довела је и до појаве бројних нелегалних обедијенција - Велика ложа Војводине, Велики масонски концил, Грчка медијала и друге, које “раде под ведрим небом“. Жене масони У Београду је 2007. године формирана прва женска масонска ложа “Вера Фидес“ са седам чланица. У крилу Великог Оријента Србије постоји женска ложа “Венчић“. Ложа “Митрополит Стратимировић“ у Београду је мешовита, јер има 150 браће и 50 сестара. Друга мешовита масонска ложа постоји од 2009. у оквиру Француске федерације за права човека у Београду. Међутим, није баш лако постати члан моћне елите. Масони у Србији имају седам тајних храмова, у којима је забрањен улаз непозванима и женама. Масонерија је данас највећа тајна организација у Србији. Горан Такач, масон и бизнисмен из Београда, међутим, има своје виђење: - Масонерија је прво од стране Ватикана,( само да би нас заварали, масонерија је један од механизама римокатоличке цркве ) , а потом од југословенских комуниста прогоњена као завереничка организација. Пет деценија масони су у Југославији били забрањени и стекли су навику да се крију од власти и народа (друже Тито цвеће наше БЕЛОСВЕТСКИ МАСОН) . Тај страх и данас постоји. Масонерија данас није тајно, већ само дискретно друштво. Скривени су само наши ритуали и наше чланство, све остало је јавно - тврди Горан Такач, син чувеног олимпијца Артура Такача. У донекле тајна друштва убрајају се витезови темплари, малтешки витезови, краљевски витезови, ротаријанци и следбеници Реда источног храма. Они су регистровани у Агенцији за привредне регистре као удружења масона, као ложе и као удружења витезова. У Србији је активно око 2.000 масона, 1.800 ротаријанаца, 600 темплара и витезова. Међу 200 српских темплара јерусалимског реда, на пример, има лекара, адвоката, инжењера, бизнисмена, новинара, уметника, али и неколико жена. Ту је и темплар Дејан Милековић. - Темплари немају скривена правила, нити тајне ритуале. Наш обред пријема кандидата одржава се у црквама() или у просторијама Реда темплара Србије. Следбеници смо идеје да врхунске вредности хришћанства треба да се чувају и развијају. Носимо титуле витезова и дама, командера и приора, првих међу једнакима у заштити хришћанства. П& 4000 #1086;мажемо угњетеним и угроженим људима и свом народу - објашњава Дејан Милековић. Ротаријанци У Србији постоји 1.800 ротаријанаца окупљених у 83 ротари клуба. Центри су у Београду и Нишу. Женски ротари клуб се налази у Зрењанину. Идеја ротаријанства је да чланови клуба постану људи који су водећи у својим професијама, било да је реч о златарима, инжењерима или судијама. Подршку темпларима даје и кнегиња Јелисавета Карађорђевић, која је њихов краљевски заштитник. Кнегиња је била и први покровитељ реда који се зове “Љиљанов цвет“. У Србији постоје и припадници Малтешких витезова, римокатоличке оријентације. - Масони, темплари и витезови су као организација доста моћни, имамо значајне позиције у земљи и свету. У државним органима ради преко 50 масона и темплара - открива Драгутин Загорац. Малтешки ред православне оријентације води витез Војислав Милошевић. Инициран је 2008. године у Будимпешти и негује традицију крсташа православаца. И овај ред има краљевски код, јер су чланови били руски цар Павле Први, династија Романових, краљ Петар Први Карађорђевић, краљ Александар и краљица Марија, краљ Петар Други Карађорђевић и принц Владимир из Немачке. Почетком 21. века формиран је и Краљевски ред витезова, који понајвише делује у Ваљеву и околини. Шта нам фали у Србији? Многе светске тајновите организације не постоје у Србији: Црна рука, Бела рука, Илуминати, Међународни банкари, Римски клуб, Опус Деи, Савет за иностране односе, Витезови лављег срца и Покрет Ново доба. Постоје приче да у Србији функционише друштво розенкројцера мистичног Реда руже и крста. Милош Јанковић, аутор књиге о тајним друштвима у Србији, ставио је