text: 1796. — Република Француска донела Декрет о слободи штампе, који је по доласку Наполеона на власт две године касније престао да важи, а штампа је подвргнута строгој цензури. 1812. — Шпански парламент у Кадису усвојио либерални устав, који је постао идеал слободоумних тежњи грађанске класе у европским државама. После повратка на престо 1813. краљ Фернандо VII је укинуо устав и обновио феудално-апсолутистички поредак, али је после избијања устанка 1820. био присиљен да га врати на снагу. 1861. — Енглези су, након вишегодишњих борби, угушили побуну домородачког становништва Маора на Новом Зеланду и они су се повукли у унутрашњост острва. 1994. — Трупе владе у Пном Пену заузеле су град Паилин на истоку Камбоџе, главно упориште маоистичког герилског покрета "Црвених Кмера". 1994. — У експлозији бомбе подметнуте у подземну железницу у главном граду АзербејџанаБакуу погинуло је 12 и рањено више од 50 људи. 1996. — Полиција Федерације БиХ ушла је у Грбавицу, последњу сарајевску општину коју су у босанском рату држале српске снаге. Тиме је завршен трансфер власти у сарајевским општинама које су према Дејтонском споразуму припале Федерацији БиХ. Највећи део српског становништва је два дана раније напустио Грбавицу, а према подацима Ифора, током трансфера власти из Сарајева се иселило око 60.000 Срба. 1996. — У главном граду Филипина Манили у пожару у једној дискотеци погинуло је најмање 150 људи. Либија се сагласила да шкотском правосуђу до 6. априла 1999. преда двојицу Либијаца осумњичених да су у децембру 1988. изазвали експлозију америчког путничког авиона "Боинг 747" изнад Локербија у Шкотској у којој је погинуло 270 људи. У експлозији бомбе коју су чеченски терористи активирали на пијаци у јужном руском граду Владикавказ, погинуло је више од 50 људи. Након неуспелих преговора Срба и косовских Албанаца у Паризу, председник САД Бил Клинтон изјавио је да је „праг прекорачен“ и да проблем Косова угрожава америчке националне интересе. Дипломате западних земаља почеле су да напуштају Београд, а међународни верификатори Косово. 2001. — Социјалиста Бертран Делано је, победивши на изборима, постао први градоначелник Париза из редова левице. 2002. — Зимбабве је на годину дана суспендован из Комонвелта.


source: wikipedia

text: 28. новембар (28.11.) је 332. дан године по грегоријанском календару (333. у преступној години). До краја године има још 33 дана. Догађаји 587 — Франачки краљ Гунтрам је потписивањем споразума из Анделоа признао Хилдеберта II за краља Аустразије. 1443 — Искористивши лажно писмо султана Мурата II, Скендербег је постао господар Кроје. 1520 — Португалски морепловац Фердинанд Магелан упловио у Пацифик, прошавши из Атлантског океана кроз мореуз који сада носи његово име. 1821 — Панама прогласила независност од Шпаније и придружила се Колумбији. 1830 — У Београду на Ташмајдану у присуству кнеза Милоша и београдског паше свечано је прочитан хатишериф турског султана Махмуда II о аутономији Србије. Турци су након тога продали своја имања Србима и напустили Београд. 1830 — Владика Петар II Петровић Његош је лишио титуле гувернадура Вуколаја Радоњића. 1905 — Ирски националиста Артур Грифит основао у Даблину партију Шин Фејн, чији је главни задатак била борба за осамостаљење Ирске од Велике Британије. 1908 — Експлозија у руднику угља у Мариани у Пенсилванији однела 154 жртве. 1912 — Свеалбански конгрес је на скупштини у Валони прогласио независност Албаније од Османског царства. 1919 — Ненси Естор је као прва жена изабрана у британски парламент. 1920 — У Краљевини СХС одржани су први избори за Уставотворну скупштину. Највише гласова добили су демократе освојивши 92 од 419 мандата и радикали са 91 мандатом, а изненађење су приредили комунисти са 50 посланичких места. Жене, војници и официри, као и припадници националних мањина, нису имали право гласа. 1941 — Црвена армија у Другом светском рату избацила немачке трупе из Ростова. 1942 — У пожару који је уништио ноћни клуб "Цоцоанут Грове" у америчком граду Бостон погинуло 491 особа. 1943 — У Техерану су у Другом светском рату, на првом заједничком састанку, совјетски лидер Јосиф Стаљин, председник САД Френклин Рузвелт и британски премијер Винстон Черчил разматрали отварање другог фронта у Европи, операције на источном фронту, послератно уређење Европе и питање Југославије. Договорено је да се Југославија обнови "у потпуном територијалном интегритету и независности, с тим што ће питање њених западних граница бити решено после рата". 1950 — У Београду је основан Музеј позоришне уметности Србије. 1962 — Група усташких терориста напала Представништво ФНРЈ у Бад Годесбергу, у близини Бона, који је тада био главни град Западне Немачке. Овом приликом рањено је двоје службеника амбасаде - Момчило Поповић и Стана Довган. Момчило Поповић, преминуо је 13 дана касније у болници у Бону, а потом је проглашен за народног хероја Југославије. 1954 — Ернесту Хемингвеју додељена Нобелова награда за књижевност. 1960 — Мауританија добила независност од Француске. 1964 — У Хановеру основана "Натионалдемократисцхе Партеи Деутсцхландс" (НПД). 1971 — Припадници палестинске терористичке организације Црни септембар убили су јорданског премијера Васфија ел Тела у Каиру, где је допутовао ради учешћа на Арапској конференцији. 1975 — Фретилин (Револуционарни фронт за независност Источног Тимора) прогласио је независност од Индонезије и оснивање Демократске републике Источни Тимор. 1979 — Новозеландски авион DC-10 је ударио у планину Еребус на Антарктику, што није преживео нико од 257 путника и чланова посаде. 1986 — Одржана званична прослава отворења височке дворане утакмицом између РК Босна (Високо) и РК Борац (Бања Лука). 1987 — Приликом пада јужноафричког авиона "Боинг 747" у Индијски океан близу Маурицијуса погинуло је свих 160 путника и чланова посаде. 1989 — Индијски премијер Раџив Ганди дао оставку после пораза на изборима. 1994 — Норвежани на референдуму одбили да се прикључе Европској унији. 1996 — Генерал Ратко Младић, против кога је Међународни суд за ратне злочине подигао оптужницу 25. јула 1995, формално је смењен с места команданта Главног штаба Војске Републике Српске. Младић је на том месту био од 12. маја 1992. 2000 — Украјински политичар Олександер Мороз јавно је оптужио председника Леонида Кучму за учествовање у убиству новинара Георгија Гонгадзеа. Холандски парламент је одобрио закон којим се допушта еутаназија и самоубиство уз помоћ лекара. Тиме је Холандија постала прва земља која је легализовала такву праксу. 2002 — 200-милионити туриста посетио Ајфелов торањ. 2004 — У експлозији гаса у руднику угља Цхењиасхан на северу Кине живот је изгубило 166 рудара. 2005 — Израелски медији саопштиле главне тачке државног плана израелске политичке партије Кадима 2008 — Покренута РТС Дигитал, прва српска искључиво дигитална телевизија. Рођења 1632 — Жан-Батист Лили, француско-италијански композитор. (прем. 1687) 1757 — Вилијам Блејк, енглески песник, писац, сликар и графичар. (прем. 1827) 1820 — Фридрих Енгелс, немачки филозоф, историчар, комуниста, социолог, новинар и револуционар, најближи сарадник Карла Маркса. (прем. 1895) 1881 — Штефан Цвајг, аустријски писац, драматург, новинар и биограф. (прем. 1942) 1901 — Драган Алексић (песник), српски уметник, песник, драмски писац, филмски стваралац. (прем. 1964) 1907 — Алберто Моравија, италијански књижевник и новинар. (прем. 1990) 1909 — Александар Ранковић, комунистички револуционар, учесник Народноослободилачке борбе, друштвено-политички радник СФР Југославије и СР Србије, јунак социјалистичког рада, народни херој Југославије и потпредседник СФР Југославије. (прем. 1983) 1921 — Слободан Џунић, српски приповедач, романсијер и песник. (прем. 1998) 1923 — Глорија Грејам, америчка глумица и певачица. (прем. 1981) 1925 — Јожеф Божик, мађарски фудбалер и фудбалски тренер. (прем. 1978) 1944 — Рита Меј Браун, амерички списатељица, песникиња и сценаристкиња. 1946 — Џо Данте, амерички редитељ, продуцент, монтажер и глумац. 1948 — Агњешка Холанд, пољска редитељка и сценаристкиња. 1950 — Борис Бизетић, српски музичар, песник, комичар и ТВ водитељ. 1950 — Расел Алан Халс, амерички физичар, добитник Нобелове награде за физику (1993). 1950 — Ед Харис, амерички глумац, продуцент, редитељ и сценариста. 1955 — Алесандро Алтобели, италијански фудбалер. 1959 — Стивен Роуч, ирски бициклиста. 1961 — Алфонсо Куарон, мексички редитељ, сценариста и продуцент. 1961 — Бојан Милановић, српски певач. 1964 — Рој Тарпли, амерички кошаркаш. (прем. 2015) 1970 — Братислав Живковић, српски фудбалер и фудбалски тренер. 1971 — Андрија Ђогани, српски играч и певач. 1977 — Фабио Гросо, италијански фудбалер и фудбалски тренер. 1978 — Ејми Гарсија, америчка глумица. 1979 — Фабијан Гербер, немачки фудбалер. 1982 — Леандро Барбоса, бразилски кошаркаш. 1983 — Ана Горшкова, руска глумица и модел. 1984 — Ендру Богут, аустралијски кошаркаш. 1984 — Мери Елизабет Винстед, америчка глумица и певачица. 1987 — Карен Гилан, шкотска глумица, редитељка и сценаристкиња. 1988 — Скарлет Померс, америчка глумица и музичарка. 1988 — Адријан Родригез, шпански глумац и певач. 1989 — Ди Џеј Сили, амерички кошаркаш. 1992 — Дедрик Бојата, белгијски фудбалер. 1995 — Тин Једвај, хрватски фудбалер. 1998 — Пејтон Мејер, амерички глумац. Смрти 1870 — Фредерик Базиј, француски сликар (рођ. 1841) 1878 — Ђура Јакшић, српски сликар, песник и приповедач. (рођ. 1832) 1916 — Никола Спасић, српски велетрговац, добротвор и велики задужбинар. (рођ. 1838) 1939 — Џејмс Нејсмит, канадски изумитељ кошарке (рођ. 1861) 1945 — Двајт Дејвис, амерички тенисер и политичар. (рођ. 1879) 1952 — Јелена Савојска, италијанска краљица. (рођ. 1873) 1954 — Енрико Ферми, италијански физичар. (рођ. 1901). 2010 — Лесли Нилсен, канадско-амерички глумац. (рођ. 1926) 2011 — Анте Марковић, последњи премијер СФРЈ и први председник бившег Савеза реформских снага Југославије. (рођ. 1924) Празници и дани сећања Српска православна црква данас слави Свети мученици Гурије, Самон и Авив Свети мученици Елпидије, Маркел и Евстохије Празник иконе свете Богородице „Купјатицке” (Почетак поста) Свети мученик Димитрије Свети преподобни Кинтион, епископ Свети преподобномученик Захарија Свети мученици Евпсихије, Неарх и Картерије


Но, са сигурношћу можемо рећи да је 11 година након ратних сукоба Добој стасао у модерну, уређену и перспективну средину, и вратио наслов мултиетничке, мутиконфесионалне и мултикултуралне заједнице, која је и административни и саобраћајни центар региона. Уз град Добој, подручје општине чини 89 насељених мјеста формираних у 73 мјесне заједнице.


