Analizați un pasaj și determinați tonul acestuia.
Sharon s-a apropiat de camera slab luminată, pășind cu prudență peste pânzele de păianjen și pe sticla spartă. Ploaia a năvălit afară, iar vântul a urlat, trimițând fiori pe coloana vertebrală. Fiecare centimetru din ea fiind strigat să plece, dar curiozitatea a câștigat, conducând-o mai adânc în conacul bântuit.
Tonul acestui pasaj este straniu și suspicios. Ea evocă un sentiment de frică, iar protagonista, Sharon, intră într-un conac bântuit, în ciuda instinctelor ei de a-i spune să plece. Decorul întunecat și furtunos, accentuat de descrierile pânzelor de păianjen, a sticlei sparte și a vântului urlător, contribuie la atmosfera generală de suspans.