text: Србија и Црна Гора (скраћено СЦГ), званично Државна заједница Србија и Црна Гора (скраћено ДЗСЦГ), бивша је државна заједница коју су чиниле републике Србија и Црна Гора. Трајала је од 4. фебруара 2003. до 21. маја 2006. када је Црна Гора на референдуму изгласала независност. Исте године, 3. јуна, парламент Црне Горе је прогласио независност и од тада СЦГ више не постоји. СЦГ је била европска земља која је држава-континуитета са Савезном Републиком Југославијом (СРЈ). Административни центар СЦГ је био Београд, а у Подгорици се налазио Суд СЦГ. СЦГ се граничила са Мађарском на северу, Хрватском, БиХ (Републиком Српском) и Италијом (морска граница) на западу, Румунијом и Бугарском на истоку, и Албанијом и Републиком Македонијом на југу. Постојање СЦГ је било регулисано кроз Уставну повељу СЦГ донету 4. фебруара 2003. Историја Разлози преуређења Кад је проглашена Савезна Република Југославија 1992. године, Уједињене нације и многе поједине државе (поготово САД) нису хтеле да је признају као државу-континуитета са СФРЈ, иако су је признале као државу. СРЈ није била члан УН до Петооктобарских промена 2000. године, а примљена је једногласном одлуком Генералне скупштине УН 1. новембра 2000. године. Ипак, тада је већ било доведено у питање постојање СРЈ. Мило Ђукановић и Влада Црне Горе од 1997. године нису били задовољни аутономијом и заговарали су одвајање од Србије и државну независност. Влада Црне Горе радила је на осамостаљењу (увођењем немачке марке као платежног средства у Црној Гори, стварањем полицијских контрола на граници са Србијом, а одбила је да прихвати ванредно и ратно стање на својој територији током НАТО бомбардовања СРЈ 1999. године), Од промене режима у Србији 2000. године Црна Гора захтевала је отвореније независност, са евентуалним преуређењем федерације у „Савез две независне међународно признате републике“. Нова савезна влада коју су чинили ДОС и црногорска опозициона странка СНП, инсистирала је да се питање преуређења заједнице не покреће до завршетка републичких парламентарних избора у Србији 23. децембра 2000. године, јер би независношћу Црне Горе ДОС изгубио једину до тада освојену власт- савезну, чиме би се можда отворио пут бившем председнику Србије и Југославије, Слободану Милошевићу, да преко још увек актуелне парламентарне већине у републичкој скупштини обустави изборе и поново успостави своје факторе контроле. Иако је ова жеља испуњена, тензије између две републике је убрзо након формирања владе Зорана Ђинђића продубило припајање већег дела последње спорне територије из Југословенских ратова — Превлаке Хрватској, а не Црној Гори, за шта су Црногорци делимично кривили и српске преговараче из савезне делегације који су показивали равнодушност на преговорима. Преуређење Током 2001. године, интензивирани су преговори две републике, који су већином вођени у Београду и на црногорском полуострву Свети Стефан. Међутим свако је остао при свом ставу: Црна Гора је инсистирала на независности обе републике, а Србија је тражила само козметичке измене у оквиру СРЈ, или потпуну независност обе републике. Преговори су били прекинути, а преокрет је настао од децембра 2001. године када се у преговоре укључила Европска унија, која је тражила да Србија и Црна Гора остану у заједничкој држави. Коначно, Србија и Црна Гора су 14. марта 2002. године склопиле нови споразум о наставку сарадње, који је између осталога укинуо име „Југославија“, а нову државну заједницу назвао Државном заједницом Србија и Црна Гора. Споразум су потписали челници обе републике, савезне државе и Хавијер Солана из Европске уније. По формулацији, постало је јасно да ће нова заједница бити најближа статусу уније, много лабавијем виду заједништва од дотадашње федерације. Дана 4. фебруара 2003. оба већа савезне скупштине СРЈ су усвојила више месеци писану Уставну повељу државне заједнице Србија и Црна Гора, коју су претходно усвојила оба републичка парламента. Част да прогласи нову државу, имао је дотадашњи председник Већа Грађана савезне скупштине- Драгољуб Мићуновић. Уставна повеља чланом 25 оставила је могућност свакој републици чланици да организује референдум о независности након три године. Црна Гора је, како је речено, успешно искористила то право. Промене у односу на СРЈ Новом уставном повељом, укинут је директан избор институција заједничке државе: скупштина се бирала равноправним делегирањем из обе републичке скупштине, председник се бирао у скупштини, а он је уједно био и председник Савета министара- тела које је заменило Савезну владу. Ове институције су имале свега неколико овлашћења, и то већином у спољњој политици, јер је остатак надлежности прешао на републичке институције. Скупштина СЦГ само је усвајала законе у вези са људским правима, спољном политиком и ратификовала разне споразуме. Укинут је и статус главног града, а уместо тога, Београд је постао административни центар, са готово свим заједничким институцијама. Уместо Уставног суда, предвиђен је Суд Србије и Црне Горе са седиштем у Подгорици, који никада није конституисан. Заједничка Народна банка је подељена на републичке. Оваква подела, изазвала је незадовољство код појединих странака у Србији, нарочито Г 17+, која је убрзо почела да тврди да се права, као што су избор амбасадора, приступ заједничким материјалним средствима и сл. деле на равноправне делове, а обавезе, као што су давање новца за издржавање заједничке државе, деле у складу са величином република и бројем становништва. Интересантно, али сва државна обележја СРЈ су задржана, чак и контроверзна химна "Хеј, Словени", мада је пред Олимпијске игре у Атини 2004. године постојала намера да се она замени за необичну комбинацију српске и црногорске националне химне „Боже, Правде“ и „Ој, Свијетла Мајска Зоро“, али то није учињено, јер је против био српски патријарх Павле, кога су послушали и посланици владајуће већине из СНП-а, па није било већине за усвајање. 2005—2006: Коначан распад Дана 25. априла 2005. године Савет министара Европске уније потврдио је позитивну Студију о изводљивости преговора о склапању Споразума о стабилизацији и асоцијацији са Србијом и Црном Гором. Студија је предвиђала принцип двоструког колосека у придруживању двеју држава чланица, и не односи се на територију Косова и Метохије. Крајем те године, црногорско руководство је почело да подсећа на своје право да организује референдум наредне године. Тада су многи почели да сумњају да је СЦГ све време била само мораторијум на неизбежан распад последње енклаве бивше Југославије, баш као што су и брионским мораторијумом, Хрватска и Словенија три месеца пролонгирале своју независност 1991. године. Србија је инсистирала да се у референдумски процес укључи и ЕУ, како би га макар пролонгирала, јер је погрешним тумачењем резолуције 1244 констатовано да Космет постаје независна република кад и Црна Гора, јер се у резолуцији наводи да Косово остаје саставни део СРЈ, не и Србије. Европска унија је именовала Словака Мирослава Лајчака за главног представника у вези са црногорским референдумом, а прихваћен је предлог Комисије за демократију путем права (Венецијанска комисија) да неопходна већина за независност Црне Горе буде 55% од изашлих бирача. У предреферендумској кампањи, за независност су лобирале владајуће странке ДПС и СДП, укључујући и, иронично, председника СЦГ, Светозара Маровића, а против СНП, Народна Странка и друге просрпске странке. Мада се Србија обавезала да се не меша, премијер Војислав Коштуница и неколико интелектуалаца се окупило на митингу просрпске коалиције Црне Горе, који је одржан у Београду, и пружили им подршку. На референдуму 21. маја 2006. Црна Гора је изгласала независност са око 55,5%, а 3. јуна исте године је Парламент Црне Горе прогласио независност. Од тада СЦГ, последњи остатак некадашње Југославије, више не постоји. Два дана касније, 5. јуна 2006. године Народна скупштина Републике Србије је прогласила Србију сувереном републиком и наследником СЦГ и тиме и формално окончао постојање државне заједнице, а истог дана и Влада Републике Србије је признала независност Црне Горе. Обе државе су добиле међународна признања и одвојено примљене у УН у јулу те године. Питање међународних споразума, које су ратификовале СРЈ и СЦГ решено је тако што је одлучено да се они односе на правно-формалног наследника заједнице- Србију, а Црна Гора их је потписала по убрзаном поступку. Спортске репрезентације су остале заједно у више дисциплина све до краја те године, са старим обележјима. Држава Привреда се упола смањила од 1990. године због лошег управљања, међународних санкција и штете због рата на Косову и Метохији. Након збацивања председника Слободана Милошевића у октобру 2000, коалициона влада је увела мере за стабилизацију и агресивни програм реформе тржишта. Чланство у ММФ-у обновљено је 2000. Донаторска конференција Светске банке и Европске комисије одржана 2001. и сакупљено је 1,3 милијарди долара за државно реструктурирање СЦГ. 2001. договорено је да ће се отписати 66% дуга од 4,5 милијарди долара према Париском клубу, а такође извршен је сличан отпис за 2,8 милијарде долара дуга према Лондонском клубу. Црна Гора је одвојила своју управу од федерације и Србије још током Милошевићеве власти. Током свог постојања унутар СЦГ, имала своју централну банку, користила евро као службену валуту, наплаћивала своју царину и имала свој буџет. Покрајина Косово и Метохија, под управом УН-а, прима финансијску и техничку помоћ од међународне заједнице. Службене валуте су евро и српски динар, док УН-ова управа прикупља порезе и управља буџетом. Сложеност политичких односа Србије и Црне Горе и спора приватизација кочили су развитак. Споразуми са ММФ-ом, а поготово порески услови, су били важан елемент у одређивању политике. Велика незапосленост била је један од кључних политичко-економских проблема. Републике и аутономне покрајине СЦГ је била подељена на две републике и на две аутономне покрајине које су биле део Републике Србије. Географија Србија и Црна Гора је покривала површину од 102.350 -{km2}-, са 199 -{km}- обале. Рељеф је био изразито разноврстан. Значајан део Србије је у равницама и нижим брдима (осим југа који је планински) а већи део Црне Горе покривају високе планине. Србија не излази на море, целокупна обала отпада на Црну Гору. На црногорској обали се налази једини фјорд у јужној Европи. Клима је разноврсна на сличан начин. Север има континенталну климу (хладне зиме и врућа лета); централна област је комбинација континенталне и медитеранске климе; док на југу преовлађује јадранска клима дуж обале, а унутрашњост има врућа и сува лета и јесени, и релативно хладне зиме са много снега. Београд, са 1.717.863 становника по цензусу је био највећи град Србије и Црне Горе. Остали значајни градови су били Ниш, Нови Сад, Крагујевац, Подгорица, Суботица, и Приштина, сваки са око 100.000 — 300.000 становника. Привреда Лоше управљање економијом током дугог периода економских санкција, и штета коју је претрпела југословенска инфраструктура и индустрија током НАТО бомбардовања, је преполовило привреду из 1990. Од свргавања бившег председника, Слободана Милошевића, октобра 2000, коалициона влада ДОС-а је увела мере за стабилизацију, и започела агресивни програм за опоравак тржишта. Након обнављања чланства у Међународном монетарном фонду, децембра 2000, Југославија је наставила да се реинтегрише у међународну заједницу, поново се учланивши у Светску банку (ИБРД) и Европску банку за обнову и развој (ЕБРД). Светска банка-Европска комисија су спонзорисале донаторску конференцију која је одржана у јуну 2001, и на којој је прикупљено 1,3 милијарде долара за економско реструктурирање. Споразум о репрограму дога од 4,5 милијарде долара према Париском клубу је закључен у новембру 2001; договорен је отпис 66% дуга; сличан договор о олакшању комерцијалног дуга од 2,8 милијарде долара према Лондонском клубу је постигнут у јулу 2004; 62% дуга је отписано. Црна Гора је одвојила своју привреду из савезне управе током Милошевићеве ере. Сада обе републике имају одвојене централне банке, различите валуте — Црна Гора користи евро, док је у Србији динар званично средство плаћања. Две републике такође имају различите нивое царине, одвојене државне буџете, министарства унутрашњих послова и владе. На Косову и Метохији су званична средства плаћања динар и евро, а УНМИК сакупља порезе и управља буџетом. Комплексност политичких односа у Србији и Црној Гори, спор напредак у приватизацији, и стагнација у европској привреди, отежавају напредак привреде Србије и Црне Горе. Договори са ММФ-ом, посебно захтеви за фискалном дисциплином су важан елемент у формирању економске политике. Висока стопа незапослености остаје кључни економски проблем. Корупција такође представља велики проблем, са великим уделом сивог тржишта и високим степеном умешаности криминала у привреду. Саобраћај Србија, а поготово долина реке Велике Мораве, описује се као „раскрсница истока и запада", због чега је имала бурну историју. Та је долина најлакши начин да се копном стигне из континенталне Европе у Грчку и Малу Азију. Главне европске трасе које иду кроз Србију су Е-75, Е-70 и Е-80. Е-763/Е-761 је најважнији пут који повезује Србију и Црну Гору. Дунав, важна међународна река, тече кроз Србију. Највећа морска лука је Бар у Црној Гори. Демографија Србија и Црна Гора је демографски разноврснија од већине других европских земаља. По попису из 1991, најзаступљеније нације су Срби (62,6%), Албанци (16,5%) и Црногорци (5%). Такође су значајне популације Мађара, Рома, Бугара, Македонаца, Румуна и других источно романских народа (укључујући Арумуне, Меглено-Румуне и Влахе), и на десетине других словенских народа — Бошњаци, Хрвати, Буњевци, Шокци, Горанци, Јањевци, Русини, Словаци, Муслимани и Југословени. Одређен број грађана се изјашњава као Египћани и Ашкалије. Ове две групе су раније сматране Ромима који су веровали да потичу из данашњег Египта и Израела. Највећи део етничке разноврсности отпада на Косово и Метохију и Војводину. Велика албанска популација се углавном налази у Србији, већином на Косову и Метохији, уз мању бројност у општинама Прешево и Бујановац, и на југоистоку Црне Горе (општина Улцињ). Велика бошњачка популација живи у области Санџак на граници Србије и Црне Горе: Укупно Србија и Црна Гора — 10.019.657 Србија (укупно): 9.396.411 Војводина: 2.116.725 Косово и Метохија: 1.800.000 Црна Гора: 623.246 Већи градови (преко 100.000 становника) — подаци из 2002. (2003. за Подгорицу, 2005. за Нови Сад): Београд: 1.717.863 (2.000.000 шире језгро) Нови Сад: 255.071 (333.895 шире језгро) Ниш: 253.400 (295.000 шире језгро) Крагујевац: 212.000 (265.000 шире језгро) Приштина: 150.000 (незванично, није било пописа од 1991) Подгорица: 139.500 (169.000 шире језгро) Призрен: 120.000 (180.000 шире језгро) Суботица: 99.471 (149.000 шире језгро) Зрењанин: 80.000 (132.000 шире језгро) Чачак: 80.000 (120.000 шире језгро) Краљево: 80.000 (135.000 шире језгро) Панчево: 78.000 (130.000 шире језгро) Смедерево:78.000 (120.000 шире језгро) Нови Пазар: 76.000 (110.000 шире језгро) Лесковац: 76.000 (160.000 шире језгро) Крушевац: 75.000 (135.000 шире језгро) Шабац: 74.000 (125.000 шире језгро) Види још Уставна повеља Србије и Црне Горе Војска Србије и Црне Горе Ваздухопловни савез Србије и Црне Горе Савезна Република Југославија Напомене Референце Извори "Годишњица формирања државне заједнице Србија и Црна Гора" B92 "Симболи државне заједнице Србија и Црна Гора: Плаво и плаветно на парагвајски начин" Време Спољашње везе Радио-телевизија Републике Српске: Данас се навршава 20 година од проглашења Влада Републике Србије, Одлука о признавању Републике Црне Горе Чланице Уједињених нација Историја Црне Горе Бивше државе на Балканском полуострву Историја Србије Историја Црне Горе у савременом добу Бивше државе Европе