source: fineweb

text: |Косово и Метохија| |недеља, 10. април 2016.| Настао почетком 60-их година прошлога века, Универзитет у Приштини са привременим седиштем у Косовској Митровици, делећи судбину наше државе и српског народа на Косову и Метохији, пролазио је кроз бурне и трагичне догађаје и успео до данашњих дана да опстане, као једна од ретких институција на Косову и Метохији која баштини традицију дужу од пола века. Настао под окриљем Универзитета у Београду, најпре са наставом на српском језику, након политичких и уставних промена 1971. године, којима је Србија уставноправно развлашћена, а њене покрајине постале државе у држави, Универзитет у Приштини је нагло и брутално албанизован и претворен у језгро албанског сецесионистичког покрета. Настава на српском језику је систематски слабљена и све више постајала само декор албанизованог универзитета. Препознајући симболички и суштински значај Универзитета за „албанску националну ствар на Косову“, ондашње покрајинско комунистичко руководство, пружало му је обилату буџетску подршку, као и “политички кишобран“ за несметано разарајуће деловање по српске националне интересе на Косову и Метохији. Принудне државне мере, уведене 1990. године, дале су резултата у погледу васпостављања наставе на српском језику, која је била толико десеткована да је њено гашење било само питање времена, али нису имале прави одговор на општи бојкот наставника, сарадника и студената албанске националности. Током јуна и јула месеца 1999. године, Универзитет у Приштини доживео је судбину свих државних и јавних институција Републике Србије у Приштини. Његови наставници, сарадници, запослени и студенти, прогнани су са Косова и Метохије а многи су и страдали од руку албанских терориста. У анале страдања ове институције, остаће, између осталог, записано и то да је доцент Економског факултет, Миленко Лековић, заклан 23. јуна 1999, док је дежурао у ноћној смени на Факултету у окупираној Приштини, професор Драгослав Башић линчован и убијен у центру окупиране Приштине од разјарене албанске масе, само због тога што је проговорио српски итд. Расути којекуде по централној Србији, факултети Универзитета у Приштини сабрали су се, на позив просветних власти Србије 2001. године на северу Косова и Метохије, са привременим седиштем у Косовској Митровици. Универзитет делује у изузетно отежаним околностима, често без елементарних услова (струје, грејања, воде), као „подстанар“ у ненаменским, чак и подрумским и монтажним објектима, уз минималне просторне и техничке услове и високе безбедносне ризике по студенте и запослене. Још су свежа сећања, са колико су упорности, пожртвовања и довијања, у условима насилног запоседања и затварања „административних прелаза“ на северу Косова и Метохије, јединица НАТО-пакта ради пружања логистике „специјалној полицији“ албанских сецесиониста 2011. године, по цичој зими, снегу и леду, студенти и наставници Универзитета успели да одрже редовност свих наставних активности, пробијајући се шумским стазама и богазама, кроз завејане превоје Копаоника и Рогозне; никоме од запослених на Универзитету није било тешко ни да дежура даноноћно са студентима и народом на барикадама, штитећи север Косова и Метохије од могућих изненадних напада „косовских специјалаца“. Па ипак, и у таквим (не)условима, Универзитет у Приштини успео је да се одржи и очува, да сачува, па чак и ојача наставни кадар, да задржи студентску заједницу од преко 10.000 студената, на окупу, да буде стожер српске младости и будућности не само на северу Косова и Метохије. Борба и вера да се на Универзитету у Приштини са привременим седиштем у Косовској Митровици, учи и живи оно што се не може учити и живети ни на једном другом универзитету у Србији, да се воли и брани отаџбина, одржали су га до данашњих дана. Тешко да би у таквим околностима успевао да преживи и много јачи и организованији универзитет у Србији. Пре ће бити да би се, наставнички кадар разбежао а универзитет распао и нестао са академеске карте Србије. Чувајући Универзитет и државу Србију – једину коју имају, наставници и сарадници нису тражили ни добили никакву повољност у односу на друге наставнике и сараднике на другим, добро ушушканим државним универзитетима у Србији. Чак и са фамозним тзв. „косовским додатком“, њихове зараде су знатно испод зарада наставника на другим државним факултетима. Сви стандарди, у погледу акредитације студијских програма, научне акредитације и пројеката, услова за избор наставника, испуњавани су и испуњавају се у складу са важећим прописима Србије, без икаквих елемената позитивне дискриминације у односу на друге универзитете, њихове наставнике и сараднике. Уместо да (не само) због тога, буде додатно подржан мерама афирмативне акције, Универзитет у Приштини је ових дана изненада нападнут од оних чија је управо дужност да га бране!?! Документ који је потписао директор Канцеларије за Косово и Метохију, Марко Ђурић, којим предлаже неку врсту казнене интеграције, изазвао је најпре неверицу, потом узнемиреност, а затим огорчење и бунт запослених на свим факултетима Универзитета у Приштини. Наиме, у писму послатом Министру просвете, Срђану Вербићу, 21. марта ове године, господин Ђурић, позивајући се на неименоване „свакодневне притужбе студената, професора и шире академске јавности“, констатује да „тренутно стање на Универзитету у Приштини не омогућава остваривање циљева и принципа високог образовања и штети интересима студената, српске заједнице на Косову и Метохији али и систему високог образовања Републике Србије у целини“. Констатујући ове „чињенице“, господин Ђурић, предложио је Министру просвете да Влада Републике Србије донесе одлуку о укидању свих факултета као самосталних високошколских институција и оснивању „интегрисаног универзитета у Косовској Митровици“. Оно што је додатно узнемирило све на Универзитету је чињеница да је Министар просвете, Срђан Вербић, без икакве провере да ли су ове тешке оптужбе чињенично утемељене, промптно покренуо поступак казнене интеграције Универзитета у Приштини, шаљући предлог одлуке о „интеграцији“ свим факултетима и захтевајући мишљење орагана управљања. Већ за 31. март ове године, заказана је и седница Националног савета за високо образовање, који је, према Закону о високом образовању, на ову одлуку требало да да сагласност, што је указивало да је одлука о судбини Универзитета донета негде другде, а не у канцеларији Марка Ђурића. И догодило се оно на шта предлагач, чини се, није рачунао: сви савети факултета у саставу Универзитета у Приштини (осим једног, који је тражио још времена „за размишљање“), као и Савет и Сенат Универзитета, одбацили су предлог Марка Ђурића, као неоснован. Шта више, захтевана је и његова одговорност а академска заједница читаве Србије, позвана је да искаже солидарност са академском заједницом Универзитета у Приштини. Ова непримерена и увредљиво образложена инцијатива према Универзитету који је за државу дао све што је могао, осим себе самог, као да је пробудила његову помало успавану академску интелектуалну снагу. На састанку Марка Ђурића са руководством Универзитета, одржаном 27. марта у препуној сали Ректората, отворено су изнети аргументи који побијају његов непримерен предлог. Презентовани су и бројни резултати у образовном и научном раду, постигнути у тешким општим приликама, просторним и техничким условима. Суочен с аргументима, изнетим повремено у жустром и емотивном тону, али у атмосфери која није прелазила границе академске пристојности, Марко Ђурић је јавно повукао своју неразумну иницијативу, немушто је образлажући „неспоразумом“. Као што је муњевито започео, својеврсни „блиц-криг“ је исто тако и престао. Да ли због снажног и разложног отпора или можда због тога што је предизборна кампања у јеку и што она, у српским условима, не трпи нарочиту искреност политичара или због временског преклапања изазваног бунта са посетом Председника владе, господина Вучића, северу Косова и Метохије, показаће време. Које поуке се могу извући из ове скандалозне иницијативе? Најпре, она је показала да је Универзитет сувише озбиљна и осетљива установа, да би се власт њиме могла олако поигравати. Поставља се питање да ли је покушај муњевитог и безобзирног покретања и спровођења казнене интеграције, требало да успостави праксу за интегрисање других државних универзитета у Републици Србији, о чему се, не само у академским круговима, већ неко време говори? Потом, синхронизовано и муњевито деловање државних органа усмерено ка гашењу свих факултета у саставу Универзитета у Приштини и оснивању новог „интегрисаног универзитета“, без постојања било какве анализе, расправе, чак ни мишљења факултета и универзитета на које се предлог односи (то је законска обавеза), а о основаности разлога да и не говоримо, ставило је чак и Национални савет за високо образовање, у коме седе академици и бројни дугогодишњи професори универзитета и научни радници, у позицију извршитеља дневне политике, а не браниоца древног принципа аутономије универзитета. Олако бацање под ноге вишедеценијског правног континуитета Универзитета у Приштини и свих факултета у његовом саставу, сачуваног захваљујући ирационалном пожртвовању запослених и студената, имајући у виду контекст „бриселског споразума“, објективно представља корак ка „интегрисању“ у квазиправни систем тзв. Републике Косово. Ако је његова аутономија упитна у односу на власти Републике Србије, како онда ту аутономију бранити од приштинских власти, које су своју ненаклоност према високошколској настави на српском језику, чак и у оквиру ондашњег албански већинског универзитета, показале још у време комунистичке Југославије? Крупне статусне промене на Универзитету, уколико се тим променама жели његово јачање, побољшање квалитета и ефикасности образовног и научног процеса у компликованим и тешким условима на Косову и Метохији, а не његово слабљење и етапно гашење, могуће су само уз добро промишљену анализу и у споразуму са академском заједницом које се то непосредно тиче. Уколико је, пак, реч о нечем што представља спровођење „преузетих обавеза“, које се од јавности крију, такве промене су могуће једино правним насиљем и то насиљем онога ко је, према Уставу и законима Републике Србије, дужан да чува и брани Универзитет у Приштини са привременим седиштем у Косовској Митровици, уз пуну одговорност за тако преузето насиље. На крају, из зла повода, можда је зачето и нешто добро, нешто што је одавно требало да постоји а није – стални дијалог између измучене, запостављене али, показало се, ипак виталне српске академске заједнице на Косову и Метохији и представника њене државе. Надамо се, у циљу јачања а не слабљења и испоруке Универзитета, постојећим властима непостојеће државе Косово. мр Душко М. Челић, Заменик председника Иницијативног одбора за очување и опстанак Универзитета у Приштини са привременим седиштем у Косовској Митровици (Српски правнички клуб)


Информације за полагање Пријемног испита 2016. (ажурирано)


Кров монтажне бине на тргу на Цетињу урушио се на свештенство и присталице канонски непризнате Црногорске православне цркве док су палили бадњак. У инциденту који се на Бадње вече догодио на тргу у Цетињу, кад се кров монтажне бине сручио на припаднике и свештенство неканонске црногорске православне цркве, нема тешко повређених. Дежурни лекар у цетињској болници рекао је за Курир да је само једна особа задобила мање посекотине на глави, којима је требало ушивање, док су остали мање или више угрувани. - Није било тежих повреда, а сви који су нам се јавили били су адекватно збринути. Сви су прегледани, било је више угруваних од пада него што је било повређених од рушења крова. Неколико посекотина по рукама које нису захтевале шивење, и то је, у принципу, све - каже наш саговорник. Према подгоричким Вијестима, незгода се десила пошто је метална конструкција изнад бине попустила услед тежине воде која се накупила на тенди због обимних падавина и обрушила се на свештенство и митрополита непризнате црногорске православне цркве и још око педесетак људи који су се ту затекли. После тога, међу присталицама ове цркве настао је тотални хаос, а новинари који су се затекли на лицу места тврде да је права срећа да се у општој пометњи није десила и нека гора незгода. - Људи у првом моменту нису шватили шта се дешава, па су стихијски кренули да, једни преко других, беже главом без обзира - каже кoleгиница из црногорских медија која се затекла на лицу места. Митрополит неканонске ЦПЦ читао је божићну посланицу испред двора краља Никole. Иначе, ТВ издање Вијести пренело је да „никада раније на тргу у Цетињу није било мање људи - свега неколико стотина“. Курир


text: Свенародно славље поводом освећења храма Светог Архангела Михаила у Јасеновом Пољу код Никшића Његово Високопреосвештенство Архиепископ цетињски и Митрополит црногорско-приморски Г. Амфилохије и Њихова Преосвештенства Епископи будимљанско-никшићки Г. Јоаникије и захумско-херцеговачки и приморски Г. Григорије обавили су, у четвртак 18. октобра, чин освећења новоподигнутог храма Светог Архангела Михаила у Јасеновом Пољу код Никшића. Свечаност, која је тим поводом уприличена, присуствовало је више хиљада вјерника, међу којима и прослављени српски тенисер Новак Ђоковић са породицом, који су били и највећи приложници за изградњу ове светиње. Након освећења храма Високопреосвећени Митрополит црногорско-приморски Амфилохије и Преосвећени Епископи Григорије и Јоаникије одслужили су Свету Архијерејску Литургију, уз саслужење многобројног свештенства и монаштва Епархија будимљанско-никшићке и Захумско-херцеговачке. Молитвеном сабрању и свечаности, уприличеној поводом освећења новоподигнуте светиње, присуствовао је амбасадор Републике Србије у Црној Гори г. Зоран Лутовац и многе друге званице. Вјерницима окупљеним из свих крајева Црне Горе, Србије и Републике Српске, којих је, како се процјењује, било више хиљада, обратио се Митрополит Амфилохије. “Освештасмо овај храм и постависмо свети жртвеник у њему и у свети жртвеник уградисмо мошти Светих свештеномученика и мученика манастира Светих архангела Михаила и Гаврила на Михољској Превлаци, тамо гдје је Свети Сава свети жртвеник поставио 1219. године и око кога се сабирао овај народ, ево, 800 година. Није случајно, јер нема ничега случајног овдје на земљи, да се управо из светоархангелске обитељи превлачке уграде мошти у храм Светих Архангела овдје у Јасеновом Пољу. И то је Божије знамење, драга браћо и сестре. Велики ловћенски пророк и пјесник Петар Други Петровић Његош је записао, видјевши велику и свету тајну, да се у дубинама свих свјетова и васионе налази жртвени престо одакле исијавају сви зраци и луче, сви видљиви и невидљиви свјетови, а на том васионском жртвенику, “жртвенику свесветија“ заклано јагње Божије за живот свијета; жртвеник који посвједочује да је жртва у природи Божије творевине, да је жртва и жртвеност у природи самог Бога, да је жртва основни закон и Божанског и људског живота“, казао је Високопреосвећени Митрополит и нагласио: “Све што постоји у васиони живи жртвом. Све се жртвује једно за друго. И у овом тренутку када смо сабрани око светог храма, сунце небеско својом љепотом, топлотом и својим зрацима дарује нам се, открива нам Божанску љубав. А мјера љубави је мјера жртве. Све што је Бог створио, принио је нама људима на дар, жртвовао за нас и закони унутарњи свеукупне творевине су закони те и такве жртве. Није ли онај хљеб који једемо сваки дан жртвоприношење пшеничног зрна које узрасте, пожање се, самеље, умијеси и испече, а тај хљеб бива онда за храну нашу. Ако тако будемо посматрали све око нас и у нама, видјећемо да на том закону жртвености, а што значи, закону љубави и узајамности, почива свеукупна творевина Божија, љубав која се врхуни у тајни Христове жртве, јер када је дошла пуноћа времена и када се открила Божанска љубав, Бог је послао Сина Свог Јединородног да се жртвује за сав народ. “ Благосиљајући сабрање, Митрополит је истакао да Јасеново Поље, са новоподигнутим и освештаним храмом, добија знак свете жртве око кога ће сабирати не само мјештани овог краја, већ сви они који желе да, кроз жртву Христову за живот свијета, уче како се треба жртвовати за живог Бога, истину Божију и ближње своје. “Овај жртвеник је цјелебан, он зацјељује и оне братске ране овог мјеста и призива на помирење браће, призива на исцјељење од мржње, нарочито од братоубилачке мржње, призива на истинску и праву љубав, призива да све оно што јесмо и што имамо, дужни смо да уградимо управо у жртвеник, приносећи себе на жртву живом Богу и Божијој истини“, истакао је он. Господин Амфилохије је ријечима добродошлице поздравио славног тенисера Новака Ђоковића, који је са оцем Срђаном и мајком Дијаном стигао у село његових предака. “Његово поријекло је одавде, из Јасеновог Поља, а кроз њега и преко њега, слава овог мјеста, овог народа, па, ево, и овог храма, проноси се широм свијета, јер се Новаков спортски подвиг заснива управо на ономе о чему говоримо. Да није жртве, да није подвига, труда и његовог жртвовања у игри, коју он увијек пропрати Часним Крстом Светим, не би било ни Ђоковића. Нека је благословен његов подвиг, и то што он приноси жртву за овај народ, што својим подвигом и својом игром прославља име Божије и укрепљује све оно што је добро и свето у народу Божијем!“, поручио је Високопреосвећени. Прекидан бурним аплаузима, на срдачној добродошлици, захвалио је Новак Ђоковић: “Велико ми је задовољство и част што сам данас са вама. Прелеп је осећај видети братски народ како се овде окупио у оволиком броју. Мени је срце, заиста, заиграло, а надам се да је и вама. Нека вам ова црква, блажена црква буде спокојно место где ћете увек проналазити мир, весеље, слободу; нека вам она буде указатељ на прави пут правде и истине и најчистије емоције на овој земљи, а то је љубав, јер ће она спасити свет.“ Приложницима, добротворима и свим племенитим људима који су се својом љубављу и трудом уградили у храм Светог Архангела Михаила заблагодарио је Епископ будимљанско-никшићки Јоаникије, истичући да ће Јасеново Поље “од сада живјети новим животом, јер је добило новину од самог Бога и са Неба, прекрасну светињу Светих арханђела Михаила и Гаврила“. Пресвећени Владика је, овом приликом, Срђану Ђоковићу, Новаковом оцу, уручио орден Светог краља Милутина, којим га, са благословом Његове Светости Патријарха српског Г. Иринеја, одликује Свети Синод Српске Православне Цркве. “Желим да захвалим породици Ђоковић, Новаковим родитељима Срђану и Дијани, Новаку, његовој браћи, његовом стрицу и цијелој њиховој породици. Народ је овдје кренуо да гради цркву, али је, на жалост, било понестало снаге, па је породица Ђоковић из Београда, са Новаковом великом жељом, притекла у помоћ да се ова светиња лијепо заврши и утврди да траје до скончанија свијета и вијека. Они су ову светињу градили својом љубављу, обилним прилозима и пажњом дајући велику снагу градитељима. Зато смо ријешили да г. Срђана Ђоковића, због његових доброчинстава према нашем народу и према својој Цркви, одликујемо високим одликовањем СПЦ које се додјељује ктиторима – оредном Светог краља Милутина. Новак је раније примио орден Светог Саве првог степена, и то му је, како је рекао, најдраже одликовање“, казао је Епископ Јоаникије. На додијељеном одликовању захвалио је г. Срђан Ђоковић: “Ово је за нас један од предивних дана којих, у последње време, има много, захваљујући Новаку и његовим сјајним резултатима на понос читавог српског народа, где год се налази на свету. Јеленин, Горанов и мој отац Владо Ђоковић није, на жалост, дочекао овај прелепи дан да буде овде са нама. Преминуо је пре шест месеци, а његова жеља је била да се ово баш овако и догоди. Уверен сам да он то посматра са неба и да смо му ми данас учинили велику духовну радост. “ Архипастирском граматом одликовани су и остали приложници: Петар Ђоковић, предсједник Одбора за изградњу храма, Љубисав Ђоковић из Јасеновог Поља, познати српски спортиста Матеја Кежман, Јоко Благојевић, Стана Тодоровић из Швајцарске, Мирољуб Тодоровић из Јасеновог Поља, Сава Дурутовић из Шипачна и Душан М. Ђоковић из Београда. Сабрање је поздравио и Петар Ђоковић, предсједник Одбора, користећи прилику да пожели добродошлицу “човјеку који је овдје и домаћин и гост, човјеку по ком смо као народ данас познати широм васељене, првом спортисти свијета и једном од највећих џентлмена на планети – Новаку Ђоковићу“. “Новаче, брате Новаче, јуначе, добродошао на ђедовско огњиште, добродошао на своје, добродошао нама! Ово мјесто испод горостасног Војника насељено је прије скоро два вијека братствима Тодоровић и Ђоковић, поријеклом из Катунске нахије, а касније по једном породицом Вујовић, Вуковић и у новије вријеме породицом Лазовић. Својим положајем у старој Херцеговини, на правцу хајдучког Крнова на истоку и крваве Дуге на западу, било је свратиште и вука и хајдука, и пријатеља и непријатеља. “ “Благословом нашег Преосвећеног владике Јоаникија, прије пет година приступило се изградњи храма. Од скромних, али искрених и једнако великих прилога мјештана, вјерног народа и већих донација племенитих људи и добротвора, дочекасмо, хвала Богу, да ово богоугодно дјело приведемо крају и да данас извршимо његово освећење - да се у њему сабирамо и примамо Свете тајне. Желим да оно постане, а ми останемо, дио наше Свете Српске Цркве, и зато кључеве овог храма предајемо нашем Епископу Г. Јоаникију, који га је данас, заједно, са свима нама откључао и који ће се п њему бринути и са нама Богу молити да се никад не закључа“, поручио је Ђоковић. Он је, у име Одбора, даривао Новака традиционалним српским инструментом – гуслама, са жељом да га његови звуци прате широм свијета и доносе успјех и срећу њему и његовој породици. У културно-умјетничком програму, уприличеном у храмовној порти, учествовали су хорови Светог новомученика Станка и Преподобне мати Ангелине. Прослављени српски тенисер и велики хуманиста Новак Ђоковић поклонио се, потом, сјенима својих предака, који почивају у гробљу поред храма у Јасеновом Пољу. Извор: Епархија будимљанско-никшићка


