Mürcie, (Arapça: المرجئة) bir İslam dini itikad mezhebi.

Ortaya Çıkışı
Mürcie mezhebi ilk olarak üçüncü halife Osman zamanındaki kargaşalı dönemde ortaya çıkmıştır. Daha sonra Ali ile Muaviye arasında meydana gelen ihtilaf ve savaşlarda bazı kişiler görüş bildirmekten çekinmişlerdir. Haksız yere savaşmak İslam dininde bir büyük günahtır. Büyük günah işleyen kişinin durumu konusunda yorum yapmak istememişlerdir. Bu kişilerin arasında İslam tarihinin ünlü simalarından Sa'd bin Ebi Vakkas, Ebû Bekre, İmran bin Hüseyin ve Abdullah bin Ömer de vardır. Bu kişiler ortadaki ihtilafın taraflarından hangisinin haklı olduğu konusunda bir fikir belirtmemişlerdir.

Zamanla söz konusu ihtilafların farklı bir yönü de gelişti; büyük günah işleyenin durumu. Bu konuda o dönemde yeni yeni farklı görüşlere sahip farklı gruplar oluşmaya başlamıştı. İslam dininin siyasi mezheplerinden olan Hariciler, büyük günah işleyen bir kişinin kafir yani dinden çıkmış sayılacağını söylemiştir. İslam dininin bir itikadi mezhebi olan Mutezile ise bu kişilerin mümin (inanan) olmasalar da kafir de olamayacakları kararına varıp, büyük günah işleyen kişileri mümin ile kafir arasındaki bir mevkiye yerleştirmiş ve bu kişilere fasık demiştir. Müslümanların geri kalan çoğunluğu ise büyük günah işleyenin günahkar (günah işlemiş) bir mümin olduğunu, günahının cezasını eğer Allah affetmezse çekeceğini ama kafir olarak cezalandırılmayacağını öne sürmüşlerdir.

Müslümanlar arasındaki ihtilaflar konusunda görüş belirtmeyen grupsa, ilk zamanlarda bu konuda da görüş belirtmemişlerdir. Fakat zamanla bu çekimser tavırları farklı bir boyut kazanır ve bir itikadi ekol oluşturur. Bu küçük grup zamanla iman etmiş bir kişinin hangi günahı işlerse işlesin ceza çekmeyeceği fikrini kabul etmiştir. Bu aşamadan sonra bu fikri ekole "Mürcie" ismi verilmiştir.

Temel Esas
Mürcie ekolünün temel esası kısaca; iman ile günahın zarar vermeyeceği, küfür ile de sevabın fayda vermeyeceğidir. Bu şu manaya gelir; eğer kişi İslam dinini benimsemiş ve bu dine bir kez inanmış ise, İslam dininin kurallarına karşı gelmesi önemli değildir. İnandığı için davranışları, kötü veya günah bile olsa, o kişi bu davranışları için (İslam dininin esaslarından olan) ahiret hayatında bir ceza almayacaktır. Aynı şekilde, Mürcie mezhebine göre, eğer kişi İslam dinine inanmıyorsa, inancı gerçek değilse, davranışları ne kadar iyi olursa olsun bu iyilikleri kişiye fayda etmez ve kişi ahiret hayatında cezalandırılır, azap çeker.

Ehl-i Sünnet'in Görüşü
Mürcie mezhebinin iman etmiş kişiye günahları zarar vermez düşüncesi Ehl-i sünnet'in temel görüşlerine terstir. Bu nedenle Ehl-i Sünnet'e bağlı alimler Mürcie'yi ikiye ayırır: Sünni Mürcie ve Bid'atçı Mürcie.

Bu âlimler, Sünni Mürcie ile ehl-i sünnet'in esaslarına bağlı kalan, günah işleyen iman etmiş kişinin İslam dinine göre ahirette günahı karşılığında cezalandırılacağına inanan Mürcie mezhebi mensuplarını kastederler. Bu grubu çoğunlukla Ehl-i Sünnet içinde sayarlar ve Mürcie olarak adlandırmazlar. Diğer grup olan Bidatçı Mürcieyi ise iman etmiş kişiye günah işlemeyeceği fikirleri yüzünden tenkit eder ve genellikle Mürcie ismi ile bu grubu kastederler.

İslam dini itikad mezhepleri

Mürcie


Alison Riske-Amritraj (født Riske den 3. juli 1990 i Pittsburgh, Pennsylvania, USA) er en professionel tennisspiller fra USA. Hun har været professionel siden 2009 og har vundet en WTA-turnering, nemlig Tianjin Open i 2014.