масоне, темпларе витезове и ротаријанце у загонетне групе и довео их у везу с тајним политичким друштвима и службама у свету. Тиме их је учинио још мистичнијим. - Однос јавности према овим организацијама је чудан и креће се од тоталног игнорисања, преко страха до мистификације, јер људи не разумеју наша правила и дискретну активност. Чланови ових друштава представљају српску елиту, моћну групацију, баве се хуманитарним радом, понекад и високом дипломатијом - открива масон Горан Такач. У Србији постоје 43 “дискретне“ организације. Већина њих има своја стална седишта, старешине и личности “за јавност“, имају и интернет-сајтове, чији је садржај свима доступан. Скупови витезова, темплара и ротаријанаца су последњих деценија отворени за јавност. Да би се ослободили фаме о тајновитости, слободни зидари су одлучили да изведу прву масонску параду у Србији. - Желим да организујем параду масона у Београду и да са мајсторским кецељама прошетамо преко Теразија. Хтео сам то летос да урадим, али ми је један брат рекао: “Немој сада, није добар тренутак!“ Верујем да ће дан када ће масони & 4000 #1096;етати Београдом врло брзо доћи - рекао нам је на крају Жан Ставревић, члан масонског Врховног савета Великог Оријента Француске, који у Србији има девет ложа. Када ово погледате све сами лицемери, кукавице, србски изроди, издајице своје ОТАЏБИНЕ ! Погледајте их добро, запамтите их да вас не би поново обманули!


text: Орегон (, IPA ), држава је на западу САД на Тихом Океану. Граничи се са Калифорнијом, Вашингтоном, Ајдахом и Невадом. Северна граница је река Колумбија, а источна је река Снејк Ривер. Два планинска ланца који се протежу линијом север-југ — Обалне Пацифичке планине и Каскадне планине окружују долину Виламет, један од најобрађенијих и пољопривредно најпродуктивнијих региона у свету. Земљиште Орегона је једно од најразноликијих у САД. Држава је добро позната по својим равним, густим шумама и линији обале дуж Пацифика. Поред тога ту су још и прерије и пустиње које покривају скоро половину државе на истоку и северу. Ово је и једно од неколико места на северној хемисфери где је могуће скијање, са обезбеђеном услугом ски лифтова, током целе године. Број становника према попису становништва из 2000. износио је 3.421.399, што је повећање од 20,4% у односу на 1990. Институције надлежне за попис сматрају да је број становника у 2008. досегао број од отприлике 3.790.060 особа. Већи градови су: Портланд, Јуџин, Медфорд и Сејлем. Демографија Клима Клима Орегона је углавном блага. У области западно од Каскадних планина влада океанска клима. Клима варира од подручја мешовитих прашума умерених подручја на западу, до високих полусувих пустиња на истоку. Југозапад Орегона, посебно Долина Роуг (), има медитеранску климу са сувим и сунчаним зимама и врућим летима, сличну клими северне Калифорније. На североистоку Орегона клима је степска, а у високим подручјима је субарктичка. Попут западне Европе, клима Орегона и целог пацифичког северозапада је топла с обзиром на географску ширину. Зиме су далеко блаже него подручја сличне географске ширине и надморске висине у Онтарију, Квебеку, Средњем западу и Новој Енглеској. Пацифик има кључни утицај на климу западног Орегона. Западна трећина Орегона има веома влажне зиме, пролећа и јесени са умерено до много падавина и сува лета. Релативна влажност ваздуха у западном Орегону је висока, изузев лети. Источни Орегон има ниску влажност ваздуха током целе године. Источни и централни Орегон има хладне зиме са пуно снега и врло сува лета. Већина овог подручја има полупустињску или пустињску климу, као и цео Велики басен на западу САД. Изузетак су планине Блу () у којима има довољно влажности и где постоје велике шуме. Снежне падавине су обилне у већини државе Орегон, али 70% становништва живи у долини Виламет где су зиме посебно благе и где годишње падне мало снега. Највиша регистрована температура у Орегону била је 48 °C (Пендлтон, 10. август 1898), а најнижа -48 °C (Сенека, 10. фебруар 1933). Референце Литература Спољашње везе Државе САД