Autor Tema: Осавремењавање пчеларства, предавање у Лазареву-Војо Брстина децембар 2017.год. (Pročitano 2007 puta)


source: wikipedia

text: Конектикат (), правилније Конетикат држава је САД, која се налази у њеном североисточном делу, у региону Нова Енглеска. Конектикат је трећа најмања држава по површини, са 14.371 -{km}-2, 29. најмногољуднија, са 3.565.287 становника и четврта најгушће насељена од педесет држава. На истоку се граничи са Род Ајлендом, на северу са Масачусетсом, на западу са Њујорком и на југу са Лонг Ајленд заливом. Главни град је Хартфорд. Назив потиче од мохиганске речи за дугу, плимску реку, који се прво односио на реку Конетикат, а после и на целу државу. Демографија Биро за попис становништва Сједињених Држава процењује да је број становника у Конектикату 1. јула 2019. износио 3.565.287, што је смањење од 0,25% у односу на попис становништва Сједињених Држава 2010. Религија Доминантне религије Конетиката су протестантизам и католичанство, уз велики број неизјашњених и атеиста. Највећи градови Извори Спољашње везе Државе САД


Нема смисла забрањивати било коју књигу па ни Мајн капф,то је део историје и ако се некоме не свиђа,јбг тако је. Како било ко да схвати Хитлерову поенту,ма каква она била ако му забране да прочита Мајн капф,шта учиће о Хитлеру из јеврејских и анти фа срања к 4000 72;о што смо ми учили у школи о партизанима и злотворима четнициима и љотићевцима,ово је чисто прекрајање историје и сатанисање актера те историје. Ако неко хоће да проита треба му се омогућити да оде у библиотеку и лепо прочита то шта га интересује,па ако заволи Хитлера заволео га је,а ако га замрзи опет је то урадио по својој процени,а не по проценама циониста и осталих "мученика". Ово не треба посматрати политички или идеолошки,ајде сад да бранимо дел аоних који нам у историји нису одговарали,јер јелте лепо је створити лажну слику и лажне идоле


source: fineweb

text: Приштинска полиција одобрила је повећано ангажовање полицијских снага због сахране Исе Шаље, познатијег као Бољетини, који се сматра албанским херојем. Безбједност ће бити појачана како у мултиетничким срединама, тако и у зони одговорности полицијске станице Звечан. Сахрана Бољетинија је планирана за сутра у албанском селу Бољетин, у општини Звечан, насељеној већинским српским становништвом. Кула у којој ће бити сахрањен Бољетини саграђена је у непосредној близини манастира Соколоца. Бољетини је, иначе, био саборац првог премијера независне Албаније, Исмаиља Ћемаљија и према албанској историографији убијен је 90-тих година прошлог вијека у Подгорици. Портрети ове двојице били су и на застави коју је носио дрон на фудбалској утакмици Србија – Алабанија. Прије двадесетак година његови посмртни остаци су пребачени у Митровицу, гдје их је до сада чувао локални хоџа. Регионални шеф оперативе Косовске полиције Жељко Бојић изјавио је да ће сутра у Звечану бити повећан број полицијских службеника, мобилних и пјешачких патрола. Градоначелник Звечана Вучина Јанковић рекао је да се овим поводом општини Звечан нико није обратио са захтјевом за сагласност. – За најављени пренос посмртних остатака Исе Бољетинија у албанском селу Бољетин које се налази на територији општине Звечан, сазнали смо путем медија. Нико од организатора није се обратио захтјевом за сагласност општини Звечан – рекао је Јанковић. Он је истакао да су од Кфора и Косовске полиције добили увјеравања да се евентуални инциденти неће толерисати. – С обзиром на то да ће преносу посмртних остатака присуствовати само чланови породице, сматрам да нема аргумената за политизовањем тог питања. Међутим, добили смо чврста увјеравања од команде Кфора и Косовске полиције да се ни један инцидент на територији ове општине и уопште на сјеверу Косова неће толерисати – казао је Јанковић. Он је додао да оспорава овај догађај. Прекршени су, како каже, и законски услови јер постоје процедуре које су морале бити испостоване. Макарија, игуманија манастира Соколица, изјавила је да не очекује инциденте, али очекује да ће Албанци можда сутра правити мало гужву довођењем људи аутобусима на поклоњење. Командант Кфора Франческо Фиљуоло неће одобрити безбједносним снагама Косова да иду на територију општина са сјевера, гдје су Срби већина, али ни да прате на сахрану посмртне остатке Бољетинија, саопштено је раније из Кфора.


text: Илија Животопис[уреди] Био је родом из Ароноба из града Тесвита. По предању, када се Илија родио, његов отац Сабах је видео око њега анђеле који га повијају огњем и хране пламеном, што је било знамење његовог пламеног карактера и силе огњене. Младост је провео у дубоком размишљању и молитви, често сам у пустињи. Тадашњи цар Ахав, под утицајем своје жене Језавеље, беше напустио веру Мојсијеву и уместо Јехове славио туђе богове. Пророк Илија супротставио се цару пребацивши му отпадништво и пророковао сушу и глад због слављења туђих богова. Чинио је чуда кроз која је Бог показивао Израиљцима своју праведност. Због неправди коју је цар чинио народу и грамзивости Илија му је прорекао да ће њему и његовој жени пси лизати крв после смрти, што се и обистинило. „Пророк Илија ишао је по Ханану у пратњи свог ученика Јелисија. Кад стигоше у Јерихон, на очи педесет других пророка, удари плаштом по Јордану и вода се раздвоји на две стране. Кад пређоше на другу обалу, подиже се грдан вихор, огњена кола са огњеним коњима раставише их и у вихору однесоше Илију на небо“. Свети Илија, према томе, није умро већ је жив отишао на небо. Пророци[уреди] Пророци нису имали ничег заједничког са врачима. Они нису живели од прорицања будућности и врачања. То су били мудраци, народни учитељи, како би данас рекли — друштвени и политички радници. Они су стварали и проповедали више религиозне концепције засноване на личној моралној одговорности човека пред Богом. Пророци су истицали етичке вредности религије, у којој нису важни ритуал и церемонија, а чија суштина је у томе да људи буду у души праведни и богобојни. Својим радом пророци су утрли пут настанку хришћанства. Свети Илија код Срба[уреди] Срби су преласком у хришћанство многе особине свог старог бога Перуна, који је управљао муњама и громовима, пренели на Светог Илију. По народној традицији, Свети Илија се вози на ватреним колима која вуку четири коња, из чијих ноздрва избија пламен. Грмљавина је тутњава његових кола којима се он вози по небу и облацима. На иконама се Свети Илија представља или како на ватреним колима иде на небо, или како држи нож у руци као знак да је њиме поклано 450 лажних Валових зреца на брду Камил или како седи у пећини где се склонио од охолог цара Ахава, а гавран му доноси храну. Свети Илија је у Србији био слава ваздухопловаца, обнародована указом из 1924. године. Међутим након пропасти краљевине Југославије и долазак комуниста на власт слава је престала да се поштује. Године 1992. свети Илија поново постаје слава ваздухопловаца[1]. Види још[уреди] Референце[уреди] - РТС: Данас је Свети Илија (02.08.2011.), Приступљено 24. 4. 2013. Спољашње везе[уреди] |Илија на Викимедијиној остави.|