Eksterne henvisninger

Tennisspillere fra USA

Alison Riske-Amritraj


Restormel Castle (kornisk: Kastel Rostorrmel) er en middelalderfæstning ved floden Fowey ved Lostwithiel i Cornwall, England. Det er en af de fire største normanniske borge i Cornwall, hvoraf de andre er Launceston, Tintagel og Trematon. Fæstningen er berømt for sin cirkulære grundplan. Selv om den har været et luksuriøst hjem for jarlen af Cornwall blev den ruin i 1500-tallet. Den blev beboet for en kort periode og brugt i kamp under den engelske borgerkrig, men blev forladt.

I dag bliver den drevet af English Heritage og er åben for offentligheden.

Se også
 Liste over borge og slotte i England

Referencer

Eksterne henvisninger

Restormel Castle information at English Heritage

Slotte i Cornwall

Restormel Castle


المستودع الطبيعي  هو المضيف طويل الأمد لعامل مسبب لمرض معدٍ يوفر للعامل الممرض الاستمرارية في البيئة وإمكانية الانتقال (السراية) إلى كائنات أخرى. في أحيان كثيرة لا تؤدي إصابة المستودع بالعامل الممرض إلى تطور مرض عرضي أو مميت. يسمح اكتشاف المستودع الطبيعي لمرضٍ ما بفهم حلقة العدوى لهذا المرض، وبالتالي توفير تدابير الوقاية من المرض ومكافحته.

بعض الأمراض مستودعها الطبيعي ضيق ينحصر في نوع حيواني واحد، مثل الجدري وشلل الأطفال اللذان لا يصيبان إلاّ الإنسان، وبعضها الآخر مشترك بين الإنسان والحيوانات الأخرى، مثل الطاعون. ولا يزال مستودع بعض الأمراض مجهولاً، مثل حمى إيبولا.

مراجع

وبائيات

مستودع طبيعي


, née le , est une seiyū japonaise de la Préfecture de Kanagawa, affiliée à Office Osawa. Elle a fait ses débuts en tant que doubleuse en 2016 et a commencé à obtenir des rôles principaux en 2017.

Doublages

Séries d'animation
 2016 : Bakouon !! : membre du club
 2016 : Handa-kun : Haru Wada, étudiante
 2016 : Mobile Suit Gundam: Iron-Blooded Orphans : étudiant
 2017 : Classroom of the Elite : Akane Tachibana
 2017 : Magical Circle Guru Guru : Kukuri, Miucha (ep.20)
 2017 : Tsuki ga Kirei : Akane Mizuno
 2018 : Asobi asobase : Kasumi Nomura
 2018 : Bloom Into You : Koyomi Kanou
 2018 : Hanebado! : Erena Fujisawa
 2018 : Baby-sitters scolaires : Kirin Kumatsuka
 2018 : Quand Takagi me taquine : Mina Hibino
 2019 : Azur Lane : HMS Sheffield
 2019 : Demon Slayer: Kimetsu no Yaiba : Hanako Kamado
 2019 : Love X Dilemma : Miu Ashihara
 2019 : Hitori Bocchi no Marumaru Seikatsu : Kai Yawara
 2019 : Kaguya-sama : Love is War : Chika Fujiwara
 2019 : Oresuki : Luna "Tsukimi" Kusami
 2019 : Star☆Twinkle PreCure : Lala Hagoromo / Cure Milky
 2019 : Sword Art Online: Alicization : Fizel
 2019 : Quand Takagi me taquine 2 : Mina Hibino
 2019 : La fille démon d'à côté : Yūko Yoshida / Shamiko
 2020 : A Certain Scientific Railgun T : Dolly
 2020 : Astéroïde amoureux : Chikage Sakurai
 2020 : Fly Me to the Moon : Chitose Kaginoji
 2020 : Kaguya-sama : L'amour est la guerre ? : Chika Fujiwara
 2020 : Mewkledreamy : Nana-chan
 2020 : Notre dernière croisade ou l'avènement d'un nouveau monde en tant que Kissing Zoa Nebulis IX
 2020 : Académie Seton : rejoignez la meute ! : Miyubi Shisho
 2020 : Sorcière errante: Le voyage d'Elaina : amnésie
 2021 : Dragon Quest : La Quete de Dai : Merle
 2021 : Mushoku Tensei : Roxy Migurdia
 2021 : Tesla Note : Botan Negoro
 2021 : To Your Eternity : Oopa
 2021 : Vivy -Fluorite Eye's Song- : Yuzuka Kirishima
 2021 : Waccha PriMagi! : Patano
 2022 : A Couple of Cuckoos : Sachi Umino
 2022 : Uniforme de marin d'Akebi  : Minoru Ohkuma
 2022 : Classroom of the Elite 2nd Season : Akane Tachibana
 2022 : How a Realist Hero Rebuilt the Kingdom : Genia Maxwell
 2022 : In the Heart of Kunoichi Tsubaki : Rindō
 2022 : Kaguya-sama: Love Is War - Ultra Romantic - : Chika Fujiwara
 2022 : Miss Shachiku et le petit bébé fantôme : Myako
 2022 : Princess Connect! Re:Dive Saison 2 : Yuni
 2022 : Teasing Master Takagi-san 3 : Mina Hibino
 2022 : The Demon Girl Next Door Saison 2 en tant que Yūko Yoshida / Shamiko
 2023 : Classroom of the Elite 3rd Season : Akane Tachibana
 2023 : Mon amie des ténèbres : Akane Nishimura

