messages: Analüüsi uudist ja koosta sellele lühike, ühe või kahe lausega kokkuvõte. Vasta alati eesti keeles ja ainult kokkuvõttega!
  
  Tekst:
  
  Täna 100 aastat tagasi näidati Tartus esimest korda kodumaist filmi Johannes Pääsukese üles võetud Vigurlendur Utotskini lendu Tartu kohal. 100 aastaga on filmis muidugi väga palju muutunud, nii nagu on muutunud ka inimestes endis. Publiku huvi kodumaise värske filmitoodangu vastu on aga endiselt alles, ehkki Eesti film on alati vaevelnud rahapuuduses ja sõltunud riigi rahastusest, nagu märkis ka president Toomas Hendrik Ilves. Tartu Ülikoolis peetud konverentsil on vaataja kodumaisele filmile truuks jäänud. Seda näitavad kasvõi iga uue mängufilmi linatulekuga kaasnevad vaatajanumbrid. Filmiloolase ja Eesti filmi 100 projektijuhi Jaak Lõhmuse hinnangul on Eesti filmi areng olnud konarlik. Väikese riigina oleme olnud väga sõltuvad mitmetest asjaoludest. Jaak Lõhmus. Kõige selgem või kõige parem näide, et helifilm käis lihtsalt Eesti eraisikutest filmiettevõtjatele. Eraettevõtjatele käis üle jõu, sest turg on nii väike ja see tehnika muretsemine oli liiga kallis. Esimest helifilmi katsetus päikeselapsed ja järgmist helimängufilmi elu tsitadelis lahutab 15 aastat ajalugu. Auk ja meil on praegu varitseb Eesti filmi jällegi oht jääda jääda jalgu arengutele. Kuus viitab siin juures kinode nappusele ja kinode tehnilise varustuse mahajäämise ohule muust maailmast. Filmide sisulise ja kunstilise poole pealt oleme aga taas läbimas üht teatud murdepunkti, nagu ka 1960.-te aastate lõpus, kui valmisid sellised filmid nagu hullumeelsus, viimne reliikvia ja kevade, mis on kindlalt oma kohal ka kodumaiste filmide edetabelis, räägib semiootik professor Peeter Torop. Ma kardan, et ka, et tänase võistluse nii-öelda selle 100 parima filmivõistluse võidab tegelikult ikkagi mõni film, mis on nii öelda komöödia žanris, kus mängisid Ervi abel ja ja sellised inimeste poolt armastatud näitlejad. Ants Lauter, aga kus pidati mingeid situatsiooni, koomikasi vormis olukordi, noh, mida võib vaadata kui riigi kriitikat, aga mis tegelikult ei olnud seda, mis oli ikkagi meelelahutus. Mitmete Eesti filmide valmimise restaureerimise juures olnud filmimees Enn Säde leiab, et parima filmi valik pole praegu õigustatud. Kuna filme on restaureeritud veel liiga vähe. Kullakesed, vanu filme ei ole ju keegi näinud ja selle tõttu praeguse ülemineku hetkel, kus restaureeritud Jo hannes kas on 10 filmi või, või midagi niisugust, ei saa me ju tegelikult rääkida vanade filmide, mingisugusest õigest vastuvõtust, publiku noore publiku hulgas, kes pole kuulnudki, ta teab, parimal juhul jah, nõmmiku jante, eks ole, sisse aga neid vanu tõsiseltvõetav täisfilme, mida pole kunagi näinud või on näinud kohutavas kvaliteedis Eesti televisiooni ekraanil.
messages: user
messages: Eesti film sai saja aastaseks.
messages: assistant