text: О медијским лажима којима се сеју страх и мржња и о њиховим ауторима Последњи је час ... Стражите! Пазите на своје драгоцене душе! . . . Од нас изиђоше, али не беху од нас; јер да од нас беху, остали би са нама; него требало је да се покажу да нису сви од нас. . . А ви имате помазање од Светога, и сви то знате. Не писах вам као да не знате истине, Него зато што је знате, и знате и што ниједна лаж није од истине. Ко је лажљивац? (Прва Јов. 2,18-22а). По речима св. Димитрија Ростовског: онај који осуђује друге налик је огледалу које у себи одражава све друге, али не успева да види себе! И заиста, ових дана, вукови, чији су интереси чисто материјалистички и секуларни, удружили су се да поробе душе ваше својим провидним и бескрупулозним лажима! Уместо да постанемо жртве њихових превара, са псалмопесником Давидом завапимо: Постави, Господе, стражу код језика мојега, чувај врата усана мојих (Пс. 141:3). Свака изговорена или написана реч никада не може бити уништена, него сачекаће нас у Вечности и по њој ће нам се судити. Сведоци смо успона поробљивачког фундаментализма у име тзв. "Слободне" Српске Православне Цркве. Слобода је пак једно узвишено стање бића: разумевање и неговање Богом дане слободе. Стога, једино у Христу: Само Слога Србина Спасава! Противвредност томе је ђаволски хаос који врхуни у бескрајним противљењима канонском, јерархијском Православљу. Појединци који промовишу овакве заблуде покушавају натерати невине да делају из страха, а не логично и разумно на основу врлина и истине. Ови себи-служећи и уистину бедни "аутори" крију се иза прозирне маске медија. Чисто искуство слободе вере у јединству - искуство које је префињено и неокамењено, које дише Богонадахнутом слободом, слободом која лепрша од свежине живота у Христу који све чини ново (Откр. 21:5), они анонимно покушавају искривити и изврнути - у окрутну, наизглед строгу због доследности и правоверности а у ствари беживотну, безблагодатну и лицемерну незамисливу и непрепознатљиву, самодовољну и искључиву "религију". Овакво грубо секташење и искључивост поуздаје се у ратоборност, напада, води "свети рат" против оних који су проглашени "неверницима". Примитивизам најниже врсте, заснован на лажима и страху, много је лакше промовисати и наметнути; лакше него изаћи на мегдан душетражитељној и напором ума тешко достижној Истини, која нас једино може ослободити (Јн. 8:32), јер је Христос, Првосвештеник наш, оваплоћена Истина! Чувајући вас чврсто у свом архипастирском загрљају и охрабрени вашом подршком, пружамо вам утеху и уверење молитвом св. Василија Великог: Помени, Господе, благоверни народ наш, наоружај га оружјем истине, и даруј му победу над видљивим и невидљивим непријатељима, да тих и миран живот поживимо у свакој побожности и чистоти. Добре сачувај у доброти својој, рђаве добротом твојом обрати у добре. Ваш молитвени заступник пред Господом, + ИРИНЕЈ Епископ аустралијско-новозеландски и Администратор Епархије за Аустралију и Нови Зеланд Митрополије новограчаничке Дано у Сиднеју о Недељи о Митару и Фарисеју, 2008. године


Игра Ниња вс зомби онлине. Играјте бесплатно Игра Ниња вс зомби Играо: 342 Игру Ниња вс зомби У продаји: Опис игре Ниња вс зомби Живахан и добро обучени нинџа је полу-мртав зомбиаков сетова. Наравно, у због мноштва Супер Фигхтер могу носити смртоносни ударац (З), јер он зна доста трикова каратеа. За боље кретао користити звездицу (к), изазивају малу штету, али ће вам дати снагу на паузе, као одједном одложено за неколико тренутака. . Игру Ниња вс зомби на мрежи. Техничке карактеристике игре Ниња вс зомби Игра Ниња вс зомби је додао: 04.06.2015 Игра се игра: 342 пута Игре попут игре Ниња вс зомби Преузмите игру Ниња вс зомби Додајте игру Ниња вс зомби на вашем сајту: Да убаците утакмицу Ниња вс зомби на вашем сајту, копирајте код и налепите у ХТМЛ код вашег сајта. Такође, ако вам се свиђа игра Ниња вс зомби, копирање и пошаљите линк или свим својим пријатељима, деле игру са светом! Уз игру Ниња вс зомби, такође играо у игри:


source: CulturaX

text: Februar 25, 2021, 07:37:57:posle podne Prodaja / Prodajem Lego 21316 The Flinstones « poslato: Jun 01, 2020, 01:16:38:posle podne » Prodajem Lego The flinstones set, cena 8000 dinara. Set je nov, neotvoren. LEGO reviews / 10257- Carousel « poslato: Mart 30, 2020, 01:05:34:pre podne » Представљам вам сет 10257 који се састоји од 2670 делова и уз њега долази 7 минифигура (4 одрасле особе и троје деце). Сет се појавио 2017. године и коштао је 200 евра, односно 200 долара. Kao и увек почињемо од кутије: Изглед задње стране: Кутија је исте величине као и Кућа на дрвету: Садржај кесица број 1: И завршена прва фаза: Други део градње и делови: Изглед након поређаних коцкица: Садржај кесица број 3: Изглед ове фазе градње: Садржај кесица број 4: Завршена градња и изглед сета: Изглед минифигура: Нека моја запажања и мишљења: Иако сам противник стикера, сматрам да су се ови одлично уклопили у сет и да су га много улепшали. Животиње су феноменално урађене, фаворити су жаба због механике, а што се изгледа тиче фламинго и лабуд (једина животиња која не иде горе доле). Иначе сам миљеник пирата и средњевековних тема, али сам одушевљен овим сетом и мислим да се подједнако свиђа и деци и одраслима. Следећи корак је механизација, па се радујем првом нашем сусрету (пошто је нажалост јучерашњи отказан) ради савета.


tuširanje - Ogrev Zrenjanin Извештаји и акције 023-563-120 ogrev@ogrevzr.com Лазаревачки друм бб Зрењанин, 23000 Пон - Пет 8.00 - 15.00 Суб 8.00 - 12.00 Опрема за купатила Столарија Боје и лакови Електроматеријал Шрафовска роба Резана грађа Опекарски производи Термо и хидро изолација Огревни материјал Џакарски (врећасти) материјал Tag: tuširanje Ogrev ZrenjaninБлогtuširanje 5. septembra 2017. 19. septembra 2017. By Ogrev Zrenjanin Вести hidromasaža • tuš kabina • tuš kada • tuširanje • када • купатило 0 Comments Место за опуштање – туш када или кабина? Данашњи стил живота диктира брз темпо и не остаје нам много времена за опуштање. Купатило је место у којем неки од нас проводе доста времена у току дана, па је и потребно да оно буде прилагођено нашим потребама и начину живота. Санитарија у купатилу је најупадљивија, па јој је потребно посветити посебну пажњу. Одушевићете се разним облицима санитарије која се налази у понуди на тржишту. Најчешће је у белој боји, мада су заступљене и друге. Код прављења или реновирања купатила често се поставља питање да ли поставити каду или туш кабину. Код овакве дилеме решење је у величини купатила од које зависи шта ће красити ваш купатилски простор – када или туш кадица са кабином. Пар савета за топлији дом ове зиме Предлози за ново купатило и животни простор Унесите боје у ваш дом Задржите топлоту у свом дому ЈОВАНОВИЋ ГРУПА Керамика Јовановић Огрев Кристал Керамика "Огрев" д.о.о. Лазаревачки друм бб Зрењанин Радно време: 8-15:00h (радним данима) 8-12:00h (суботом) Телефон: (023) 563-120 (Лазаревачки) Телефон: (023) 563-240 (Железничка) Део Керамике Јовановић доо © 2019 Огрев Зрењанин. Сва права задржана.


