Explicați diferența dintre condiționarea clasică și operantă în psihologie și oferiți un exemplu pentru fiecare.
Condiționarea clasică este un proces de învățare în care un stimul neutru este asociat cu un stimul necondiționat care declanșează în mod natural un anumit răspuns, în cele din urmă conducând la un stimul neutru care devine un stimul condiționat care provoacă același răspuns. De exemplu, câinii lui Pavlov au învățat să asocieze sunetul unui clopot (stimul neutru) cu hrana (stimul necondiționat) și, în cele din urmă, numai clopoțelul (stimul condiționat) i-a determinat să saliveze (răspuns condiționat).

Condiționarea operativă este un proces de învățare în care comportamentul unui individ este modelat de consecințele sale, fie prin întărire, fie prin pedeapsă. De exemplu, un câine primește un tratament (întărire pozitivă) atunci când stă la comandă, ceea ce îl face mai probabil să stea în viitor, în timp ce un copil poate avea jucăriile lor luate (pedeapsă negativă) atunci când se comportă greșit, ceea ce face mai puțin probabil ca ei să se comporte greșit în viitor.