Scrieți o scurtă poveste despre un astronaut singuratic pierdut în spațiu, concentrându-se pe emoțiile și gândurile lor.
În derivă prin spațiul gol, astronautul a privit în afara ferestrei mici a navei sale spațiale, simțind un sentiment copleșitor de izolare. Ei tânjeau după căldura legăturilor umane, amintindu-și de râsetele și conversațiile pe care le lăsaseră în urmă pe Pământ. În fiecare zi, ei au devenit mai deznădăjduiți, urmărind cu înțelepciune constelațiile pe care le admiraseră odată cu alții. Dar într-o zi, în mijlocul întunericului, au descoperit că, chiar și în fața disperării, speranța ar putea pâlpâi ca o stea îndepărtată, ghidându-i înapoi la lumină.