text: 5. октобар (5.10.) је 278. дан у години по грегоријанском календару (279. у преступној години). До краја године има још 87 дана. Догађаји 610 — У Цариграду, у цркви Пресвете Мудрости (Аја Софија) Ираклије (610—641.) крунисан за новог источноримског (византијског) цара. Ираклије је остао упамћен као велики војсковођа и реформатор византијског војног и административног система. 1511 — Папа Јулије II основао је Свету лигу Арагона, Венеције и Папске државе са циљем да одбрани јединство цркве, али и да истера Французе из Италије. 1796 — Под притиском Француске, Шпанија је објавила рат Великој Британији, који је завршен катастрофалним поразом француско-шпанске флоте 1805. у бици код Трафалгара. 1813 — После пропасти Првог српског устанка, у селу Скели, бежећи пред турским окупаторима, педесет жена и девојака не желећи да их Турци обешчасте, скочиле су у Саву, држећи се за руке и утопиле се. 1883 — Први европски трансконтинентални експресни воз „Оријент експрес“ кренуо је из Париза за Истанбул. 1900 — Персијски шах Музафар ад Дин Каџар посетио Београд и краља Александра I Обреновића. 1908 — Аустроугарска анексирала Босну и Херцеговину. Бугарски кнез, немачки принц Фердинанд Кобург прогласио је независност Бугарске од Османског царства, а себе царем Фердинандом I. 1910 — Португалија је после обарања краља Мануела II проглашена републиком под председником Жуакимом Теофилом Фернандешом Брагом. 1915 — Снажном артиљеријском ватром дуж целог фронта на Дунаву, Сави и Дрини, у Првом светском рату почела је офанзива Централних сила на Србију. 1938 — Председник Чехословачке Едвард Бенеш поднео је оставку и отишао у избеглиштво, након што је под притиском Велике Британије и Француске прихватио Минхенски споразум којим је Судетска област уступљена Хитлеровој Немачкој. 1954 — Уједињено Краљевство, САД, ФНР Југославија и Италија су потписале Лондонски споразум о укидању Слободне зоне Трста и додели зоне Б и мањег дела зоне А Југославији, а већег дела зоне А са градом Трстом Италији. 1964 — У Западни Берлин је кроз тајно ископан тунел испод Берлинског зида побегло 57 држављана Источне Немачке, што је било највеће масовно бекство од изградње зида 1961. 1969 — Би Би Си је емитовао прву епизоду серије „Летећи циркус Монти Пајтона“, која је постала култна емисија широм света. 1974 — Пет људи је погинуло, а 35 рањено у експлозији бомби које су ирски националисти бацили у два бара у месту Гилдфорд у Енглеској. 1983 — Лидер пољског покрета „Солидарност“ Лех Валенса добио је Нобелову награду за мир. 1988 — Чилеанци су се на плебисциту изјаснили против предлога да председнику Чилеа Аугусту Пиночеу буде продужен мандат до 1997. године. 1989 — Нобелова награда за мир додељена је тибетанском духовном вођи у избеглиштву Далај Лами. 1994 — У Швајцарској су пронађена тела 48 припадника секте „Храм Сунца“ који су извршили обредно масовно самоубиство. Успостављен је Светски дан учитеља. 1995 — Амерички изасланик за Балкан Ричард Холбрук успео је, након два месеца преговора са Србијом и Хрватском и лидерима зараћених страна у Босни, да постигне споразум о прекиду ватре, који је био увод у мировне преговоре у Дејтону. 2000 — Демонстрације 5. октобра 2000. — после неуспелих покушаја полиције да сузавцем растера стотине хиљада демонстраната у центру Београда, који су протестовали због поништавања председничких избора, грађани су ушли у Савезну скупштину, а нешто касније и у зграду државне Радио телевизије Србије. Под притиском маса Слободан Милошевић следећег дана је признао изборни пораз од кандидата Демократске опозиције Србије, Војислава Коштунице. 2004 — У оквиру касарне Топчидер, испред подземног војног објекта Караш под неразјашњеним и контроверзним околностима погинула су двојица гардиста Војске Србије и Црне Горе: Драган Јаковљевић и Дражен Миловановић Рођења 1713 — Дени Дидро, француски филозоф и писац. (прем. 1784) 1781 — Бернард Болцано, чешки математичар и филозоф. (прем. 1848) 1829 — Честер А. Артур, амерички генерал и политичар, 21. председник САД. (прем. 1886) 1864 — Луј Лимијер, француски хемичар, индустријалац, редитељ и продуцент. (прем. 1948) 1919 — Војтех Замаровски, словачки историчар античког света и писац. (прем. 2006) 1919 — Доналд Плезенс, енглески глумац. (прем. 1995) 1921 — Драго Ланг, народни херој Југославије. (прем. 1942) 1929 — Боривоје Бора Стојановић, српски глумац. (прем. 2008) 1936 — Вацлав Хавел, песник и последњи председник Чехословачке и први председник Чешке. (прем. 2011) 1938 — Вилијам Вотсон, амерички глумац. (прем. 1997) 1938 — Милан Чоп, хрватски фудбалер. 1940 — Милена Дравић, српска глумица. (прем. 2018) 1947 — Брајан Џонсон, енглески музичар, најпознатији као певач групе -{AC/DC}-. 1948 — Зоран Живковић, српски писац. 1951 — Карен Ален, америчка глумица. 1951 — Боб Гелдоф, ирски музичар, глумац и филантроп. 1952 — Харолд Фалтермајер, немачки музичар, композитор и музички продуцент. 1958 — Нил Деграс Тајсон, амерички астрофизичар. 1960 — Карека, бразилски фудбалер. 1967 — Гај Пирс, аустралијски глумац. 1970 — Александар Кристић, српски фудбалер и фудбалски тренер. 1971 — Никола Рицоли, италијански фудбалски судија. 1971 — Дерик Шарп, америчко-израелски кошаркаш. 1972 — Грант Хил, амерички кошаркаш. 1975 — Кејт Винслет, енглеска глумица. 1976 — Рамзан Кадиров, руски политичар, трећи председник Чеченске Републике. 1983 — Џеси Ајзенберг, амерички глумац, писац и драматург. 1983 — Флоријан Мајер, немачки тенисер. 1983 — Ники Хилтон, амерички модел и богата наследница. 1986 — Владимир Богдановић, српски фудбалер. 1986 — Новица Величковић, српски кошаркаш. 1986 — Никита Курбанов, руски кошаркаш. 1990 — Федерико Делбонис, аргентински тенисер. 1991 — Торнике Шенгелија, грузијски кошаркаш. Смрти 579 — Јустин II Млађи , византијски цар (владао 565—578) 1056 — Хенрик III, цар Светог римског царства. (рођ. 1017) 1805 — Чарлс Корнволис, британски генерал и државник. 1880 — Жак Офенбах, француски композитор немачког порекла (рођ. 1819) 1933 — Николај Јуденич, руски генерал (рођ. 1862) 1957 — Хосе Андраде, уругвајски фудбалер. (рођ. 1901) 1973 — Милунка Савић, српска хероина Балканских и Првог српског рата. (рођ. 1888) 1986 — Џејмс Вилкинсон, енглески математичар и информатичар. 1990 — Ђорђе Вукадиновић, српски и југословенски фудбалер. 1996 — Симор Креј, рачунарски архитекта, основао компанију Cray Research. 2001 — Емили Шиндлер, супруга Оскара Шиндлера, филантроп. 2004 — Морис Вилкинс, енглески научник и нобеловац (рођ. 1916). 2011 — Стив Џобс, један од оснивача и главни руководилац Епла и Пиксара. Празници и дани сећања Светски дан учитеља


Након рата, ово савезништво није заборављено. Већ 19. септембра 1919, бивши борци Добровољачке дивизије, предвођени инспектором новоформиране чехословачке војске, Јозефом Махаром, у Прагу су организовали помен-вече, посвећено заједничкој борби 1916. године. Предавање о настанку дивизије и борбама у Добруџи одржао је потпуковник Вацлав Копал. Копал је, иначе, од новембра 1915. био добровољац у дивизији, а 13. марта 1916. добио је и чин српског потпоручника. Покренута је акција да један домаћи пук понесе назив „Југословенског”, а поздравни телеграми су упућени престолонаследнику Александру, војводи Живојину Мишићу и бившем заповеднику дивизије, тада министру војске, Стевану Хаџићу.


Не знам из којег разлога упорност


Обрада података о личности само уз судски налог


text: "Наила Арт дизајн вештачки дијамант цвеће да буде постављен у влажним лак за нокте или лак за дизајн је уметност још увек не лечи гелова. Наил Арт Дизајн вештачки дијамант цветова највишег квалитета директно са ноктију салону произвођача ноктију дизајн. - Наил Арт дизајн вештачки дијамант цвеће се ставља у: - Још увек мокар лак за нокте и - Нестврднут гел ноктију дизајн - Када се користи у комбинацији са печатом са лак за нокте длака дизајн је потребан! - Садржај: 50 комада у торби - У различитим бојама ноктију дизајн " Нема коментара на том језику за ову ставку.


text: Welcome to Video2MP3 Video2mp3: Конвертујте YouTube и многе друге клипове Video2mp3 је бесплатан конвертер YouTube, MyVideo, Clipfish, Sevenload, Dailymotion и MySpace клипова који вам омогућава да конвертујете и преузмете видео клипове у MP3 формату. Овај сервис је брз, бесплатан и не захтева регистрацију. Све што вам треба је URL до видеа а наш софтвер ће обавити сав посао: пренеће видео клип на наш сервер, извући ће звук у MP3 датотеку и дати вам линк за преузимање. Тако ћете моћи да слушате своје омиљене YouTube нумере на било ком MP3 плејеру.


text: 2. август (2.08.) је 214. дан у години по грегоријанском календару (215. у преступној години). До краја године има још 151 дан. Догађаји 338. п. н. е. — Македонска војска предвођена Филипом II је поразила удружену атинску и тебанску војску у бици код Херонеје, осигуравши тако македонску превласт у Грчкој и Егејском мору. 216. п. н. е. — У бици код Кане Ханибал је нанео највећи пораз римској војсци у историји. 461 — Западноримског цара Мајоријана свргао и после пет дана погубио војсковођа Рицимер. 1492 — Кристифор Колумбо је испловио из Лисабона ка Индији према западу. Открио је Бахаме, Америка 10. октобра 1492. 1552 — Договором у Пасауу поништен је Аугсбуршки Интерим из 1548, а лутерани (протестанти) су добили слободу вероисповести у Светом римском царству, што је озакоњено на сабору у Аугсбургу 25. септембра 1555. 1802 — Наполеон Бонапарта проглашен је „доживотним конзулом“ Француске, што му је дало право да именује наследника. 1830 — Француски краљ Шарл X Бурбонски абдицирао је под притиском Јулске револуције у Паризу. 1858 — Британски парламент усвојио је закон (-{India Bill}-) којим је индијска влада стављена под управу британске круне. 1877 — Завршен шаховски турнир „Франкфурт 1887.“ победом Џорџа Хенрија Макензија. 1903 — У Македонији започео је Илинденски устанак за ослобођење од турске власти. 1914 — Француска Прва војна акција на Западном фронту догодила се као окршај код Жоншереја (Joncherey) у североисточној Француској близу границе. Мала немачка коњица која је илегално прешла границу (још није била објављена никаква званична објава рата) сукобила се са локалном француском милицијом. 1928 — Италија је потписала 20-годишњи уговор о пријатељству са Етиопијом. 1934 — После смрти немачког председника Паул фон Хинденбург, Хитлер је себе прогласио фирером (вођа) и преузео апсолутну власт. 1935 — Уједињено Краљевство је донела закон према којем је реформисан систем управљања у Индији, одвојени су Бурма и Аден од Индије, гарантована већа локална самоуправа у провинцијама и формирано централно законодавство у Њу Делхију. 1939 — Алберт Ајнштајн упозорио је америчког председника Рузвелта да немачки научници раде на производњи бомбе са уранијумом, после чега су у САД почели (почетком 1940) истраживачки радови за производњу нуклеарне бомбе. 1945 — Завршена је Потсдамска конференција на којој су совјетски вођа Стаљин, председник САД Труман и премијер Велике Британије Атли постигли договор о демилитаризацији и денацификацији Немачке и њеној подели на окупационе зоне после Другог светског рата. 1964 — Северновијетнамски патролни чамци су наводно отворили ватру на амерички разарач Медокс. 1970 — Британски војници су у Северној Ирској први пут употребили гумене метке ради смиривања нереда. 1980 — У експлозији на железничкој станици у Болоњи погинуло је 85 и рањено више од 200 људи. 1990 — Ирачка војска је напала Кувајт и окупирала га за један дан. Овај догађај је био повод за остварење аспирација САД, кроз Заливски рат, о стационирању великог броја војника на Блиском истоку зарад очувања доминације над производњом и дистрибуцијом нафте. 1991 — Социјалистичка Република Црна Гора променила назив у Република Црна Гора 1992 — Алжирске снаге безбедности ухапсиле су 50 наоружаних исламских екстремиста и одузеле њихово складиште оружја у којем је пронађено 150 бомби. 1994 — Под претњом пооштравања међународних санкција СР Југославији, влада Србије позвала је вође Републике Српске да прихвате мировни план Контакт групе за Босну и упозорила их да ће у супротном бити одговорни за злочин против сопственог народа. 1997 — Вођа најјаче либеријске герилске фракције Чарлс Тејлор проглашен је председником Либерије, чиме је после седмогодишњег грађанског рата окончана борба за власт у земљи. 1999 — У судару два воза у источној Индији погинуло је 285, а рањено око 300 људи. 2001 — Србин, генерал Радислав Крстић осуђен је у Хагу на 46 година затвора због масакра над босанским муслиманима у Сребреници 1995. 2005 — Авион Ер Франса, Ер Франс лет 358 је слетео са писте у Торонту, Канада. Сви путници су преживели несрећу а авион је тотално изгорео. Рођења 1873 — Геца Кон, српски књижар и издавач. (прем. 1941) 1900 — Алекса Радовановић, последњи ветеран Првог светског рата из Србије. (прем. 2004) 1905 — Карл Амадеус Хартман, немачки композитор. (прем. 1963) 1905 — Мирна Лој, америчка глумица. (прем. 1993) 1915 — Гари Мерил, амерички глумац. (прем. 1990) 1919 — Нехемија Персоф, амерички глумац и сликар. (прем. 2022) 1920 — Марија Бурсаћ, учесница Народноослободилачке борбе и прва жена народни херој Југославије. (прем. 1943) 1924 — Џејмс Болдвин, амерички писац, песник, драматург, есејиста и друштвени активиста. (прем. 1987) 1926 — Југ Гризељ, југословенски новинар и сценариста. (прем. 1991) 1929 — Душан Вујисић, српски глумац. (прем. 1977) 1932 — Питер О’Тул, ирски глумац. (прем. 2013) 1933 — Љубица Оташевић, српска глумица и кошаркашица. (прем. 1998) 1939 — Вес Крејвен, амерички редитељ, сценариста, продуцент, глумац и писац. (прем. 2015) 1942 — Изабела Аљенде, чилеанска књижевница. 1942 — Илија Пантелић, југословенски и српски фудбалски голман. (прем. 2014) 1944 — Џоана Касиди, америчка глумица. 1948 — Боривоје Ђорђевић, српски фудбалер. 1952 — Ален Жирес, француски фудбалер и фудбалски тренер. 1964 — Мери-Луиз Паркер, америчка глумица. 1965 — Рефик Шабанаџовић, црногорски фудбалер. 1969 — Седрик Себалос, амерички кошаркаш. 1970 — Кевин Смит, амерички редитељ, продуцент, сценариста, глумац, комичар и писац. 1972 — Моника Ромић, српска глумица. 1975 — Милица Зарић, српска глумица. 1976 — Сем Вортингтон, аустралијски глумац. 1977 — Едвард Ферлонг, амерички глумац. 1978 — Горан Гавранчић, српски фудбалер. 1978 — Деивидас Шемберас, литвански фудбалер. 1979 — Само Удрих, словеначки кошаркаш. 1985 — Марко Блажић, српски фудбалер. 1985 — Илија Бозољац, српски тенисер. 1989 — Реља Поповић, српски певач и глумац. 1989 — Насер Чадли, белгијски фудбалер. 1992 — Чарли Екс-Си-Екс, енглеска музичарка. 1995 — Кристапс Порзингис, летонски кошаркаш. 1997 — Иван Шапоњић, српски фудбалер. Смрти 1100 — Вилијам II, енглески краљ, син Вилијама I Освајача. 1589 — Жак Клеман, доминиканац, присталица католичке Свете лиге. 1788 — Томас Гензборо, познати енглески портретиста и пејзажиста. 1799 — Жак Етјен Монголфје, француски проналазач. (рођ. 1745). 1921 — Енрико Карузо, италијански оперски тенор. 1922 — Александар Грејам Бел, изумитељ телефона (рођ. 1847). 1932 — Игнац Зајпел, аустријски политичар и свештеник. 1934 — Паул фон Хинденбург, немачки председник. 1936 — Луј Блерио, француски инжењер и пилот. 1963 — Ђорђи Абаџијев, македонски књижевник, историчар, публициста и сценариста. (рођ. 1910) Празници и дани сећања Српска православна црква данас прославља: Свети пророк Илија Илија Грузијски 1903 — У Македонији је почео Илинденски устанак за ослобођење од турске власти током којег је створена Крушевска република. Република се одржала само 11 дана, а устанак је у крви угушен.


