Модель - це недосконале відображення реального світу. Якщо науковцям вдається описати або симулювати явище за допомогою моделі, то нею можна почати користуватись у практичних цілях. Це не означає, що передбачено усі незвичайні чи крайові стани. 

Може статись таке, що модель описує лише підмножину реальності, або ламається у деяких випадках. Так було із моделлю гравітації Ньютона. Закони Ньютона - це математична модель, яка обмежена нерелятивістськими швидкостями та низькими гравітаційними полями, і в цих межах вона надзвичайно точна. 

Коли Ейнштейн описав теорію відносності - він не "скасував" істини, які довів Ньютон для певних умов. Але теорія відносності розширила діапазон фізичних умов, у яких застосовується теорія гравітації: спеціальна теорія відносності розширила діапазон, включивши високі швидкості, а загальна теорія відносності знову розширила його, включивши високі гравітаційні поля.

Підсумовуючи, модель в науці - це інструмент, який може бути дуже корисний, якщо знати його обмеження і умови використання.
spam fails_task lang_mismatch pii not_appropriate hate_speech sexual_content quality toxicity humor helpfulness creativity violence