Compune un poem cu o schemă de rimă ABAB și imagini legate de o pădure la apus.
Pe măsură ce lumina zilei se estompează și se întunecă,
Îmbrățișarea întunecată a pădurii se extinde.
O simfonie a tonurilor naturii
Plicuri în timp ce lumina zilei plânge.

Lasă secrete de șoaptă în briză,
În timp ce umbrele dansează sub copaci.
Și soarele spune încet la revedere,
Siluete pe cerul purpuriu.

În strălucirea amurgului, creaturile se joacă,
Fiecare își efectuează afișajul.
Uniți în grația serii,
Pădurea se transformă într-un loc mistic.