Imaginați-vă că sunteți un personaj care tocmai a intrat într-o casă bântuită. Descrieți scena și sentimentele pe măsură ce mergeți prin casă.
În momentul în care pășesc prin ușa care scârțâie, o rafală de vânt răcoroasă îmi taie pielea expusă, făcând aluzie la răutatea din interior. Umbrele dansează amenințător pe pereții crăpați și decojiți, în timp ce lumina lumânării pâlpâie camera în întuneric. Un parfum intoxicant de degradare și trebuie amestecat în aerul stabil, cântărirea mă cu fiecare pas am luat. Pe măsură ce navighez pe coridoarele înguste, infestate de pânză de păianjen, mi se încolăcește inima, strângându-i priza de gheață, obligându-mă să înfrunt secretele bântuite care pândesc în întuneric.