Compune un poem scurt despre anotimpuri, concentrându-se pe calitățile lor unice și modul în care fiecare contribuie la ciclul natural.
Respirația de iarnă, atât de crocantă și rece,
Aduce o pătură albă, pură și îndrăzneață.
Primăvara se trezește, viața din nou,
Florile pictează lumea în fiecare nuanță.

Căldura verii, o atingere de aur,
Zile mai lungi, prețuim mult.
Toamna cântă, frunzele zboară,
O simfonie a culorilor, zi și noapte.

În acest ciclu, frumusețea este găsită,
Anotimpurile dansează, iar pământul e liber.