ДАН - Предсједница синдиката вртића изгласана путем Вајбера, споран кворум Славка Бошковић / -Архива 29/06/2021 u 07:45 h Предсједница синдиката вртића изгласана путем Вајбера, споран кворум Не знам је ли било кворума, али мислим да их је било 100. Остали су преко представника слали гласове, каже Славка Бошковић У Јавној предшколској установи одржана је сједница скупштине синдиката на којој је Славка Бошковић поново изабрана за предсједницу. Група запослених сматра да је избор био нерегуларан и да није било кворума да се сједница одржи. Њен противкандидат била је Наташа Јовићевић, васпитач из вртића „Лептирић“. Запослени тврде да, осим што нијесу имали кворума, било је још неправилности на изборима 24. јуна. – О одржавању сједнице нијесу били упознати сви чланови савјета, а има нас 359. Због тога је на сједницу дошло свега нас 40, што значи да нијесмо имали кворум да наставимо рад, а још мање да се изабере предсједник. Међутим, све је завршено без обзира на ту велику неправилност. Поново је изабрана Славка Бошковић иако иза себе има неколико мандата. На дневном реду био је извјештај о досадашњем раду, формирање изборне комисије, избор и именовање предсједника, чланова извршног одбора, надзорни одбор, као и предлог за будућег предсједника синдиката просвјете на државном нивоу. До четврте тачке „текућа питања“ нијесмо стигли, јер је поента сједнице била само да се она изабере како би могла да се кандидује за предсједницу синдиката просвјете Црне Горе, уз њену констатацију да се не може кандидовати уколико је ми не изаберемо. Бошковић је наводно формирала вајбер групу како би гласали чланови који нијесу присутни. Затим су поједини чланови колеге позивали телефоном да кажу за кога гласају, и они гласали умјесто њих. Бошковић је тражила од нас да позивамо колеге да гласају. Имали смо и записничара, те се надамо да је ток гласања унијет у записник. Многи вртићи нијесу добили позив за сједницу. Предложена је била и Наташа Јовићевић. Међутим, гласањем путем вајбер група и телефонирањем, без кворума побиједила је Бошковић. На овоме нећемо стати. Потражићемо помоћ надлежних институција и очекујемо да ће испитати избор пресједника синдиката – наводе запослени. Славка Бошковић сматра да је избор био регуларан, те да јој је ово трећи мандат, од којих је један био на четири, а други на пет година. – Позив су добили шест дана прије и сви су могли да дођу. Није било начина ни до сада да се окупи толико људи, јер је синдикат бројан. Мислим да су били представници свих вртића и то је велики број. Имамо вајбер групу која служи за обавјештења преко које сам послала биографију кандидата и одредила се изборна комисија. Не знам је ли било кворума, али мислим да их је било 100. Остали су преко представника слали гласове. Изборна комисија треба да каже да ли се гласало путем вајбера и телефона – каже Бошковић. СЛАВКА БОШКОВИЋНАТАША ЈОВИЋЕВИЋЈПУ СИНДИКАТ Судије и службеници остали без додатка до 30 одсто Шеховић: Сарадња Скупштине и Синдиката просвjете од посебне важности 18. septembar 2021 09:34


МИЛОШЕВИЋ БИ ВЛАДАО и ДАНАС, да се ово остварило - СРБИЈА ЈАВЉА Милошевићева судбина могла је да буде сасвим другачија да су прво Аркан, а потом генерали Павковић и Лазаревић пронашли баснословно благо које су на југу Србије сакрили хајдуци. Акција која је била проглашена војном тајном, нажалост, окончана је неуспехом. Да природа није једног конобара с југа Србије обдарила сличношћу с глумцем Мелом Гибсоном, прича која следи остала би и даље покривена велом заборава. Овако... „Овако је било: сваки дан газдина жена око мене. Као, не мож’ да се начуди кол’ко личим на Мела! Те, да савијем руку да јој покажем мишић, те да накривим главу, а она ми намешта косу... Зове ме: ‘Мој побеснели Макс!’... И тако буде белај!“ БРИТАНСКИ „ЕКОНОМИСТ“ – РУСИЈА ЈЕ ПОД ВЛАШЋУ ЦАРА: На насловној страни Путин а изнад њега наслов – ЦАР ЈЕ РОЂЕН Плавооки угоститељски радник није прецизан, па ми, слушаоци, не знамо да ли је „белај“ била вишемесечна веза с газдарицом или оно што је уследило после, кад је њен муж открио прељубу. Занет сећањем на загрљаје своје бивше драге, он би низао детаље до у бескрај да га нови послодавац не опомене: „Узни се у памет, новинари нису дошли то да писују!“ Преварени кафеџија, наиме, држао је локал близу Команде копнене војске у Нишу, па су му већину сталних гостију чинили официри које је служио конобар-заводник. Случај је удесио да у кафану у Белој Паланци, где је конобар после драматичног изгона с посла и из кревета у газдином стану, нашао нов посао, наврати један пуковника из Ниша. „У одело, цивилно, и још тројица, млађи од њег’, подашишани, и они у цивилке... Онај пуковник н’е ме познао, ваљда није рачунао да ће ту да ме нађе. И кад ја реко: ‘Ел’ дупли вињак?’, он овак’ гицну с главу и погледа ме, ал’ ништа не рече. Они остали с њег’ узеше ‘кока-колу’“, прешао је конобар на догађај од пре месец дана, а саставни део његове представе било је и афектирање по јужњачки. „Мен’ ме ђаво не да мира, па га не пушћам: ‘Откуд ви у наш крај, гос’н пуковниче?’, А он ће: ‘А то си ти, швалер!’ Они остали гледају пред себ’ ки младе, ниједан ни са уво да мрдне. И каже пуковник: ‘Ја пошо у лов!’ ‘Пушке сте оставили у џип’, кажем ја онак’ успут... А излазио сам, никакве пушке у џип ги нема! А он сручи вињак и погледа ме, па си обриса уста и каже: ‘Идемо у лов на тартуфи!’“ За нашим столом комешање, сви знају да конобар причу уводи у финале. „Нане ти га шпијунске, мислим се ја, ти ће да ловиш тартуфи! Из Босну си дошо, реко у себи, тамо си у школу за ужину носио тартуфи! Видим, лаже на километар, ал’ не мога да оћутим. Реко’ му: ‘А ови ли су ти трагачи?’ Кад један од они подашишани ме погледа и рече ми: ‘Много лајеш, немо’ ти да њушиш тартуфи, ал’ одоздо, из земљу!’ Ја зајеба’ даљњу шалу с лудаци... Још једни за Шупљи камен!“, заврши, а остали зажагоре: „Шупљи камен! Сигурно су ишли на Шупљи камен! И ови траже злато на Шупљи камен!“ И прича се отме... Прича о томе како су пре петнаест година генерали Небојша Павковић и Владимир Лазаревић под Шупљим каменом тражили хајдучко злато. Скривено благо ствар је бајковита, а потрага за њим везује се за људе лаковерне, фантасте и занесењаке. Али нису начелник Генералштаба и командант Треће армије били први високи званичници који су се у такве авантуре упуштали. Удбине архиве чувају, тако, повест о акцији „Морава“ с краја 1965. и из прве половине наредне године, кад су оперативци чешљали Овчарско-кабларску клисуру. Најкраће: добар део злата које су Енглези – из резерви Краљевине Југославије! – слали четницима припадник британске обавештајне службе СОЕ Вилијам Бил Хадсон, придружен Дражи Михајловићу у јесен 1941. године, присвојио је за себе и сакрио на неколико места у западној Србији. Ствар је после рата изашла на видело, Сандеј тајмс је вредност проневереног злата проценио на 3.000.000 долара, а Александар Ранковић, свемоћни шеф Удбе, покреће тајну акцију „Морава“ како би нашао део Хадсоновог злата. Пре него што је ишта пронађено Ранковића смењују на Брионском пленуму, а даља потрага, та и сличне, обавијена је велом тајне. Државна безбедност, међутим, у једном случају трага јавно, без страха да ће јој нађено неко узети, и без стида да ће јој пребацити неозбиљност. Место: Миљковац, насеље у нишкој општини Црвени Крст. Време: између 1996. и 1998. Главни јунак: Аркан. Миљковац је село 18 километара удаљено од центра Ниша. Лежи на рубу Алексиначке котлине, ушушкано од ветрова, на месту где је у доба Римљана био град. Остаци древних зидина распаљују машту ловаца на благо, па мештани и данас срећу „планинаре“ и „кампере“ који преко рамена носе ашове. Аркан се довезао џипом. Људи у његовој пратњи нису били говорљиви, али локални полицајци убрзо су почели да причају да су то „дебејци“ из Београда. С њима је, према неким подацима, и мистериозни Италијан са Сицилије Салваторе Антони Фијандак. Припадници ДБ смењивали су се, повремено су долазили и „аркановци“ у црним униформама, и све је то, мање или више упадљиво, трајало две године, да би последњег дана хеликоптер неколико сати надлетао врх једног брда. Да ли је утоварио нешто или није, Миљковчани не знају. За њима је на имању Јове Бранковића остала дубока јама. „Кад сам тих година видео да на мом поседу нешто раде непознати људи, пријавио сам их полицији, где ми је речено да се ништа не бринем и да ће свака евентуална штета да ми буде надокнађена“, причао је Бранковић после, додајући: „Сигурно су тражили благо попа Мартина!“ Мора да су Павковић и Лазаревић били обавештени да Аркан тад није нашао злато овог попа и хајдука јер су две године касније, у лето 2000, и сами прионули на посао. Али да прво испричамо легенду о попу Мартину... Као и свако друго, и ово предање јавља се у различитим облицима: мењају се, од казивача до казивача, датуми и места и судбине протагониста. Ипак, испод ових наноса времена остаје језгро: поп Мартин пљачкао је турске караване и похарано благо крио у пећинама, бунарима и јамама у југоисточној Србији. У свим верзијама предања о овом хајдуку помиње се и Смокова јама, јама у којој је остављена главнина блага, а на чијем је улазу „златни смок“, механизам у облику неотровне змије зване смук. Та справа од позлаћеног челика ударцима убија сваког ко покуша да уђе у јаму а не уме да је деактивира. Пре двадесетак година у амбуланти у Гаџином Хану један чобанин лечен је од фрактуре чела и грудне кости, али никако није хтео да објасни како се повредио. Мештани су били убеђени да је преживео напад „златног смока“, а ловци на благо неколико месеци доцније отели су га из куће и одвели у непознатом правцу. Пронађен је седам дана касније у храстовој шуми изнад села Црвени Браг у белопалначкој општини, измрцварен. Умро је од последица зверског мучења пре пролећа. Трагачи за златом постојање попа Мартина, Смокове јаме и „златног смока“ не доводе у сумњу. Међу њима круже чак и „Записи попа Мартина“, наводна књига с детаљним описима места на којима је сакривено благо. Као локације, међу осталима, помињу се Гаргова воденица, Миљковац, манастир Светог Јована Пустог, Јеленова пећина, Шупљи камен, Шарчев дол, Гогин врх, Оштра чука... За свако од ових места постоји и мапа с детаљним упутством. Једно изгледа овако: „Код места Света Параскева, сокобањско, кад уђеш у цркву, од врата од истока иди до средине цркве и стани, има камик жут. Под њега товар злата.“ Или овако: „Тражи Малеково воденче. Над воденицом у лешта гроб воденичарски и паре у гроб. Бука са уста везана с ланац за камен. Види добро, има са обе стране по један крст укован на камен. Од буку пођи навише, нађи устав или савак, стани на савак и прескочи преко воде, ту копај, има једно каче с парама, на паре има сабља с три драга камена, има тефтер са златне корице од седам ока, и два крста и једне теразије златне.“ По свој прилици, такво једно упутство и такву мапу почетком јула 2000. године показао је генералу Лазаревићу у родној му Бабушници један његов школски друг. Зашто је генерал, иначе уман и трезвен човек и старешина, поверовао у причу свог исписника остаје тајна. Неки кажу да се у Бабушници знало да је отац власника мапе својевремено нашао неко закопано злато и да је овоме то давало известан кредибилитет. У сваком случају, Лазаревић је обавестио свог претпостављеног и ратног друга с Косова Павковића, а да ли је он обавестио Слободана Милошевића, нема поузданих доказа, осим исказа једног од учесника састанка који је Лазаревић убрзо одржао: „Генерал је рекао: ‘Морамо наћи злато. То су наредили генерал Павковић и председник Милошевић. Ми ћемо с тим златом, има га око 300 до 400 килограма, ишчупати земљу из економске кризе...’“ Злато се, наводно, налазило на месту званом Шупљи камен, између села Црвена Река и Шпај, на 43. километру пута Ниш-Пирот. Та је стена с великим срцоликим отвором на врху представљала туристичку атракцију, па су се многи заустављали да се крај ње фотографишу. Под Шупљи камен доведена је инжењеријска чета 211. оклопне бригаде, а према једном запису из тог времена, то је изгледало овако: „Стигли су војници са опремом, камионима, шаторима, булдожером... Брзо су начинили логор, поставили страже и почели да раде. Убрзо је у овом крају настао пакао: свакодневно су одјекивале експлозије мина, рушили су брдо, односно пробијали док је камење летело на све стране. Логору нико није могао да приђе, двојица старијих људи у цивилу стално су се нешто домунђавали са официрима, околина је врвела од специјалаца и генералових телохранитеља. Генерал Лазаревић је редовно надгледао радове и током викенда одлазио у родну му Бабушницу, док је његов колега Павковић боравио све време у Пироту. Јако обезбеђење га је увек чекало на путу спремно да га допрати до ‘рудника’ како би погледао има ли нешто ново...“ Зоран Митић, археолог из Беле Паланке, сећа се тих дана: „Зове ме Дуле Максимовић из нишког Завода за заштиту споменика и каже: ‘Војска копа нешто на преисторијском локалитету код Шупљег камена, иди, молим те, и види шта раде.’ Ја овде у главној улици сретнем Власту милиционера и поведем га, рачунам да је боље да са мном пође униформисано лице, званичније је. И одемо тамо. Кад тамо, заустави нас стражар – униформа, аутомат преко груди – каже: ‘Не може даље!’ Објасним ко сам и зашто сам дошао, а он: ‘Наређено! Ја само могу претпостављеном да кажем да сте били, а сад се вратите.’ И тако се Власта и ја вратимо. Шта су они копали и шта су ископали, не знам. Али ми смо врло близу тог места 2012. нашли римски миљоказ, камен који је показивао удаљеност од царског Ниша. Постављен је 230. године у част Александра Севера, једног од првих римских императора, који ту титулу није стекао рођењем, већ га је бирала римска војска.“ Раде Мијатовић има њиву која долази готово под сам Шупљи камен. „Там’ је био стражар, и там’, и там’, и там’... Нису давали да се приђе. А одавде се види како све лети у ваздух: буууум! Па злато су тражили, шта би друго?! Доле испод Шупаљ камен, причали су још наш стари, има тунели и магазе са злато. Е, не знам да л’ су нешто ископали! Како да знам кад нисам био тамо? Бев дете кад су се уставили неки Београђани да их водим да се сликају на Шупаљ камен. И мене сликали, и слике ми пратили...“ А Часлав Рашић, који му је прошле недеље помагао да фрезом растуре ђубриво, надовезује се: „Кад је војска отишла, нагрну народ. ‘Де је’, питују, ‘тај Шупаљ камен, само да га видимо?’ А носе лопате и оне детекторе. Виђао сам и рашљари. Иду ко у сан и држе неке жичке.“ Инжењеријска чета 211. оклопне бригаде повукла се с механизацијом једног преподнева првог или другог октобра 2000. Истог дана повучено је и обезбеђење и демонтиран логор. За војском је остао сабласни пејзаж: на месту Шупљег камена био је само шљунак; брдо је било пресечено по средини пролазом широким десетак метара, а с једне стране ископан је дубок и велики прилаз самом подножју стене. Као да је неко хтео да направи велики пут у саму утробу Шупљег камена. Човеку, док стоји у тој пустоши, свашта пада на памет. Пита се и да ли би било 5. октобра да је Милошевић нашао благо попа Мартина?! Километар-два ваздушном линијом налазе се куће у селу Црвени Брег. У некада великом и богатом месту сада живи тек десетак људи. Пензионер Слободан Петковић са супругом Љиљаном долази из Ниша у Брег само лети. „Ено тамо, изнад кућа, има један велики и стари храст. Све су му жиле поткопане, и пре неки дан сам нашао свежу земљу... Траже злато попа Мартина под њим“, каже, али тешко је закључити да ли он то сматра бесмислицом. Од Старе до Суве планине легенда о попу и хајдуку стварнија је од политичких вести... А на месту где је војска разрушила Шупљи камен неколико година касније један грађевински предузимач из Ниша отворио је каменолом за источни крак Коридора 10. ПАКЛЕНИ ПЛАН АЛИЈАНСЕ: НАТО ствара две формације против Русије У кафани код двојника Мела Гибсона разбуктала се дискусија. Надвикују се: „Је л’ имала три каменолома на пет километра лево и десно? И баш на Шупљи камен им требао још један? Па провидно! Него, хтео човек да настави... И што више не ради? Сад им камен не треба, а? Са’ ће опет да дође војска, је л’ тако, Гипсон? ‘Де си, Гипсон? ‘Де оде човек?“ А двојник аустралијске филмске звезде налактио се на онај отвор кроз који се дотурају јела и нешто прича с куварицом. АМЕРИ У ПАНИЦИ ЗБОГ ШОЈГУА И РУСКЕ ВОЈНЕ ПОМОЋИ СРБИЈИ: Вашингтон послао ПИТ-БУЛА ХОЈТА ЈИА да запрети Вучићу!