text: Осветници: Ера Алтрона — Википедија Амерички научнофантастични суперхеројски филм из 2015. годинеШаблон:SHORTDESC:Амерички научнофантастични суперхеројски филм из 2015. године (Стен Ли и Џек Кирби) 365 милиона долара 1,403 милијарди долара Осветници: Ера Алтрона (енгл. Avengers: Age of Ultron) амерички је научнофантастични суперхеројски филм из 2015. године, редитеља и сценаристе Џоса Видона о тиму суперхероја из Марвелових стрипова истог назива аутора Стена Лија и Џека Кирбија. Продуцент филма је Кевин Фајги. Музику су компоновли Брајан Тајлер и Дени Елфман. Преставља наставак филма Осветници из 2012. године. Ово је једанаести наставак у серији филмова из Марвеловог филмског универзума. Глумачку екипу чине Роберт Дауни Млађи, Крис Еванс, Марк Рафало, Крис Хемсворт, Скарлет Џохансон, Џереми Ренер, Дон Чидл, Арон Џонсон, Елизабет Олсен, Пол Бетани, Коби Смалдерс, Ентони Маки, Хејли Атвел, Идрис Елба, Стелан Скарсгорд, Џејмс Спејдер и Самјуел Л. Џексон. У филму, Осветници се боре против Алтрона, вештачке интелигенције опседнуте изазивањем људског изумирања. Након успеха филма Осветници у мају 2012, најављен је наставак, а у августу исте године је потврђено да ће Видон вратити као режисер и сценариста. Видон је изменио Алтронову причу за филм тако да укључује тим Осветника и додао је ликове Квиксилвера и Гримизне вештице, за које је Марвел делио филмска права са компанијом 20th Century Fox. Друга екипа је почела снимање у фебруару 2014. у Јужној Африци, док је главно снимање трајало од марта до августа, углавном у Сарију у Енглеској. Додатне сцене су снимљене у Италији, Јужној Кореји, Бангладешу, Њујорку и другим деловима Енглеске. Са процењеним буџетом од 365 милиона долара, ово је други најскупљи филм икада снимљен. Светска премијера филма је одржана 13. априла 2015. године у Лос Анђелесу, док је у америчким биоскопима изашао 1. маја исте године. Добио је углавном позитивне критике од стране критичара и зарадио је преко 1,4 милијарди долара широм света, што га чини четвртим најуспешнијим филмом из 2015. године. Наставак филма, Осветници: Рат бескраја, премијерно је приказан 2018. године. У источноевропској земљи Соковији, оригинална шесторка Осветника: Старк, Роџерс, Тор, Хулк, Романова и Бартон, заузимају Хидрино постројење којим управља барон Волфганг фон Стракен. Фон Стракен је дошао у посед Локијевог штапа[а] и каменом који се налазио у њему вршио експерименте над људима како би им омогућио надљудске моћи. Два појачана субјекта барона фон Стракена су близанци[б] који су остали сирочад у Соковијском рату, Ванда и Пијетро Максимов. Ванда има способност телепатије и телекинезе, док је Пијетро појачан супер-брзином. Старк и Банер анализирају штап и откривају да се унутар њега налази драгуљ који личи на ванземаљску вештачку интелигенцију. На Старково инсистирање, Банер пристаје да му помогне у изради Алтрона, својеврсног заштитног механизма за планету. Они препуштају Џарвису да активира Алтрона и одлазе на Торову опроштајну журку пре него што се врати у Асгард. Пробуђени Алтрон грешком у алгоритму закључује да је једини начин спасити човечанство изазивањем апокалиптичког догађаја који ће људе натерати на еволуцију. Он надјачава Џарвиса и напада Осветнике Старковом "Гвозденом легијом" и односи Локијев скиптар. Користећи интернет за учење, Алтрон себи гради борбене андроиде у фон Стракеровом постројењу у Соковији. Алтрон долази до Улиса Клоа и од њега купује вибранијум, најчвршћи метал на свету, из Ваканде. Осветници стижу у Јоханезбург где се сукобљавају са Алтроном и близанцима. Ванда успева да изазове халуцинације у главама свим Осветника изузев Бартона. Зачарани Банер се трансформише у Хулка и креће у разарање града које Старк прекида специјално изграђеним Хулк-разбијач оделом и помоћном станицом, Вероником. Тим доспева на насловнице због свог неуспеха и принуђени су да пронађу сигурну кућу. Они одлазе у Бартонову породичну кућу, где живи са своје двоје деце и женом у поодмаклој трудноћи. Тор одлази код Селвига како би га упитао за савет у вези са својом халуцинацијом. Ник Фјури долази у кућу Бартонових да би помогао тиму у састављању плана за борбу против Алтрона. За то време, Алтрон стиже у Сеул и штапом зачара Хелен Чо, врхунског стручњака у области медицине. Он планира да искористи њену комору за прављење ткива, вибранијум и драгуљ да би себи направио неуништиво тело. Ванда успева да прочита мисли Алтрона који своју свест пребацује у тело. Преплашена апокалиптичним мислима, она и Пијетро се окрећу против Алтрона. Док Старк одлази у Осло како би сазнао ко од Алтрона скрива нуклеарне кодове, Роџерс, Романова и Бартон успевају да отму комору коју Бартон односи назад Старку. Ипак, Алтрон успева да зароби Романову. Откривши да је тајанствени помоћник заправо Џарвис, ког је Алтрон само привремено угасио, Старк инсистира на стварању андроида из Џарвисове вештачке интелигенције. Након противљења Роџерса и Максимових, појављује се Тор који објашњава да је драгуљ унутар Локијевог штапа заправо Камен ума, један од шест Камења бескраја. Он громом напаја комору и из тела које је првобитно требало бити Алтроново, појављује се црвени хуманоид, који добија име Визија. Осветници појачани за Визију и Максимове одлазе у Соковију у борбу са Алтроном, који је од преосталог вибранијума направио машину која одваја део литосфере и подиже га у ваздух да би имитирао удар метеора о Земљу и изазвао глобално изумирање. Банер успева да ослободи Романову, која у њему ослобађа Хулка. Током борбе са Алтроновим трупама, Фјури стиже са Хелиносачем и Џејмсом Роудсом и евакуише цивиле. Пијетро Максимов гине током битке. Бесом испуњена Ванда напушта одбрамбену позицију и уништава Алтроново примарно тело што омогућава једном од његових андроида да активира машину и отпочне спуштање комада Земље. Тор и Старк успевају да разнесу метеор у ситне комаде и тиме спрече удар. Банер, схвативши да је Хулк исувише велика опасност, одлучује да остави скривање на квинџету и напушта тим. Визија уништава и последње Алтроново тело. Касније, Осветници се премештају у нову базу коју воде Фјури, Марија Хил, Чо и Селвиг. Тор се враћа у Асгард осећајући да се нешто дешава у његовој домовини. Старк напушта тим, Бартон се пензионише, а Роџерс и Романова почињу обуку нових чланова Осветника: Роудса, Максимове, Визије и Сема Вилсона.[в] У завршној сцени, Танос узима Бесконачну рукавицу и креће у потрагу за свим Камењем бескраја. Осветник са електромеханичким оклопом налик оделу сопствене израде који себе описује као генија, милијардера, плејбоја и филантропа. Након догађаја у филму Гвоздени човек 3, Дауни је проценио да је његов лик "еволуирао" и да се изборио са пост-трауматским синдромом. Осветник, принц Асгарда и бог грома, заснован на истоименој нордијској легенди. Марк Рафало као Брус Банер / Хулк Бриљантни научник који је након истраживања о гама-зрачењу претворен у бесно, зелено чудовиште. Банер приказује све већу контролу над Хулком, али и даље не успева да нађе заједнички језик са њим. Лидер Осветника, ветеран из Другог светског рата који је надљудску снагу и издржљивост добио након експеримената вршених над њим, провео више од 50 година залеђен. Врнунски трениран агент ШИЛД-а. Врхунски стреличар, агент ШИЛД-а. Филм открива Бартонову другу страну приказом његове породице. Официр Ваздухопловства Сједињених Држава, пилот одела Ратна машина Старкове производње. Арон Тејлор-Џонсон као Пијетро Максимов / Квиксилвер Брат близанац Ванде Максимов, Каменом ума добио је надљудску брзину. Иако дели име са Квиксилвером из Марвелових филмова о Икс људима они представљају различите ликове из различитих Универзума Марвеловог Мулти-верзума. Пијетрова близнакиња, нови члан Осветника, поседује вештину хипнозе, телепатије и телекинезе након контакта са Каменом ума. Пол Бетани као Џарвис / Визија Старков помоћник, програм вештачке интелигенције. Током филма, од Џарвиса, делова Алтрона, спона вештачке интелигенције и Камена ума, појављује се андроид Визија. Џејмс Спејдер као Алтрон Програм вештачке интелигенције створен од стране Старка и Банера са циљем "штита око Земље". Алтрона обузима комплекс бога и уместо да заштити, он одлучује да човечанство изложи догађајима који ће га довести до истребљења. Режисер филма изјавио је да је Спејдер био његов први и једини избор за улогу, превасходно због свог гласа.


Чачак – Као у лошем путопису, Јово Поповић (55) је са укућанима последњу деценију прошлог века, по невољи, провео свуда помало: у Скопљу, Приштини, Београду и Книну. Где год би се затекао ту га је стизао рат и одлучио је, напослетку, да свој круг српских сеоба затвори у завичајном селу.


