Vaata läbi uudise pealkiri ja tekst ning loo loov sissejuhatav lause, mis haakub artikli sisuga.

## Pealkiri:

Vene akadeemik: piiride sulgemine ei pruugi Venemaad destabiliseerida

## Põhitekst:

Vene Postindustriaalsete Uuringute Keskuse direktor Vladislav Inozemtsev kirjutas portaalis Riddle.io Vene valitsuse võimalikust otsusest sulgeda oma kodanikele välispiir ehk sisuliselt peatada Venemaalt välismaale minek.

Nõukogude Liidust lahkumine oli peaaegu kuni Nõukogude impeeriumi kollapsini keelatud ning tollane president Mihhail Gorbatšov muutis vastavat seadusandlust alles 1991. aastal.

Paar kuud peale seda lõpetas Nõukogude Liit eksisteerimise, kuid sama seaduse normid võeti üle Vene põhiseadusesse ning riiki sisenemise ja sellest väljumise seadusse, mis võeti 1996. aastal vastu.

Võimalust välismaale minna on vahemikus 1992 kuni 2021 kasutanud vähemalt kaheksa miljonit Vene kodanikku, nendest viis miljonit lahkus riigist 21. sajandil.

Inozemtsevi sõnul on sedasi mitmel pool loodud uus nn Vene maailm välismaale läinud oskustöölistest, kes tema hinnangul on oma uue kodumaa ellu vaevata integreerunud ning võtnud omaks ka sealsed väärtused ja normid.

Alles 2000. aastate lõpust hakkas Venemaalt lahkumine vähenema, sest Inozemtsevi sõnul muutus Venemaa paljude inimeste jaoks "normaalseks riigiks".

Nüüdseks on Venemaa aga taas paariariik.

Näiteks veel 2017. aastatel sai USA-sse viisa 204 316 Vene kodanikku, kuid 2021. aastal ainult 15 725 inimest. Samuti ei pruugi välismaale saada ka need, kes juba viisa on saanud.

Inozemtsev toob siinkohal välja Tšehhi ning Balti riikide vastavad otsused.

Väljasõidupiirangud algasid juba 2005. aastal

Inozemtsevi hinnangul ei ole lääneriikide piirangud aga võrreldavad sellega, millega Vene valitsus on ise hakkama saanud.

Juba 2005. aastal muudeti Vene-sisest õiguskorda, mille kohaselt ei tohi välismaale minna täitmata rahaliste kohustustega isikud, olgu võlad pankadele, ettevõtetele või eraisikutele.

Sellest tulenevalt on Venemaalt väljumise keeld mõjutanud kaht miljonit inimest ehk tervelt 7–8 protsenti Vene kodanikest, kel on välispass.

Alates 2013. aastast algas varjatud ning väljaütlemata välismaale reisimise keeld riigi julgeoleku- ning eriteenistuste töötajatele.

Seda hoolimata asjaolust, et enamik neist ei omanud ligipääsu riigisaladustele ega ohustanud Vene riigi julgeolekut, toob Inozemtsev välja.

Koroonapiirangute tõttu suurenes väljasõidukeeluga inimeste arv seitsme miljoni inimeseni. Praktikas tähendas see aga reisikeeldu "ebasõbralikesse riikidesse", samas kui Armeeniasse ja Kasahstani sai veel reisida.

Venemaa kallaletung Ukrainale mõjutas tugevalt emigratsioonimustreid

Veebruaris lahkus peale Venemaa täieulatuslikku kallaletungi Ukrainale Venemaalt üle 200 000 inimese.

Septembris ja oktoobris lahkus Forbesi venekeelse väljaande allikate hinnangul kuni miljon inimest, kes põgenes mobilisatsiooni eest.

Vene võimud pole küll kehtestanud reisikeeldu, kuid on vastu võtnud mitmeid meetmeid, et selleks valmistuda.

Praegu on reisikeelu all ainult need inimesed, kes langevad mobilisatsioonikohustuse alla. Eri allikate hinnangul mõjutab see ligikaudu üht miljonit inimest Venemaal.

Inozemtsev toob välja, et kui peavad paika väiteid Vene võimude soovist mobiliseerida üle miljoni sõduri, siis ei saa selliseid meetmeid avatud piiridega ellu viia.

Venemaa võib ühe meetmena kehtestada väljasõidusviisad

Nõukogude perioodi lõpus oli riigist väljumine seotud väljumisviisaga, mida menetleti eraldi ja seega sai kergelt peatada riigist lahkumise. Sellist meedet on aga praegusel Vene valitsusel raske ideoloogiliselt seletada.

Vene väljasõidukeelu meede oleks ka heidutus "vastutustundetutele elementidele" ehk Putini režiimi suhtes kriitilistele inimestele, kes ei julgeks sel juhul enam Venemaale naasta.

Meetme negatiivne külg oleks aga seos kommunimiperioodiga ning selle väljakuulutamisel sooviksid riigist veel miljonid inimesed lahkuda, ilma et neil oleks kavatsus naasta.

Inozemtsevi hinnangul võivad Vene migratsioonivaldkonna töötajad emigratsioonile isegi kaasa aidata, kuna nendele antakse suure tõenäosusega lahkudes altkäemaksu.

Vene valitsus võib luua uue kokkuleppe ühiskonnaga – valitsus otsustab, keda ei mobiliseerita

Kreml võib Inozemtsevi hinnangul pakkuda Vene ühiskonnale ka uut ühiskondlikku kokkulepet.

Kuna valitsus otsustab, kes on riigi jaoks "olulised töötajad", siis saab need isikud mobilisatsioonikohustusest vabastada. Juba praegu on Venemaal puudus keskastme juhtidest, pangatöötajatest ja programmeerijatest.

Mobilisatsioonikohustusest vabastamise vastumeetmeks võib olla selles kategoorias olevatele isikutele sisulise reisikeelu kehtestamine – neile lisatakse passi vastav märge või korjatakse välispassid üldse kokku, arvab Inozemtsev.

Välismaale reisimise keeld ei pruugi ohustada poliitilist stabiilsust Venemaal

Inozemtsevi hinnangul on praegune olukord Venemaal piisavalt erinev Nõukogude Liidu lõpuperioodist ning erinevalt viimasest ei ohustaks reiskeelu kehtestamine Venemaa poliitilist stabiilsust.

Vene elanikkond näeb lääneriike vaenlasena, mitte sõbra ega eeskujuna, toob Inozemtsev välja.

Samuti on Vene meedias emigrante kujutatud reeturitena. Autor toob välja, et alates veebruarist on Vene inimesed reageerinud Kremli otsustele mitte kollektiivselt, vaid individuaalselt. Üritati päästa iseennast, aga mitte riiki.

Inozemtsev lõpetab oma essee karmi hinnanguga: "Venemaal on elanikkond, aga puudub ühiskond." Seega saab tema hinnangul Vene valitsus repressioone suurendada kartmata, et see valitsust ohustaks.
## Sissejuhatus:

user
Vene akadeemiku Vladislav Inozemtsevi hinnangul ei pruugi Venemaalt väljumise piiramine Vene riiki destabiliseerida. Juba 2005. aastal piirati võlgnike pääsu välismaale, mis mõjutab juba miljoneid inimesi. Akadeemiku hinnangul puudub Venemaal kodanikuühiskond, kes valitsusele vastu hakkaks.
assistant