text: 17. септембар (17.9.) је 260. дан у години по грегоријанском календару (261. у преступној години). До краја године има још 105 дана. Догађаји 1630 — Основан је град Бостон у Масачусетсу. 1631 — У Тридесетогодишњем рату Швеђани и немачки протестанти под командом шведског краља Густава Адолфа код Лајпцига победили царску војску под вођством грофа Тилија. 1665 — У Лондону избила епидемија куге у којој је умрло око 70.000 људи. 1776 — Основан је Пресидио Сан Франциска у Новој Шпанији. 1787 — Делегати 12 од тадашњих 13 држава САД су на Филаделфијској конвенцији потписали Устав САД. 1809 — Миром у Фредриксхаму завршен је Фински рат у ком је Русија освојила Финску. 1814 — Френсис Скот Кеи завршио је своју песму "Одбрана Форт МекХенрија", она је касније постала предложак за текст "Стар Спанглед Банер", химне Сједињених Америчких Држава. 1889 — Поводом 500. годишњице Косовске битке у краљевини Србији установљен „Орден кнеза Лазара“, који су могли да носе само владар и пунолетни престолонаследник. 1900 — Британска краљица Викторија I Александрина потписала документ којим је Аустралија ушла у Комонвелт као федерална унија шест бивших британских колонија. 1914 — Српски премијер Никола Пашић са албанским политичарем Есад-пашом потписује у Нишу тајни споразум о савезништву између Србије и Албаније. 1918 — После тродневне офанзиве Прва и Друга српска армија уз помоћ две француске дивизије пробиле Солунски фронт у Првом светском рату. Немци и Бугари били приморани да се повуку. Пробој Солунског фронта омогућио српској војсци повратак у домовину и, као једна од најуспешнијих операција у Првом светском рату, допринео коначном слому Централних сила. 1931 — Компанија -{„RCA Victor“}- представила прву лонг-плеј грамофонску плочу на 33 обртаја у хотелу „Савој“ у Њујорку. 1939 — Совјетска Црвена армија ушла у Пољску са истока, запосела крајеве западне Белорусије и Украјине и заробила 217.000 Пољака. Немци напали Варшаву из ваздуха и са копна. Носач авиона ХМС Курејџос британске Краљевске морнарице је у Западним прилазима торпедовала и потопила немачка подморница У-29, уз губитак живота 519 чланова посаде. 1944 — Спуштањем англоамеричких падобранаца код градова Арнема, Најмегена и Гравеа у Холандији почела је операција Маркет Гарден у Другом светском рату. 1978 — Потписивањем оквирног плана за мир на Блиском истоку у Кемп Дејвиду завршени разговори председника Египта Анвара ел Садата, премијера Израела Менахема Бегина и председника САД Џимија Картера. 1991 — Прва верзија Линукс кернела (0.01) је објављена на Интернету. 1997 — У близини Фојнице, у централној Босни, срушио се хеликоптер Уједињених нација у ком су погинули 12 представника УН и помоћник представника УН за Босну и Херцеговину Герд Вагнер. 2001 — Њујоршка берза поново је отворена за трговину након напада 11. септембра, најдуже затварање од велике депресије. Окружни суд у Београду обуставио кривични поступак против челника западних земаља и НАТО због агресије на Југославију 1999. Поступак обустављен пошто је јавни тужилац одустао од оптужнице, а Врховни суд Србије укинуо пресуду којом су оптужени осуђени на по 20 година затвора. Македонска влада саопштила да ће НАТО трупама дозволити да остану у земљи и по завршетку њиховог мандата. 2006 — Покренута ТВ Авала. 2011 — Покренут је покрет Окупирај Вол Стрит у парку Зукоти у Њујорку. 2016 — Две бомбе су експлодирале у Сисајд Парку у Њу Џерсију и Менхетну у Њујорку. 31 особа је повређена у бомбардовању Менхетна. Рођења 879 — Карло III Безазлени, француски краљ (прем. 929) 1826 — Бернхард Риман, немачки математичар. (прем. 1866) 1853 — Марко Т. Леко, српски хемичар, ректор Велике школе, академик и председник Црвеног крста. (прем. 1932) 1857 — Константин Циолковски, руски физичар. (прем. 1935) 1905 — Владан Десница, српски и хрватски писац. (прем. 1967) 1918 — Агостино Нето, анголски песник и политичар, 1. председник Анголе. (прем. 1979) 1923 — Хенк Вилијамс, амерички музичар. (прем. 1953) 1931 — Ен Банкрофт, америчка глумица, редитељка, сценаристкиња и певачица. (прем. 2005) 1934 — Морин Коноли, америчка тенисерка. (прем. 1969) 1945 — Фил Џексон, амерички кошаркаш и кошаркашки тренер. 1948 — Кемал Монтено, босанскохерцеговачки музичар. (прем. 2015) 1954 — Драган Симеуновић, српски фудбалер. 1958 — Јанез Јанша, словеначки политичар, 5. премијер Словеније. 1960 — Дејмон Хил, британски аутомобилиста, возач Формуле 1. 1962 — Баз Лурман, аустралијски редитељ, сценариста, продуцент и глумац. 1968 — Анастасија, америчка музичарка. 1969 — Кит Флинт, енглески музичар и плесач, најпознатији као оснивач и члан групе -{The Prodigy}-. (прем. 2019) 1971 — Саша Марковић, српски фудбалер. 1971 — Адријана Скленаржикова, словачка глумица и модел. 1973 — Демис Николаидис, грчки фудбалер. 1974 — Рашид Волас, амерички кошаркаш. 1975 — Саша Стефановић, српски кошаркаш. 1979 — Горан Јеретин, црногорски кошаркаш. 1985 — Томаш Бердих, чешки тенисер. 1985 — Мирза Телетовић, босанскохерцеговачки кошаркаш. 1990 — Петар Ђорђић, српски рукометаш. 1996 — Дује Ћалета Цар, хрватски фудбалер. 1998 — Лука Аџић, српски фудбалер. 1999 — Јулија ван Берген, холандска певачица. Смрти 1961 — Аднан Мендерес, турски премијер. (рођ. 1899) 1994 — Карл Попер, британски филозоф и академик аустријског порекла. (рођ. 1902) 1994 — Витас Герулајтис, литвански-амерички тенисер. (рођ. 1954) 2008 — Звонко Миленковић, српски музичар, најпознатији као члан групе Рокери с Мораву. (рођ. 1956) 2019 — Џесика Џејмс, америчка порнографска глумица. (рођ. 1979) Празници и дани сећања — Аустралијски дан држављанства. — Бетменов дан, годишње означавање које је започео ДЦ Комикс 17. септембра 2013. Литература http://www.b92.net/news/indexs.php?start=50&order=hrono&dd=17&mm=9&yyyy=2003