Здраво, храбри нови нормалац који су вам донели зомби тоталитарни култисти - анти-царство Здраво, храбри нови нормалац који су вам донели зомби тоталитарни култисти „Неодољиво је ... Шанса да будете део нечега таквог и да ослободите мржњу према онима који одбијају да пристану уз нову религију“ ЦЈ Хопкинс\t Јули КСНУМКС КСНУМКС 924 0 „Када разговарате са њима, не разговарате са њима. Разговараш са агентима. Причаш са машинама. Пробај некад. Видећете на шта мислим. То је као да разговарате са једним алгоритмом који ради у мозгу милиона људи “ Увек је требало доћи до овога ... руље хистеричних, мрзе пијане кошуље лове људе који нису у маскама и покушавају да их отпусте са посла, “без маске, без услуге”Натписи испред продавница, особље обезбеђења заустављање уласка без маске, параноични људи показујући и вриштећи при погледу на купце без маски у њиховој средини, гадови се злобно одвоје напада и хапшења њих ... Добродошли у храбри нови нормалац. И није само Маскенпфлицхт-Стурмабтеилунг. Нови званични наратив је свеприсутан. Корпоративни медији пумпају хистерију о „Цовид-19 хоспитализације”(Тј. Свако ко је примљен у болницу за било шта који су имали позитиван тест на коронавирус) и „велики инциденти”(Тј. Људи на плажи). Полиција врши импровизацију карауле за надгледање социјалног удаљавања у Лондону. Посвуда постоје пропагандни плакати и билборди који понављају исто неогебебелске пароле, појачавајући произведену масовну хистерију. Незадовољство и неусаглашеност се патологизују, „дијагностикују“ као психопатија парноја. Обавезна вакцинација долазе. Ниси ваљда помислио да се шале, кад су почели да уводе Храбар нови нормалан званични наратив још у марту? Јасно су нам рекли шта долази. Рекли су нам да ће се живот променити ... заувек. Затворили су нас у наше домове. Наручили су цркве синагоге затворено. Наредили су полицији да злостављање и хапшење нас ако смо прекршили њихове произвољне налоге. Затворили су школе, паркове, плаже, ресторане, кафиће, позоришта, клубове, било где да се људи окупе. Они ишчупали децу из мајчиног загрљаја, тукли и ухапсили друге мајке за кривично дело „неправилно ношење маски“, одвукли путнике без маски из јавних аутобуса, неоправдано претукао и ухапсили људе због тога што нису „социјално дистанцирали“ на тротоару, оковани људи са монитори за зглоб, и заплашио све са роботи и дронови. Забранили су протесте, а затим ловили људе који су им присуствовали и малтретирали су их по кућама. Они су почели праћење свих контаката и кретања. они израдили нове „хитне“ законе да им се омогући присилно карантинисање људи. То су учинили отворено. Они су то објавили. Није да су ишта скривали. Не, рекли су нам тачно шта долази и саветовали нас да умукнемо и следимо наређења. Трагично је да је већина људи учинила управо то. У размаку од четири месеца, ГлобоЦап је успешно наметнуо тоталитаризам - патологизирани тоталитаризам - друштвима широм света. То није традиционални тоталитаризам, са диктатором и једнопартијским системом, и тако даље. Суптилније је и подмукло од тога. Али то је ипак тоталитаризам. ГлобоЦап то не би могао постићи без одобрења (или барем сагласности) велике већине маса. Масовна хистерија коронавируса била је главни потез пропаганде, али пропаганда није све. Нико се заправо не заварава пропагандом, или у сваком случају не задуго. Као што су Гиллес Делеузе и Фелик Гуаттари приметили на отварању Анти-Едип: „Маса није била невина превара. У одређеном тренутку, под одређеним низом услова, они су желели фашизам, и то је изопачење жеље маса које треба узети у обзир “. Нећу покушати да објасним „изопаченост жеље маса“ овде у овом есеју, али желим мало да истражим нови патологизирани тоталитаризам. Сада ћу претпоставити да разумете да је службени наратив о „апокалиптичној пандемији“ заснован на пропаганди, дивљим шпекулацијама и масовној хистерији и да сте до сада свесни да имамо посла са вирус који узрокује благе до умерене симптоме (или апсолутно никаквих симптома) код 95% заражених и да преко 99.5% преживи ... дакле, очигледно, нема разлога за широку панику или оправдање за тоталитарне „ванредне мере“ које су наметнуте. Такође ћу претпоставити да сте гледали како је ГлобоЦап искључио „смртоносну пандемију“ како би се прилагодио БЛМ протестима, а затим је поново укључио чим су се повукли и да сте приметили како се њихова пропаганда пребацила на „случајеве“ када је бројање смртних случајева коначно постало превише непријатно да би се наставило са хипирањем. Дакле, нећу трошити ваше време на разоткривање хистерије. Разговарајмо о патолошком тоталитаризму. Гениј патолошког тоталитаризма је попут оне старе шале о Ђаволу ... његов највећи трик био је да нас убеди да он не постоји. Патологизовани тоталитаризам истовремено произлази ниоткуда и свуда; тако да технички не постоји. It не може постоје, јер нико за то није одговоран, јер сви јесу. Масовна хистерија је њен крвоток. Храни се егзистенцијалним страхом. „Наука“ је његов окупљајући крик. Не стварна наука, не доказиве чињенице, већ „Наука“ као врста божанства чије се Име призива да би утишало јеретике или да би ублажило нелагодност когнитивне дисонанце која је резултат очајничког покушаја поверовања у апсурде званичног наратива. Други његов геније (са гледишта ГлобоЦап-а) је тај што је неисцрпан, бескрајно се може рециклирати. За разлику од осталих званичних непријатеља, „смртоносни вирус“ би могао бити Било који вирус, било који патоген. Од сада им остаје само да „открију“ неки „нови“ микроорганизам који је веома заразан (или који опонаша неки други микроорганизам који већ имамо), и махните њиме пред лицима људи. Тада могу покренути Машину страха и почети пројектовати стотине милиона смртних случајева ако сви не ураде тачно онако како им се каже. Они могу да воде овај шмек ... добро, прилично заувек, кад год радничка класа постане немирна или неовлашћени председник буде изабран, или само због чисте садистичке забаве. Гледајте, не мислим да будем депресиван, али озбиљно, проведите сат времена на Интернету или разговарајте са једним од својих хистеричних пријатеља који жели да ношење маски постане обавезно, трајно. То је менталитет Храброг Новог Нормалног ... ирационално параноичан и ауторитативан. Дакле, не, будућност не изгледа баш сјајно за оне који нису спремни да се понашају као да је свет једно велико одељење за заразне болести. Комуницирао сам са низом изузетно параноичних корона-тоталитаристи недавно (само као нека врста социјалног експеримента). Они понашати се тачно као припадници култа. Када их се изазове чињеницама и основном логиком, прво вас преплаве медијском пропагандом и хистеричним спекулацијама „медицинских стручњака“. Затим, након што разоткријете те глупости, покушавају да вас емоционално манипулишу делећи своје срцепарајуће личне рачуне људи који су лекари њихових шогора терапеута морали беспомоћно гледати како „умиру у агонији“ када им плућа и срца мистериозно експлодирао. Затим, након што то не загризете, они почињу хистерично вриштати параноју на вас („САМО ЧЕКАЈТЕ ДА ВАС ИНКУТИРАЈУ!“... „ДРЖИТЕ СВОЈУ ПУЊКУ ОД МЕНЕ!“) И лају вам наредбе и слогане („САМО НОСИТЕ БОЖЈУ МАСКУ, ДЕТЕ! " Што ... ОК, то би било некако смешно (или ужасно тужно), ако ови параноични људи нису само звучници који одјекују гласом званичне моћи (тј. ГлобоЦап-а) која оно што је остало од друштва претвара у параноичног, патолошког, тоталитарна ноћна мора пред нашим очима. Они су некако попут „жене у црвеном“ у Матрик. Када разговарате са њима, не разговарате са њима их. Разговараш са агентима. Причаш са машинама. Пробај некад. Видећете на шта мислим. То је као да разговарате са једним алгоритмом који ради у мозгу милиона људи. Не могу да те лажем. Не надам се пуно. Нико ко разуме привлачност (тј. Завођење) тоталитаризма није. Колико год ми то можда не волели да признамо, то је узбудљиво и ослобађајуће, бити део руље, предати терет личне аутономије и индивидуалне одговорности, стопити се са фанатичним „покретом“ који уводи у нову „стварност“ потпомогнуту пуком суровом силом државе ... или транснационалним глобалним капиталистичким царством. Неодољива је, та привлачност, за већину нас. Шанса да будете део нечега таквог и да ослободите мржњу према онима који одбијају да се придруже новој религији ... да их јавно исмевате, понижавате, одвајате од нормалног друштва, ловите и добијате отпустили су их са посла, да навијају како их полиција злоставља и хапси, да их дијагностицирају као „ненормалне“ и „инфериорне“, ове социјалне девијанте, ове нељудске „друге“, који се усуђују да оспоре ауторитет Партије или Цркве , или држава, или рајх, или наука. Осим тога, у очима ГлобоЦапа (и његових милиона фанатичних следбеника који скандирају слогане) такви девијанти који не носе маске су опасни. Они су попут болести ... заразе. Болест у социјалном телу. Ако одбију да се ускладе, мораће да се реши, стави у карантин или нешто слично. Или се могу једноставно предати Храбром новом нормалном, и престати се понашати као бебе, и носити проклету маску. На крају крајева, то је само безопасан комад платна.