Films d'animation
 2017 : The Irregular at Magic High School The Movie: The Girl Who Calls the Stars : Kokoa Watatsumi
 2018 : Pokémon, le film : Le pouvoir est en nous : Kellie
 2021 : Pompo : Joelle Davidovich "Pompo" Pomponett

Jeux vidéo
 2018 : Summer Pockets : Shiroha Naruse
 2019 : Mahjong Soul : Keikumusume, Hana Ninomiya
 2020 : Genshin Impact : Mona
 2020 : Fire Emblem Heroes : Reginn
 2021 : Archives bleues : Arona

Références

Liens externes

Naissance en juin 1992
Seiyū
Naissance dans la préfecture de Kanagawa

Konomi Kohara


18-coroană-6 (denumire IUPAC: 1,4,7,10,13,16-hexaoxaciclooctadecan) este un compus organic de tipul eter coroană cu formula chimică [C2H4O]6. Este un solid alb, higroscopic și cristalin, cu un punct de topire scăzut. Ca și alți eteri coroană, 18-coroană-6 este un ligand pentru unii cationi metalici, având o mare afinitate pentru cationii de potasiu. Sinteza eterilor de coroană i-a adus lui Charles J. Pedersen în 1987 Premiul Nobel pentru Chimie.

Obținere
Acest compus se poate prepara printr-o metodă modificată a sintezei eterice Williamson în prezența unui cation de legare. Mai poate fi obținut prin oligomerizarea etilenoxidului:

(CH2OCH2CH2Cl)2  +   (CH2OCH2CH2OH)2  +  2 KOH   →   (CH2CH2O)6  +  2 KCl  +  2 H2O

Proprietăți

Vezi și
 12-coroană-4

Referințe

Eteri coroană

18-coroană-6


Tysklands U/16-fodboldlandshold er Tysklands landshold for fodboldspillere, som er under 16 år og administreres af Deutscher Fußball-Bund (DFB).

U/16-fodboldlandshold
U/16-fodboldlandshold i Europa

Tysklands U/16-fodboldlandshold


An Vossia cuspidata in uska species han Liliopsida nga syahan ginhulagway ni William Roxburgh, ngan ginhatag han pagkayana nga asya nga ngaran ni William Griffiths. An Vossia cuspidata in nahilalakip ha genus nga Vossia, ngan familia nga Poaceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Vossia (Poaceae)

Vossia cuspidata


Neculai Agachi () a fost un om politic comunist român.

Biografie

Studii
Neculai Agachi a absolvit facultatea de metalurgie la Institutul Politehnic București, devenind inginer metalurgist. În 1954 a devenit membru al PCR. În perioada 1963-1966 a urmat cursurile Academiei Ștefan Gheorghiu in București.

Activitate
În același timp, între 1964 și 1968 a ocupat funcția de director general al Combinatului Siderurgic Hunedoara. În mai 1965 a devenit membru al Biroului PCR din județul Hunedoara și, în același an a fost ales membru în Marea Adunare Națională, calitate pe care a avut-o până în decembrie 1989.
Neculai Agachi a fost membru supleant al CC al PCR la Congresul a IX-lea al PCR, în perioada iulie 1965 - 1969.,

După ce, între 21 decembrie 1968 și 13 martie 1969, a ocupat funcția de ministru adjunct al industriei metalurgice, la 13 martie 1969 a fost numit Ministrul industriei metalurgice, în locul lui Ion Marinescu în Guvernul Ion Gh. Maurer (5). A păstrat această funcție până la 17 decembrie 1985, când a fost înlocuit cu Marin Enache. În acest timp, din 1968 până în 1974, a fost vicepreședinte al Frontului Democrației și Unității Socialiste, unde a răspuns de întocmire listei de candidați pentru Marea Adunare Națională.

