text: Меркур је најмања, а уједно и најближа планета Сунцу и једна од 8 планета у Сунчевом систему, чији орбитални период траје око 88 земаљских дана. Гледано са Земље, Меркуру је потребно скоро 116 дана да направи један пуни круг око своје орбите, што је много брже него код и једне друге планете. Управо ова брзина револуције Меркура је и била разлог због којег је та планета добила име по староримском богу трговине и путовања и гласнику богова Меркуру (; грчки еквивалент је Хермес). Због готово непостојања атмосфере која би ублажила сунчево зрачење, површина Меркура је изложена најинтензивнијим температурним варијацијама међу свим планетама Сунчевог система, које се на подручју око екватора крећу између -173 °C у току ноћи и +427 °C у току дана. Температуре на половима су константно испод -93 °C. Меркур је специфичан и по нагибу своје осе јер има најмању вредност међу свим планетама Сунчевог система и износи свега 2,11′ (око тридесети део степена), али и по најизраженијем ексцентрицитету орбите. У фази афела Меркур је чак 1,5 пута даље од Сунца у односу на перихел. Просечна удаљеност Меркура од Сунца је 0,387 АЈ или 57.910.000 km. Годишња доба не постоје у смислу годишњих доба на Земљи, што је последица малог нагиба осе. Површина Меркура је избраздана бројним кратерима метеорског порекла и слична је површини Месеца, што наводи на закључак да је сама планета у геолошком стању мировања више милиона година. У гравитационом смислу Меркур је гравитационо заробљена планета и има потпуно јединствен систем ротације у односу на остале објекте Сунчевог система. За време једне револуције, Меркур изврши свега једну и по ротацију (док Земља има однос 365:1). Пошто Меркурова орбита лежи у равни са орбитом Земље (као што је случај и са Венером), ова планета је видљива на земљином небу током раног јутра и увече, али не и током поноћи. Због близине Сунца, ретко је у повољном положају за посматрање, а и тада је видљив изнад хоризонта само кратко време пре заласка или након изласка Сунца. Гледано са Земље, Меркур је видљив у разним фазама (попут Месеца у својим менама). Прва свемирска летелица која се приближила Меркуру била је Маринер 10 током седамдесетих година 20. века. Она је током три „сусрета“ снимила око 45% површине планете. Нова сонда MESSENGER, лансирана у августу 2004, у орбиту Меркура ушла је у марту 2011. и током наредне две године успела је да сними целокупну површину ове планете. Физичке карактеристике и унутрашња структура Меркур је најмања од 4 терестричке планете у Сунчевом систему чији екваторијални радијус износи 2.439,6 km, што је тек за око 40% више од радијуса Месеца. По својим димензијама, Меркур је чак мањи и од највећих природних сателита у Сунчевом систему, као што су Ганимед (Јупитеров месец) и Титан (Сатурнов месец), иако је због знатно веће густине масивнији од њих. Са густином од 5,427 гр/cm3 Меркур је друга најкомпактнија планета у Сунчевом систему, са густином нешто мањом од Земљине (5,515 гр/cm3). Разлог зашто Меркур, упркос великој количини гвожђа, има мању густину него Земља је у томе што већа маса Земљу чини компактнијом планетом и ствара већу густину. Меркур има масу од само 5,5% масе Земље. Уколико би се искључили ефекти гравитационе компресије елементи од којих је Меркур састављен имали би већу густину и тиме би Меркур са густином од 5,35 гр/cm3 имао већу густину од Земље која би у том случају имала вредност од 4,4 гр/cm3. На основу густине планете може се извести и закључак о њеној унутрашњој структури. Главни узрок изразито великих густина Земље, посебно у њеном језгру је гравитациона компресија, која је у случају Меркура недовољна за толико велике густине због знатно мање масе ове планете. То наводи на закључак да велика густина у унутрашњости Меркура може бити последица постојања језгра које је много масивније од Земљиног, и које у својој грађи има знатно већи удео тешких метала (посебно гвожђа). Структурну основу Меркура чине метали са око 70% удела и силикати који чине преосталих 30% структурних елемената. На основу геолошких истраживања процењено је да Меркурово језгро има удео од око 42% у целокупној запремини планета (Земљино језгро чини 17%). Радијус језгра је око 1.800 km и оно је окружено мантлом чија дебљина варира између 500 и 700 km. Иако се раније сматрало да је језгро ове планете у получврстом стању, резултати неких истраживања из 2007. наводе на закључак да би оно могло бити у течном стању. За разлику од језгра у чијој структури доминира гвожђе, мантл је изграђен претежно од силиката. На основу података добијених током истраживачке мисије Маринер 10 али и телескопских посматрања са Земље, литосфера Меркура вероватно има дебљину између 100 и 300 km. Једна од карактеристика површине Меркура је и присуство бројних гребена који се протежу у дужину и до неколико стотина километара. Претпоставља се да су настали као последица контракција магме приликом процеса хлађења језгра и мантла у тренуцима када је на површини планете већ била формирана танка очврсла кора. Неколико теорија објашњава велико присуство гвожђа у грађи језгра Меркура. Најраширенија (и најприхватљивија) теорија је она по којој је Меркур у својој почетној фази настанка имао однос силиката и метала једнак ономе какав је данас у грађи метеорита хондрита који воде порекло из периода формирања Сунчевог система, а да је маса саме планете била до 2,25 пута већа него данас. У истој тој фази дошло је до судара са планетезималном масом, приближне запремине од око шестине тадашње масе Меркура, приликом којег је велики део коре и мантла отргнут од остатка планете, чиме је језгро постало доминантна запреминска компонента у грађи планете. Према другој теорији, Меркур је настао из соларне маглице и у свом протостању имао је масу двоструко већу у односу на садашњу, али и знатно мању густину. Услед високих температура (због близине Сунца) које су износиле и до 10.000 К, стене на површини Меркура су се топиле и испаравале. Испарења су једно време кружила око планете формирајући танку стеновиту атмосферу коју је с временом соларни ветар једноставно одувао из орбите Меркура. Свака од ових хипотеза је проверавана истраживањима на терену превасходно захваљујући свемирској мисији -{MESSENGER}-. Како је сонда -{MESSENGER}- на површини пронашла знатно веће концентрације калијума и сумпора него што је било очекивано, испоставило се да ни једна од поменутих хипотеза не одговара стварном стању, пошто би оба елемента због високих температура испарила у спољашњи свемир. Површинска геологија Површина Меркура је најсличнија површини Месеца, и прекривена је бројним ударним кратерима и басенима, што наводи на закључак да је ова планета у геолошкој фази мировања милионима година. Тло Меркура је размрвљено услед удара метеорита и ерозије тла због наглих дневних варијација температуре. Целокупна знања о геологији и геоморфологији Меркура заснована су за сада једино на истраживањима свемирске сонде Маринер 10 из 1975. и на телескопским снимцима са Земље. Због свега тога, Меркур је још увек најзагонетнији међу унутрашњим планетама Сунчевог система, а анализа нових података са сонде MESSENGER ће умногоме помоћи бољем разумевању физичких процеса на овој планети. На основу различитих вредности албеда на површини, могуће је простим телескопским осматрањима истраживати карактеристике рељефа Меркура. Основни облици рељефа на Меркуру су наборани гребени названи дорсум, висоравни „месечевог типа“, планински ланци, басени, кањони и долине. Геоморфолошке формације на површини Меркура именују се у складу са међународним правилима о истраживању свемира. Кратери обично носе имена по великим уметницима, сликарима, књижевницима и музичарима, док гребени добијају имена по истакнутим научницима који су се током каријере бавили проучавањем ове планете. Депресије или фосе () обично носе имена по архитектонским објектима, док се планине (или монтес) именују у складу са варијацијама речи врелина на разним језицима. Равнице () представљају верзије имена бога Меркура на разним језицима. Долине () именују се по опсерваторијама на Земљи. Меркур је био под снажним ударима комета и астероида током и непосредно по формирању, пре око 4,6 милијарди година, а сам процес бомбардовања (познат и као Лунарна катаклизма) завршио се пре око 3,8 милијарди година (није искључено и да се процес бомбардовања одвијао у више фаза). У том периоду формирана је већина огромних кратера, а ударима је била захваћена цела површина планета. Због непостојања атмосфере која би успорила, а самим тим и ублажила те ударе, површина планете је била изложена директним и најразорнијим ударима. У време најактивније фазе формирања ударних кратера дешавала се и интензивна вулканска активност, а из тог периода потичу и наслаге магме на дну басена Калорис () и простране базалтне равнице у виду глатких плоча. На основу снимака површине Меркура које је у октобру 2008. направила сонда -{MESSENGER}- уочљиво је да је површина Меркура много хетерогенија него што се то раније мислило, и да је знатно сложенија него што је то случај са површинама Месеца или Марса које са Меркуром деле сличну геологију. Почетком маја 2016. Наса је објавила прву глобалну топографску мапу планете Меркур. За прављење мапе употребљено је више од 100.000 фотографија сонде -{MESSENGER}-. На основу ових нових података, утврђено је да је највећа висина изнад просечне (нулте) 4,48 km на локацији јужно од екватора, док је најнижа тачка планете 5,38 km испод просечне висине у басену Рахмањинов. Ударни кратери и басени Цела површина Меркура избраздана је бројним кратерима насталим ударима метеора, чије димензије и облици варирају од релативно малих појединачних „зделастих“ удубљења, па све до сложених ударних басена чији пречници прелазе више стотина километара. Ови површински облици рељефа присутни су на површини Меркура у разним фазама своје еволуције, почев од релативно младих па до готово у целости еродираних. У односу на сличне кратере на Месецу, кратери на Меркуру се разликују по количини избаченог материјала из кратера приликом удара, а која је знатно мања, што је последица много јаче површинске гравитације Меркура. Према правилима Међународне астрономске уније сваки новооткривени кратер добија име по некој од познатих личности из света уметности (особа мора бити међународно позната најмање 50 година, односно да је преминула најмање три године пре откривања кратера). Највећи познати ударни кратер на површини Меркура је басен Калорис, чији пречник износи око 1.550 km, и то је уједно један од највећих ударних кратера у целом Сунчевом систему. Удар који је створио овај кратер је био толико јак да је проузроковао серију вулканских ерупција чија лава је створила концентрично прстенасто узвишење висине 2 km које окружује цео кратер. Његово дно прекривено је базалтном лавом. Према претпоставкама кратер је настао пре око 3,8 до 3,9 милијарди година, а ударно тело је имало пречник већи од 100 km. Калорис је откривен 1974. године захваљујући снимцима са сонде Маринер 10, и налази се на линији терминације која раздваја тамни и светли део ове планете. На антиподној тачки у односу на басен Калорис налази се неуобичајено брдовито подручје означено као „Чудна земља“ (). Ударни таласи услед калоријског удара обишли су једнаком брзином целу планету у свим правцима и сусрели су се на месту антипода самог удара (на 180° од истог), што је довело до снажних подрхтавања површинских делова коре у тој области и формирања таквог облика рељефа. До сада је на видљивом делу површине Меркура регистровано постојање око 15 ударних басена. Међу веће басене убрајају се и Толстојев са пречником од око 400 km, састављен од више концентричних кругова. Материјал избачен из кратера приликом удара простире се и до 500 km од ивице самог кратера. Сличних димензија је и кратер Бетовен. Све ове морфоскулптуре су временом доживеле (и доживљавају и даље) одређене промене под дејством елемената космичке ерозије (посебно велики утицај имају соларни ветрови и интерпланетарна прашина). Равничарска подручја На површини Меркура постоје две геолошки различите групе равничарских подручја — међукратерске и углачане равнице. Међукратерске равнице представљају благо заталасана равничарска подручја смештена на нешто издигнутијем земљишту између кратера. То су најстарији видљиви делови површине Меркура чија физиономија није измењена услед удара небеских тела из спољног свемира. Овај тип равница размештен је готово равномерно по целој површини планета. Није сасвим јасно да ли су настале радом вулкана или као последица ранијих метеорских удара. Према неким претпоставкама, овај тип равница настао је стапањем више мањих ударних кратера чије дно се засипало услед дејства гравитационе силе, чиме се објашњава постојање јако малог броја кратера пречника мањег од 30 km на површини планете. Углачане равнице представљају широко распрострањене заравњене површине које испуњавају удубљења различитих димензија и геолошки су млађе творевине у односу на међукратерске равнице. Својом физиономијом доста подсећају на „месечева мора“. Имају исти албедо као и знатно старије међукратерске равнице. Иако не поседују никакве видљиве вулканске карактеристике, извесно је да су вулканског порекла, на шта упућује њихова локација и овалан облик. Чињеница да на овим углачаним равницама у басену Калорис постоји много мање „новијих“ кратера него на геолошки старијем околном „избаченом“ тлу упућује на закључак да је овај тип рељефа настао доста касније. Овај вид равница испуњава широк прстен око самог басена Калорис. Дно Калориса испуњено је геолошки засебним равницама полигоналних облика, међусобно раздвојених бројним гребенима и пукотинама. Код ових равница још увек није јасно да ли су настале услед излива лаве изазваних ударним таласом или су топљење површинског слоја литосфере узроковале високе температуре настале као директна последица удара. На површини Меркура се местимично запажају и узвишења у виду набора (у планетарној геологији означена термином рупес од ). Иако је њихово порекло нејасно, претпоставља се да су настали услед контракција у површинском делу планете узрокованих хлађењем у дубљим слојевима. Њихово постојање утврђено је како на базалтним равницама, тако и на врховима кратера, што значи да су то најмлађи облици рељефа на површини Меркура. До сада је на површини Меркура регистровано 17 оваквих набора. Велики утицај на формирање површинске геологије на Меркуру има и само Сунце, због чије је близине интензитет плимске силе у литосфери Меркура и до 17 пута јачи него што је на површини Земље и Месеца. Физичке карактеристике површине и егзосфера Површинске температуре на најекстремнијим тачкама на Меркуру (0°-{N}-, 0° или 180°-{W}-) варирају између 100 К и 700 К, док температуре на половима услед одсуства атмосфере и степенастог температурног градијента у правцу екватор-полови, никада не расту изнад 180 К. Температуре субсоларне тачке зависе од положаја планете у орбити, па тако у фази перихела износе око 700 К (на 0° и 180°-{W}-), а у фази афела око 550 К (на 90° или 270°-{W}-). Просечне температуре на тамном делу планете су око 110 К. Јачина сунчевог сјаја на површини Меркура креће се између 4,59 и 10,61 вредности соларне константе (1.370 -{W/m2}-). Просечне дневна температура на површини износи око 623 К, док у мрачном делу та вредност је знатно нижа