Critica următorul paragraf de deschidere a unei povestiri scurte.
Martha a mers pe jos fără țintă pe drum. Copacii au format umbre stranii care s-au strecurat peste pământ, în timp ce secretele vântului șopteau umpleau aerul. Luna atârna ca un ochi fantomatic deasupra orașului, iar stelele străluceau ca niște membrii îndepărtați.
Paragraful de deschidere stabilește un ton misterios și atmosferic, folosind imagini vii pentru a descrie scena. Folosirea personificării cu „secretele șoaptei vântului” și similitudinile „luna atârnă ca un ochi fantomă” și „stelele sclipesc ca niște membrii îndepărtați” sporesc starea de spirit. Cu toate acestea, introducerea personajului principal, Martha, se simte ușor deconectată de restul descrierilor. Ar ajuta la o mai bună integrare a acțiunilor sau emoțiilor ei în cadrul general, permițând cititorilor să se conecteze cu experiențele și gândurile ei în acest mediu captivant.