text: 1. ПРЕКРШАЈНИ СУД У ЗРЕЊАНИНУ, Житни трг ббОКРИВЉЕНИ: Душан Вукотић, Бул. В. Влаховић 7/15, ЗрењанинПредмет 9 Пр Ј 5131/10ЗАХТЕВ ЗА ПОНАВЉАЊЕ ПОСТУПКА(по предмету Ј 5131/10)Дана 26. 10. 2011, отишао сам у Прекршајни суд, у намери да предам поднесак на жалбу,изјављену 1. августа 2011, по пресуди 9 Пр Ј 5131/10 и био сам не мало изненађен када су ми тамосаопштили да је Виши прекршајни суд још 13. септембра 2011. године донео пресуду.У Пресуди, коју су судије Вишег прекршајног суда (одељење Нови Сад), Мирјана Ђурић,Милорад Вукајловић, Снежана Говедарица донели по предмету 9 Пр Ј 5131/10, образложили сусвоје мишљење да је Виши прекршајни суд "изведеним доказима проверио одбрану окривљеног ипоступајући у складу са основним начелима прекршајног поступка утврђивања истине и слободнеоцене доказа, све одлучне чињенице за решење у овој прекршајној ствари прекршајни суд jeпотпуно и правилно утврдио тако да се неосновано жалбом напада утврђено чињенично стање испори кривица за прекршај јер речи: бедниче, љигавче представљају вређање обзиром да сууперене против части и угледа и састоје се у непризнавању вредности које чине част вређаноглица тј. оштећеног".То што три човека (који иначе имају јак мотив да се удруже против Вукотића и који заједнопроводе своје радно време у управној згради школе) кажу да је окривљени изговорио поменутеречи, тешко може бити доказ да је то што тврде истина. Поготово када се упореде изјаве истихсведока, у другим сегментима њихових исказа, где су оне видно несагласне.Ипак, разлог за захтев за понављање поступка не базира се само на горњим наводима, јерсу се у међувремену појавили нови моменти, који бацају додатно светло на овај случај.Наиме, 15. септембра 2011, године одржана је расправа у Основном суду у Зрењанинуповодом приватне тужбе (видети у прилогу) Сретенка Марића у вези са истим догађајем од 24.новембра 2010, којим се бави и прекршајна пријава 9 Пр Ј 5131/10.1) Даринка Панић и Саво Поповић у у исказима у Основном суду уопште не помињу речи"бедник и љигавац". Сведок Панић тамо каже да је окривљени упутио увредљиве речи "нечовек,џукела, кер" (Записник, Основни суд 15. 9. 2011, стр. 6, пасус први), док сведок Поповић помињесамо речи "џукела и кер" (Записник, Основни суд 15. 9. 2011, стр. 6, пасус 11).Уколико би била истина оно што су та два поменута сведока рекла у Прекршајном суду иза шта је окривљени оптужен захтевом за покретање прекршајног поступка и, на крају, осуђенодлуком другостепеног суда, то јесте, да је окривљени Вукотић изговорио речи "бедниче,љигавче", тада би било немогуће да се поменута два сведока тих речи не сете у свом новомсведочењу у Основном суду у Зрењанину.Овде се намеће једно питање правне природе: да ли је у српском правосуђу уопште могућеоспоравати кредибилитет сведока? Односно, да ли је могуће оспорити нечију тврдњу, уколико сејасно укаже на несагласности у осталим деловима исказа, или је тако нешто могуће само упосебним тужбама, које се директно баве давањем лажних исказа?2) Ако је, пак, могуће оспорити веродостојност сведока, тада би следеће поређење оногашто су сведоци Панић и Поповић рекли у Прекршајном суду 15. марта 2011. године и у Основномсуду 15. септембра 2011, морало бити довољан разлог за понављање поступка по предмету 9 Пр Ј5131/10.Доле је пример потпуне несагласности лажних исказа Саве Поповића (у Прекршајном иОсновном суду у Зрењанину). 2. Разлика у Поповићевим исказима је фрапантна:а) У марту месецу, у Прекршајном суду, Саво Поповић каже да је заједно са Вукотићемдошао у своју канцеларију- Сада, у септембру, у Основном суду, он тврди да је Душан дошао (сâм) у његовуканцеларију након 10 до 15 минутаб) У марту је Саво рекао да у првом сусрету директора и Вукотића није било никаквихвређања и псовки (Tог момента директор школе није био тренутно у својој канцеларији ипојавио се после извесног времена и дошао je у моју канцеларију где смо били Вукотић и ja иВукотић га je питао шта му то пакују и зашто му пакују робију и питао га je где га je ударио дали на степеништу или холу школе a директор му je одговорио да je у холу, a он га je питао заштоje рекао да je на степеницама)- У септембру Поповић тврди другачије (Након тога у канцеларију улази и директор одн.приватни тужилац и тада окривљени и њега пита "шта je ово, зашто ми пакујеш робију" a притом му je упутио и речи да je џукела, кер и томе слично).в) У марту Поповић Саво напомиње “да je било пар улазака у његову канцеларију и одстране Вукотића и од стране директора и у једном моменту у његовом присуству Вукотић jeдиректору Марићу изговорио више увредљивих речи говорећи му да je бедник, гњида, љигавац,нечовек, да би на крају при изласку из канцеларије пљунуо на под a потом се удаљио“.- У септембру Саво не помиње “више излазака и улазака од стране директора и Вукотића”,већ се све дешава у континуитету, мада раздељено на вређање и псовање унутар његовеканцеларије, а потом и на вратима канцеларије директора у коју је претходно ушао СретенкоМарић. Дакле, Вукотић ту, по Савином сведочењу, “испраћа” увредама и псовкама Марића изканцеларије секретара у канцеларију директора (Приватни тужилац Марић je напустио нашуканцеларију, тачније отишао je у своју канцеларију, након тога из наше канцеларије излази иДушан и гледајући у канцеларију директора истом се обраћа речима „запамтићеш ти менемаму ти јебем”, при чему je и пљунуо на под). Видимо да је исказ Сретенка Марића у целостидругачији од исказа Саве Поповића, и да Саво Поповић у целости побија исказ Сретенка Марића,дат 15. септембра 2011, пред Основним судом у Зрењанину (видети табелу на дну стране 10 овогобразложења).г) У марту месецу, Даринка Панић се није налазила у Савиној канцеларији када су Саво иВукотић (заједно!) ту ушли (У моменту када сам са Вукотићем дошао у моју канцеларију нијебила присутна Панић Даринка и пo мојој процени она je дошла након неких пет минута и послесе није удаљавала и била je присутна и очевидац je оном што се накнадно дешавало).- У септембру, пак, Даринка и Саво се налазе унутар канцеларије у коју, овог пута безСавиног друштва, Вукотић улази сâм (У канцеларији je, у време када je ушао Душан, била ПанићДаринка a директор одн. приватни тужилацтада није био у истој).3) Коначно, уколико упоредимо изјавеполицији и сведочења у Прекршајном иОсновном суду, дата од поменута три сведока,видећемо једно постепено допуњавање исказа(прогресија лажи), која су чињена у јаснојнамери да се окривљени што више ољага и да мусе на терет стави што више незаконитих радњи.- У службеној белешци сачињеној на дан"инцидента", секретар Поповић наводи самоједну увредљиву реч: бедник! 3. - Иза тога, када полиција (са закашњењем од два дана!) узима изјаве од сведока Марића,Поповића и госпође Панић, поред горепоменуте речи, они додају и реч љигавац, а директорМарић и реч нечовек.- Полицајац Зорановић, узимајући у обзир све поменуте изјаве сведока, сачинио јеполицијски извештај, у коме је (да ли самовољно?) додао и наводно Вукотићево питање: какав сити човек!- У изјавама полицији ниједан сведок не помиње да је Вукотић псовао мајку СретенкуМарићу нити да му је претио. Сведок Марић у својој изјави полицији не помиње ни пљувањени било какву претњу. Псовање се не помиње ни у службеној забелешци секретара Поповића,коју је овај сачинио непосредно након што је Душан Вукотић напустио просторије школе.- У исказима пред Прекршајним судом, сведоци Панић и Поповић и даље не помињу да јеВукотић псовао мајку Марићу, али сведокиња Панић сада каже да је Вукотић претио директору("запамтићеш ти мене!"). Поповић постојање такве претње још увек не потврђује.- У Основном суду, сва три сведока тврде да је Вукотић псовао, претио и пљувао.- Ако се свему томе дода и закључак којим је директор 22. 11. 2010. (13 дана наконинцидента!), покренуо дисциплински поступак против Вукотића, у коме је "заборавио" не самоместо на коме је "нападнут", већ осим ударца у груди не помиње ништа више (нема ни псовања,ни вређања, ни претње), тада постаје јасно о каквим се ту апсурдним оптужбама ради.- Коначно, у Прекршајном суду Сретенко Марић тврди да је окривљени пљунуо и да јерекао: "Пу, пичка ти материна!", док у Основном суду, пак, Марић каже да је Вукотић рекао:"Пу, маму ти јебем!", што сигурно није исто, поготово када се ради о оваквој тешкој оптужби. Узсве горе наведено, сведоци и даље тврде да је окривљени пљунуо, иако је Прекршајни суд у томделу Вукотића ослободио кривице.Пошто су претње и псовање мајке, у психолошком смислу, далеко упечатљивије сензацијеод вређања речима бедниче, љигавче и слично, тада је практично немогуће да се тога сведоци несете у току безмало четири месеца, колико је протекло од давања изјава полицији до сведочења уПрекршајном суду у Зрењанину.4) А да окривљени Вукотић нијеникога вређао, нити је икомепсовао мајку или претио, потврђујеи службена белешка (нов доказ),коју је Саво Поповић направионепосредно након Вукотићевогодласка из школе 24. септембра2010, одакле се види да је секретаршколе покушао да тај догађајпредстави у што горем светлу, алисем речи "бедник", он ту не наводиниједну другу увреду, псовку илипретњу. А то се, како видимо, потпуно слаже са Вукотићевом тврдњом да је на изласку изшколе једино рекао "која беда!"Овде треба напоменути да окривљени Вукотић није имао увид у белешку Саве Поповића уоном часу када је давао свој исказ у Прекршајном суду.5) Сведочење Даринке Панић у Основном суду 15. септембра 2011. године јасно указује дасе том сведоку никако не сме веровати. Наиме, тамо је Даринка Панић дословно рекла:"Сећам се да je дана 09.11.2010. године била седница наставничког већа и да сам ja,обзиром да као рачуновођа не присуствујем седницама, чекала да се иста заврши јер ми je требао 4. неко од запослених који су били на седници. Знам да се све дешавало пред крај прве смене ушколи."А 15. марта 2011, у Прекршајном суду, исти сведок је тврдила нешто сасвим друго:"Знам да je дана 09.11.2010 г. била одржана седница наставничког већа и негде око 13,45х..."Потпуно је јасно да Даринка Панић никако није могла да види Марића и Вукотића око13.45 часова (онако како је тврдила у Прекршајном суду шест месеци раније), ако "зна да се сведешавало пред крај прве смене" (прва смена траје до 13,30) и "ако је чекала неког од запосленихкоји су били на седници" (седница се завршила у 13,30). Ако уз све то још знамо да наставницаМитра Умићевић сведочи да је Сретенко Марић ушао у просторије управне зграде школе око 13,50часова, тада постаје сасвим очигледно да је Даринка Панић лажно сведочила против ДушанаВукотића.А ако су Даринка Панић и Саво Поповић очигледно лагали у наведеним примерима, каконеко уопште може да поклања веру било каквом њиховом даљем исказу? И то тако што ће сеприхватити њихова тврдња да је истина да је окривљени изрекао речи бедник и љигавац, којих се,како видимо, на новом сведочењу у Основном суду уопште нису сетили?Погледамо ли само следеће три изјаве сведочења у Основном суду 15. септембра 2011.године, видећемо колике су размере неистина којима ова три сведока покушавају да ољагају име,част и људско достојанство Душан Вукотића: 5. Сведоци Даринка Панић и Саво Поповић у Основном суду јасно побијају тврдњудиректора Марића "да је он ушао у канцеларију секретара школе и да је за њим ушаоокривљени, који га је ту (у канцеларији секретара) вређао и да му је на изласку из (секретарове)канцеларије опсовао мајку и пљунуо на под" (директор остаје у канцеларији секретара школе, аокривљени излази).Саво Поповић обрће директорову причу: тужилац улази у секретарову канцеларију укојој се налази и окривљени, окривљени му поставља питања, а потом га вређа; онда, тужилацизлази из секретарове канцеларије и одлази у своју канцеларију (обрнута верзија горњедиректорове приче коју секратер Поповић, очигледно, није успео да упамти); окривљени излазиза њим и "гледајући у директорову канцеларију" обраћа се тужиоцу речима: "Пу маму ти јебем,упамтићеш ти мене!"Даринка Панић такође тврди обрнуто: Вукотић вређа директора који је ушао уканцеларију у којој се окривљени већ налазио, потом окривљени прати тужиоца ка излазу изканцеларије, псује му мајку и прети.Дакле, само из ова три сведочења у Основном суду, 15. септембра 2011, сваки разуманчовек морао би да примети огромну дискрепанцу у исказима сведока, као и крајњу нелогичностњихових изјава, и морао би да претпостави да се ту ради о давању (лоше припремљених и крајњенаивних) лажних исказа.Стога, пошто два Марићева сведока у најновијем сведочењу у Основном суду 15.септембра 2011. године уопште не помињу речи бедник и љигавац, због којих је другостепени судпотврдио осуђујућу пресуду Прекршајног суда у Зрењанину и пошто су њихови даљи искази уОсновном суду крајње дисонатни, несагласни, неконзистентни и нелогични (потпуно и очигледноразличити од исказа које су исти сведоци дали у Прекршајном суду 15. марта 2011) тада су се,сматрам, оствариле све претпоставке за понављање поступка по предмету Ј 5131/10.У Зрењанину, 24. нов. 11Душан ВукотићУ прилогу достављам:1) Записник са расправе у Основном суду у коме се по истом питању води кривични поступак!?2) Приватна кривична тужба Сретенка Марића против Вукотића од 08. фебруара 2011. године.3) Службена белешка секретара школе сачињен 24. новембра 2011, након "инцидента". 6. " , WTO ce TV14e AaHa 09.11.2010. ro,QV1He Mory ,Qa Ka)!(eM Aa je Tor AaHa O,Qp>KaHa ceAHHLlaHacraBHV14Kor Bena Koja ce OAHOCV1na Ha peAOBHe WKoncKe TeMe H OBa ceAHHLla je n04ena OKO12,30 4aCOBa V1 KonV1KO ce cenaM 3aBpweHa je OKO 13,35 l.1nV1 13, 40 4aCOBa. HacraBHl.1[4V1 KOjH 01Tor AaHa paAV1n11 Y APyroj cMeHV1, Koja V1Ha4e n04V1t-be y 13,30 4acosa cy no 3aspweTKY CeAHV1[4eOTV1wnV1 Ha 4aCOBe a ,QpyrV1, KOjV1 HV1CY V1ManV1 06aBe3e, HanYCTV1nV1 cy wKony. Ja caM no3aBpweTKY ceAHV1Lle nowao ,Qa V13al)eM 1.13 WKone, KpeHYO caM npeMa cn~6eHoM ycna3y O,QH.V13na3Y V1 Ta,Qa MV1 je OKpV1BJbeHV1 O,Q jeAHoM npeceKao nYT 1.1 necHV1LloM Me je y,Qapl-1o y rpy,QI1 anpV1 TOMMV1 je cnpOBao MajKY, Koja je V1Ha4e npeMV1Hyna AaHa 10.10.2010. ro,QI1He, Ha3V1Bao Me jel,ly6peTOM 11 npeTVlO MV1 roBopenl1 MV1 " 4YBaj ce 1.1 npel)V1 Ha APYry crpaHY ynl1Lle Ka,Qa MecpeTHew". Ja caM 6V10 3aTe4eH OBaKBV1M nOHaWat-beMOKpV1BJbeHOr 11 3HaM Aa caM My caMO peKao,Qa je nCVlxonaTa, nOTOM caM ce BpaTI10 y KaH[4enapVljy rAe je ceAena HacraBHV1[4a MHTpaYMV1neBV1n Koja Me je nV1TaIla KaKOcaM a ja caMjoj OAroBOPVlO "HI1KaKO". HaKOHTora caMOTV1waoKynV1 jow YBeK I13HeHal)eH l.1 3aTe4eH OHI1M WTO ce AecV1IlO V1 cenaMce Aa caM jeAHoM npV1jaTeJbY,KOjV1 je V1Ha4e WKonCKor oA60pa 11 nonl.1L(aja[4, y 14,06 nocnao nopyKY 1-1 nHTao ra WTa ,QaJbe ,QapaAVlM a OH Me je nocaBeTosao ,Qa O,QeM Hajnpe Ha nperne,Q Y YpreHTHH LteHTap 11 Aa npHjasI1MAoral)aj nonV1UV1jV1. Ja caM OTV1wao Ha nperne,Q y YpreH[4HV1 L(eHTap 60IlHV1L(e Y 3pef-baHI1HY, TaMOcaM npVlMJbeH V1 nperneAaH a 0 4eMY noceAyjeM ype,QHy Me,QV1[4V1HcKY AOKYMeHTaUl1jy. JleKap MV1je caonWTV10 ,Qa OH no cny)!(6eHoj ,Q~HOCTV1 Mopa Aa 06aBeCTV1 nonV1Ul1jy, WTO je 11 Y411HV10,nonl1UV1ja je Aowna y YpreHTHV1 ueHTap V1 ja caM Hanl1CaO V13jaBY 0 Aoral)ajy 11 ,Qao caM 11M 6pojM06VlnHor Tene¢oHa OKpV1BJbeHor.Y MOMeHTy HanaAa ja HI1CaM BV1,Qeo HV1Kora OA 3anocneHV1X y WKOnl1, Mel)YTV1M, CYTpaAaHcaM OA naHVln ,[apV1HKe 4yO ,Qa je OHa BV1Aena Aa ce Hac ,QBojV1ua HeWTO pacnpaBJbaMO anV1 AacaM MOMeHaT YAapua, KOjVl je OKpVlBJbeHVl MeHV1 ynYTVlO, HVlje BVlAena.Ja caM nOBpe,QY Kojy caM 3aA06V10 npl.1jaBV1o Kao nOBpeAY Ha paAY, ,Qoral)aj caM npl-1jaBVloWKoncKoj ynpaBV1 V1 npOCTBeTHoj I1HCneKLV1jl1 a AOAao 6V1X V1 Aa caM 6V10 Ha 60nOBaf-bY ABeHeAeJbe Te Aa caM 60nOBat-be npeKvlHYOHa CBOj nV14HV1 3aXTeB.KaAa caM Aowao Ha nocao ja caM Tpa)!(V10 OA ceKpeTapa WKone Aa OKpV1BJbeHOM YPY4V13aKJbY4aK 0 nOKpeTat-by AV1cLV1nnV1HcKor nOCTynKa V1 pewet-be 0 YAaJbel-bY ca paAa. Ja caAa HeMOry Aa ce V13jacHV1M 0 TOMe Kor AaTyMa cy OBV1 aKTVl ca4V1rbeHV1 aIlV1 3HaM Aa caM no nOBpaTKY Hanocao V1HCV1CTl.1paO Aa ce TO OKpV1BJbeHOM ypy4V1. KPV1TV14Hor ,QaHa OAH. 24.11.2010. roAV1HeceKpeTap WKone nOKywao je Aa ypy4V1 OKpV1BJbeHOM HaBeAeHa AOKYMeHTa anV1 je OKpl1BJbeHV1OA6VlO Aa TO nOTnV1we, ja caM 6V10 npV1CYTaH KaAa je OKpV1BJbeHI1 OA611o Aa npHMV1 3aKJbY4aK 1-1peUJet-be, npV1 4eMY je MeHe npOBO[4V1paO Aa Ka)!(eM r,Qe ce AecVlo Aoral)aj KaAa caM,Q06V10 YAapaLl,KaKO V1 3aWTO. Ja caM HanycrV10 KaHuenapV1jy ceKpeTapa, OTV1wao caM Y CBOjy HaKL(eIlapV1jy, ceocaM 3a CBOj paAHV1 CTO Vl HaKOH HeKor BpeMeHa y KaHuenapV1jy je ywao OKpV1BJbeHV1 ceo je npeKOnYTa MeHe V1 nV1Tao Aa nVl OBO cBe MO)!(e Aa ce 3aBpwV1. Ja caM My peKao Aa He MO)!(e V1 OTV1waocaM y KaHuenapV1jy ceKpeTapa. Mel)YTV1M, OKpV1BJbeHV1 je Aowao 3aMHOM 1.1 Ta,Qa MV1 je ynYTHOYBpeAJbV1Be pe4V1 Ha3V1BajynV1 Me 6eAHV1KOM, JbV1raBueM, l,lyKenOM, l,ly6peTOM V1 He40BeKOM, oneTMV1 je nCOBao MajKY, aJ1V1 caAa HV1caM cV1rypaH Aa nV1 MV1 je TOM npV1nV1KOM ynYTV10 6vtnO KaKBYIInpenby, caMO 3HaM Aa je npV1 V13nacKY V13 KaHuenapV1je nJbyHyo V1 peKao ny MaMY TV1 je6eM,3anaMifV1new TV1 MeHe".Vlcrora AaHa ja caM Aoral)aj npV1jaBV1o nonV1UV1jVl y wKony cy Aowna ABa nonV111ajua V1 TO)J,OWV1n 30paH V1 MV1pocnaB 30paHOBV1fi, Tpa)!(V1nV1 cy OKpV1BJbeHOr, Mel)YTV1M, OH HVlje 6V10 y WKOIlV1.3HaM Aa je jeAaH OA nOnV1[4aja[4a V1 3Bao OKpV1BJbeHOr Ha M06V1IlHV1 Tene¢OH.Ja HV1caM V1CTora AaHa nV1cao V13jaBY nOnV1[4V1jV1, jep cy MV1 nOnV1[4aj[4V1 peKJll.1 Aa HeMajyo6pac[4e, Aa fie V1X AOHeTV1 HaKHa,QHO WTO je V1 Y4V1f-beHO na caM ja V13jaBY nV1cao HaKOH nap AaHa.VlHa4e, npeTt-be OKpV1BJbeHOr ja caM cXBamo 036V1JbHO VI OHe cy crpawHo YTl.111ane HaMeHe.4 7. 5 Kaga cy OKpVlBJbeHOM YPY4eHVI 3aKJbY4aK 1-1 pewel-be, I-1CTI-1 je Tpe6ao Aa npeAa KlbY4eseog cpVlcKymypHe Y4V10HVlL{e 1-1 opMapVlna anVl TOHl-1je Y41-1t-beHOna cy nOnl-1L{ajL{1-1 Tpa>Kl-1nl-1 1-1 ~a TOy pagVl.Ha nVlTat-be OKpVlBJbeHOr Ha KOM geny CnY)l(6eHOr yna3a ce ogVlrpao gOraljaj AaHa09.11.2010. rogVlHe, npVlBaTHVI Ty)l(VlnaL{ Vl3jaBJbyje:To ce gecVlno Ha caMOM CTeneHl-1wTY, ja caM Vl3na3V10 Vl3 3rpage 1-1 61-10 caM Ha CTeneHl-1wry,OKpVlBJbeHVI je yna3V10 y 3rpagy 1-1 VlH[4V1geHT ce ogVlrpao Ha caMOM CTeneHlilwry.Ha gaJbe nVlTat-be OKpl-1BJbeHOr ga nVl je npBO 3agao ygapl..l I-1nVl nCOBao, npl-1BaTHVITY)I(VlnaL{ 1-13jaBJbyje:OKpVlBJbeHVl Me je npBOygaplilo a ycnyr Me je VI nCOBao.Kao WTO caM sen Hanpeg peKao ja caM HaKOH VlHL{VlgeHTa Ha CTeneHlilwry ywao y wKonyrge caM y KaH[4enapVljVl BVlgeo YMlllneBliln MI-1TPY anlll ja t-boj HIIITI-1 6111no KOMe APyroMe HlilcaM TaAaIIIcnpVl4ao WTa ce gecVlno Vl3Meljy OKpVlBJbeHOr 1-1 MeHe.Ha m1Tal-be OKpVlBJbeHOr 3aWTO npVlBaTHVl TY)l(Vlna[4 nOnVlL{aje KOjlll cy 6VlnVl y YpreHTHOM[4eHTpy HVlje nocnao y wKony Ha MeCTOgoraljaja.Cyg gOHOCVlPE WEI-b EOg6Vlja ce nVlTat-be OKpVlBJbeHor.Ha gaJbe nl-1Tat-be OKpVlBJbeHOr ga nVl je Ha cegHVlL{Vl HaCTaBHVl4Kor Belia 24.12.2010.rogVlHe Y4eCTBOBana aapVlHKa naHVln.Cyg gOHOCVlP EW EI-bEO,q6V1ja ce mnal-be OKpVlBJbeHor.HeMaM BIilWe WTa ga Vl3jaBVlM, nVlTat-ba HeMa.CBEAOK:AAP~HKA nAH~fh, og oL{a CaBe, poljeHa 1958. rOAVlHe Y 3pet-baHVlHY )l(I-1BI-1 ynYKVlneBY no 3aHI-1Mat-by pa4YHoBolja, CTpaHKe n03Haje ca VlCTVlMa Hl-1je y CPOACTBY HI-1TI-1 Y3aBaAI-1,na yn030peHa y cMVlcny ogpeg6Vl 4n . 100,102 Vl 106 CT. 3 3Kn-a na 1-13jaBJbyje:" celiaM ce ga je gaHa 09.11.2010. rogVlHe 6Vlna cegHVlL{a HaCTaBHVl4Kor Belia 1-1 Aa caMja,063VlPOM ga Kao pa4YHOBolja He npVlcYCTByjeM cegHVlL{aMa, 4eKana Aa ce I-1CTa 3aBpWI-1 jep MI-1 jeTpe6ao HeKO og 3anocneHVlX KOjVl cy 6VlJlVl Ha Ce,D.HVlL(Vl. 3HaM ga ce CBe AewaBano npeA KpajnpBe CMeHe y WKonVl. Ja caM y jegHoM MOMeHTy Y3ena ga nVljeM BOgy 1-1 crana caM KOA jeAHII!xBpaTa Koja cy og CTaKJIa a Koja rnegajy y WKonCKO gBopVlwTe II! 3rpagy. BpaTa cy 6¥1na3aTBopeHa, TaKO ga ja HVlcaM Morna 4yrll! WTa ce HanOJbY rOBOpII!. Meljyrl-1M, BII!Aena caM AaAVlpeKTOp CTOjVl Ha npBOM VlnVl APyroM CTeneHVlKY ,LIOK je OKpVlBJbeHVl 6VlO y XOAHII!KY KOA BpaTa. JacaM 3aKJbY4Vlna Aa HeWTO pa3roBapajy jep je aywaH Maxao pYKaMa anVl HVlWTa APYro HVlcaM HVlTII!BVlgena HVlTVI 4yna.HagaJbe, gOAana 61i1x Aa ja KOplilCTIiIM IiIcry KaH[4enapliljy Kao Vl ceKpeTap WKone nonoBl-1liCaBo c TIiIM WTO ce MOj CTO Hana31i1 ca neBe CTpaHe nocMaTpaHo 0fJ, BpaTa. aaHa 24.11.2010.roAIiIHe ceKpeTap IJJKOne je n03Bao aywaHa ga My ypy41i1 pewet-be 0 YAaJbel-bY ca pa,QHor MeCTa.3HaM Aa je ceKpeTap Vlwao Aa nOTpa)l(VI aywaHa Vl ga je no nOBpaTKY peKao Aa je aywaH y" ·rl-~"":>TAlJV()M I(rlfill1Herv iii Aa lie AoliVl. Y6p30 nOTOM je y Hawy KaHL{enapVljy ,Qowao II! 8. 6 OKpVlBJbeHVl ,aywaH, CaBOMy je YPYYVlO pewef-be Vl OH je TaAa m1Tao "WTa je OBO naKY.jeTe Ml-1po6t1jy". HaKOH Tora y KaHLleJlapVljy je ywao l-1 p,VlpeKTOp OAHOCHO npVlBaTHVl Ty>Kl-1JlaLl KOMe je,aywaH ynyrVlo YBpeAJbVlBe peyVl Ha3Bao ra je He40BeKOM, l,JyKeJlOM, KepOM l-1 TOMe CJll-14HO.npVlBaTHVl TY)I(VlJlaLl je HanyCTVlo Hawy KaHLleJlapVljy a HaKOH Tora 1-1 OKpVlBJbeHI-1 l-1 3HaM Aa caMYYJla p,a je OHnJbYHyo, Aa My je onCOBao MajKY Vl p,a je peKao ,,3anaMTlt1neW Tlt1 MeHe.Ha mnaf-be OKpVlBJbeHOr ,L1a Jllt1 je CBep,OKVlf-ba nplt1CYCTBOBaJla Cep,Hlt1LlVl HaCTaBHl-14KOr Benap,aHa 24.12.2010. rop,VlHe.nYH. npVlBaTHor Ty)l(lt10Lla ce npoTVlBVl m1Taf-bY OKpVlBJbeHor.Cy,L1 ,L10HOCVlPEWEtbECBEAOK: CABO n OnOB~n, op, OLla ,aaHVlJla, pol)eH 1983. rOAlt1He Y HOBOM CaAY, >KItlBVly 3pef-baHVlHY, no 3aHVlMaf-bY ,L1Vlnn. npasHVlK, CTpaHKe n03Haje ca VlCTVlMa Hlt1je Y CPOACTBY HI-1Tlt1 Y3aBaAVl, na yno30peH y CMVlCJlY 0p,pep,6Vl YJl. 100,102 Vl 106 CT. 3 3Kn-a na lt1CTlt1 Vl3jaBlbyje:"AaHa 24.11.2010. rOAVlHe ja caM Vlwao p,o VlHcpopMan14Kor Ka6VlHeTa Aa n030BeMHaCTaSHVlKa BYKOTVln ,aywaHa Aa Ao1je y MOjy KaHLleJlapVljy KaKO 61-1 My YPY41-10 pewef-be 0yp,aJbef-bY ca paAa.HaCTaBHVlK BYKOH1n ,aywaH je y MOjy KaHLleJlapVljy ,L10wao HaKOH HeKlt1X 10 AO15 Ml-1Hyra.YKaHLleJlapVljVl je, y BpeMe KaAa je ywao ,aywaH, 6VlJla naHVln ,aapVlHKa a AVlpeKTOp OAH.npVlBaTHVl Ty)l(VlJlaLl Tap,a HVlje 6lt10 y VlCTOj.Kap,a caM YPYYVlO OKpVlBJbeHOM pewef-be OH je op,Max ynVlTao "WTa je OBO, naKyjeTe Mlt1p06Vljy". PeKao je jow HewTO aJlVl ja cap,a He MOry I~a ce cen-1M wra. HaKOH Tora Y KaHLleJlapl-1jyYJla3Vl Vl p,VlpeKTOp Op,H. npVlBaTHVl TY)I(VlJlaLl III rap,a OKpVlBJbeHII1 III f-bera nVlTa "WTa je OBO, 3aWTOMVl naKyjew p06l11jy" a npVl TOM My je ynyrlt10 VI peYII1 p,a je l,lyKeJla, Kep 1-1 TOMe CJl1114HO. npll1SaTHII1Ty>KII1JlaLl je HanyCTVlo Hawy KaHLleJlapll1jy, Ta4HlIIje OTVlwao je y csojy KaHweJlapll1jy, HaKOH Tora 1-13Hawe KaHLleJlapVlje Vl3Jla3111 Vl ,aywaH 11 rnep,ajynVl Y KaHLlenapVljy AVlpeKTOpa VlCTOM ce o6panapeYII1Ma " 3anaMTVlneM TVI MeHe MaMY TVl je6eM", npVl yeMY je Vl nJbYHYOHa nop,.Ha nVlTaf-be OKpVlBJbeHOr p,a JlVl je y KaHLleJlapVljVl ceKpeTapa OAHOCHO CBeAOKa nOnOBl1nCaBe OKPVlBJbeHII1 nll1TaO npVlBarHor TY)I(VlOLla rp,e ra je y,L1apVlO ,L1a JlIl1 Y XOJlY Vln Vl Ha CTeneHVlWTY,CBe,L10K Vl3jaSJbyje:JeCTe, OKpVlBJbeHVI je nOCTaBVlO OBaKBO nVlTaf-be npVlBaTHoM Ty)l(VlOLlY Vl npl-1 TOM jepa3roBop cHVlMao M06VlnHVlM TenecpOHOM.OKpll1BJbeHVl je y Hawy KaHLlenapVljy, OAH. y K3HLlenapVljy Kojy KOPVlCTVlMO,QapVlHKa naHVlnVl ja, ,L10na3VlO BVlwe nyra, MVlcnVlM y ABa TpVl HaBpara, Vl ja ce cenaM ,L1a je pa3rOBOp CHVlMaHnpVlnVlKOM f-beroBor ,L1pyror AonaCKa.Ha nVlTaf-be nYHOMoliHVlKa npVlBarHor Ty>K1I10Lla ,L1a JlVl je CBe,L10K Ca4lt1Hlt10 en. 6eJlewKy oA24.11.2010. ro,L1VlHe lt1 Aa nVl je lt1cTy nOTnVlCaO, CBe,L10K Vl3jaBJbyje:Ja caM CaYVlHVlO cnY>K6eHY 3a6enewKY no,L1 6pojeM 223/10 Koja ce HaJla3lt1 y cm1CVlManpe MeTa. 9. Ha ,[IaJbe IfIIvITat-be nYH. np~ BaTHOr Ty>K~o~a Aa n~ je n060AOM Kp~TVlYHOr Aorabaja WKOJlY ,[IOJla3V1Jla nOJlVl~Vlja Te YKOJlVlKO jeCTe Ka,[la VI KOJlVlKO nyra, CBe,[lOK ~3jaBJbyje:nOJlVl~Vlja je ,[IOJla3~na BVlWe nyra, O,[lHOCHO 6V1JlVl cY VlCTOra ,[IaHa a ~ HaKOH Tora."CTpaHKe carnaCHO I13j aBJbYjy ,[Ia Y OBOM MOMeHTY HeMajy ,[IOKa3HVlX npe,QIlora O,[lHOCHO,[Ia6V1 eseHTYaJlHe ,[IOKa3He npe,[lnore AOCTaSVlJlVl cy,[IY HaKHa,[lHOYm1CMeHoj CPOPMVI.CY,[I,[IOHOCVIPEWEI-b E06ase3Yjy ce npVlsaTHVI TY)!(VlJla~ VI OKpVlSJbeHVI ,[Ia HOBe AOKa3He npeAnore, YKonVlKO VlXVlMajy, ,[IOCTase cy,[IY Y pOKY 0,[1 15 ,[IaHa.CY,[I,[IOHOCIiIPEWEI-bECy,[I ne no CJly)!(6eHoj AY)f(HOCTVI 0,[1 n peKpwajHor cY,[Ia Y 3pet-baHIiIHY n plil6aBIiIT~ cnVlcenpe,[lMeTa 6p. 9rlPJ 4970/10.CY,[I,[IOHOCVIPEWEI-bE,QaHaWt-bVl rJlaSHVI npeTpec ce O,[lJla)!(e a CJleAenVl ne 6V1TVI 3aKa3aH HaKHa,[lHO nVlCMeHVlMnyreM.,QospweHO Y 13,20 YaCOBa.3anVlCHVlyap