text: ЗЛАТО И БРОНЗА ЗА ПАЛАНАЧКУ АТЛЕТИЧАРКУ ТАМАРУ ИВКОВИЋ НА ПРОЛЕЋНОМ МИТИНГУ У КРУШЕВЦУ – ПАЛАНКА ДАНАС На пролећном атлетском митингу у Kрушевцу (15.4.2019), чланови Атлетског клуба ЕЛИТ учествовали су са три такмичара где су са шест личних рекорда задовољили очекивања тренера Ненада Милинковића. Најзапаженији успех остварила је Тамара Ивковић (2006) у категорији млађих пионирки,освојила је златну медаљу у бацању вортеха где је бацила 49.66 метара, најдаље од свих девојчица на такмичењу и приближила се на 2 метра од рекорда Централне Србије и поправила свој лични од 8 метара такође је и у скоку у даљ из зоне освојила бронзану медаљу и поправила свој лични рекорд за 9 цм. Ђорђе Милошевић (2005) је на свом првом такмичењу заузео 5 место у бацању кугле и на 60 м седмо место за старије пионире,док је његов млађи брат Лазар (2008) у бацању вортеха заузео 7 место и на 60 м 9 место на свом првом такмичењу. Атлетичари Елита у суботу одлазе на митинг у Сремској Митровици а у четвртак Тамара Ивковић на Државном првенству у школској атлетици јури медаљу у Сремској Митровици. Stalna veza (link) ka ovom članku: https://palankadanas.com/zlato-i-bronza-za-palanacku-atleticarku-tamaru-ivkovic-na-prolecnom-mitingu-u-krusevcu/


– Људи, па ово је створење без мозга!


text: Као појам у физици, орбита је пут које једно тело чини око другог тела док је под утицајем неке силе. Орбите је први изучавао Јохан Кеплер који је открио Кеплерове законе о кретању планета (в. Други Кеплеров закон). Орбите могу бити кружне, параболичне, елиптичне, хиперболичне, а планете круже око Сунца по елипси (види ексцентрицитет). Свака орбита је одређена са орбиталним елементима који тачно описују орбиту, као и положај тела на њој. Орбиталних елемената има шест и они су: ексцентрицитет, велика полуоса, инклинација, лонгитуда узлазног чвора, аргумент перихела и права аномалија. Планетарна путања у астрономији и астронаутици, је путања у облику конике по којој се креће небеско тело мање масе у гравитационом пољу небеског тела веће масе. Затворена орбита небеских тела елипса је са жариштем у којем се налази средишње физичко тело или средиште масе. Такве су орбите планета и њихових природних сателита у Сунчевом систему. Затворена орбита небеских тела елипса је са жариштем у којем се налази средишње физичко тело или средиште масе. Такве су орбите планета и њихових природних сателита у Сунчевом систему. Отворена орбита је парабола (на пример орбита неких комета) или хипербола. Орбите вештачких сателита, које могу бити кружне или елиптичне, означавају се с обзиром на начин кретања око Земље: геосинхрона орбита има период 1 дан, док је геостационарна орбита она геосинхрона орбита којом се сателит поставља изнад истог положаја на Земљиној површини; поларна орбита, односно квазиполарна орбита, прелази преко полова, односно близу њих; са Сунцем синхронизована орбита има раван увек уперену у Сунце или под сталним угаоним одмаком од Сунца, а сателит прелази преко екватора увек у исто доба дана; прелазна орбита, уведена ради економичности, орбита је између почетне и коначне орбите при постављању вештачких сателита. орбита за паркирање привремена је орбита вештачког сателита; пролећна орбита је орбита којом свемирска летелица пролази покрај небеског тела (на пример Месеца или неке планете). Јохан Кеплер је први пронашао своје законе планетарног кретања. Открио је да су путање планета у нашем Сунчевом систему елиптичне. Први Кеплеров закон и планетарне путање Први Кеплеров закон утврђује геометријске особине планетарних путања. Ј. Кеплер је нашао да су стазе елипсе, а да се Сунце налази у једном од жаришта. Како је Сунце заједничко свим