и износи око 103°К. Иако су дневне температуре на површини Меркура изузетно високе, на основу снимака са сонди утврђено је постојање смрзнуте воде. Лед се налази у дубоким кратерима на половима који никада нису под директним ударима сунчевог сјаја, и где температуре углавном остају испод 102 К, што је знатно ниже од глобалног просека (чија вредност износи око 440 К). Могуће постојање леда утврдили су и радари на површини Земље (опсерваторије Голдстоун у Калифорнији и -{Very Large Array}- у Новом Мексику) који су још почетком 1990-их у близини меркурових полова регистровали подручја са веома високим рефлексијама. Иако водени лед није једини узрок овако интензивних рефлексија, астрономи верују да је то најреалнија опција. Верује се да у леденим областима постоје залихе леда од око 1014–1015 кг, и да је лед по површини прекривен танким слојем реголита који инхибира његову директну сублимацију. За поређење, залихе леда на јужној поларној капи на Марсу износе око 1016 кг, док на Антарктику те исте залихе износе 4-{×}-1018. Порекло настанка леда на Меркуру још увек није прецизно утврђено, али се претпоставља да је настао или као последица дегасификације воде из унутрашњости планете, или је на ову планету доспео преко комета. Меркур има веома малу масу и доста високе температуре, те његова гравитација није у стању да на дужи временски период задржи значајнији атмосферски слој око планете. Меркур има веома слабу и нестабилну егзосферу са комбинованим нивоом притиска од око 10−14 бара (1 -{nPa}-). Меркурова егзосфера је састављена углавном од калијума (31,7%), натријума (24,9%), кисеоника (атомски 9,5% и молекуларни 5,6%), аргона (7,0%), хелијума (5,9%), азота (5,2%), угљендиоксида (3,6%), водоника (3,2%), водене паре и осталих елемената. Меркурова атмосфера је веома нестабилна и одликује је константно губљење атома услед слабе гравитације, док се изгубљени елементи надокнађују из других извора. Атоми водоника и хелијума вероватно долазе са соларним ветровима и дифузирају се у зони магнетосфере пре него што се поново врате у спољни свемир. Радиоактивним распадима у кори такође се ослобађају значајне залихе хелијума, натријума и калијума. Сонда -{MESSENGER}- је такође утврдила постојање високих количина калцијума, хелијума, магнезијума, кисеоника, калијума, силицијума, хидроксида и натријума. Утврђено је и присуство водене паре, али и високих концентрација „водених јона“ O+, -{OH}-− и -{H}-2O+ (што је било велико изненађење за истраживаче). Научници претпостављају да су ти јони настали као последица деловања соларних ветрова. Постојање атмосфере на Меркуру било је предмет дискусија међу астрофизичарима све до 1974. када је сонда Маринер 10 утврдила постојање једино слабог појаса егзосфере. Присуство натријума, калцијума и калијума у Меркуровој атмосфери откривено је током 1980-их и 1990-их, и верује се да су ови елементи у атмосферу доспели испаравањем гасова услед топљења стена на површини планете узрокованих ударима метеора. Присуство магнезијума утврдила је сонда Месинџер 2008. године. Студије показују да, с времена на време, емисије натријума се локализују на тачкама које одговарају магнетним половима планете. То указује на интеракцију између магнетосфере и површине планете. Температуре егзосфере зависе како од географске локације, тако и од концентрације појединих елемената у њој. Температуре атомског водоника у егзосфери крећу се око 420 К, док су температуре натријума знатно више и износе између 750—1.500 К изнад екватора, до 1.500—3.500 К изнад полова. Према неким истраживањима, Меркур је окружен короном од атома калцијума у којој температуре варирају између 12.000 и 20.000 К. Због велике близине Сунцу, интензитет сунчевог сјаја на површини Меркура је знатно већи него што је то случај са Земљом. Соларна радијација просто „изгурава“ неутралне атоме далеко од површине Меркура, формирајући на тај начин гасовите репове сличним реповима комета. Најважнији структурни елеменат тих репова је натријум чије присуство је регистровано и на даљинама од 56.000 km од површине планете. Магнетно поље и магнетосфера Иако је Меркур планета релативно малих димензија и веома споре ротације (од 59 дана), његово магнетно поље је доста значајно и има глобални карактер. Према подацима са сонде Маринер 10, магнетно поље Меркура има јачину од тек 1,1% јачине магнетног поља Земље. Највеће вредности има на екватору и оне износе око 300 -{nT}-. Баш као и на Земљи, и на Меркуру магнетно поље је диполарног карактера. У односу на земљине магнетне полове, магнетни полови Меркура су готово у равни са осом ротације планете. Мерењима из сонди утврђено је да су и снага и обим магнетног поља Меркура стабилни и постојани. Магнетно поље Меркура вероватно је генерисано динамо ефектом, на сличан начин као и на Земљи (ефектом којим је магнетизован већ стврднути материјал.). За постојање оваквог динамо ефекта неопходно је течно језгро са високом концентрацијом растопљеног гвожђа. Течно стање језгра и висок степен циркулације елемената у њему последица је јаких плимских ефеката услед високе орбиталне ексцентричности планете. Магнетно поље Меркура је ипак довољно јако да дефлектује соларне ветрове око планете, и на тај начин формира појас магнетосфере, која је у стању да задржава плазму из соларних ветрова. Управо због овог својства магнетосфере на површини Меркура владају услови свемирске климе. Присуство ових нискоенергетских плазмичних елемената утврђено је на тамном делу магнетосферног поља. Сонда -{MESSENGER}- је током свог другог прелета око планете 6. октобра 2008. утврдила постојање изузетно високог степена пропустљивости магнетног поља. Такође је утврђено и постојање такозваних магнетних торнада — када изврнути снопови магнетног поља повезују планетарно магнетно поље са међупланетарним простором — ширине и до 800 km, што је трећина полупречника планете. Та магнетна торнада се формирају када се магнетна поља која са собом носе соларни ветрови прожимају са магнетним пољем планете. У моменту прожимања формирају се вертикалне вртложасте структуре у виду магнетно флуксних цеви кроз које соларни ветрови могу директно да допиру до површине планете. Овакав процес међусобног повезивања интерпланетарних и планетарних магнетних поља познат је као магнетна реконекција и веома је честа појава у физици свемира. Такође се јавља и у магнетном пољу Земље (формирајући такође магнетна торнада). Међутим, степен магнетне реконекције у магнетосфери Меркура је и до десет пута виши него што је то случај са магнетосфером Земље (према подацима са сонде -{MESSENGER}-), а тек трећина те снаге је последица близине Сунца. Ротација и револуција Меркур је планета са највећим ексцентрицитетом орбите у Сунчевом систему, и његова орбита одступа од идеалног круга за 0,21, односно удаљеност од Сунца се креће између минималних 46 милиона до максималних 70 милиона километара. Да би обишао пун круг око своје орбите Меркуру је потребно 87,969 земаљских дана. На дијаграму са десне стране (горњи дијаграм) виде се ефекти те ексцентричности, односно чињеница да Меркурова орбита дели исту велику полуосу са идеалном кружном орбитом на два места. Из првог дијаграма је очито и да су брзине кретања по орбити знатно веће што је планета ближа тачки перихела (и обрнуто), односно растојање између два петодневна периода посматрања је веће. Промене удаљености од Сунца на дијаграму 1 су представљене неједнаким величинама планете, које су инверзно пропорционалне у односу на удаљеност од Сунца. Те промене удаљености од Сунца у комбинацији са ротационом резонанцијом од 3:2 (3 ротације током 2 револуције) резултују сложеним варијацијама температура на површини планете, односно до смена дана и ноћи на површини Меркура долази након сваке две револуције. У односу на раван еклиптике Меркурова орбита је нагета под углом од 7 степени. То значи да је гледано са Земље, Меркур у транзиту преко површине сунчевог диска на хоризонту сваких 7 година, односно онда када се Меркур при преласку преко равни еклиптике налази између Сунца и Земље. Нагиб осе ротације (аксијална раван) Меркура има вредност приближно 0, односно најпрецизнија измерена вредност је 0,027 степени. То је знатно мања вредност у поређењу са аксијалном равни Јупитера чија вредност је 3,1° (други најмањи нагиб осе ротације међу планетама Сунчевог система). То практично значи да хипотетички гледано са једног од полова на Меркуру, Сунце на хоризонту никада не прелази 2,1 лучна минута. Гледано са одређених тачака са површине Меркура, хипотетички посматрач би само у току једног меркуријанског дана био у могућности да три пута види кулминацију Сунца на хоризонту и његов пад (без заласка). То се догађа због промена орбиталне брзине, према 2. Кеплеровом закону. Четири дана пре перихела (који се у случају Меркура назива перихелион) орбитална брзина престиже брзину ротације и Сунце се почиње да се привидно гиба уназад. Четири дана након перихела орбитална брзина се довољно смањи, тако да се Сунце наставља да се нормално гиба. Како је амплитуда ретроградног кретања мала, стиче се привидан утисак да је Сунце готово фиксирано у зениту и да тада има највећи сјај (што је и нормално јер је тада планета у перихелу). Овакав ситуација дешава се на две тачке на екватору (међусобно удаљене 180° географске дужине) у два различита периода меркуријанске године. Те две тачке су због продуженог излагања Сунцу током његове кулминације уједно и две најтоплије тачке на површини Меркура. Насупрот овим, постоје још две тачке на екватору, удаљене по 90° географске дужине од њих, изнад којих је Сунце у зениту само онда када је Меркур у афелу. Тада је кретање Сунца изнад хоризонта најбрже и те тачке добијају најмање сунчеве топлоте. Меркурове конјункције у односу на Земљу у просеку се понављају сваких 116 земаљских дана, али се тај интервал мења од 105 до 129 дана због великог степена ексцентрицитета орбите. Најмања удаљеност између Меркура и Земље је 77,3 милиона км, а то растојање неће бити мање од 80 милиона километара све до 28.622 земаљске године. Следеће најближе растојање у односу на Земљу, Меркур ће остварити 2679. године и тада ће бити на растојању од 82,1 милион километара, односно на 82 милиона километара удаљености ће бити 4487. године. Тај период његовог ретроградног кретања гледано са Земље може да траје између 8 и 15 дана. Меркур веома споро ротира око сопствене осе. Дуго времена се сматрало да је због плимних сила синхронизован са Сунцем, односно да је потребно исто време и за револуцију и за ротацију, при чему би увек био окренут ка Сунцу истом страном, баш као што је увек иста страна Месеца окренута ка Земљи (резонанција 1:1). Међутим, тек су радарска осматрања из 1965. године показала да је у резонанцији 3:2. Окрене се три пута око своје осе за време два обиласка око Сунца. Ова резонанција је стабилна захваљујући великој ексцентричности Меркурове путање, што посебно долази до изражаја у фази перихела када су соларне плимске силе најинтензивније. До првобитног, погрешног закључка астрономи су дошли посматрајући га увек у најповољнијој тачки путање, где је увек показивао исту страну. Разлог томе је што се увек у истој тачки своје 3:2 резонанције налази у најповољнијем положају за посматрање са Земље. То значи да је један ротациони период Меркура једнак половини његовог синодичког периода у односу на Земљу. Управо због те резонанције од 3:2, један соларни дан на Меркуру (време које протекне између два проласка гама тачке кроз небески/месни меридијан) траје око 176 земаљских дана. Сидерички дан (период ротације) траје 58,7 земаљских дана. Симулације упућују на закључке да орбитални ексцентрицитет Меркура варира хаотично од близу 0 до више од 0,45 у последњих неколико милиона година услед пертурбација које изазивају остале планете Сунчевог система. На основу неких нумеричких симулација извесно је да ће у будућности секуларна орбитална резонанција у интеракцији са Јупитером довести до раста ексцентрицитета орбите, и повећати шансе за евентуални судар Меркура са Венером у наредних 5 милијарди година на око 1%. Одступања у перихелу Године 1859. француски математичар и астроном Ирбен Левирје установио је да спора прецесију Меркурове орбите око Сунца није објашњива помоћу Њутнових правила класичне механике, односно није последица пертурбација тада познатих планета. Левирје је тада изнео теорију о постојању још једног небеског тела (или више њих мањих димензија) у подручју између Меркура и Сунца који су проузроковали те пертурбације. Како су астрономи на сличан начин установили постојање Нептуна (на основу пертурбација које је узроковао у орбити Урана), Левирјеова теорија је сматрана као једним од могућих решења. Хипотетичко небеско тело које је узроковало пертурбације Меркурове орбите названо је Вулканом. Ипак постојање тог небеског тела никада није доказано. Апсидна прецесија Меркура има вредност од 5.600 лучних секунди (1,5556°), у односу на један век на Земљи, или 574,10±0,65 лучних секунди по једном земаљском веку. Према правилима класичне механике та одступања су прерачуната на 1,5436°. Појавом Ајнштајнове Опште теорије релативности пронађено је објашњење за ова мала одступања. На основу ОТР-а утврђено је да су та одступања свега 42,98 лучних секунди на сваких 100 година. Слична одступања забележена су и код других планета — Венера 8,62; Земља 3,84; Марс 1,35 и астероид 1566 Икар са 10,05 лучних секунди. Истраживања Меркура Привидна магнитуда Меркура варира у вредностима између -2,6 (што је нешто сјајније у односу на најсјајнију звезду Сиријус) и +5,7 (што је у теоријским границама видљивости голим оком). Екстремне вредности се јављају када је Меркур у близини Сунца на хоризонту. Управо његова близина Сунцу је и највећи проблем код посматрања са Земље, пошто је у највећем делу дана заклоњен сунчевим сјајем. Детаљније проучавање Меркура методом посматрања са Земље могуће је једино током свитања и сумрака. Меркур је могуће посматрати током потпуног помрачења Сунца, као што је случај са многим другим планетама и звездама. Гледано са Земље, Меркур као и Венера и Месец, пролази кроз различите периоде мена. У фази пуног и младог Меркура није видљив са Земље јер се налази у конјунктивним фазама. Када је у фази пуног Меркура тада је, технички гледано најсјајнији, иако је у тој фази на највећој удаљености од Земље (али ту разлику анулира феномен зван Зелигеров ефекат). Практична посматрања Меркура са Земље у фази његовог највећег сјаја (за време пуне фазе) су готово немогућа због екстремне близине сунчевог диска. Оптимални услови за посматрање јављају се у фазама прве и последње четврти, иако је његов сјај у тим фазама знатно слабији. Прва и последња фаза поклапају се са највећим елонгационим угловима, како на истоку тако и на западу (у односу на сунчев диск на небу). У тим фазама Меркур се налази на угаоном растојању од Сунца од 17,9° (у фази перихела) до 27,8° (у фази афела). Током највеће елонгације на западу Меркур је најсјајнији пре изласка Сунца, односно непосредно после заласка Сунца у источној фази елонгације. Најповољније тачке на Земљи за посматрање Меркура налазе се у тропским и суптропским подручјима, пошто на тим географским ширинама у одређеном периоду године еклиптика пресеца хоризонт под оштрим углом. Најповољнија позиција за посматрање Меркура на тамном небу је када се он налази под углом од 10° изнад