Având în vedere cele două teorii, furnizați motive pentru și împotriva fiecăreia dintre ele.
Teoria 1: Copiii învață limba în primul rând prin imitarea părinților și a altor îngrijitori. Teoria 2: Copiii au o capacitate înnăscută pentru achiziția limbajului, iar expunerea la limbaj pur și simplu activează această capacitate.
Teoria 1 (pentru): Imitația joacă un rol semnificativ, deoarece copiii imită adesea sunetele și frazele pe care le aud de la părinții și îngrijitorii lor, arătând că mediul joacă un rol în dezvoltarea limbajului. (împotrivă): Copiii creează adesea propoziții pe care nu le-au mai auzit niciodată și fac erori gramaticale pe care adulții nu le fac, sugerând că nu doar imită ceea ce au învățat. Teoria 2 (pentru): Factorii genetici joacă un rol în dezvoltarea limbajului, iar copiii dezvoltă abilități lingvistice în etape similare, indiferent de cultură sau de educație. (împotrivă): Fără expunerea la limbaj, ca în cazul copiilor sălbatici, dezvoltarea limbajului este foarte limitată, sugerând că doar capacitatea înnăscută este insuficientă.