планетима, тако је Сунце у жаришту које је заједничко свим елиптичним стазама. То је једини услов и нема даљих ограничења, те положај путање у простору може бити веома разнолик. На скицама које приказују две или више планетарних путања, оне се налазе у истој равни. Генерално, велике полуосе две елипсе се не подударају ни по смеру, ни по величини, ни по равнима у којима се налазе. Величина и издуженост елипсе одређена је великом полуосом -{a}- и ексцентрицитетом -{e}-. Велика полуоса -{a}- уједно је и средња удаљеност тачке на елипси од једног жаришта (планета од Сунца). Када је тело најдаље од Сунца у афелу, његова је проводница (радијусвектор) највећа и износи: Када је планета најближа Сунцу (када је у перихелу), тада јој је проводница најмања и износи: Аритметичка средина највеће и најмање удаљености планете од Сунца или средња удаљеност једнака је великој полуоси -{a}-: Издуженост путање исказује се нумеричким ексцентрицитетом ε који је једнак односу линеарног ексцентрицитета и велике полуосе стазе: ε је бездимензионална величина. Са смањењењем ексцентрицитета (ε → 0) елипса прелази у кружницу, а њена велика полуоса прелази у полупречник кружнице. Улогу средње удаљености има тада, наравно, сам полупречник кружнице. С друге стране, с повећањем ексцентрицитета (ε → 1) елипса прелази у параболу. За хиперболу вреди ε > 1. Парабола и хипербола нису затворене криве. Величине планетарних путања Положај планетарне путање у простору треба одредити помоћу познатих оријентира. Зато се употребљава раван еклиптике и пролећна тачка. Угао између равни у којој се налази стаза тела и равни еклиптике зове се нагиб или инклинација (ознака: -{i}-). Две се равни секу у правцу на којему су две тачке истакнуте - оне у којима планетарна путања пробада раван еклиптике: узлазни чвор Ω (у њему тело у свом годишњем кретању прелази са јужне стране еклиптике на северну) и силазни чвор Ʊ (у њему тело у свом годишњем кретању прелази са северне стране еклиптике на јужну). Положај узлазног чвора задаје се еклиптичком дужином узлазног чвора Ω. С мерама -{i}- и Ω оријентисана је раван кретања небеског тела у простору. Да би се у тој равни оријентисала елипса, бељежи се положај њеног перихела. У ту сврху служи аргумент перихела π, угао од узлазног чвора до велике полуосе која садржи перихел. Лонгитудом перихела назива се укупан угао ω = Ω + π. Да би се пратило кретање небеског тела, потребно је додати податак о звезданом (сидеричком) опходном времену -{P}- и о тренутку -{to}- у којем тело пролази перихелом. Дакле, за опис геометријских својстава планетарних путања - величине елипсе, облика елипсе, њене оријентације и начина кретења тела - потребно је 7 величина: -{a, e, i, Ω, ω, P}- и -{to}-. То су величине планетарних путања. Анализа планетарних путања Већина планета има слабо издужене планетарне путање (стазе), које је на малом цртежу оком тешко разликовати од кружнице. Тако Земљина путања с ε = 0,001673 има велику полуосу -{a}- = 149,597 ∙ 106 -{km}-, малу полуосу -{b}- = 149,577 ∙ 106 -{km}-, најмању удаљеност од Сунца -{rmin}- = 147,1 ∙ 106 -{km}- и највећу удаљеност од Сунца -{rmax}- = 152.1 ∙ 106 -{km}-. Стазе планетоида у просеку су јаче издужене ос планетних путања. Код комета је шароликост много већа. Неке комете имају нумерички ексцентрицитет ε близак јединици. Најиздуженију стазу има Меркур (-{e}- = 0,205), док најмањи ексцентрицитет има Венера (-{e}- = 0,007). Разлике се опажају и у нагибима планетарних путања. Плутонова и Меркурова стаза највише се од свих планета отклањају од Земљине путање. Код Плутона то доводи до занимљиве последице. Наиме, цртају ли се стазе Нептуна и Плутона пројектоване у исту равнину, чини се да се због издужености Плутонове стазе те две путање секу, те да се две планете могу и сударити. Нептун је заиста у неким раздобљима даље од Сунца него Плутон (на пример као