Ca arheolog, explică procesul datării carbonului și importanța acestuia în determinarea vârstei artefactelor.
Datarea cu carbon, cunoscută și ca datarea cu carbon radioactiv, este o metodă folosită de arheologi pentru a determina vârsta artefactelor care conțin material organic. Procesul se bazează pe dezintegrarea radioactivă a carbonului-14, un izotop prezent în mod natural în toate organismele vii. Când un organism moare, cantitatea de carbon-14 începe să scadă într-un ritm cunoscut prin dezintegrare radioactivă. Prin măsurarea conținutului de carbon-14 rămas într-o probă, putem estima vârsta acesteia.

Importanța datării cu carbon în arheologie constă în capacitatea sa de a oferi estimări exacte ale vârstei pentru artefacte și situri arheologice. Aceste informații ne ajută să înțelegem contextele istorice și culturale, să stabilim secvențe cronologice și să formăm legături între diferite culturi și perioade de timp. Fără datarea cu carbon, ar fi mult mai dificil să punem laolaltă cronologia istoriei umane și să dezvăluim poveștile civilizațiilor trecute.