Не знам да ли сте гледали јуче на ј92 емисију која ме је, морам признати изненадила. Гости у утиску недеље су били Бранко Радун, политички аналитичар, ћопави и дебели чварак и један веома млад, али зато изразито глуп "активиста" афанса зоран петаков. Не знам одакле чварку идеја да поведе са собом свог малог од палубе, када сви знају да је дотични жешћи болид. Па сад, ако неко и није знао, после ове емисије је свакако имао прилике да се чуди и дефинитивно запита како је овај пропалитет још увек у стању да говори, ишта. Јер је очито да не зна да састави једну просто проширену реченицу, ма и просту, а да се при том не угробари још дубље. Заиста сам била мишљења да је чварак једно велико, дебело размажено дериште, али после гостовања његовог штићеника, или можда нешто више од тога, јасно ми је да смењују улоге по потреби. Њихова млохава тела у столицама финог дизајна, цурила су низ исте. Ручице, које ништа теже од кашике нису дигле, понекад су биле у ваздуху уперене према камери са истакнутим кажипрстом у виду претње, а већ у следећем моменту су прекривале осрамоћена лица истог тела. Вероватно њихов мозак не припада том телу, јер оваквих глупости мислим да се нико није наслушао за живота. Чак се и ћопави у неким моментима смејао од муке, схвативши каквог је идиота повео са собом да му брани интересе. Тако да типичан примерак младог и преспективног активисте, да не кажем будалу, нећемо видети поново, бар неко време. Јер ако га ћопави није ишамарао после емисије, мама сигурно јесте. Осим већ добро утабаних фраза, дерања и вређања, од ћопавог нисте ништа ново могли чути. По обичају цитирао је сам себе у више наврата, а посебно је интересантан детаљ са пацовом и дететом, који је вероватно смислио у неком од својих налета халуцинација, па је заменио мишеве за пацове.. звучније је и још ако се употреби у контексту са неким фашистима, можда и његове присталице почну да користе исте термине у свом заносу. Е ћопке, ћопке.. да није те твоје громаде од сала, рекла бих да си мала маца, али овако.. поређење је заиста и више него смешно. А кад смо већ код поређења.. Нисам знала да у српском језику постоји стилска фигура под називом "четири јахача апокалипсе".. врло интересантан податак. Можда је то нека нова стилска фигура за коју нико није чуо, а у припреми је.. Ма неее, ипак мислим да је то још једна од многих изречених глупости перспектвног младог антифашисте. Анархија за коју се залаже му је вероватно направила општи хаос у мозгу, а тврди како "треба едуковати (мора да је радио Вујаклија..) младе". Које младе? Па сваки просечни ђак првак би га испрескакао, да му не би било добро после. А да не говоримо о реторици, коју дечко (условно речено, пошто има он година) дефинитивно не поседује. Но добро, уопште говорећи нисам имала намеру да причам толико о некој минорној личности, која би могла и логопеда да посети мало.. Већ о водитељки која је једно време у емисији форсирала причу (за дивно чудо) и питања упућена гостима, која бих могла назвати неутралним. Као што је: да ли је господин ( ) чанак заиста толико под утисцима другог светског рата или се ближе избори? Мада ипак мислим да је у питању провокација, не би ли евенту 7742 072;лно емисија била гледанија због неминовног драња, вређања и хистеричног смеха од стране веће громаде наранџасте столице. И опет кажем, да нисам била забринута за наше момке, који су већ тад били похапшени и онемогућени да прозборе у своју корист, вероватно бих се и ја смејала већ виђеној глупости. Морам признати да ми је било веома интересантно да гледам како сало уме да поприми и црвену боју, а то је било у моменту када је аналитичар (којег сам мало запоставила у овој причи) рекао да је сам чварак, као и његов мали од палубе главни кривац за масовну подршку радикала. Наиме, да он својим изјавама константно утиче на то да се маса људи из бунта придружује радикалима, као јединој опцији и опозицији. На шта се фаца ћопкета изменила у потпуности, како боја па тако и облик, чини ми се. И тако, још једном је Србија имала прилике да види глупост непријатеља наше земље на делу. Мислим да има реприза, не бих да рекламирам медије који су нам дуги низ година већ, познати по својим лажима, али ово је стварно за неповеровати..


Општина Дервента се граничи са општинама Брод, Модрича, Добој, Прњавор и Србац, а на сјеверу је ријека Сава која представља десет километара дугу границу са Републиком Хрватском. На простору површине 517 квадратних километара у педесет шест села и граду Дервенти, прије рата живело је 56.489 становника.


Конкурс универзитетског центра за студенте са хендикепом – Вршњачка подршка


Дијалог предуслов за разумевање - | - Извор: Танјуг Председник Републике Србије Александар Вучић састао се данас са председником Владе Републике Црне Горе Здравком Кривокапићем, са којим је разменио мишљења о могућностима за унапређење билатералне и регионалне сарадње, као и додатно продубљивање економских односа. Председник Вучић је истакао да интензиван и континуиран дијалог на високом нивоу представља главни предуслов за стварање климе бољег разумевања и лакшег превазилажења евентуалних разлика између две земље и додао да Република Србија придаје посебан значај даљем развоју свеукупних билатералних односа са Црном Гором, у духу пријатељства и међусобног уважавања. За Србију су односи са Црном Гором, као и са свим суседима, од суштинског значаја. Постоји обостран интерес за ревитализацију инфраструктуре која нас повезује, а посебну важност придајемо развоју економских односа.https://t.co/USnGdQHAyn— Александар Вучић (@avucic)November 3, 2021 Председник је посебно нагласио да су добри односи између Републике Србије и Црне Горе од изузетног значаја за стабилност читавог региона. “Верујем да делимо мишљење да до стабилизације односа и њиховог свеукупног унапређења може доћи уколико постоји воља и спремност за то са обе стране, уз узајамно уважавање и сагледавање заједничких потреба и интереса“, рекао је председник Вучић. Премијер Црне Горе је изразио спремност да се односи између две државе унапреде у свим аспектима од обостраног интереса и додао да “Црна Гора поздравља стратегију одмерених корака за обострано корисне односе две земље“. Говорећи о евроинтеграцијама, председник Вучић је истакао да Србија снажно подржава све земље региона на путу ка чланству у Европској унији, те да је у том смислу узајамна подршка од изузетног значаја. Саговорници су се такође сагласили да постоји обострани интерес за ревитализацију инфраструктуре која повезује две земље, при чему су истакли да је од великог значаја изградња путне и железничке инфраструктуре, као и даљи рад на енергетским пројектима, те заједнички наступ на трећим тржиштима. Председник Вучић и премијер Кривокапић су у том смислу посебно истакли стратешки значај изградње ауто-пута Београд-Јужни Јадран и модернизацију пруге Београд-Бар. Остале вести Нећемо проводити санкције против припадника свог народ Председник Србије Александар Вучић најавио је данас да ће 10. или 11. јануара разговарати са српским чланом Председништва БиХ Милорадом Додиком и са председницом Републике Српске Жељком Цвијановић о актуелној ситуацији. Вучић са децом из Хрватске: У Србији увек имате свој дом Председник Србије Александар Вучић угостио је данас пре подне децу српске националности из Хрватске, са Баније и Кордуна, којима је поручио да увек чувају и буду поносни на своје име и презиме, да поштују Хрватску, али и да је у Србији увек њихов дом. Вучић упутио божићну честитку Његовој светости патријарху српском господину Порфирију Председник Републике Србије Александар Вучић упутио је данас божићну честитку Његовој светости патријарху српском господину Порфирију, свештенству Српске православне цркве и свим верницима који Божић славе по јулијанском календару. У честитки се каже: Грабићемо напред, Србија више није крпа за гажење Председник Републике Србије Александар Вучић у интервјуу за новогодишњи број "Новости" рекао је , да је миран, без обзира на притиске, јер су резултати оно што остаје. Вучић изразио задовољство због набавке система корнет Председник Александар Вучић истакао је данас, након приказа способности 72. бригаде за специјалне операције и презентације противоклопног система "корнет", да је веома задовољан што је Србија могла да набави тај систем, као и значајне количине ракета и лансирних уређаја, чиме се побољшава оперативна способност Војске Србије.


source: CulturaX

text: Извор: РТВ архива вести 08.01.2016 - Naslovi.net Потврдило се Гадафијево "пророчко упозорење" РТВ 08.01.2016 Лондон - Убијени либијски лидер Моамер Гадафи упозорио је пре четири године бившег британског премијера Тонија Блера на претњу од исламистичког екстремизма за Европу, показали су телефонски разговори двојице политичара, које... » Сорош: Свет је пред новом кризом КОЛОМБО - Амерички милијардер Џорџ Сорош упозорио је у четвртак да су светска тржишта на ивици још једне велике кризе и да садашња привредна слика света подсећа на ону из 2008. године. Сорош је, на економском форуму... » "Решење за нека од 10 предузећа у јануару" БЕОГРАД - Од укупно 17 предузећа којима је продужен рок за приватизацију, у овој години остало их је 10 са нерешеном судбином, а министар привреде Жељко Сертић најављује да би решења за неке од тих фирми могла бити... »


ОВДЕ је проблем постојања српског народа у Црној Гори који у сваком смислу дели вредности са српским народом у Србији и Републици Српској, каже Андрија Мандић, лидер Нове српске демократије. - Здравко Кривокапић, слушајући налогодавце са стране, како у кадровским решењима, тако и у вођењу спољне политике, просто гура српски народ у Црној Гори од оног обећања суштинског којег смо дали и онима који су нас гласали на претходним парламентарним изборима да ће први посао ове владе бити поправљање односа са Србијом и грађење најбоље могуће сарадње са Србијом - казао је Андрија Мандић, лидер Нове српске демократије. – У том контексту Кривокапић, водећи политику коју му је очигледно неко креирао изван оних кругова који су га гласали, покварио је те односе, покварио је односе са Српском православном црквом. Није желео да потпише Темељни уговор. Ја претпостављам да сада Абазовић, ако је то тај документ, жели кроз те две ствари да пошаље поруку како би га лакше прихватио српски народ у Црној Гори, а да ли ће се он после тога придржавати тога нисам сигуран – наводи Мандић. – Има ту много проблема са којима се суочавамо. Овде је проблем постојања српског народа у Црној Гори који у сваком смислу дели вредности са српским народом у Србији и Републици Српској, који се ни по чему не разликује од тог народа, и сада би кроз једну политичку игру, културолошку, у религијској равни неко желео да промени наш национални идентитет, да од нас направи неког другог човека, неку другу нацију која би највише одговарала овим људима који ствари гледају са стране. Оно што је важно је да смо ми овде добро организовани, да је овде пробуђена та српска свест која одлично зна шта су њени интереси, и тешко ће уз све ове притиске са стране, тешко ће се ту моћи било шта променити – наводи лидер Нове. – Само треба бити упоран и доследан, и нипошто не урадити нешто што су урадили претходници, независно да ли су се они звали Мило Ђукановић, Новак Килибарда или Здравко Кривокапић. Треба упорно ићи према оном циљу који је јасно дефинисан још од стране наших предака, а сви знамо што за њих значи Косовски завети, обједињавање наших народа, све су то циљеви који су записани у генском коду сваког Србина са ових простора – казао је Мандић. ДФ ДПС Здравко Кривокапић Андрија Мандић Дритан Абазовић


text: Пораз Студента у Јагодини | DRINA.INFO - Информативни портал западне Србије и Подриња Петковић: "Ужице је један од финансијски најстабилнијих градова у Србији" | МАТИЈА БЕЋКОВИЋ ОТВОРИО САЈАМ КЊИГА У БЕОГРАДУ: Слава читалачког народа | Хрватски историчар тврди: Аустроугарска измислила Албанце | НП ТАРА: Јавни позив за избор чланова савета корисника | И-мејл адреса обавезна за регистрацију у АПР-у | Загађење Дрине тема и у Скупштини Србије | Позив општинама да конкуришу за успостављање јединственог управног места | Пошумљавање Таре , корак ка правим вредностима | Обележен нови медвед у Националном парку Тара | Вучић одговорио на провокацију америчког амбасадора 09/11/2017 Пораз Студента у Јагодини2017-11-09T12:01:17+00:00 Slajder, Бајина Башта, Спорт No Comment Трећи пораз у сезони а други у низу доживели су кошаркаши Студента из Бајине Баште на врло тешком гостовању против некадашњег члана Прве КЛС, екипе ОКК Јагодина. Домаћин је славио са 96-80. Од самог старта утакмице домаћин је наметнуо свој стил игре и отишао на предност од 7-8 поена. Томе су допринели и гостујући играчи пре свега неким врло лошим дефанзивним одлукама а на полувреме се одлази са +9 за домаћина. На старту трећег периода пришли су Бајинобаштани на – 5 али неколико добрих одбрана нису крунисали реализованим нападима после чега следи казна и домаћин прави серију 10-0. Предност од петнаестак кошева домаћин је одржавао самог краја меца. У следећем колу Студент дочекује екипу Радничког из Ваљева. Утакмица се игра у недељу од 18 часова у Спортској хали у Бајиној Башти. Из клуба позивају публику да дође у што већем броју и да навијањем помогне домаћим играчима да се врате на победнички колосек после два узастопна пораза. Ова вест је прочитана 404 пута. Бајина Башта, КК Јагодина, КК Студент, кошарка « Расписан конкурс за доделу бесповратних средстава за набавку нове механизације и пољопривредне опреме ОК ТАРА: Тренер Јекић остаје у клубу » RT @rTravelPhotos: /u/HardSleeper: Arrived just in time to see this stunning sunset at the famous House on a Rock at Bajina Bašta in S... https://t.co/4LaOrBrxJw, 11 сати ago Tara se u Drini ogleda https://t.co/sxypkIspZo #Tara #Drina #BajinaBasta #Podrinje #ManastiRaca #Vrelo #Perucac, 12 сати ago


