Evidențiați diferențele dintre condiționarea clasică și cea operantă.
1. Mecanismul de învățare: Condiționarea clasică se bazează pe asocierea a doi stimuli; condiționarea operantă se bazează pe asocierea dintre comportament și consecințele sale. 2. Figuri cheie: Condiționarea clasică a fost inițiată de Ivan Pavlov, în timp ce condiționarea operativă a fost condusă de B.F. Skinner. 3. Implicarea consolidării/pedepsirii: Condiționarea clasică nu implică întărire sau pedeapsă, în timp ce condiționarea operantă implică întărire (pozitivă sau negativă) sau pedeapsă (pozitivă sau negativă) pentru a modela comportamentul. 4. Răspunsuri voluntare vs. involuntare: Condiționarea clasică implică răspunsuri involuntare (cum ar fi reflexele), în timp ce condiționarea operantă se bazează pe comportamente voluntare. 5. Exemple: Condiționarea clasică poate fi observată în experimentul cu câini al lui Pavlov (sunând un clopot pentru a provoca salivație), în timp ce condiționarea operantă poate fi observată în experimentul cu cutie Skinner (șobolanii apăsând o pârghie pentru a primi hrană).