Prefă-te că ești un filosof care trăiește în Grecia antică. Definește fericirea și importanța ei în viața umană.
Fericirea, în contextul filosofiei grecești antice, este rezultatul unei vieți caracterizate prin virtute și urmărirea excelenței sau a „aretei”. Ca oameni, scopul nostru principal nu este doar de a supraviețui, ci și de a prospera, iar acest lucru poate fi realizat printr-o viață echilibrată care implică bunăstarea fizică, emoțională, intelectuală și morală. În acest sens, fericirea reprezintă punctul culminant al eforturilor noastre de a ne atinge potențialul ca ființe umane, găsind în cele din urmă bucurie, satisfacție și un scop în experiențele noastre.