text: Resolution:Licensing policy/sr Овај превод је искључиво за информационе сврхе и није замена за званичну политику. Оригинална верзија политике, која се налази овде, једина је коначна и званична верзија. Применљиве дефиниције - Пројекат - Појединачни пројекат Задужбине Викимедија на одређеном језику или вишејезички пројекат, као што је Википедија на енглеском, Викизворник на француском или Мета. - Лиценца за слободни садржај - Лиценца која испуњава услове Дефиниције слодобних културних радова који се односе на лиценце, као што је изложено на http://freedomdefined.org/Definition верзија 1.0. - Политика доктрине изузетака (ПДИ) - Политика специфична за пројекат, усклађена са законима Сједињених Држава и законима земље из које се највише приступа садржају (ако таква постоји), која препознаје ограничења закона о ауторском праву (укључујући и процесно право) на начин применљив на пројекту, и дозвољава слање материјала који су заштићени ауторским правом а који се могу легално користити у контексту пројекта, без обзира на статус ауторског права над њима. Примери укључују Wikipedia:Fair use и pl:Wikinews:Dozwolony użytek. Резолуција У складу са мисијом Задужбине Викимедија да „омогући и укључи људе широм света да сакупљају и развијају образовне садржаје под лиценцом за слободни садржај“, - Од свих пројеката се очекује да садрже само онај садржај који је под Лиценцом за слободни садржај, или који је на било који други начин слободан на начин одређен горе наведеном 'Дефиницијом слободних културних радова'. - Уз то, заједница сваког од пројеката, са изузетком Викимедијине Оставе, може да развије и усвоји ПДИ. Неслободан садржај који се користи под ПДИ мора бити идентификован у машински читљивом формату тако да то могу лако да утврде и директни и индиректни корисници сајта. - Такве ПДИ морају бити у најмањој могућој мери. Њихова употреба, уз ограничене изузетке, треба да се сведе на илустрацију историјски значајних догађаја, да укључи идентификовање заштићених радова као што су логои, и да допуни (у уским оквирима) чланке о савременим делима заштићеним ауторским правом. ПДИ не може да допусти материјал код којег је разумно очекивати да неко пошаље слободну датотеку исте намене, као што је то случај са скоро свим портретима битних живих особа. Било који садржај под ПДИ мора бити замењен са слободно лиценцираним делом кад год је такво доступно, а које ће служити истој образовној сврси. - Медија која се користе под ПДИ су подложна брисању ако им недостајте применљиво објашњење. Они морају бити коришћени једино у контексту са другим слободно лиценцираним садржајем. - Пројекти који већ имају донету ПДИ, морају да преузму следеће мере: - Почев од 23. марта 2007, сва нова медија која се пошаљу под неприхватљивом лиценцом (како је горе дефинисано) или им недостаје образложење за изузетак имају бити обрисана, а постојећа медија под тавким лиценцама морају проћи кроз поступак расправе у којем ће се утврдити да ли постоји такво образложење; ако не постоји, и они морају бити обрисани. - Пројекти који тренутно немају донету ПДИ, морају да преузму следеће мере: - Почев од 23. марта 2007, све новопослате датотеке са неприхватљивом лиценцом биће обрисане. - Задужбина је одлучила да свим заједницама пројеката које желе да развију ПДИ помогне у поступку развоја исте. - До 23. марта 2008. све постојеће датотеке под неприхватљивом лиценцом морају по горе наведеним бити под ПДИ или ће бити обрисане. Изгласано са 7 гласова за, 23. марта 2007.


text: ОБЕЛЕЖЕН НАЦИОНАЛНИ ДАН КЊИГА – Културни Центар Власотинце Ученици ОШ "Вук Караџић" у Тегошници низом активности обележили су 28. фебруар Дан Народне библиотеке Србије и Национални дан књига. Велику помоћ у организацији програма пружила је библиотекар школе Ивана Стаменковић. Ученицима је најпре указано на историјски значај овог дана, а потом је сваки ученик по сопственом избору прочитао део из дечје књижевности. На папирићима су исписивани разни цитати о значају књига и важности читања. За мале љубитеље писане речи ово је била прилика да се окушају у писању својих књига, а како рекоше, оне које буду завршене наћи ће место на полицама школске библиотеке. Организовањем оваквих активности, деца која читају постају полако људи који мисле. Народна библиотека Србије, наша најстарија установа, основана је 1832. године и била је смештена уз саму порту Саборне цркве. На овај дан, 1832. године, Димитрије Давидовић послао је писмо кнезу Милошу о уређењу библиотеке.Народна библиотека Србије од 2002.године као свој дан управо слави 28. фебруар, а овај дан је 2013. године проглашен и за Национални дан књига. Народна библиотека Србије баштини око шест милиона библиотечких јединица и представља изузетну збирку покретне културне баштине.


Топ 10 најпопуларнијих луксузних дестинација за путовања | RS.MichaelrMccartySpalmBeach.com Луксуз путовање не значи само колико новца трошите, то је све о томе и пази, види неке спектакуларне призоре и узорковање неке од света најбољи кухиње. Дакле, ако тражите нешто мало специјалном за одредиште одмор, погледајте ових десет фантастичне луксуз туристичке дестинације из целог света: 1. Француска Полинезија Смештена између Перуа и Новом Зеланду, у јужном Пацифику, Француска Полинезија, иначе познат као Тахити, свакако није буџет дестинација и неки људи га зову рај на земљи. То није празник за вас, ако сте у потрази за препуној паузе акционог ипак, ви сте вероватно да нађете опуштање на плажи или роњење у кристално чистом приобалним водама, него што се удара клубовима и баровима. Можда изненађујуће, Кина је брзо постао један врх на свету дестинација за луксузне путнике. Можете доживети невероватне-историјског блага и традиције у земљи, остане у неким од најбољих хотела на свету и искусите невероватан контраст између античког и нове Кине. Ако сте мислили да сафари значило спава груб у шатору, а онда размислите поново. Луксузни паузе у Кенији би звезд комфор пет, уз узбуђење у дивљини. Могао би да нађете спава у четири постер кревет са погледом на жбуњу, или узимање у вечерњим сафари на коњу, затим пријем шампањац код тебе луксузни хотел. 4. Хотел Циприани, Венеција Одморите се у једном од најромантичнијих градова на свету, у једном од најлуксузнијих хотела. Хотел Циприани Хотел је постављена на острву у венецијанском Лагоон. Приватни балкона, блиставе лустере и одличну услугу, то је хотел који звезде користе, када посетите Венецију. Рај за богате и славне, Црна Гора је мала земља која се граничи на прекрасном Јадранском мору. Постоје неке Суперб Лукури Гетаваис у многим средњовековним градовима и селима, окружена планинама и неке дивне пејзажа. Лондон може бити прилично декадентни превише, ако знате где да остане. Фамоус хотели са традиционалном британском службом и стила, као хотела Ритз или Лангхам, заједно са неким од најбољих куповина у Европи и велики избор финих ресторанов чине Лондону један од најбољих луксузних туристичких дестинација у Европи. Тајланд нуди невероватну комбинацију аутентичног азијске путовања искуства, са свим луксуза и погодности да проницљиви путник може тражити. Ова земља је постала водећа луксузно туристичко одредиште у југоисточној Азији. Прва класа сервис, тропске плаже и динамична и жива главном граду Бангкоку, сви комбинују да би заиста незаборавно, луксузни одмор. Лас Вегас је саграђен за туризам, тако да је све било је усмерен ка услуга. На хотели, изложбе, коцкарнице и клубови су сви спектакуларан и, ако сте спремни да платите мало више, сви ће обезбедити ВИП сервис за памћење. Ако Кариба је одредиште вашег избора и желите мало луксуз, онда је право место за вас Барбадосу. Беаутифул Вхите Сандс и запањујући плаво море су само део његове привлачности. Ту су фантастичне луксузне виле и станови и невероватна шопинг да заврши савршен луксузни одмор. Луксуз и културе комбиноване, Бали је једно од светских топ дестинација за оне који траже сунце и софистицираност. Сам острво је једноставно лепа и може се похвалити неким од најбољих плажа на свету, као и неке најфиније, Топ Хотели класе. Који су остали Најпопуларнији луксуз дестинације на вашем мишљењу?


Активистички савети поред прогласа написани су као мала помоћ свим новим саборцима и браћи који су мање упућени у деловање Националног строја. АКТИВИСТИЧКИ САВЕТИ Делуј отпором без вође. Не чекај да неко дође и да те непрестано упућује на рад, него сам осмишљај и прикупљај средства и крени у акцију! Без обзира да ли деловао као вук самотњак или био у саставу неке ћелије ти мораш деловати, данас - не сутра! Иако постоји „проглас за политичко деловање“ који препоручује Национални строј, овде ћемо поново издвојити неке које сматрамо корисним. Ево неких савета који могу вама и вашој ћелији користити: 1. Са провереним саборцима оснуј своју ћелију која ће радити по програму и статуту Националног строја. Изаберите међу собом координатора и благајника, и гледајте да редовно употпуњујете касу одакле ћете издвајати за активности. 2. Други корак је повезивање са Националним стројем. Ако се ваша ћелија налази у граду где већ постоји оформљен Национални строј, покушајте по препоруци да ступите у везу са осталим саборцима који су ту дуже и будите са њима у контакту колико је год то више могуће, јер мора и да постоји дух заједништва, али наравно и даље останите прикривени и делујте као ћелија. За ваш рад не треба нико да зна ко није са вама у ћелији. Ако сте у другом граду где још није основан Национални с 1e75 090;рој, или тренутно не постоји, контактирајте преко интернет странице (преко е-поште) информативну службу Националног строја и шаљите своје активности на нашу адресу како би ваше активности редовно биле ажуриране на званичном веб сајту. Наравно када на своју руку оснујете ћелију у неком граду пожељно је да се претходно консултујете са неким активистом који је дуже у покрету, да вас усмери на прави идеолошко-тактички пут јер у нашим редовима нема места за нечасне, неозбиљне и сличне таквима. 3. Национални строј је револуционарна ћелијска организација пропагандно-едукативног карактера. Самим тим нашу идеју ширите првенствено преко брошура, налепница, графита, парола, летака, плаката и сл. Када је ваша ћелија у финансијској могућности штампајте налепнице које морају бити уочљиве са јасном поруком и запамтите права налепница на правом месту је чист погодак, самим тим лепите их свуда али на што провокативнијим местима где ће непријатељу, али исто тако и нашем народу “упасти” у очи. Исто важи и за графите, летке и плакате. Обавезно када радите са папиром (летци, плакати, налепнице) потпишите нашу адресу сајта Националног строја, јер тако ефикасније ширимо идеју и привлачимо више људи истој. Наше пароле пишите црним спрејем на обичним белим текстилним материјалима и качите на зграде, мостове и 3ff9 свуда где ће се видети. Материјал за пароле можете купити у продавницама обичног текстила, и он се продаје на метар. Поред свега овога ако сте у могућности, и кад одрадите неке од оваквих врста пропаганде, можете штампати мале календаре или нешто слично као визит карте са нашим Строј орлом, нашим именом и aдресом сајта. Такође, ваша ћелија кад сакупи нешто више новца, може правити мајице, шалове, дуксеве, качкете преко којих се такође шири наша идеја. 4. Адекватно се образујте, читајте, проучавајте и мислите. Најодговорнији човек у ћелији би требало са интернета да скида разне наше идеолошке текстове и да их одштампа и подели међу својим људима у ћелији. Мораћете признати да је интернет данас врло важан фактор и у нашој борби, јер је и то један од наших видова пропагадне и едукације. Дакле, читајте, образујте се, јер знање је моћ, што значи да поред физичких способности које би требало да имате или храбрости чим заступате нашу идеју, морате имати и добро изграђен ум, који ћете унапредити кроз лично образовање и тако постићи боље резултате када причате са људима који су заинтересовани да се прикључе нашој револуционарној борби. 5. Што се демонстрација и протеста тиче, Национални строј учествује активно у свим великим демонстрацијама, протестима који се противе данашњем систему. Тако да би се ваша ћелија требало прикључити протестима, a ако су баш велики протести и демонстрације на нивоу Србије, тада ми национални револуционари идемо сви заједно. Што се мањих протеста тиче које организују разне комби организације и такозване „патриотске“ странке, ту будите врло опрезни, немојте на таква дешавања ићи са нашим облежјима да не компромитујете себе и нашу ствар, али ако сте у могућности идите и видите шта се ради и ко се ту окупља. Непријатеље добро посматрајте и против њих делујте одлучно, непријатељ мора знати да са нама не сме имати посла, били то неки страначки пијуни или неки из невладиних организација попут антифашиста (антифа) и осталог шљама. 6. Едукујте девојке и особе женског пола уопште за нашу ствар. Наш покрет увек је имао активисткиње и оне су нам одувек биле битне у покрету а исто тако и као мајке и жене које би исправно васпитавале нашу децу. Данас се многе младе девојке интересују за нашу идеју, покажите им прави пут, упутите их на добру литературу или им дајте нашу музику. Причајте са њима како би оне у скоријој будућности постале део нашег покрета а самим тим и неке ћелије. Увек и за свакога се нађе одговарајућа активност у ћелији. Eдукујeте нормалне девојке, добро размислите и крените одмах, јер је жена у покрету врло битна! 7. Добро пазите кога примате у покрет и какве људе. Будите сигурни ако се за вас чује у вашем граду или вашем месту да ће полиција покушати да вам убаци људе који би ушли међу вас да виде какве су m 4000 0;о акције које спремате и чиме се ви то бавите. Исто тако полицијски доушници и инфилтратори су свуда, не причајте ником о вашим активностима и о ћелији уопште. Када едукујете људе за нашу ствар прво добро видите да ли би могао да буде умешан или са непријатељским организацијама или са полицијом. Такође пазите да ваши активисти ћелије нису психички лабилни и добро се запитајте да ли би вас сутра оцинкарили у полицији. Ваш углед и углед свих вас као активиста треба да буде на неком нормалном нивоу, немојте мислити да ако су вас јуче тукли а нисте им узвратили, да данас можете бити активиста Националног строја и да ће вас наш покрет чувати од других, то можда јесте делимично тачно, међутим прави активисти се сами чувају, чувају своју част и углед и ниједна вас група неће учинити јаким ако сами нисте јаки! 8. Надамо се да су наши савети свима добродошли, обавезно прочитајте и циљеве и принципе нашег покрета и спремите се за активизам! БУДИТЕ АКТИВНИ! Преузето са: http://nacionalnistroj.com/index.php?option=com_content&task=view&id=169&Item id=18