хоризонта. То се дешава када се Меркур на хоризонту налази готово вертикално изнад Сунца за време његове максималне елонгације у односу на Сунце од 28°, односно када је Сунце на хоризонту под углом од 18°. На умереним географским ширинама Меркур је много видљивији са јужне, него са северне хемисфере. То се дешава због тога што су максималне елонгације Меркура западно од сунчевог диска у периоду ране јесени на јужној хемисфери, док су максималне источне елонгације током касне зиме на истој хемисфери. У оба наведена случаја угао Меркурове орбите и еклиптике је највећи, што му омогућава појављивање на ноћном небу тих подручја неколико сати пре изласка Сунца, односно задржавање на истом до неколико сати по заласку. Меркур у древној астрономији Најстарији записани подаци о Меркуру пронађени су на глиненим плочицама Мул. Апин и верује се да су настали у древној Асирији негде у 14. веку пре нове ере. Планета Меркур је на тим плочицама означавана пиктограмом који је транскрибован као -{Udu.Idim.Gu\u4.Ud}-, што би у буквалном преводу имало значење „скачућа планета“. Први Вавилонски писани подаци о овом небеском телу датирају из 10. века пре нове ере, и у њима се планета Меркур означава именом Набу, односно именом врховног гласника богова у локалној митологији. Хесиодови савременици у античкој Грчкој су ову планету познавали под именима -{Στίλβων}- (стилвон — „блиставо“) и -{Ἑρμάων}- ('ермаон). Нешто касније Меркур је у грчким изворима означаван двојним именом, као Аполон када се појављивао на небу у свитање и Хермес, када је био видљив у сумрак. Све до 4. века пре нове ере грчки астрономи су сматрали да је реч о два засебна небеска тела, па због тога и два посебна имена. Касније је ово небеско тело означавано по богу Хермесу (у новогрчком језику етноним -{Ἑρμής}- се изговара као Ермис). И у римској астрономији Меркур је име добио по гласнику локалних божанстава Меркуру (), управо због чињенице да се ово небеско тело преко хоризонта креће брзинама много већим него остале планете и звезде. Астрономски симбол Меркура је стилизована верзија Хермесовог кадуцеја ☿. Хеленски астроном и математичар Клаудије Птолемеј у свом капиталном Великом зборнику астрономије помињао је могућност преласка мањих небеских дела преко сунчевог диска, али није писао о њиховом постојању. У древној Кини планета Меркур је била позната под именом Ченг Синг () или у приближном преводу као „једносатна звезда“ и у астрономском смислу изједначавао се географским правцем севера и фазом воде у филозофији пет елемената вусинга. И данас у Кини, Кореји, Јапану и Вијетнаму планета Меркур има значење „водене планете“, што је у складу са древном филозофијом. У Хиндуизму Меркур се изједначава са божанством Будха, заштитником трговине и трговаца којем је посвећена свака среда. У германској митологији изједначавао се са божанством Одином (или Воденом). У мајанској цивилизацији Меркур је представљан у лику 4 сове које су биле гласнице загробног света. Древна конекција Меркура са трећим даном у недељи, средом и данас је видљива у именима за тај дан у многим савременим романским језицима — француски -{mercredi}-, шпански -{miércoles}- или румунски -{miercuri}-. У древним индијским астрономским списима Сурја Сиданта из 5. века постоји и астрономски спис у ком се налазе израчунате и димензије тада познатих планета, и где је вредност пречника Меркура 4.841 km, што је за свега 41 km (грешка мање од 1%) мање од стварног дијаметра (4.880 km). У средњовековној исламској астрономији велика пажња се посвећивала положају планета и њиховим кретањима. Тако је Ал-Андалужански астроном Ал Заркали у 11. веку описивао „геоцентричну“ орбиту Меркура као овалну и ексцентричну. Ибн Бадџа је у 12. веку уочио постојање „две тамне мрље на површини Сунца“, а његова открића су послужила као основа за истраживања у древној Марагској опсерваторији где је век касније персијски астроном Ал Ширази повезао те „тамне мрље“ са путањама Меркура и Венере. Један од водећих астронома и математичара индијске Кералске школе математике и астрономије Нилаканта Сомајаџи је 1501. израдио делимично хелиоцентрични планетарни модел по којем се Меркур окретао око Сунца (до сличних запажања дошао је и Тихо Брахе средином 16. века). Телескопска осматрања са Земље Посматрање површине Меркура са површине Земље је доста лимитирано, како због близине Сунца, тако и због чињенице да је Земљи окренута увек иста страна те планете. Прва телескопска осматрања Меркура вршио је почетком 17. века италијански математичар и астроном Галилео Галилеј. Иако је својим телескопом утврдио одређене мене Венере, Галилеј није уочио исту особину код Меркура због скромних техничких могућности његовог телескопа. Француски астроном Пјер Гасенди је био први који је путем телескопа потврдио прелазак Меркура преко површине сунчевог диска 1631. године. Гасенди је до тих резултата дошао следећи математичке прорачуне које је раније направио Јохан Кеплер. Године 1639, Ђовани Цупи је помоћу телескопа утврдио постојање сличних орбиталних фаза Меркура као код Венере и Месеца, а доказао је и чињеницу да се Меркур окреће око Сунца. Енглески астроном и лекар Џон Бевис је 28. маја 1737. посматрајући из Гриничке опсерваторије забележио један веома редак феномен окултације Меркура и Венере који се дешава једном у неколико стотина година. Следећа окултација Меркура Венером десиће се тек 3. децембра 2133. године. Због близине Сунца и велике брзине револуције, проучавање Меркура путем телескопа са Земље је знатно отежано и ограничено, збг чега је ова планета још увек једна од најмање познатих и најслабије изучаваних, а често су била присутна и нереална и погрешна запажања. Тако је немачки астроном Јохан Јеронимус Шретер посматрајући површину Меркура 1800. тврдио да је на површини те планете уочио и до 20 km високе планине, док је Фридрих Бесел користећи Шретерове мапе погрешно израчунао период ротације на 24 сата и нагиб аксијалне равни од 70°. Током 1880-их година Ђовани Скјапарели је направио прве тачније мапе планете, уједно тврдећи да су услед утицаја плимских сила са Сунца и ротација и револуција идентичне и да трају 88 дана (синхрона ротација), те да је због истих Меркур увек истом страном окренут ка Сунцу (што је било погрешно). Даље радове на мапирању површине Меркура наставио је француски астроном грчког порекла Ежен Антониади, објавивши 1934. књигу у којој су се налазиле и Скјапарелијеве мапе, али и његова властита запажања. Највећи део геолошких формација на површини Меркура (регистрованих на основу различитог албеда) добио је имена управо на основу Антониадијевих мапа. У јуну 1962. тим совјетских научника са Института за радио инжињеринг и електронику предвођен Владимиром Котељниковим успео је да ухвати први радарски ехо са Меркура, чиме је почела нова — радарска фаза у историји проучавања ове планете. Три године касније је амерички тим истраживача уз помоћ 300 m широког радио телескопа Аресибо утврдио је ротациони период Меркура од 59 дана. Како је раније било раширено мишљење да Меркур има синхронизовану ротацију, резултати радио-истраживања су представљали велико изненађење. Мерења су такође потврдила да су вредности температура на „тамном делу планете“ знатно више него што се то раније мислило, што је довело до коначног одбацивања теорије синхронизоване ротације. Нови резултати су објашњавани евентуалним постојањем јаких ветрова на површини Меркура који су утицали на дистрибуцију топлоте у тамном делу планете. Италијански астроном Ђузепе Коломбо први је утврдио однос између ротације и револуције Меркура у резонанцији 3:2, што је практично потврдила и сонда Маринер 10, чиме су доказане и Скјапарелијеве и Антонијадисове тврдње. Посматрања путем радио-телескопа уз помоћ технологије интерферометрије у микроталасним дужинама омогућио је астрономима да елиминишу ефекте сунчеве радијације и да утврде нове детаље о физичким и хемијским карактеристикама површинског слоја земљишта Меркура до дубина од неколико метара. највећи део површине Меркура је мапиран уз помоћ телескопа Аресибо (резолуције 5 km), укључујући и залихе воденог леда у кратерима на поларним пределима. Истраживања путем свемирских мисија Истраживање Меркура путем слања свемирских сонди у правцу орбите ове планете представља велики технички изазов за инжењере, како због близине Сунцу, тако и због велике орбиталне брзине од чак 48 km/сек, што је много брже од орбиталне брзине Земље (30 km/сек). Током путовања ка орбити Меркура свака од сонди мора да се током пута од преко 91 милион километара бори и са снажним гравитационим силама Сунца које са сваким пређеним километром ка Меркуру постају све интензивније. Свака од летелица мора константно да повећава брзину (Δv) да би успешно прешла из једне у другу орбиту (Хохманов трансфер орбита). Потенцијална енергија ослобођена померањем надоле сунчеве потенцијалне јаме прелази у кинетичку енергију што захтева ново велико убрзање делта-ни. Да би летелица безбедно ушла у орбиту Меркура потребно је да у потпуности користи ракетне моторе. Аерокочење је неупотребљиво због непостојања значајније атмосфере. За евентуално путовање на Меркур потребно је знатно више ракетног горива него што би хипотетичкој летелици требало да оствари брзину ослобађања из целог Сунчевог система (Меркур има вредности друге космичке брзине од 4,3 km/сек). Самим тим експедиције ка Меркуру су веома скупе и до сада су извршене само две: Маринер 10 у периоду 1974/75. и -{MESSENGER}-. Јефтинија алтернатива моторима са ракетним горивом је верзија летелица са соларним једрима које би током лета користиле енергију сунчевог зрачења. Маринер 10 Прва свемирска сонда која је упућена ка орбити Меркура била је сонда Маринер 10 агенције НАСА, која је лансирана 3. новембра 1973. са космодрома Кејп Канаверал на Флориди. Маринер 10 је био први сателит који је користио принципе гравитационе праћке. Гравитациона сила планете Венере искоришћена је како би се ефикасније стигло до орбите планете Меркур. Маринер 10 је такође користио притисак сунчевог зрачења на соларним панелима и великој параболичној антени да би променио висину орбите. Уједно била је то и прва свемирска мисија која је истраживала две планете (поред Меркура и Венеру). Сонда Маринер 10 је направила прве крупне кадрове површине Меркура и сложене структуре његове површине. Сонда је око Меркура имала 10 орбиталних периода и како је сваки пут била окренута истој страни планете направљени су детаљни снимци тек 45% површине планете. Непуна два дана пре уласка у орбиту Меркура, 27. марта 1974. године, инструменти на сонди су почели да ван сваких очекивања бележе велике вредности ултраљубичастог зрачења. У почетку се мислило да је зрачење последица постојања природног сателита у орбити Меркура, да би се касније претпоставило да то зрачење вероватно води порекло из сазвежђа Пехара. Сонда Маринер 10 је током своје мисије три пута летела веома ниско у орбити око Меркура (најнижа висина је била на свега 327 km изнад површине планете). Већ током првог прелета инструменти су регистровали постојање јаког магнетног поља које је детаљније проучено током трећег прелета. Тада је утврђено да је магнетно поље Меркура доста слично ономе око Земље, и да штити планету од јаких соларних ветрова.{{напомена|Расправе о пореклу магнетног поља на Меркуру и данас су субјекти разних теоријских истраживања. Свега 8 дана по окончању последњег планираног прелета 24. марта 1975. године нестало је горива које је покретало летелицу и било је немогуће одржавати летелицу у прецизно дефинисаној орбити, те је у том тренутку летелици послата команда да искључи свој сигнал и престане са слањем података ка Земљи. Претпоставља се да је сонда Маринер 10 остала у орбити око Сунца и да сваких неколико месеци пролази у близини Меркура. Претпоставља се и да је већина уређаја на њој уништена услед деловања сунчевог зрачења. Сонда -{MESSENGER}- Друга истраживачка сонда ка Меркуру под именом -{MESSENGER}- (у преводу са енглеског гласник) лансирана је 3. августа 2004. године са космодрома Кејп Канаверал на Флориди. Цела мисија је организована под покровитељство Америчке свемирске агенције, уз техничку помоћ Лабораторије за примењену физику из Хауарда у Мериленду, а сам процес лансирања обављен је уз помоћ ракетног носача Делта II. Основни задатак мисије је да из орбите Меркура врши снимања и мерења физичких и хемијских карактеристика планете у 6 основних задатака: проучавање геолошке историје планете и узроке високе густине, структуре језгра, порекло магнетног поља, постојање воденог леда на половима и карактеристике егзосфере (превасходно се базирајући на њен настанак). Сонда је опремљена моћним спектрометрима чији је циљ детаљније проучавање састава и густине коре, те магнетометрима који прецизно мере брзине наелектрисаних честица у магнетном пољу. Камере високе резолуције омогућиле су детаљно снимање површине планете. Након лансирања сонда је око годину дана провела у орбити око Земље коју је коначно напустила 12. децембра 2005. године запутивши се у правцу Венерине орбите. Боравак у земљиној орбити искоришћен је уједно и за тестирање мерних уређаја на сонди и за пробна снимања. У орбиту око Венере сонда је ушла у октобру 2006. године, а током јуна 2007. направила је други прелет око ове планете, да би потом кренула ка орбити Меркура. У Меркурову орбиту сонда је први пут ушла 14. јануара 2008. (а потом и 6. октобра исте године и 29. септембра 2009. године користећи гравитациони маневар). Потом је сонда започела једногодишње орбитално снимање површине планете које је започело 18. марта 2011. године, а први снимци површине планете направљени су већ 29. марта. Прва фаза снимања завршена је до средине марта 2012. прикупљањем око 100.000 снимака. Коначно снимање целокупне површине планете окончано је током марта 2013. Планирано је да следећа истраживачка мисија буде окончана до марта 2015. године. Током боравка у орбити око Меркура, мерни инструменти сонде -{MESSENGER}- утврдили су постојање водене паре у егзосфери, као и постојање воденог леда на северном полу планете. Мисија -{BepiColombo}- -{BepiColombo}- је планирана заједничка мисија за истраживање Меркура у организацији Европске свемирске агенције и Јапанске агенције за истраживање свемира чије лансирање је планирано за 9. јул 2016. године, ракетом Аријана 5 са космодрома у Француској Гвајани, али је касније одложено за април 2018. године. Планирано је да мисија садржи два сателита који ће бити заједнички лансирани ка орбити око Меркура (планетарни орбитер и магнетосферни орбитер) са основним задацима у проучавању магнетног поља и магнетосфере Меркура, те површине и унутрашње грађе. Летелица би по лансирању требало да изврши један пролазак поред Земље, два поред Венере и чак пет поред Меркура, пре него што коначно уђе у орбиту око ове планете почетком јануара 2024. године. По уласку у орбиту планирано је одвајање два поменута сателита и почетак њихових сепаратних истраживања. Истраживања у орбити Меркура требало би да трају најмање годину дана (365 земаљских дана). Види још Сунчев систем Терестричка планета Напомене Референце Литература Спољашње везе Атлас Меркура - -{NASA}- Чињенице о Меркуру - -{NASA}- 'BepiColombo', ESA мисија Меркур -{Messenger}-, -{NASA}- мисија Меркур SolarViews.com - Меркур Лента.ру – Објављени нови снимци Меркура Планете у Сунчевом систему