од 1980. до 1999). Међутим како се равни путања Нептуна и Плутона секу под углом од око 15°, те су стазе увек далеко једна од друге. Стога се они никада не могу сударити. Путање планетоида нагнуте су према еклиптици за више десетина ступњева, равни комета могу сећи еклиптику под било којим углом. Када је угао инклинације већи од 180°, каже се да је путања небеског тела и његова револуција ретроградна; пројектујући такву стазу на раван еклиптике, видело би се да се тело креће око Сунца у супротном смислу од Земље и осталих планета. Све планете и планетоиди имају директну револуцију. Физички различите врсте тела у Сунчевом систему се групишу по геометријским својствима путања. До разлика у владању небеских тела дошло је у току развоја Сунчевог система. Генерално, величине планетарних путања појединог члана Сунчевог система непрестано се мењају. Промена тих величина код Земље могла је у прошлости, у дугим геолошким раздобљима, утицати на климатске промене. Може се запазити још да се велика полуоса (линија која повезује најближи и најудаљенији положај тела од Сунца, перихел и афел), названа још и линија апсида, не подудара с линијом која повезује зимску и летњу тачку. Разлика се у ствари стално повећава, јер се линија апсида закреће у линији путање; закреће се у смеру кретања Земље, те Земљи треба више времена да поново стигне у перихел, него што јој треба да понови свој положај према звездама. Другим речима, звездана (сидеричка) година краћа је од времена проласка Земље перихелом. То раздобље траје 365 д 6 -{h}- 13 -{min}- 53 -{s}- = 365,25964 дан и зове се аномалистичка година (година). Земљина путања Земљина путања у астрономији преставља планетарну путању (орбиту) Земље којом обилази Сунце, на удаљености од једне астрономске јединице (АЈ) или 149 597 870 691 ± 30 метара, што преставља приближно 150 милиона километара. Перихел Земље је најближа тачка Земљине путање до Сунчевог средишта, смештена на крају велике осе елипсе којом се Земља креће релативно према Сунцу, а Земља пролази кроз перихел сваке године почетком јануара (у задње време 3. јануара) и износи 147 098 291 -{km}-. Афел Земље је најудаљенија тачка путање Земље до Сунчевог средишта, а Земља пролази кроз афел почетком јула (у задње време 4. јула) и износи 152 098 233 -{km}-. Орбитална брзина Земље је 30 -{km/s (108 000 km/h)}- што значи да пређе удаљеност Земљиног пречника (око 12 700 -{km}-) за 7 минута или удаљеност до Месеца (око 384 000 -{km}-) za 4 sata. Референце Литература Andrea Milani and Giovanni F. Gronchi. Theory of Orbit Determination (Cambridge University Press; 378 pages; 2010). Discusses new algorithms for determining the orbits of both natural and artificial celestial bodies. El'Yasberg "Theory of flight of artificial earth satellites", Israel program for Scientific Translations (1967) Спољашње везе CalcTool: Orbital period of a planet calculator. Has wide choice of units. Requires JavaScript. Java simulation on orbital motion. Requires Java. NOAA page on Climate Forcing Data includes (calculated) data on Earth orbit variations over the last 50 million years and for the coming 20 million years On-line orbit plotter. Requires JavaScript. Orbital Mechanics (Rocket and Space Technology) Orbital simulations by Varadi, Ghil and Runnegar (2003) provide another, slightly different series for Earth orbit eccentricity, and also a series for orbital inclination. Orbits for the other planets were also calculated, by , but only the eccentricity data for Earth and Mercury are available online. Understand orbits using direct manipulation . Requires JavaScript and Macromedia Planetary orbit Simulator Astronoo Астрофизика Орбите