Ситуација у Немачкој 1919 : У јануару , ашкенази јевреји, Карл Либкнехт и Розе Луксембург , су убијени док су покушавали да спроведу још један од стране Ротшилда финансиран комунистички удар, овога пута у Берлину. Версај мировна конференција се одржава да одлучи репарације које су Немци требали да платe победницима након завршетка првог светског рата. Делегација од 117 Јевреја на челу са Јеврејином , Бернард Барухом , су изнели предмет обећања Палестине за њих . У овом тренутку су Немци схватили зашто се Америка окренула против њих под чијим утицајем Ротшилда . Немци , наравно , сматрали су да су издани од Јевреја. То је зато што , у време када су Ротшилди направили свој договор са Британијом за Палестину , у замену за довођење Америке у рат , Немачка је била највише пријатељски настројена земља на свету према Јеврејима. Заиста, Немачки едикт из 1822. загарантовао је Јеврејима у Немачкој сва грађанска права к 4000 оја уживају Немци . Такође , Немачка је била једина земља у Европи која није ставила ограничења Јеврејима , чак им даје уточиште када су морали да беже из Русије након што њихов први Комунистички пуч није успео тамо 1905 . године. Ипак , Ротшилди су одржали своју страну договора да пролију крв милиона невиних и као резултат тога , Палестина је потврђена као јеврејска домовина , и док се њена предаја Ротшилдима одржава, она остаје под контролом Британије коју Ротшилд заиста контролише. У то време мање од једног процента становништва Палестине је било Јеврејског порекла . Занимљиво , домаћин Версајске мировне конференције је нико други , но барон Едмонд де Ротшилд . Версај мировна конференција се такође користи као покушај Ротшилда да успоставе светску владу под изговором завршавања свих ратова ( који оне стварају ) . То се звало , " Лига народа . " Срећом није довољно земаља то прихватило, па је Лига брзо замрла. Преко милион Немаца је умрло у екстремном сиромаштву , криминалу и насиљу у јеврејски створеном послератном хаосу. Како су Јевреји изводили тачку за тачком да претворе Немачку у Комунистичку ропску државу, као што су то радили са Русијом само да се зауставе на 11 сату од стране Тул Друштва(Тул) [ које је створило Националну социјалистичку партију ] и њиховог вође Адолфа Хитлера . 1933 : 30. јануара , Адолф Хитлер је постао канцелар Немачке . Истерује Јевреје , од којих су многи били комунисти са владиних позиција у оквиру Немачке . Као резултат тога , у јулу , Јевреји одржавају Светску конференцију у Амстердаму током које они захтевају да Хитлер поново постави сваког Јеврејина на своју бившу позицију . Хитлер одбија и као резултат тога , Семјуел Унтермиер , Ашкенази Јеврејин који је уцењивао Председника Вилсона , а сада је шеф америчке делегације и председник целе конференције , враћа се у Сједињене Државе , и чини говор на радију који је преписан из “New York Times” , понедељак , 7. августа 1933. У говору који је дао следеће изјаве: " ... Јевреји су аристократе света ... Наша кампања је ... економски бојкот против све немачке робе , слања и услуга ... Оно што ми предлажемо ... је да се гони чисто одбрамбени економски бојкот која ће поткопати Хитлеров режим и довести немачки народ к себи уништавајући њихову извозну трговину на којима само њихово постојање зависи ... ... Сваки од вас , Јеврејин и Нејеврејин подједнако ... мора да одбије да се бави било каквом трговцем или продавцем који продаје било какву немачку робу или ко потпомаже немачки товар и транспорт робе . " Како две трећине немачког снабдевања храном морао да се увезе , а може се увозити само из средстава које су извозили , а ако Немачка није могла извозити , две трећине немачког становништва би гладовало , јер не би било довољно хране за више од једне трећине становништва . Као резултат овог бојкота , Јевре 1f92 112;и широм Америке , протестовали су испред и оштетитили све продавнице у којој су пронашли производе са , "Made in Germany ", етикетом на њима , узрокујући продавнице да морају да баце ове производе или ризикују банкрот. Када су ефекти овог бојкота почели да се осећају у Немачкој , Немци , који до овог тренутка нису показали насиље према Јеврејима, су једноставно почели да бојкотују јеврејске продавнице на исти начин на који су Јевреји то радили продавницама са немачким производима у Америци . Јевреји су онда гурнули Немачку у рат преко Пољске која је под обећањима Јевреја у Енглеској , заједно са Француском почела кампању за геноцид против етничких Немаца чија је домовина дата Пољској када је Немачка издана након што им је земља исецкана и дата другим нацијама. Након бројних апела Лиги народа да интервенише и мировним покушајима са Пољском, чак нудећи им додатну територију и већи приступ морским линијама, терор се само повећао . Хитлер је упозорио Пољску владу да прекине своје етничко чишћење , јер ће их упротивном сам завршити војном силом . До доласка немачких снага које су отпочеле своју хуманитарну оружану интервенцију, у Пољској су преко 50000 немачких мушкараца, жена и деце побиле пољске армије и наоружане циливилне јединице . ПРЕД РАТ: Британија и Француска су гарантовали одбрану Пољске ( англо Француски осигуравајући пакт ). Они тајно склапају 3ffa пакт са Пољском да стану у одбрану уколико Немачка буде напала. Охрабрени Рузвелтовом и Черчиловом гаранцијом , Ридз Смигли и Игнаци Мосицки , шефови пољске војске и њен председник су почели звецкати оружјем. Смигли је рекао - " Пољска жели рат са Немачком и Немачке неће моћи да га избегне чак и ако то она жели. " Претио је да ће прегазити Немачку у три дана . Масакри у Данзигу: Пољски Бољшевици су убијали 58000 Немачких националиста у Данзиг области у месецима који су претходили Немачкој инвазији. Пољска војска и независна Бољшевска јединица су клали Немачке држављане. Масовна убиства хиљада цивилних етничких Немаца од стране цивилних и руских Јевреја , који су били уверени да ће Пољска брзо да победи Немачку . Многи су очигледно очекивали да запоседну немачка пољопривредна газдинства и предузећа . Процењује се да је 58000 немачких цивила изгубило животе у масакрима спроводеним пре 1939. инвазије . Пољаци су весело клали све што је немачко барем већ у априлу 1939. године , са мањим инциденатима која сежу до завршетка Првог светског рата - ништа није о овоме речено у медијима , или чињеница да су ови злочини били један од главних узрока немачке инвазије на Пољску . -Бромберг Масакр Бромберг масакр који се десио 2 и 3 септембра је добар пример Пољско-јеврејске бруталности над немцима. Сматрајући да ће лако добити рат у “Крваву Недељу ” , група бољшевика се спустила са таком крволочношчу из правца Познана, Варшаве и Лотза ка Бромбергу убијајући фармере на границама града. Деца су била закуцавана за штале, жене силоване и сечене секирама до смрти, мушкарци су убијани где су стајали. 5500 Немаца је умрло тог дана. Бољшевици су палили становнике живе. Одређени људи су пробадани бајонетима до смрти. Вође кланице у Бромбергу: Ладович, Карпински и Вајс (Јевреји) Јеврејин Стаљин и бољшевици су сада имали свој рат и британска , француска , америчка , канадска...крв ће бити проливена широм Европе да се десткује Немачка и да се отвори свет јеврејској обмани која се зове комунизам . Остало је историја. Хитлер је био присиљен у рат са Ротшилдима [ Јеврејима ] који су контролисали Енглеску, Француску, Америку и СССР, Јеврејски рат је проузроково смрт 1/3 немачког народа и милионе других широм Европе и Света Затим су створили лажи и митове о томе како су били жртва тог рата, прикривајући свој утицај у њему и многим другим пре њега моћном пропагандом.