source: CulturaX

text: Измена правилника ће омогућити наставницима да закључе оцене и када их има мање од четири у дневнику У тренутку када се прешло на онлајн наставу, због епидемије корона вируса, поставило се питање како завршити школску годину - док ће се градиво некако и надокнадити лекцијама "на мрежи", велико је питање било како ће се оцене закључивати. Министарство просвете изменило је правилник, па за закључивање оцена више није потребно да ученик у дневнику има најмање четири (за неке предмете две) оцене у полугодишту, већ је довољна и само једна. Дакле, ако је ђак добио једну оцену пре него што су школе биле физички затворене, та оцена довољна је за закључивање. Ипак, предвиђено је оцењивање и током онлајн наставе, тако да ће у пракси ученици, ипак, имати више оцена. И важна напомена је да ово правило важи искључиво у ситуацијама попут ове која нас је сада задесила - која угрожава здравље ученика и наставника. - Изменама Правилника о оцењивању у основним и средњим школама, није прописана доња граница колико оцена ученик треба да добије у току полугодишта, па је могуће да наставник оцени ђаке само једном оценом и да се на основу те изведе закључна - наводе у Министарству просвете. "Ученику који није оцењен најмање четири пута из обавезног предмета и изборног програма други страни језик у току полугодишта, односно најмање два пута у току полугодишта уколико је недељни фонд обавезног предмета, изборног програма и активности један час, не може да се утврди закључна оцена, изузев у случају када због угрожености безбедности и здравља ученика и запослених није могуће оценити ученика потребан број пута", део је Правилника на основу кога ће се деци закључивати оцене. Бар још по једна оцена до краја школске године - Већина ученика добила је најмање по једну оцену до увођења ванредног стања и до краја школске године биће прилике за бар још једну оцену - рекао је Душан Кићовић државни секретар у Министарству просвете. Из Министарства поручују да из српског језика и математике ученици свакодневно имају обавезу да раде домаће задатке, а самим тим и да добију и по две оцене. Из предмета чији је недељни фонд један или два часа, наставници могу у дневник да упишу једну до две оцене до краја школске године. - Бројчане оцене могу се добити за домаће задатке, активност, провере знања и битно је да деца добију најмање по једну оцену. Министарство просвете пронашло је најоптималније решење за закључивање оцена. Потребно је истаћи да се према правилнику о оцењивању закључна оцена утврђује на основу свих појединачних оцена које су унете у дневник од почетка школске године и закључна оцена не може да буде већа од највеће појединачне оцене уписане у дневник - додају у Министарству.


text: Представљен модел праксе Волонтерског сервиса Звездаре на "Летњој школи о социјалном укључивању" у Крагујевцу : Градска општина Звездара Представљен модел праксе Волонтерског сервиса Звездаре на "Летњој школи о социјалном укључивању" у Крагујевцу На позив Владиног Тима за социјално укључивање и смањење сиромаштва, искуство у скоро деветогодишњем раду Волонетрског сервиса Звездаре представљено је у оквиру сесије "Примери добре праксе" учесницима 15 јединица локалних самоуправа и организација цивилног друштва (Ужица, Краљева, Мајданпека, Ражња, Нове Вароши, Чајетине, Беле Паланке, Зајечара, Сјенице, Сурдулице, Бојника, Лебана, Пирота, Рашке и Новог Пазара). Радмила Урошевић, шеф Одсека за социјалну заштиту и координатор Волонтерског сервиса учесницима четвородневне "Летње школе" представила је правни оквир, организацију рада и програм помоћи и подршке који Сервис реализује током целе године а који је намењен социјално рањивим становницима- старијим и особама са инвалидитетом, породицама које имају децу са развојним проблемима или инвалидитетом, оболеле од деменције или проблеме у партнерским односима. Радмила Урошевић је истакла да волонтирање у области социјалне заштите има неколико компоненти од којих су најважније: стварање прилика за социјално укључивање, развијање солидарности, група помоћи и самопомоћи, међугенерацијске размене, културе волонтирања и старења, свеживотног учења и активације појединаца и афирмација неформалних помагача и социјалних партнерстава. Одговарајући присутнима на питања како и зашто је Општина Звездара 2011.године покренула организовање волонтирања на својој територији, који су ризици и препреке у раду и ко све може да буде организатор волонтерског рада, Урошевић је објаснила због чега је улагање локалних самоуправа у организовање волонтирања увек инвестиција и никако трошак и истакла најважније елементе Програма за обуку организатора волонтерских активности који је ауторски акредитован у Републичком заводу за социјалну заштиту. Након презентације, присутнима је подељен и инфо материјал Волонтерског сервиса Звездаре. Сесија на којој је представљен рад Волонтерског сервиса има за циљ да учесницима из јединица локалне самоуправе из јужне Србије, кроз позитивне примере из праксе, послужи као информација и инспирација у припремању предлога пројеката намењених унапређењу положаја социјално искључених група у области социјалних иновација и афирмативних модела подршке угроженим групацијама. У оквиру "Летње школе о социјалном укључивању" домаћини из Крагујевца су обезбедили за учеснике радне посете Бизнис иновационом центру, Центру за развој услуга социјалне заштите "Кнегиња Љубица" и Средњој стручној школи Крагујевац.


