Je li moguće zamisliti ne postojanje? Ono, zamisliš kako ne postojiš, nema te? Nije moguće, zar ne? Jer onaj koji zamišlja je neporeciv, činjenica svijesti. Jednako tako neporeciva je i Ljubav!
Voljeti sebe znači imati svjesnost o Sebi. To znači biti svjestan Sebe kao svjetionika – jedinog izvora svjetla u okolnom mraku programa i iluzornih ideja o svijetu. I premda se uistinu ne može učiti kako voljeti sebe, jer je to već jedna od stvarnosti, ono što možemo i trebamo jest raditi na čišćenju svega onog što nije Ljubav prema sebi.
A što to nije Ljubav? Sve ono što nas odvaja od cjelovitosti, parcijalizira našu prisebnost i žudnju za voljenjem. Ako kažemo da smo dva, tijelo i um, to nije Ljubav, to trebamo čistiti. Čišćenje je povratak u Jedinstvo. To Jedinstvo je beskrajno, poput vode u posudi! Ako dodamo još vode, ona će uvijek biti jedinstvena, cjelovita, nikada neće biti dvije vode unutra! Ako je ulijemo u jezero ili more, opet je cjelina, sve veća i veća!
To je Ljubav. Voljeti sebe znači biti vodom što se gomila u posudi Božanskog tijela i graditi svjesnost da je sve to nedjeljiva cjelina.