Explicați teoria relativității a lui Albert Einstein în termeni simpli.
Teoria relativității a lui Albert Einstein este compusă din două teorii separate: relativitatea restrânsă și relativitatea generală. Relativitatea restrânsă, introdusă în 1905, se referă la obiecte care călătoresc la viteze constante, în special aproape de viteza luminii. El afirmă că timpul și spațiul nu sunt absolute, ci relative la cadrul de referință al observatorului. Acest lucru înseamnă că timpul se poate dilata sau încetini pentru un obiect în mișcare în comparație cu un observator în repaus. Relativitatea generală, introdusă în 1915, se extinde la relativitatea restrânsă prin încorporarea gravitației. Aceasta descrie gravitația nu ca o forță, ci ca o curbură a spațiu-timpului cauzată de masă. Obiectele masive, cum ar fi planetele sau stelele, curbează spațiul-timp în jurul lor, afectând mișcarea altor obiecte și chiar calea luminii.