source: wikipedia

text: 4. март (04.03) је 63. дан у години по грегоријанском календару (64. у преступној години). До краја године има још 302 дана. Догађаји 1152 — Фридрих I Барбароса изабран за за немачког краља наследивши стрица Конрада III. 1386 — Велики кнез Литваније Јогајла је крунисан за пољског краља Владислав II Јагело, чиме је успоставио династију Јагелон. 1461 — Вођа јоркиста Едвард, војвода од Јорка је постао краљ Енглеске, збацивши са престола свог ланкастерског рођака Хенрија VI. 1681 — Енглески краљ Чарлс II је дао квекеру Вилијаму Пену повељу за оснивање колоније Пенсилванија. 1769 — Француски астроном Шарл Месје је први приметио маглину Орион. 1776 — Користећи артиљерију заробљену у Тајкондероги, Континентална војска је заузела Дорчестер Хајтс. 1789 — Дводомни Конгрес САД је званично заменио једнодомни Конгрес Конфедерације као законодавно тело федералне владе. 1797 — Џон Адамс инаугурисан за 2. председника САД. 1801 — Томас Џеферсон постао први председник САД инаугурисан у новом главном граду, Вашингтону. 1809 — Џејмс Медисон инаугурисан за 4. председника САД. 1817 — Џејмс Монро инаугурисан за 5. председника САД. 1825 — Џон Квинси Адамс инаугурисан за 6. председника САД. 1829 — Ендру Џексон инаугурисан за 7. председника САД. 1837 — Чикаго је добио повељу од статусу града од државе Илиноис. Мартин ван Бјурен инаугурисан за 8. председника САД. 1841 — Вилијам Хенри Харисон инаугурисан за 9. председника САД. 1845 — Џејмс Нокс Полк инаугурисан за 11. председника САД. 1849 — Закари Тејлор инаугурисан за 12. председника САД. 1853 — Френклин Пирс инаугурисан за 14. председника САД. 1857 — Миром у Паризу је завршен британско-персијски рат, а шах Персије признао независност Авганистана. Џејмс Бјукенан инаугурисан за 15. председника САД. 1861 — Абрахам Линколн инаугурисан за 16. председника САД. 1869 — Јулисиз С. Грант инаугурисан за 18. председника САД. 1877 — У Бољшој театру у Москви први пут изведен балет „Лабудово језеро“ Петра Чајковског у својој изворној верзији. Радерфорд Б. Хејз инаугурисан за 19. председника САД. 1881 — Џејмс А. Гарфилд инаугурисан за 20. председника САД. 1885 — Гровер Кливленд инаугурисан за 22. председника САД. 1889 — Бенџамин Харисон инаугурисан за 23. председника САД. 1893 — Гровер Кливленд инаугурисан за 24. председника САД. 1897 — Вилијам Макинли инаугурисан за 25. председника САД. 1909 — Вилијам Хауард Тафт инаугурисан за 27. председника САД. 1913 — Вудро Вилсон инаугурисан за 28. председника САД. 1917 — Теретњак Америчке морнарице УСС Киклоп је нестао на путу од Барбадоса према Балтимору, што је њен највећи губитак ван борбе. 1918 — Први познати случај шпанске грознице је први пут забележен у Форт Рајлију у Канзасу. 1921 — Ворен Хардинг инаугурисан за 29. председника САД. 1929 — Херберт Хувер инаугурисан за 31. председника САД. 1933 — Френклин Рузвелт положио заклетву као 32. председник САД и објавио нови економски програм за савладавање последица велике економске кризе. 1941 — Британски командоси су успешно извели операцију Клејмор на фабрике рибљег уља и глицерина на Лофотским острвима у окупираној Норвешкој. 1945 — Совјетска Црвена армија у Другом светском рату избила на Балтичко море. 1945 — У Београду је основано спортско друштво Црвена звезда. 1964 — Савет безбедности Уједињених нација усвојио резолуцију о распоређивању мировних снага на Кипру. 1965 — Сирија национализовала девет нафтних компанија, међу њима две компаније нафтних концерна из САД. 1966 — Џон Ленон је у једном интервјуу изјавио да су Битлси постали „популарнији од Исуса”, што је изазвало гнев хришћанских верника у САД. 1970 — У хаварији француске подморнице Еуридика у Средоземном мору у близини Тулона живот изгубило свих 57 чланова посаде. 1974 — Конзервативци у Уједињеном Краљевству изгубили изборе, премијер Едвард Хит поднео је оставку. Нову владу формирао лидер лабуриста Харолд Вилсон. 1977 — У снажном земљотресу у Румунији, у којем је највише страдао главни град Букурешт, погинуло више од 1.500 људи, а 35.000 остало без домова. 1996 — Испред највећег тржног центра у Тел Авиву бомбаш-самоубица експлозијом убио најмање 14 особа и ранио њих више од 130. То је био четврти напад у Израелу за девет дана. 1998 — Косовски Албанци почели масовне демонстрације широм Косова, после сукоба српских снага безбедности и наоружаних Албанаца на подручју Дренице. 2000 — САД понудиле пет милиона долара за информације које могу помоћи у хапшењу председника Југославије Слободана Милошевића, бившег председника Републике Српске Радована Караџића и ратног команданта Војске Републике Српске Ратка Младића, оптужених пред Међународним судом за ратне злочине. Понуда објављена на око 10.000 потерница постављених на јавним местима у Босни и Херцеговини. 2002 — Лидер Демократског савеза Косова Ибрахим Ругова постао први председник Косова и Метохије под међународном управом. За првог премијера изабран функционер Демократске партије Косова Бајрам Реџепи. У дводневним верским сукобима Индуса и муслимана у западној индијској држави Гуџарат убијено преко 500 особа. 2004 — У пожару у манастиру Хиландар на Светој гори изгорело две трећине тог комплекса. 2009 — Међународни кривични суд је издао потерницу за суданским председником Омаром ел Баширом због оптужби за ратне злочине током рата у Дарфуру. 2012 — Око 250 особа је погинуло, а више од 2000 је повређено у експлозији у војном складишту у Бразавилу. 2021 — Војни хеликоптер се срушио на истоку Турске, где је погинуло 9 особа, док је њих 4 повређено. 2022 — У нападу милитаната, повезаних са Ал Каидом и Исламском Државом, на војну базу у центру Малија, најмање 27 војника је погинуло, а 33 су рањена. Влада Малија је покренула кривични поступак пред Међународним кривичним судом у Хагу, против Француске због сумњи у умешаност њихових тајних служби. У самоубилачком нападу на шиитску џамију у граду Пешавару на северозападу Пакистана погинуло је најмање 56 људи, а повређено је скоро 200. Рођења 1643 — Фран Крсто Франкопан, хрватски племић, војсковођа и песник. (прем. 1671) 1678 — Антонио Вивалди, италијански композитор. (прем. 1741) 1898 — Драгиша Мишовић, српски лекар и политичар. (прем. 1939) 1909 — Ђорђе Лобачев, југословенски и српски аутор стрипова. (прем. 2002) 1913 — Џон Гарфилд, амерички глумац. (прем. 1952) 1929 — Сава Мрмак, српски редитељ и сценариста. (прем. 2002) 1930 — Миле Лојпур, српски музичар. (прем. 2005) 1931 — Зоран Чалић, српски редитељ и сценариста. (прем. 2014) 1932 — Миријам Макеба, јужноафричка певачица, глумица и активисткиња за грађанска права. (прем. 2008) 1935 — Едвард Дембицки, пољски песник, музичар и композитор ромског етницитета 1943 — Лучо Дала, италијански музичар и глумац. (прем. 2012) 1947 — Братислава Морина, српска политичарка. (прем. 2022) 1951 — Кени Далглиш, шкотски фудбалер и фудбалски тренер. 1951 — Зоран Жижић, црногорски политичар, премијер СРЈ (2000—2001). (прем. 2013) 1951 — Крис Рија, енглески музичар. 1952 — Умберто Тоци, италијански музичар. 1953 — Роз Лоранс, француска музичарка. (прем. 2018) 1954 — Кетрин О’Хара, канадско-америчка глумица, комичарка и сценаристкиња. 1955 — Доминик Пинон, француски глумац. 1962 — Мирсад Баљић, босанскохерцеговачки фудбалер. 1965 — Халед Хосеини, авганистански књижевник и лекар. 1966 — Кевин Џонсон, амерички кошаркаш и политичар. 1968 — Петси Кенсит, енглеска глумица, музичарка и модел. 1969 — Пјерлуиђи Казираги, италијански фудбалер и фудбалски тренер. 1971 — Јован Станковић, српски фудбалер и фудбалски тренер. 1974 — Младен Крстајић, српски фудбалер и фудбалски тренер. 1974 — Аријел Ортега, аргентински фудбалер. 1979 — Вјачеслав Малафејев, руски фудбалер. 1980 — Бојана Стефановић, српска глумица. 1984 — Норберт Хошњански, мађарски ватерполиста. 1990 — Дрејмонд Грин, амерички кошаркаш. 1992 — Ђорђе Деспотовић, српски фудбалер. 1992 — Бернд Лено, немачки фудбалер. 1992 — Ерик Ламела, аргентински фудбалер. 2000 — Далибор Илић, српско-босанскохерцеговачки кошаркаш. Смрти 1193 — Саладин, султан Египта и Сирије. (* 1138) 1832 — Жан Франсоа Шамполион, француски египтолог. (* 1790) 1852 — Николај Гогољ, руски књижевник (* 1809) 1967 — Владан Десница, српски и хрватски писац. (* 1905) 1999 — Младен Шермент, југословенски и хрватски глумац. (* 1920) 2002 — Велибор Васовић, фудбалер, тренер и спортски радник. (* 1939) 2011 — Симон ван дер Мер, холандски физичар, добитник Нобелове награде за физику. (* 1925) 2015 — Душан Биланџић, хрватски историчар. (* 1924) 2015 — Владимир Дивљан, српски рок музичар. (* 1958) 2016 — Екрем Јеврић, певач. (* 1957) 2018 — Давиде Астори, италијански фудбалер. (* 1987) 2019 — Лук Пери, амерички глумац. (* 1966) 2019 — Драго Флис, народни херој Југославије. (* 1921) 2019 — Кит Флинт, британски играч и певач, из групе Продиџи. (* 1969) 2022 — Шејн Ворн, аустралски крикеташ. Празници и дани сећања Српска православна црква слави: Свете апостоле Архипа, Филимона и Апфију Преподобног Доситеја Референце 304


text: Suprakondilarna fraktura - prelom lakta Почетна Стања и дијагнозе Супракондиларна фрактура - прелом лакта Супракондиларна фрактура - прелом лакта Фрактуре лакта су честе код деце, а супракондиларни прелом је најчешћи тип тог прелома. Јављају се на плочи раста хумеруса (надлактица, кост која спаја раме и лакат). Те повреде најчешће настају након пада на испружену руку. Најчешћа се дешава код деце између 5 и 7 година старости. Ове повреде могу бити повезане и са оштећењем нерава и крвних судова, а лакат може веома отећи, узрокујући компартмент синдром, који захтева хитну ортопедску интервенцију. Бол у лакту, отечен лакат, смањена покретљивост, деформација лакта, утрнулост руку, слаб пулс у зглобу Обавиће се анамнеза и физички преглед. Урадиће се рендгенски снимак како би се поставила дијагноза. Третман подразумева санацију фрактуре, а вероватно и операцију. Ако постоји повезана повреда нерва или крвних судова овај прелом захтева хитну интервенцију. Крварење у лакту је понекад толико озбиљно да захтева операцију како би се смањио оток.