Данас, 14 година касније, они и даље тврде да су све урадили за наше добро. „Пажња, пажња, ваздушна опасност за Београд. Београђани, лагано и без панике, пођите одмах пут својих склоништа и заклона. Отворите прозоре, спустите ролетне, затворите жалузине, искључите струју. Затворите довод воде и гаса. У склоништима следите даља упутства Градског центра за обавештавање. Готово!“ Звук сирене и јасан, гласан и отресит глас АврамаИзраела, начелника Градског центра за обавештавање и узбуњивање у Београду, становници главног града Србије слушали су током 78 дана „милосрдних часова демократије“. Израел се Београђанима обратио укупно 146 пута и постао је својеврсни симбол свега што смо преживели. Једна од ретких светлих тачака тог пролећа ’99. Сећам се да сам одлазила у кревет да спавам тек кад бих чула његов глас. Без обзира на страшну ствар коју је најављивао, на мене је деловао умирујуће – знала сам да су наши спремни, да чекају напад и да ће учинити све да нас заштите. View original post 1.048 more words Advertisements


357 Trip at 7 Lyrics Да ти покажем шта умем, да ти покажем шта знам скачем цео дан и никад нисам сам, возим се кроз време с.. екипом јаких муда,наћи ћеш ме свуда јер ова глава луда сада љуља,иза нас је руља... снага куља и пући ће ти буља ако пробаш да нас скинеш, главу ћеш да откинеш доћи ће ти чемер, јер уносиш ми немир у душу тако проклету и младу, велику к..о зграду, ти радујеш се паду моме соме ти си један а нас...нас је 357, 357 реч за тебе, реч за тебе,ред за тебе.... погледај руке како се дижу у висину, еуфорија влада и разбија тишину,то волим да видим, јер то је потпуни осећај стани у крај па ми обећај, да ћеш се склонити,уклонити побећи одавде, јер не требаш ми брате а ни они што те прате јер си лош и негативно утичеш на младе а и боље је да раде, него да се краде и убија без смисла,буља ти се стисла сад кад осећаш директно и ефектно завршни ударац, повучеш ме за курац...извини,ајде зини да ти кажем нешто ...357 реч за тебе,реч за тебе,ред за тебе... РЕД ЗА ТЕБЕ... браћа су уз мене,сестре су у крају, они добро знају куда иду ако дају све од себе, без тебе, ко те јебе,ниси човек ,БРЖЕ БОЉЕ ДОБРЕ ВОЉЕ,ЉУДИ,ЖЕНЕ, СКАЧИТЕ НА 357. See also: JustSomeLyrics 81 81.65 lorenzo antonio dil Lyrics Matt Monroe Matt Monroe - Alfie Lyrics