Din 12 august 1969 a fost membru al CC al PCR până la Congresul al XIV-lea, din noiembrie 1989. Din 1975 a fost membru al Consiliului Superior al Dezvoltării Economice și Sociale a României iar din 1985 s-a înscris la doctorat.

A deținut calitatea de deputat în circuitul electoral nr. 8 Călan, între 1969 – 1975. Ministru al metalurgiei în Guvernul Ilie Verdeț (1), în perioada 30 martie 1979 - 29 martie 1980.

La 7 februarie 1986, Neculai Agachi a fost numit în funcția de prim-vicepreședinte al Consiliului Central de Control Muncitoresc al Activității Economice și Sociale, funcție pe care a ocupat-o până la 12 octombrie 1988.

A fost căsătorit cu Maria Agachi-Ceaușescu, sora mai mică a lui Nicolae Ceaușescu.

Distincții
1964 Ordinul Muncii clasa a 2-a
1965 Ordinul 23 August clasa a 2-a
1966 Ordinul Tudor Vladimirescu clasa a 5-a
1968 Ordinul Steaua Republicii Socialiste România clasa a 3-a
1975 Ordinul Steaua Republicii Socialiste România clasa a 2-a
1981 Ordinul Muncii clasa 1

Note

Bibliografie
 Florica Dobre (coordonator): Consiliul Național pentru Studiera Arhivelor Securității. Membrii C.C. al P.C.R. 1945–1989. Dicționar. Editura Enciclopedică, București 2004, , S. 61 (PDF; 12,1 MB).

Vezi și
 Lista membrilor Comitetului Central al Partidului Comunist Român

Nașteri în 1925
Decese în 1997
Comuniști români
Deputați români în Marea Adunare Națională
Decorați cu Ordinul Muncii
Decorați cu Ordinul Steaua RSR
Decorați cu Ordinul Tudor Vladimirescu
Membri ai Comitetului Central al Partidului Comunist Român
Oameni din județul Bacău
Miniștri comuniști români
Absolvenți ai Universității Politehnica din București
Membri ai Partidului Muncitoresc Român
Decorați cu Ordinul 23 August

Neculai Agachi


Corina-Simona Olar-Corniciuc () este o jucătoare română de fotbal. În prezent joacă pentru Olimpia Cluj și pentru echipa națională a României în calitate de apărător.

Referințe

Nașteri în 1984
Sportivi români în viață
Hunedoreni
Fotbaliste române

Corina Olar


NGC 7472 (NGC 7482) je eliptična galaktika u zviježđu Ribama. Naknadno je utvrđeno da je NGC 7482 ista galaktika.

Izvori

Vanjske poveznice

  Hartmut Frommert: Revidirani Novi opći katalog
  Izvangalaktička baza podataka NASA-e i IPAC-a
  Astronomska baza podataka SIMBAD
   VizieR
 DSS-ova slika NGC 7472
  Auke Slotegraaf: NGC 7472 Deep Sky Observer's Companion
  NGC 7472 DSO-tražilica
  Courtney Seligman: Objekti Novog općeg kataloga: NGC 7450 - 7499

7472

NGC 7472


An Stelis crystallina in uska species han Liliopsida nga ginhulagway ni Oakes Ames. An Stelis crystallina in nahilalakip ha genus nga Stelis, ngan familia nga Orchidaceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Stelis (Orchidaceae)

Stelis crystallina


Jamie Bernadette () este o actriță și o producătoare americană.

Primele sale roluri au fost în thriller-ul ,,Fiul lui Sam" și ,,Struck" (ambele din 2008), a jucat alături de Kelly Preston și Jenna Elfman. În 2009 a avut un rol principal cu David Carradine în filmul ,,Răul Absolut". Din anul 2010 ea a fost văzută în filme mai populare cum ar fi MILF (2010), Axeman (2013), What Now (2015) cu Ice-T, Mortdecai (2015), cu Johnny Depp, Jem and the Holograms (2015), The Darkness (2016), cu Kevin Bacon, All Girls Weekend (2016) și The Interview (2017). De asemenea a apărut într-un episod din The Neighbors.