„Црвено-беле” фудбалере још само једна победа дели од шампионског пехара. – Данас прва „меч лопта” против Напретка (16 ч)


Она је додала да политичари на то питање морају да дају одговор нашим грађанима, уважавајући истовремено чињеницу да смо земља кандидат за чланство у ЕУ и да имамо обавезе из Трећег енергетског пакета.


text: О генералу Ратку Младићу говоре Сарајлије - www.Bosna-Hercegovina.com Два дана: 434 Седам дана: 2947 Мјесечно: 9059 Годишње: 101265 Укупно: 192118 Никад се пониженије нисам осјећао као тог 26. маја 2011. године кад су Борис Тадић и врх Демократске странке продали Генерала, за обећање да ће бити боље. Попишали су се тад, наши влаштодршци, по свим нашим страдањима и по свим нашим побједама. Продали су човјека, због кога је остало живо бар милион Срба. Човјек, који је својом бриљантном ратном тактиком први у свијету побједио НАТО пакт. Човјек, који је сачувао нас сарајевске Србе, од покоља невиђених размјера. Јер да нису заробљени сви ти ''миротворци'' и свезани за технику, сви ми у Српском Сарајеву, били би побијени у року од 24 сата. А свијет би видјео, шта све може исламски Џихад. Пропала би им сва лажна пропаганда о опкољеном Сарајеву. Напоменуо би, да су нас ти ''миротворци'' читав рат тукли својом артиљеријом за брзе интервенције са Игмана. Нису бирали циљеве и то најбоље знају цивили из Хаџића и Илиџе. Кад их је Генерал приморао да бомбардовање стане, дошао је и крај рата. Створена је Република Српска и Срби са ове стране Дрине имају неки облик своје државности, први пут од пада (хришћанске) Босне под Турке. А да то није кавез са ђавољим звјерима, попут обје Југославије. Генерал Младић је најсвјетлија тачка нашег Отаџбинског рата 1990-их година, али они које је побједио у рату, сад му у миру суде. Направили су од њега дивљу звјер?! У оној историји коју нам они пишу, кажњава се сваки помен његовог имена. Срећом, Срби смо, па нам се сва историја преноси од уха до уха, још од Средњег вијека и пада под Османлије. Некако од тог дана, на ове наше проевропљане гледам исто као и на ткз. Бошњаке, Хрвате и остале геноцидне нације и народе. Дјелују ми као ликови, коју вежу малу Српчад и доводе у логор на клање. Опростио би им и Караџића и Милошевића да су стали са том продајом српских глава, али због пара су отишли још даље и учинили да се сваки Србин осјећа понижено. Данас су ти издајници, енормно богати људи. Свијет се напокон, убрзано мијења, а ништа га не мијења као истина. Надам се, да ће ово вријеме (полу)окупације проћи и да ће дјеца у школама учити, о најславнијем витезу Српства, каквог нисмо имали од Влатка Вуковића бар ми Срби у Босни. Бојан Вегара Имaо сaм чaст дa нeких 14 мjeсeци скоро свaки дaн провeдeм у близини тогa човjeкa. То je био прaви гeнeрaл, a и добрa људинa коjи je 1000% мислио сaмо добро српском нaроду, воjсци поготово. Човjeк сa коjим воjник никaд глaдaн ниje остaо, коjи сe бринуо о воjсци. Човjeк чиja je жeнa у два сата по поноћи излaзилa сa чajeм и сeндвичимa зa војним полицајцима коjи су дрeждaли вaни нa -20'С. Човјeк коjи сe никогa ниje боjaо, a то сaм сe имaо приликe увjeрит у много, много нeзгодних ситуaциja сa кретенским СФОР-ом. Знам штa je говорио у тим момeнтимa: - "Пa зaшто имaм Вaс, нe могу нaм ништa". Зaмисли стa то знaчи зa jeдног воjникa... мaa лeтиш, гинeш, душу дajeш, свe што трeбa. Човjeк коjи je нaпрaвио ОГРОМНУ фaрму свињa, крaвa, коњa, коjи je оргaнизовaо и покосио скоро циjeлу Ромaниjу, дa би сe припрeмило сиjeно зa тe животињe. Човjeк коjи je присустовaо скоро свaком прaсeњу крмaчe (ниje му било испод чaсти), a свe сa причом: - Штa ћe брe овa воjскa дa jeдe? Човjeк коjи je из днa душe мрзио рaтнe профитeрe, пa смо их богмe и хaпсили, било je ту и нeких кaсниje "вeликих" фaцa гдje год je он видио нeки криминaл и лоповлук (a нeки други су их пуштaли). Човjeк коjи je шaмaрaо кaпeтaнe jeр нe дajу воjсци чизмe и униформe, a коjих су пуни мaгaцини. Човjeк коjи je могaо узeти штa год je хтио, a имaо je кућу у Београд дaту од JНA на Чукарици. Имaо je jeдног поклоњeн ауто марке Фордa тaурусa и jeдног жутог фићу, сa коjим je знaо дa побjeгнe и обиђe од Зворникa до Сaрајева и то у jeку потjeрe зa њим. Човjeк коjи je знaо прeд нeким другим нaчeлницимa Гeнeрaлштaбa нeких других зeмaљa, прeд нeким звaничницимa, политицaримa... дa зa нaс блaтњaву и нa полa подeрaну воjску кaзe: - "Ee видиш, ово je нajбољa српскa воjскa". Човjeк коjи je рођeног брaтa у jeку сjeтвe-жeтвe дизaо сa свог послa и водио дa "одрaди" коjи дaн зa воjску. Никaд томe ДОС-у нe могу то опростит, никaд! Зоран Ђинђић, Чеда Јовановић, Војислав Коштуница, Борис Тадић и остали. Нe знaм ко сe ту питaо, aли сaмо то што су продaли, нe испоручили, нeго бaш продaли нeкe српскe глaвe, пa имa ли вишe уопштe смислa и говорит о нeким њиховим другим гриjeховимa. Нeки кaжу кaко je допустио дa гa ухaпсe. Ja мислим дa je знaо, дa би сe и убио у то сaм сигурaн. Њeму je човjeчe обeћaно дa нeћe бити изручeн до нeких годинa. Чaк сaм и ja знaо кудa je и кaко, a нe нaшe службe. Убjeђeн сaм дa je мислио дa je зaборaвљeн, a ко знa послe и кaквe су свe билe мaнипулaциje сa човjeком који је разболио. A бaгрa je сaмо чeкaлa згодну политичку климу и дa циjeнa нaрaстe.


text: Адријана Хоџић: Мањинске заједнице које не желе да се асимилују нису добродошле на Косову - 13.03.2021, Sputnik Србија https://rs.sputniknews.com/20210313/adrijana-hodzic-manjinske-zajednice-koje-ne-zele-da-se-asimiluju-nisu-dobrodosle-na-kosovu-1124832717.html Адријана Хоџић: Мањинске заједнице које не желе да се асимилују нису добродошле на Косову Одлука Врховног суда је крајње дискриминаторна и представља тешко кршење основних људских права, која су пре свега, загарантована важећим Уставом на Косову... 13.03.2021, Sputnik Србија 2021-03-13T08:26+0100 2021-03-13T07:55+0100 https://cdn1.img.rs.sputniknews.com/img/07e5/02/0e/1124612074_18:-1:3640:2048_1920x0_80_0_0_3895d7092033226d6755b040244d5800.jpg U "divnoj" americi,čim neko potegne neko diskriminatorno-nacionalističko pitanje odmah pošalju policiju, i reaguju na zakonit način protiv počinioca.Njihovi miljenici na Kosovu imaju odrešene ruke i sprovode najgore metode nad svima koji ne žele asimilaciju.Eto potvrde u odluci Vrhovnog suda tzv,Kosova. Asimilizacija je zločin. Drugo je poštivanje zakona jednakih za sve građane. https://cdn1.img.rs.sputniknews.com/img/07e5/02/0e/1124612074_296:-1:3554:2048_1920x0_80_0_0_7059e5afb3ddc3056e28150a2a2eb353.jpg 08:26 13.03.2021 © Tanjug / ZORAN MIRKOVICГласање у Косовској Митровици Одлука Врховног суда је крајње дискриминаторна и представља тешко кршење основних људских права, која су пре свега, загарантована важећим Уставом на Косову, изјавила је лидерка Грађанске иницијативе "Уједињена заједница" Адријана Хоџић. "Надам се да је сада цео свет схватио да Косово није правна држава и да мањинске заједнице, које желе да задрже достојанство и не желе да се асимилују, нису добродошле", рекла је Хоџићева. Изборни панел за жалбе и притужбе у Приштини делимично је прихватио жалбе политичких субјеката у вези са коначним резултатима које је ЦИК објавио за изборе 14. фебруара, и одлучио да поништи гласање за босанске политичке субјекте у Зубином Потоку, Штрпцу, Ранилугу, Грачаници, Партешу, Клокоту Поништено је 4.205 гласова које је добила "Уједињена заједница" Адријане Хоџић, која је према коначним резултатима освојила укупно 6.422 гласа и једно место у Скупштини Косова. Хоџићева сматра да ниједна мањинска заједница на свету није изложена таквој дискриминацији, каква постоји на Косову. "Мислим да нико никада у животу није прошао кроз изборни процес и предизборну кампању , па све до разматрања свих ових ових жалби, овакав линч, овакав притисак за свих страна", рекла је она за Косово онлајн. Лидерка Грађанске иницијативе "Уједињена заједница" наводи да је очекивала овакав расплет. "Нисам толико изненађена оваквом одлуком, али ме је затекла претходна одлука Изборног панела за жалбе и представке, којом је добар део гласова поништен, тачније 4.205 гласова, које је Иницијатива обезбедила чистом подршком грађана, који су гласали својом вољом", каже Хоџићева. Хоџићева додаје да ће наставити правну борбу на свим нивоима. "Ми ћемо се потрудити да остваримо главни циљ и докажемо да Косово није правна држава. Уложићемо жалбу Уставном суду, али искрено не верујем да ћемо и на тој инстанци добити одговор који ће задовољити правду. Овде се више не ради о Иницијативи Адријане Хоџић и Уједињеној заједници. Овде се ради о основном поштовању правила и ово је доказ да косовско друштво није спремно да заиста буде мултиетничко. Ми не желимо да живимо по нечијем наређењу и не желимо да се асимилујемо. Желимо да задржимо своје достојанство, а крши се наше основно људски право и мислим да је то заиста алармантно. Ово треба да буде забрињавајуће за сваког човека који живи на Косову, без обзира на то којој заједници припада", истиче представница бошњачке заједнице на Косову. Лидерка "Уједињене заједнице" посебно истиче ситуацију која се догодила у Клокоту. "У општини Клокот Уједињена заједница је добила 249 гласова. Друга бошњачка опција, која има подршку Приштине је имала 147 гласова. У првој одлуци Изборног панела за жалбе и представке нама и њима су анулирани гласови. Ипак добили смо допуну одлуке у којој се обавештавамо да су сви гласови другој бошњачкој опцији враћени, а наши су поништени, иако по регистрацији популације и информацијама мисије ОЕБС, у Клокоту нема ни једног јединог Бошњака, који тамо живи. Дакле моји гласови су анулирани по тој логици, али изгледа да то не важи за другу бошњачку опцију. Ово је крајње јасан знак и доказ да већинска заједница на Косову жели да у парламенту има представнике мањинских заједница, који ће бити само декор, а који неће учествовати у процесу доношења одлука. Овакво кршење људских права свет на памти", закључује Хоџићева.


Губитак косе | Лепа и здрава коса Category Archives: Губитак косе Снажно испустите косу – шта да радите? ТРЕТМАН И ПРЕВЕНЦИЈА Престаните да испаднете помажете у редовној масажу главе. Хирурги-трансплантологи препоручују да такву операцију изврши женама, сударају или суочавају се са проблемом изумирања косе. Престаните да испаднете помажете у редовној масажу главе. Хирурги-трансплантологи препоручују да такву операцију изврши женама, сударају или суочавају се са проблемом изумирања косе. Сваког дана свака особа губи до сто длака, потпуно... Read More » Category: Губитак косе Шта помаже губитак косе код жена Увод. Жене, од губитка косе могу помоћи на много начина. Најважније је утврдити тачан узрок појављивања алопеције, јер лијечење треба усмерити управо не ње. Недостатак хранљивих материја. Увод. Жене, од губитка косе могу помоћи на много начина. Најважнија ствар је да се утврди тачан узрок појављивања алопеције, јер лечење треба усмерити управо не на њу.... Read More » Који витамини пију с губицима косе: трихологов типови. Који шампони, масти, препарати спречавају губитак косе? Дуги свилени љиљани код жена и уредна фризура за мушкарце су саставни делови спољне лепоте. Када здравље епителног ткива не успије, вреди размислити о томе које витамине пије када коса пада. Дуги свилени љиљани код жена и уредна фризура за мушкарце су саставни делови спољне лепоте. Када здравље епителног ткива не успије, вреди размислити о... Read More » Рестаурација косе након хемиотерапије: зашто се скалп пада и када се нови развија? Обично коса падне 2-3 седмице након почетка курса хемиотерапије. Евгенија Игоревна је стручњак на локацији Гид. М у записник Колико амфетамина се чува у крви и како је извадити из тела? Обично коса падне 2-3 седмице након почетка курса хемиотерапије. Евгенија Игоревна је стручњак на локацији Гид. М у записник Колико амфетамина се чува у... Read More » Колико дана након ласерског уклањања косе испада коса Жене, по први пут прибегавају савременом начину борбе против нежељене вегетације, заинтересоване су колико дана након уклањања косе ласера. Жене, по први пут прибегавају савременом начину борбе против нежељене вегетације, заинтересоване су колико дана након уклањања косе ласера. Жене, по први пут прибегавају савременом начину борбе против нежељене вегетације, заинтересоване су колико дана након уклањања... Read More » Шта урадити ако има пуно губитка косе код жена и мушкараца, лечење Шта да радите са јаким губитком косе? Губитак косе је природни феномен који је укључен у комплекс метаболичких процеса. Одређена количина људи се свакодневно тушира за жене и мушкарце, посебно након чесања. Шта да радите са јаким губитком косе? Губитак косе је природни феномен који је укључен у комплекс метаболичких процеса. Одређена количина људи се... Read More » Дифузни губитак косе (дифузна алопеција) Такође постоји хронична анагенична дифузна алопеција, чији узроци још нису утврђени. У неким случајевима, ова врста губитка косе код жена може проузроковати развој анрогене алопеције, ако постоји генетска предиспозиција. Такође постоји хронична анагенична дифузна алопеција, чији узроци још нису утврђени. У неким случајевима, ова врста губитка косе код жена може проузроковати развој анрогене алопеције, ако... Read More » Коса падне након порођаја: шта да радите и како да спречите Како зауставити губитак косе након порођаја? Не постоји такав начин. Поред уобичајене количине длака (нормално око 100), треба падати и они који су остали на глави због естрогена. Овај процес може ужасно узнемирити жену. Како зауставити губитак косе након порођаја? Не постоји такав начин. Поред уобичајене количине длака (нормално око 100), треба падати и они... Read More » Губитак косе код жена: третман традиционалним и народним методама Те жене које размишљају како да третирају фолк методу за ослобађање косе, одговарајуће маске, припремљене из расположивих састојака. Губитак косе код жена је често последица неправилног прања и сушења главе. Те жене које размишљају како да третирају фолк методу за ослобађање косе, одговарајуће маске, припремљене из расположивих састојака. Губитак косе код жена је често последица... Read More » Трава од губитка косе Трава од губитка косе код жена: најбоље од најбољих. Третман губитка косе уз биље: други рецепти. Губљење косе је проблем који захтева комплексно решење: витамини, масажа, нормализација исхране, лечење ендогених болести. Трава од губитка косе код жена: најбоље од најбољих. Третман губитка косе уз биље: други рецепти. Губљење косе је проблем који захтева комплексно решење:... Read More » Ланено уље за косу. Маске и примене критике Етерична уља за јачање, раст косе Уље за раст косе: што је боље, ефикасно есенцијално уље за густину Уља за рестаурацију косе код куће. Најбоља уља за косу Уље од ланеног семена за раст косе: прегледи, примена, маске