text: 22. новембар (22.11.) је 326. дан године по грегоријанском календару (327. у преступној години). До краја године има још 39 дана. Догађаји 498 — Након смрти Анастасија II, и Симах и Лаврентије су изабрани за папу, изазвавши раскол који је трајао до 506. 1220 — Крунисан је Фридрих II, цар Светог римског царства. Фридрих је приликом крунисања обећао папи Хонорију III да ће покренути (пети) Крсташки рат. Поход је започео 1228. године. 1497 — Тражећи морски пут у Индију, Португалац Васко да Гама постао први морепловац који је опловио Рт добре наде. 1699 — Данска, Русија, Саксонија и Пољска, после победе над шведском војском, потписале споразум о подели Краљевине Шведске. 1718 — Пират Црнобради је убијен у борби након што су се код обале Северне Каролине на његов брод укрцали британски морнари. 1842 — На планини Сент Хеленс у америчкој држави Вашингтон избила ерупција, прва вулканска ерупција у САД чији је датум избијања забележен. 1868 — Одржана прва позоришна представа у Београду, у згради на Варош-капији. Изведен комад „Ђурађ Бранковић“ Карла Оберњика. 1943 — У Либану проглашена независност. Укинут мандат Француске над државом, од 1. јула 1920. Арапске земље, Уједињено Краљевство и САД одмах признали независност Либана, француске трупе споразумно напустиле земљу 1946. 1963 — У Даласу су убијени председник САД Џон Кенеди и полицајац Џеј Ди Типит. Гувернер Тексаса Џон Конали је био тешко рањен, али је преживео. 1963 — Потпредседник САД Линдон Џонсон је положио заклетву као 36. председник САД. 1972 — Председник САД Ричард Никсон укинуо, после 22 године, забрану путовања бродова САД и авиона у Кину. 1974 — Генерална скупштина УН дала статус посматрача Палестинској ослободилачкој организацији. 1975 — Два дана након смрти Франциска Франка, Хуан Карлос I је проглашен за краља Шпаније. 1977 — Англо-француски путнички авион Конкорд почео редован саобраћај између Европе и Америке. Редовни летови успостављени после две године правних расправа због буке коју тај авион производи. 1989 — У Бејруту убијен председник Либана Рене Муавад, док је пролазио кроз град у свечаној поворци поводом Дана независности. У бомбашком нападу погинуло још 16 људи. 1990 — Маргарет Тачер је због неслагања у својој Конзервативној странци поднела оставку после више од 11 година на премијерском месту. 1992 — Поморско-ваздухопловне снаге НАТО-а и западноевропске уније почеле контролу бродова у међународним водама Јадранског мора у циљу онемогућавања снабдевања Југославије нафтом и другим стратешким материјалима. 1995 — После потписивања Дејтонског споразума којим је окончан рат у Босни и Херцеговини, Савет безбедности УН суспендовао економске санкције Југославији и почео укидање ембарга на оружје чланицама СФРЈ. Југославија под економском блокадом била 1.253 дана, од 31. маја 1992. 2001 — Парламент Турске одобрио ревизију 75 година старог грађанског закона, на основу које би жене и мушкарци били равноправни. 2002 — Нигерија одлучила да такмичење за Мис света не буде одржано у тој држави, због муслиманско-хришћанских сукоба у којима је погинуло најмање 215 људи. 2004 — У Украјини су почеле демонстрације против наводног намештања на председничким изборима између актуелног премијера Виктора Јануковича и кандидата опозиције Виктора Јушченка. 2005 — Ангела Меркел је ступила на дужност и тако постала прва немачка канцеларка у историји. 2013 — Завршено Светско првенство у шаху 2013. у индијском граду Ченију. Након десет партија победио је Карлсен са резултатом 61⁄2:31⁄2. Рођења 1819 — Џорџ Елиот, енглеска књижевница. (прем. 1880) 1869 — Андре Жид, француски књижевник, добитник Нобелове награде за књижевност (1947). (прем. 1951) 1877 — Ендре Ади, мађарски песник и новинар. (прем. 1919) 1890 — Шарл де Гол, француски генерал, државник и политичар. (прем. 1970) 1901 — Хоакин Родриго, шпански композитор и пијаниста. (прем. 1999) 1904 — Луј Нел, француски физичар, добитник Нобелове награде за физику (1970). (прем. 2000) 1907 — Дора Мар, француска сликарка, фотографкиња и песникиња. (прем. 1997) 1913 — Бенџамин Бритн, енглески композитор, диригент и пијаниста. (прем. 1976) 1921 — Родни Дејнџерфилд, амерички комичар, глумац, продуцент, сценариста, музичар и писац. (прем. 2004) 1922 — Јуџин Стонер, амерички конструктор стрељачког оружја. (прем. 1997) 1924 — Џералдина Пејџ, америчка глумица. (прем. 1987) 1940 — Тери Гилијам, британски сценариста, редитељ, аниматор, глумац и комичар. 1943 — Били Џин Кинг, америчка тенисерка. 1944 — Макс Ромео, јамајкански реге музичар. 1948 — Радомир Антић, српски фудбалер и фудбалски тренер. (прем. 2020) 1949 — Радош Љушић, српски историчар. 1950 — Стивен ван Зант, амерички музичар, музички продуцент, глумац и активиста. 1953 — Драган Јовичић, босанскохерцеговачки глумац. (прем. 2020) 1956 — Сузана Манчић, српска глумица, певачица и ТВ водитељка. 1956 — Борислав Пелевић, српски политичар, председник Странке српског јединства и један од команданата Српске добровољачке гарде. (прем. 2018) 1958 — Џејми Ли Кертис, америчка глумица. 1958 — Брус Пејн, енглески глумац. 1962 — Виктор Пељевин, руски писац. 1965 — Мадс Микелсен, дански глумац. 1967 — Борис Бекер, немачки тенисер. 1967 — Марк Рафало, амерички глумац, редитељ и продуцент. 1970 — Доктор Иги, српски денс музичар. 1976 — Виле Хермани Вало, фински музичар, најпознатији као фронтмен групе -{HIM}-. 1976 — Торстен Фрингс, немачки фудбалер. 1977 — Керем Гонлум, турски кошаркаш. 1979 — Вук Костић, српски глумац. 1983 — Калина Ковачевић, српска глумица. 1984 — Скарлет Џохансон, америчка глумица, певачица и модел. 1986 — Зорана Аруновић, српска стрелкиња. 1987 — Маруан Фелаини, белгијски фудбалер. 1990 — Дарко Планинић, хрватски кошаркаш. 1992 — Стефан Настић, српско-канадски кошаркаш. 1995 — Грше, хватски репер. Смрти 1617 — Ахмед I, османски султан и халиф ислама. (рођ. 1590). 1916 — Џек Лондон, амерички књижевник. 1954 — Андреј Вишински, руски правник и дипломата. 1963 — Џон Фицџералд Кенеди, председник САД. 1963 — Олдус Хаксли, енглески књижевник. 1963 — К. С. Луис, британски писац, песник и академик . (рођ. 1898). 1980 — Ме Вест, америчка глумица. (рођ. 1893). 1981 — Милан Кашанин, српски историчар уметности. 2000 — Емил Затопек, чешки атлетичар. Празници и дани сећања Српска православна црква данас слави Свети мученици Онисифор и Порфирије свети Нектарије Егински Преподобни Јован Колов Преподобна Матрона Цариградска Преподобни Јефтимије Дохијарски и ученик му Неофит Свети Симеон Метафраст Преподобна Теоктиса Пароска Свете преподобне Евстолија и Сосипатра Свети мученик Антоније Свети мученици Христифор и Мавра Свети мученик Александар солунски Свети мученици Нарсије и Артемон Свети преподобни Еладије Свети преподобни Онисифор печерски


Кипарско удружење вероучитеља: У песми коју шаљеmo на Евровизију обећава се доживотна верност Сатани ~ Стање ствари Home › Вести › Вести над вестима › Кипарско удружење вероучитеља: У песми коју шаљеmo на Евровизију обећава се доживотна верност Сатани Избор песме „Ел Диабло“ (Ђаво) грчке певачице Елене Цагрину изазвао је различите реакције Кипрана Нумера која ће представљати Кипар на Песми Евровизије узбуркала је страсти у тој земљи после негодовања неких конзервативних и десничарских кругова који је описују као сатанистичку. Избор песме „Ел Диабло“ (Ђаво) грчке певачице Елене Цагрину (Tsagrinou) изазвао је различите реакције Кипрана, а удружење наставника веронауке у средњим школама изразило је „гнушање“ песмом и затражило њено повлачење, наводи Асошиејтед прес. Удружење је навело да се стиховима „обећава доживотна оданост Сатани и исповеда љубав“ према њему. „Дао сам своје срце ђаволу... јер ми говори да сам његов анђео“, неки су од стихова који су изазвали револт. Екстремно десна странка ЕЛАМ навела је да песма, и у случају да је њен текст метафоричан, „напада и вређа“ њихову веру. Најдаље је отишао неименовани мушкарац против ког је подигнута оптужница због инцидента испред кипарског јавног сервиса, институције која је песму „Ел Диабло“ изабрала за учешће на Песми Евровизије. Кипарска полиција је данас саопштила да је мушкарац оптужен због упућивања претњи и изазивања узнемирења након упада у комплекс кипарске радио-телевизије због, како је рекао, „богохулног“ уласка земље у овогодишње такмичење Песма Евровизије. Сведоци јучерашњег инцидента рекли су полицији да је мушкарац претио запосленима у информативној редакцији Кипарске радиодифузне корпорације и тврдио да избор песме представља вређање хришћанства. На снимку се види како он вришти на бројне запослене у дворишту и пита их како могу да оправдају подршку таквој песми. Кипарска новинска агенција је јавила да су телевизији упућене претње путем телефона да ће „бити спаљена“ због песме. Други грађани Кипра су истовремено подржали песму на друштвеним мрежама, оцењујући је као добру, док њене критичаре описују као верске фанатике. Најбољи резултат на Песми Евровизије Кипар је остварио 2018. године када је освојио друго место са нумером „Ел Фуего“, коју је извела Елени Фуреира. Погледајте песму која ове године представља Кипар: (Мондо, 1. 3. 2021) ‹ Доналд Трамп: Избори били намештени, Врховни суд није хтео да уради ништа Јелена Бухач Радојичић: Ја сам Дара из Јасеновца › Tags: Кипар, Кипарско удружење вероучитеља, Песма Евровизије


text: РУСИ ПРЕСРЕЛИ ЈАПАНСКИ АВИОН: Су-30 испратио патролу изнад Пацифика (ВИДЕО) | Новости Како се наводи, руска средства за контролу ваздушног простора приметили су ваздушни циљ који се приближавао државној граници Русије изнад неутралних вода Јапанског и Охотског мора. - У циљу идентификовања ваздушног циља и спречавања нарушавања државне границе Русије, у ваздух је подигнут ловац Су-30 из састава дежурних снага ПВО удружења Ратног ваздухопловства и ПВО Источног војног округа - наводи се у саопштењу. Након што је испратио страну летелицу, руски ловац се успешно вратио у базу. Истиче се да није допуштено нарушавање државне границе Русије, а да је лет реализован строго у складу са поштовањем међународних правила коришћења ваздушног простора.


Душан Тадић: Крварићу сваки меч, само да одемо у Русију | Фудбалски савез Србије Душан Тадић: Крварићу сваки меч, само да одемо у Русију Колико српски фудбалери желе на Мундијал најбоље описују речи Душана Тадића , званично најбољег играча Србије у 2016. години и његова порука у разговору за Тањуг да би прихватио да сваку утакмицу игра повређен уколико то гарантује успешан завршетак квалификација. Предводник Србије у квалификацијама са три гола и пет асистенција, поред сјајног статистичког учинка, одушевио је нацију у Кардифу када је више од сат времена играо са поломљеним носем против Велса (1:1). -Муслин нам је усадио победнички менталитет, жељу и борбу за државни грб, а то нам је било неопходно.Спремни смо да урадимо све за свог саиграча, не желимо да оставимо другаре на цедилу, па макар крварили, као што се мени десило у Велсу. Не волим да одустајем, да сам то учинио осећао бих се као да сам изневерио саиграче. Последице нису битне.иако су постојале после утакмице,али никада не размишљам о њима већ само како да освојиш бодове – рекао је Душан Тадић за Тањуг. Тадић, иако је имао доста проблема и изгубио много крви у том дуелу, истиче да је спреман да на сваком наредном мечу искрвари због одласка на Мундијал. -Ако треба да искрварим сваки меч,а да одемо на шампионат у Русију, онда нека буде тако.Остао сам без доста крви, али желим да се пласирамо. Он је додао да је, после дуже времена, коначно срећан и задовољан играма репрезентације Србије,апострофирајућии да је атмосфера сада на високом нивоу и да осећа подршку народа. -Идемо добрим путем и све је како треба. Трудимо се на сваком тренингу, дајемо максимум на утакмици, надам се да ћемо наставити у истом ритму.Осећа се боља атмосфера у овом циклусу квалификација, Муслин је вратио култ репрезентацији, цела нација поново је репрезентација и драго ми је што у свакој новој утакмици имамо све већу подршку. Без навијача не можемо ништа,а уз њих можемо да правимо велике успехе. Многи сматрају да репрезентација Србије у великој мери зависи од некадашњег ђака Војводине, али Тадић нема проблем да се носи са теретом и великим притиском. -Прија ми велика одгворност,али ниједан играч не може сам да реши меч, важна је тимска игра. Ми још увек склапамо коцкице, али верујем да ћемо се пласирати на Мундујал у Русију – рекао је Душан Тадић. Као најбољу слику из 2016. године у којој је од ФСС добио “Златну лопту”, Душан Тадић је издвојио овације и скандирање његовог имена после победе над Аустријом 3:2 у којој је забележио две асистенције и постигао одлучујући погодак.