„Етничко чишћење је злочин, а не побједа“ | Радио Телевизија БН „Етничко чишћење је злочин, а не побједа“ Људски не разумијем и не прихватам одлазак представника СДСС у Хрватској, конкретно потпредсједника Владе Хрватске, Бориса Милошевића, на обиљежавање прославе годишњице Олује коју у Хрватској празнују као Дан побједе и домовинске захвалности. Мјесто свих Срба, па и оних из СДСС, тог дана је на обиљежавању заједничког Дана жалости за све Србе у региону, јер је Олуја највеће етничко чишћење 90-тих година, сматра предсједник ДНС Ненад Нешић. Република Српска 01.08.2020 | 18:21 Лидер ДНС подсјећа да је у Олуји протјерано 200.000 Срба, да су двије трећине страдалих старији од 60 година, те да је убијено и 550 жена. "Етничко чишћење је злочин, а не побједа. Кога су побиједили? Дјецу коју су бомбардовали у избјегличкој колони? 1.800 Срба који се још увијек воде као нестали, или жене и старце које су побили", пита Ненад Нешић. Он подсјећа да у Хрватској данас живи само четири одсто Срба, а да је на попису 2011.године само трећина њих рекла да им је матерњи језик српски, што довољно говори о положају Срба у Хрватској. Нешић је још једном апеловао на представнике СДСС да „преиспитају своју одлуку у учешћу на обиљежавању годишњице Олује, најстрашније војне акције против српских цивила, јер својим присуством догађају, сматра, дају му легитимитет“. "Трајно помирење може се градити само на истини и поштовању свих жртава, а никако на негацији злочина и пристанку на исту", закључио је он, саопштно је из ДНС. Уважени мој предсједниче, свака ти част за изјаву, и наравно за све што радиш да подигнеш ДНС из понора у који нас је увео старац Марко Павић и сви они који га подржавају. Ти то паметно радиш, лагано уклањаш ове старе чланове Павићевце и желиш центар партије из Приједора пренијети у Ист. Сарајево. Имаш подршку ОО ДНС Фоча на челу са мном и најугледнијим међу Фочацима, Чедомиром Сарићем, Јеленком Васиљевићем, Милошом Лазовићем Војводом и највећом дамом у Фочи Недом Радановић! Тако је Нешићу сарадниче........ Имате ли ви новца за шутање или ви свој новац сакривате да народ не види. Е мој Мастило...појма ти немас... Само полако, сад ће избори показати ко је ко...а успут прочитај мало Васковића .. Хтјео сам бити прадсједник свих срба на планети па ми се омакло.. Мозда бих требало попричати о узроцима, ста је довело до ОЛУЈЕ,ко је ту одговоран. Да ли је било других опција у игри и коп је те опције погасио и изазвао то сто се десило.. Нико да се запита ко су људи који су повели народ на устанак а онда се извукли и оставили их пред нафолазечом војском. О каквим узроцима причаш? Како би ти реаговао да ти неко каже од сутра ниси муслиман ни Хрват, има да будеш Мађар или Србин? У Босни муслимани хтјели отцјепљење референдумом од СФРЈ, а Србе нико ни питао није, који нормални човјек би да се одваја од свог народа и матице? ЧИСТА ПРОВОКАЦИЈА И НАДМЕТАЊЕ СИЛЕ! Книн је био Скоро празан, али они су колону бомбардовали. То је геноцид..... Наравно да је злоцин али нико из ЕУ не реагује.Далисе историја понавља'? Злоцин је убити и једног цовјека па када се вец спомиње злоцин Ко је убио Давида Драгицевица па неког Савица па Маузера и јос неке о којима се цути. Милосевиц је тада говорио србима да је и хрватска србија,а јадни народ му веровао. У па овај зна ста се десава и ван Калиновика, само напријед! Он бар даје изјаве, док остали ћуте надајући се чему? Предизборних патриотизам. А зашто пљачкаш народ. Арбитражом са Тегелтијом украо си 7.000.000км. Предсједнице јел постоји јос увијек ДНС? Ја би да вам побољсам кадровску политику. Типицни ЕНТИТЕТСКИ "политицар" такозвани наравно. Сви су криви за распад Југославије само ниси ти ни народ из којег долазис. Мислим да би требао кредит подици и узети себи трактор и удри по лубеницама боље би ти стајало. ГЛУП.. СИ


Следеће гађање извршено је италијанском сачмаром „Fabarm“ која користи патроне калибра 12/76 Magnum. Иако је овом муницијом направљена доста већа рупа на дрвеној облози врата, челични слој је остао готово нетакнут.