Водитељ емисије „Вруће олово“ је одлучио да испита колико су челична врата издржљива на поготке из „Калашњикова“, снајпера и другог наоружања.


Емисија „Вруће олово“ (Hot Lead) се бави испитивањем и демонстрирањем наоружања, а у данашњој епизоди одлучили су да испитају колику заштиту пружају челична, тј. блиндирана врата од муниције испаљене из разноврсног руског и НАТО пешадијског наоружања.


31. недеља трудноће - Коментари Чланак прегледала др Анца Панаитесцу, специјалиста акушер-гинеколог Клиничке болничке филантропије у 31. седмица трудноће свих пет дететових чула постало је потпуно развијено. Не можеш да поверујеш, зар не? Колика је беба у 31. седмици трудноће Ваша беба мери 40-41 центиметар, дужина је шаке шпарога. Тежи нешто више од 1400 грама и креће у скок у порасту. Деца при рођењу просечно вреде 3200 грама, тако да ће ваша беба у наредна 2 месеца барем удвостручити тренутну тежину! Трудноћа у 31. седмици: како беба расте У том периоду плућа бебе су у пуном развоју. Плућни алвеоли (врећице које се пуне ваздухом при сваком даху) умножавају се у броју, завршавајући и формирајући мале дисајне путеве. У алвеолама се налази супстанца која се зове сурфактант која помаже дисању, држећи алвеоле отвореним током издисаја. Количина сурфактаната у бебиним плућима је веома важна. У 31. недељи бебина плућа још нису довољно развијена и још увек нема довољно површински активних средстава да би нормално функционисала у случају превременог рођења. Због тога лекари препоручују да у случају превременог порођаја трудници дају глукокортикоиде. Ови хормони олакшавају производњу плућних сурфактаната. Такође прочитајте: Како изгледа беба у вашем трбуху у 31. недељи трудноће? Ако се беба роди ове недеље, највероватније ће морати да остане неколико недеља на неонаталној интензивној нези и требаће јој помоћ посебног вентилатора за дисање. Добра вест је да беба има развијенији мозак сада и има нижи ризик од интракранијалног крварења. Међутим, ризик од интракранијалног крварења и оштећења црева је и даље висок. Бебин генитални тракт се наставља развијати ове недеље. Ако је беба мужјак, тестиси ће се спустити до почетног положаја у близини бубрега и проћи ће кроз препона на путу до скротума. Ако имате бебу, њен клиторис је прилично изражен у 31. недељи. Лабиа је још увек прилично мали и не покривају га. Беба је ове недеље врло активна. Како расте и напуни материцу, његови ће се покрети осећати мање моћнима, али неће се смањивати. Колико месеци значи 31 недеља трудноће 6 месеци и 3 недеље, то значи 31 недеља трудноће. Дакле, приближавате се седмом месецу. Шта се догађа са вашим телом током 31. недеље трудноће Током овог периода, величина вашег трбуха почиње се погоршавати током свакодневних активности: снажније се савијате (вероватно не можете лако везати везице), идете јаче (ускоро ће вам потеза можда подсећати на женску) ратусте), крећете се јаче уопште. До сада, додатна тежина би требала бити негдје између 9,5 и 12 килограма, за жене нормалне тежине. Препоруке на исту тему Колико је беба у поређењу с воћем? Трудноћа по месецу, које промене се дешавају? Уобичајени симптоми у 31. недељи трудноће Од 31. недеље трудноће до краја не појављују се нови симптоми. Међутим, неки од ових које сте имали могу бити наглашени, док други могу да смање интензитет. Ево најчешћих симптома ове недеље: Можда сте приметили у последње време појаву колострума, „првог млека“ у дојкама. Не имају све труднице ову секрецију пре порођаја. Ако вам се десило да ово цурење сада нема, не брините, то не значи да нећете имати млека. Наравно, након рођења почет ћете производити колострум, тада, што више оставите бебу да доји, то ће доћи зрелије млеко. Ако и даље имате такве цурења, можда би било добро да у грудњак ставите неке хигијенске јастучиће како бисте заштитили одећу. Ове су посебне за дојење, налазе се у апотекама и сигурно ће вам требати након порођаја ако дојите. Постоје неке за једнократну употребу, али можете наћи и памук који се може поново користити у веш машини. Ако планирате да дојите, биће вам од помоћи посебан грудњак за дојење. Да не бисте обојали свој обични грудњак, од сада можете почети да носите грудњак за дојење. (Кад одаберете грудњак за дојење, водите рачуна да буде барем једна величина већа него што сте сада. Ово ће вам помоћи да се прилагодите новим димензијама груди које ће се појавити са појавом млека.) Да ли сте приметили да материца повремено јача, али без бола? Неке жене осећају ове контракције - зване Брактон Хицкс контракције - које се јављају у другој половини трудноће. Трају између 30 и 60 секунди, нису ритмични, изгледају неправилно и у овом тренутку трудноће треба да буду безболни и не би се требали појављивати периодично. (Кад имате мање до краја, нормално је да ове контракције постану учесталије и помало болне. У ствари, оне се често тумаче као "лажни порођај", јер их је понекад тешко разликовати од истинских контракција.) До 37. недеље, беба је преурањена. Дакле, ако имате честе контракције (чак и ако су болне), то може бити знак превременог порођаја. Назовите свог лекара одмах ако приметите пораст или промену вагиналног пражњења (посебно ако је воденаст, налик на слуз или ружичаст или крвав), болове у трбуху или грчеве сличне менструацији, више од 4 контракције у једном сату, повећан притисак у подручју карлице или бол у доњем делу леђа (нарочито ако их нисте имали раније). Овај проблем ће се појачати како беба још више расте, што ће вас (и неопходно) приморати да смањите своју физичку активност. Вежбе су сјајне све док се не форсирате. Одмарајте се кад год осјетите потребу и кад год осјетите потребу. Трудноћа може изазвати бржи раст нокта, али то може довести до оштећења њихове структуре и последично склонијег ломљењу, ломљивијег. Честа мокрења, мало сна, болови у леђима То су већ редослед дана и вероватно сте навикли на њих. За леђа покушајте да се истегнете што је чешће могуће и урадите разне активности (попут јоге за труднице). Водич за доношење одлука: Да ли желите да узимате умирујуће лекове током порођаја? Ове недеље морате, у принципу, одлучити како желите да родите - природним путем или царским резом. Ако немате јасне индикације од свог лекара. Многе труднице данас се одлучују за порођај царским резом. Страх од порођаја и порођаја је нормалан. Рад је захтјеван, а рођење мучно. Али након природног рођења опоравак је бржи и брже можете да видите своју бебу. Царски рез укључује одређене ризике и опоравак је дужи. Ипак, одлука припада вама. Ако се одлучите родити природним путем, нормално је да будите немирни при помисли на бол током порођаја. Вјежбе дисања и технике опуштања могу бити довољне да бисте се носиле са порођајем или ће вам требати неки лијекови за ублажавање болова. Ево неких ствари које треба узети у обзир при доношењу одлуке: Већина жена се одлучи за лекове против болова по рођењу. Болна толеранција је различита од жене до жене и сваки посао је другачији. То не значи да нисте добра мајка ако користите дрогу. Ако се још нисте одлучили, пријавите се са својим партнером на курсеве за припрему рођења. Инструктори ће вас обавестити о свим опцијама за ублажавање болова током порођаја, укључујући опције које нису лекови као што су технике опуштања и дисања. Без обзира да ли се одлучили за лекове против болова током порођаја или сте одлучни да се породите 100%, имајте на уму да имате право да промените своје мишљење након што одете на посао, али само у одређеној мери. Једном када порођај напредује до тренутка рођења, обично је касно да вам дају лек. Најпопуларнији облик аналгезије, епидурална, даје се кроз катетер убачен у лумбалну кичму. Предност је што већина жена може осетити контракције и на тај начин учествовати у порођају, а да не осећа бол током контракција. Али постоји много других опција за ублажавање болова током различитих фаза порођаја, па ако имате бол и желите лекове, разговарајте са анестезиологом када стигнете у болницу. Епидурална хирургија углавном захтева друге медицинске интервенције, укључујући интравенску инфузију и надгледање плода. У прошлости су лекари веровали да епидурална успорава порођај и повећава ризик од царског реза, али недавна студија показала је да рана епидурална примена порођаја чак скраћује порођај за око 90 минута и не повећава потребу за царским резом. Не постоје поуздане студије о утицају лекова који се дају током порођаја на бебе, али стручњаци кажу да неки лекови достижу плод са широким спектром дејства. Неке студије показују да бебе жена које су користиле епидуралну болест могу имати неке проблеме са дојењем, док су опојна средства против болова, попут Демерола, повезана са феталним нуспојавама као што су депресија дисања и рад нервног система. Ако сте забринути због могућих нуспојава, разговарајте о томе са својим лекаром и анестезиологом у болници. Страх од посла Бринеш се због посла? Ниси сам! Ево неких уобичајених разлога за забринутост због посла и како се борити против њих: Нећу моћи да поднесем бол Тачно је да су порођаји болни за већину жена, али постоји ефикасан антиалергијски лек и не бисте требали осећати кривицу за његово коришћење. Велика већина трудница користи неке облике антиалергијских лекова током порођаја. Ако установите да методе контроле дисања и друге технике опуштања нису довољне, престаните размишљати и затражите помоћ лекара. Епидурална анестезија је ефикасна у контроли бола и обично нема последице по новорођенче. Требат ће ми епизиотомија или ћу завршити с пукотинама Епизиотомија је хируршки рез на мишићном подручју између вагине и ануса који се може извести непосредно пре рођења како би се проширио отвор вагине. Неке жене трпе спонтане пукотине на овом подручју током рођења, а руптуре могу бити у распону од готово неприметне до тешке (за поправак је потребан велики број шавова). У почетку се епизиотомија веома често користила, али сада је све мање и мање. Студије су показале да у многим случајевима женама није потребна епизиотомија, а пукотине које се могу јавити су мање трауматичне од великог посека. Разговарајте са својим лекаром о томе колико често и под којим условима он практикује епизиотомију и како вам могу помоћи да избегнете епизиотомију и пукотине. Осетићу потребу да одем у тоалет током порођаја Иако је сада тешко веровати, ако своје потребе обављате током порођаја, нико неће трептати. Медицинско особље ће вас вероватно очистити пре него што сазнате шта се догађа. Ако сте због овога изузетно забринути, замолите медицинску сестру да вам уради клистир када стигнете у болницу. Још једна охрабрујућа мисао: рани порођаји потичу дијареју. Ако је ово један од ваших симптома, вјероватно ће вам се испразнити цријева. Прерано ћу ићи на посао Да бисте смањили ризик од превременог порођаја, водите рачуна о себи: једите добро, одмарајте се, редовно посећујте свог гинеколога, проверите ниво стреса и обратите пажњу на зубну хигијену. Али можете бити мирни знајући да чак и ако беба дође ове недеље има сјајне шансе за преживљавање и сваког дана трудноће повећава се шанса да се роди здрава беба. Бићу против непотребних медицинских интервенција Најбољи начин за борбу против овог страха је искрен разговор са лекаром. Ако свом лекару верујете и поштујете, можете бити сигурни да ће он учинити оно што је најбоље за вас и вашу бебу током порођаја. Ако је медицинско особље свесно ваших жеља и склоности, учинит ћете све да их се придржавате. Мораћу да урадим царски рез Пошто свака трећа трудница направи царски рез да би родила успешну бебу, страх је разумљив. Добра вест је да је овај хируршки захват прилично безбедан и већина жена се потпуно опорави у року од неколико недеља. Ако се током порођаја догоди хитан случај и ваша беба је погођена, ово је операција која вам спашава животе. Нећу стићи у болницу на време Хитни посао код куће је изузетно необичан, посебно за прву бебу. Али ако се не можете ослободити тог страха, најбоље што можете учинити је да се припремите за овај догађај - да свој пртљаг завршите на време Анализе и испитивања у 31. седмици трудноће Ако још нисте положили испите за треће тромесечје, време је да их урадите. Такође, време би било да се уради морфолошки ултразвук трећег тромесечја. Ако желите да одете на овај ултразвук, добра је идеја да се закажете од сада. Помоћу 3Д или 4Д ултразвука моћи ћете да видите цело тродимензионално бебино лице на једној слици. Ако радите 4Д ултразвук, четврта димензија је време, што значи да можете видети бебу на екрану, 3Д, док се креће или се можда чак и смешка. Код жена које су већ имале ултразвук у трећем тромесечју, али имају компликације попут гестацијског дијабетеса или су трудне са близанцима, лекар ће ове недеље можда препоручити ултразвук. Шта радити током 31. недеље трудноће Изаберите педијатра и / или породичног лекара за своју бебу. Направите листу са лекарима које препоручују пријатељи, колеге и породица или се придружите одељку „Корисно“ на нашој веб страници за додатне могућности. Изаберите доктора који има програме који вам одговарају и који су вам такође релативно близу. Такође прочитајте: Списак ствари које треба урадити у 31. седмици трудноће 30. недеља трудноће | 32. недеља трудноће Ознаке Трудноћа недеља трудноће у последњем триместру 31. недеља трудноће...


