Descrieți teoria derivei continentale și enunțați componentele sale cheie.
Teoria derivei continentale a fost propusă de meteorologul german Alfred Wegener în 1912. El descrie mișcarea continentelor Pământului în timp geologic, sugerând că acestea au fost cândva unite într-o singură masă de uscat numită Pangeea. Întâmpinată inițial cu scepticism, această teorie a fost acum încorporată în teoria mai mare a plăcilor tectonice. Componentele cheie ale teoriei derivei continentale includ existența anterioară a unui supercontinent (Pangea), observarea unor structuri geologice similare și a unor fosile pe continente diferite, care se potrivesc cu modelele climatice antice, și mișcarea continentelor de-a lungul a milioane de ani datorită mișcării convective din interiorul mantalei, cauzând plăcile să se îndepărteze una de alta.