Пресвета Богородица – Красница Пећка – My CMS Пресвета Богородица – Красница Пећка Home / Proizvodi / Светигора: Књиге / Пресвета Богородица – Красница Пећка Category: Светигора: Књиге Publisher: Светигора “Светигора” доноси нам у луксузном повезу књигу о икони заштитници и спаситељице рода српскога Свети Сава, први архиепископ српски равноапостолни поклонио је својој Цркви и своме роду бар 3 чудотворне иконе Пресвете Богородице, које је, као један од најистакнутијих првојерараха православља свога доба, добио на поклон током својих похода светињама и првоепископима православног Истока са њиховим благословом. Иконе, “Тројеручицу” и, “Млекопитатељница” са игуманским жезлом, које данас почивају на Светој Гори, даровали су му са благословом јерусалимског патријарха, монаси манастира Светог Саве Освец́еног у Јерусалиму, слиједец́и пророчко завештање светог оснивача ове породице, који им је наложио да ове светиње једнога дана уруче достојном духоносцу владарске крви, који им дође, “са Запада” и чији ц́е долазак бити прац́ен чудесним знамењима. Трец́у чудотворну икону, Образ Богородице Јерусалимске са венцем од ликова Свете дванаесторице апостола по ободу и четворице Светих ратника и великомученика: Ђурђа, Димитрија, Прокопија и Меркурија у основи, звану данас, “Красница Пец́ка”, донео је Свети Сава или из самог Јерусалима или из Никеје, престонице новог Никејског царства, где су му је са додељивањем аутокефалије на дар могли уручити прогнани византијски цар и патријарх у временима латинске окупације Цариграда. Ова чудотворна икона је прва рукотворену икона Пресвете Богородице, насликана светим апостолом Луком, на молбу осталих апостола Пресветој да и тако, својим изображење, теши и радује оне који чезну да гледају светлост Њеног лица и за све потребно умољавају је са непоколебиво вером. Икона је насликана по узору на нерукотворени лик Пресвете, њеним молитвама и Божијом силом, “веродостојно бојама изображени” на зиду храма који су сазидали Свети апостоли у граду Јерусалиму, посветивши га Пресветом имену Њеном, још за њена живота. Пресвета Ђева и Богомајка, каже предање, на том освец́ењу по својој недомисливој смерности није учествовала, али је апостолима као замену за своје присуство измолила у Бога свој нерукотворени Образ, који је имао њену благодат и моц́, и био утеха за Апостоле и верне који су туговали због њеног одсуства. Светигора: КњигеView Како се ослободити порока by Матеј Арсенијевић Свети Василије помози! Православне честитке Светигора: Књиге Светигора: Манастири Светигора: Свети Немањићи Чудесна исцјељења и јављања Светога Василија Острошкога Иконица - Пресвета Богородица Красница Пећка Ћирилко - 2017 Phone: +387 (0)51 490-770 Slobodana Kusturića 13 Banja Luka, RS/BiH AB Card © 2016 Sva prava zadržana.


Milan Radović novo pojačanje u DNS-a 21.04.2018 13:52 | Ведрана Кулага Бањалука - Познати банкар Милан Радовић ново је појачање ДНС-а гдје је за њега спремна позиција потпредсједника странке, а све коцкице о његовом политичком ангажману биће посложене до 1. маја. - За сада је дефинитивно само да ће све бити јасно до 1. маја. Имали смо сједницу Предсједништва странке, причали смо и о томе, али још није све готово - рекао је Родић. - Радовић је у ДНС-у, а у наредним данима ће све бити и званично потврђено. Сви путеви воде у ДНС - рекао је извор из ДНС-а. Борислав Бојић (Приједор) - прешао из СДС-а Ђорђо Крчмар (Градишка) - прешао из СДС-а Дарко Бањац (Козарска Дубица) - прешао из СДС-а


Музика, текст, аранжман: Горан Ковачић


Дачић: Предвидео сам, 56 гласова против Косова у Интерполу


субота, 26 јануар 2013 15:32 Капетан Танкосић изазвао сукоб на граници у страху од склапања мира. Расуло турских снага на положајима око Приштине Свечан улазак ђенерала Михаила Живковића у Митровицу РПСКА Трећа армија, као деснокрилна оперативна група у саставу главних српских снага, имала је задатак да разбије турске снаге које су затварале правце који из долине реке Топлице воде ка Приштини, ослободи област Косова Поља и тиме осигура бок и позадину Првој армији. У наставку је требало да главним снагама што пре избије у рејон Куманова и Скопља и садејствује Првој армији у одлучном сукобу са снагама турске Вардарске армије. Начелник Врховног штаба генерал Радомир Путник јасно је прецизирао задатке Трећој армији али је команданту генералу Божидару Јанковићу оставио слободу да у складу са ситуацијом на бојишту доноси конкретне одлуке, јер је допуштао могућност да неки подаци Генералштаба нису потпуни и прецизни. ЧЛАН МЛАДЕ БОСНЕ ВОЈИСЛАВ Танкосић, познат као четнички војвода Танкосић, рођен је у селу Рукладе код Ваљева 1881. године. Учествовао је у завери против краља Александра Обреновића и у Мајском преврату 1903. Као члан четничке организације упућен је зими 1903/04. у Скопље, Битољ и Солун, где је организовао четничке акције. После аустроугарске анексије Босне и Херцеговине,1908, формирао је у Прокупљу четничку школу у којој су припремани добровољци за извршавање специјалних задатака у Босни и Херцеговини. Био је члан “Младе Босне” и Централне врховне управе организације “Уједињење или смрт” (назване “Црна рука”). ланирани темпо наступања Треће армије, међутим, није остварен због непланиране борбе на граничној линији код села Мердара. Лапски четнички одред, под командом капетана Војислава Танкосића имао је задатак да неопажено пређе турску границу и олакша офанзивна дејства на фронту. Супротно томе, капетан Танкосић, познат по јунаштву, неустрашивости, смелим и изненадним одлукама, у току ноћи између 15. и 16. октобра напао је турску посаду у граничним караулама у Мировцу и Репи. Заузео је Репу и на тим положајима био задржан, јер је јаки турски Приштински одред, који је био истурен на тадашњој српско-турској граници, прешао у напад. Због непланиране борбе, Други пешадијски пук Моравске дивизије другог позива, 16. октобра прелази у напад и успева да одбаци Приштински одред преко границе. У тој ситуацији Турци се користе лукавством и подижу белу заставу у знак предаје, али брзо отварају ватру и тада гине капетан прве класе Милан Поповић, који је командовао граничарима и четницима. утрадан главне снаге Моравске и Шумадијске дивизије прихватају борбу и разбијају снаге турског Приштинског одреда. Даљи покушаји Турака и Шиптара да се консолидују и поврате гранични одсек, одбијени су. У међувремену, Лапски четнички одред је после заузимања карауле Васиљевац, успео да се пробије у горњи ток Лаба, северно од Подујева у турску позадину. 2012-10-06 - Слобода само оружјем Хиљаду триста каплара, ђачки батаљон на... Зејтинлик подно чешке Рудне горе У спомен-костурници у Јиндриховицама почивају... Пропаст лађе „Делиград” Током рата на бојиштима не пропада само жива ... Годишњица српског војног ваздухопловства Авион Блерио на коме је извршен прв... Марш ђенерала Јанковића Командант Треће армије на челу свечане параде у... Србија, Црна Гора, Грчка и Бугарска стварају са... Његова Светост Патријарх српски Г.Г. Иринеј посе...


text: 👨 Нике Реацт: Руннинг Схое за све и сваког трчања 👩 - ВЕЖБЕ - Магазин - Живот У Пуној Величини 2020 Магазин - Живот У Пуној Величини ВЕЖБЕ 2020 Нике Реацт: Руннинг Схое за све и сваког трчања Нике је направио прскање са својим тркачким ципелама 2017. године, а Елиуд Кипцхоге-ов маринирани маратон од 2 сата 25 секунди изазвао лансирање Вапорфли Елите, 4% и Зоом Фли ципеле. Посебно је Вапорфли 4% постао веома цењен међу аматерским тркачима, али је 199,95 фунти и ријетко доступан, док је Елите ограничен на Нике-ове професионалне спортисте. Јефтинија Зоом Фли је одлична ципела, али недостаје технологија од 4% и Елите, која тврде да повећавају економичност у покрету - тврдња која је подржана академском студијом прошле године. За разлику од ексклузивности модела Вапорфли, Нике је усмерио пажњу на атрактивност на тржишту са првом великом покретном ципелом од 2018. године - Реацт, чело Нике тврди да може учинити све. Оно што то значи је да се Реакт осјећа под утјецајем на ногу, али не тако спужвастом да изгубите скок у свом кораку - комбинацију коју је тешко извући. Такође је лагана (човек Реацт ципела тежак је 239 г и женски 195 г) и издржљив: Нике каже да ће трајати 20% дуже од других ципела, тако да можете очекивати 600 миља (965 км) од употребе, а не 500 миља (800 км). Погледајте повезане Нике Ревеал Зоом Вапорфли 4% Фликнит и Зоом Фли Фликнит Руннинг СхоесНике Зоом Фли Руннинг Схое Ревиев: Тхе Бреакинг2 Схое Фор ЕверионеСик Ствари Сваки Руннер може се научити од Нике'с Бреакинг2 Двокатни Маратхон АттемптНике ЛунарЕпиц Лов Фликнит 2 Руннинг Схое Ревиев Све ове карактеристике додају ципелу која би требала бити брза и довољно одзивна за трке на кратким стазама и тренинг темпом, али и довољно јачине за трке на даљину. Поврх тога, нећете морати да га чувате за тркачки дан због Реацтове издржљивости, тако да можете и да је извадите и на лаганим тркама. Стварно ципела за све сезоне, тада, поготово због тога што је његов Фликнит горњи чини довољно елегантним да се носи када и не трчи. Иако је тешка јефтина ципела од 130 фунти, цена је у складу са ципелама највиших брендова и много је новчаника него Вапорфли 4%. Реакт је објављен 22. фебруара, баш као што тренинг за пролећни маратон почиње да стварно убрзава зарез и дуго траје. Ако мислите да Реацт можда представља ципелу за вас, можете се пријавити да будете обавештени када је доступан на Нике веб сајту или да унапред наручите пар од спортссхоес.цом/нике-епиц-реацт.