Filmografie

Nașteri în 1987
Nașteri pe 14 decembrie
Actrițe americane din secolul al XXI-lea
Americani în viață

Jamie Bernadette


Trikotaža, vrsta tekstilnih proizvoda od pletenih materijala, dobivenih strojnom ili ručnom izradom, krojenjem i šivanjem, ili na drugi sličan način. Trikotažna pletiva se strojno izrađuju na ravnopletaćim, kružnopletaćim ili osnovoprepletaćim strojevima, a zatim se dorađuju (bijeljenjem, bojanjem i drugim postupcima) te na kraju konfekcioniraju u trikotažne odjevne predmete. Odlike trikotažnih materijala (u usporedbi s tkaninama, odnosno platnima) su mekoća, prianjanje uz tijelo, razmjerna rastezljivost (elastičnost) te udobnost kod nošenja, budući da su u potpunosti ili najvećim dijelom izrađeni od pamuka.

Podjela

Postoji više vrsti podjela trikotaže, ovisno o odabranim kriterijima. Jedna od podjela razvrstava trikotažu na dvije temeljne grupe: gornju trikotažu i donju trikotažu, ovisno o tome da li se nosi izravno na tijelo i u dodiru je s kožom, ili ne. Drugi tip podjele uzima u obzir kriterij mjesta i svrhe korištenja pa govori o kućanskoj i tehničkoj trikotaži.

Donja trikotaža, budući da se nosi izravno na kožu, izrađena je pretežno iz pletiva koja se dobivaju iz fine, tanke pređe, kao što su na primjer finorebrasto pletivo (njem. Feinripp), suprema (engl. single jersey) i interlok (engl. interlock), i u pravilu su po sastavu od 100% pamuka.

Za gornju trikotažu se upotrebljavaju deblja, teža pletiva, najčešće s odgovarajućim udjelom umjetne, odnosno sintetičke pređe (poliester, poliamid, poliakril, acetat i sl.), kao što su na primjer futer (njem. Futter), frotir i pliš. Trikotaža od mješavine pamuka i umjetnih vlakana u sastavu poboljšava neke karakteristike odjeće koja se iz nje izrađuje, na primjer smanjuje se osjetljivost na gužvanje odjevnog predmeta.

Šira podjela dijeli odjevne trikotažne proizvode na sljedeće skupine:
 donje rublje (gaće, potkošulje i dr.)
 majice (T-shirt majice, majice dugih rukava, polo-majice)
 športska odjeća (trenirke, dresovi, štucne)
 čaraparski proizvodi
 odjeća za bebe i djecu (bodyji, benkice, štramplice, kombinezoni i sl.)
 gornja trikotaža (jakne, bluze, džemperi, ogrtači, suknje, tajice)
 noćna odjeća (pidžame, spavaćice)
 kupaći artikli (kupaće gaće, kostimi i bikiniji)
 pozamanterijski proizvodi (vezice za cipele, razne vrpce i sl.)
 ostalo (kape, šalovi, rupci, steznici, grudnjaci itd.)

Galerija

Vidi još

 Tekstil
 Tkanina
 Odjeća
 Dodatak:Popis tvrtki tekstilne industrije u Hrvatskoj

Izvori

 Tekstil
Odjeća

Trikotaža


Coaching (din engleză: antrenare sau antrenament) este o formă de dezvoltare în care o persoană denumită coach, sprijină o altă persoană care învață sau un client în realizarea unui obiectiv personal sau profesional concret furnizându-i sfaturi, formare și îndrumare. Ocazional, poate reprezenta relația informală dintre doi oameni, în care unul are mai multă experiență față de celălalt și oferă sfaturi și îndrumare în timp ce persoana mai puțin experimentată învață. Coaching-ul este diferit față de educare, deoarece se axează pe sarcini și obiective concrete, spre deosebire de obiective generale sau o dezvoltare generală.

Aplicarea practică

Coachingul de viață
Coachingul de viață utilizează o gamă largă de instrumente și tehnici extrase din alte discipline (în special psihologie, neurobiologie și orientare profesională) pentru a ajuta clientul să identifice și să atingă obiectivele personale. Coachii de viață profesioniști pot avea certificate și acreditări în diverse domenii, inclusiv în domeniul consilierii psihologice și în domeniile sale conexe, dar un coach de viață nu este nici psihoterapeut, nici educator social și nici profesionist în domeniul sănătății.

Coaching-ul persoanelor cu deficit de atenție
Conceptul unui tip special de coaching de viață pentru persoanele cu deficit de atenție și hiperactivitate (ADHD) a fost formulat pentru prima dată în 1994 de către psihiatrii Edward Hallowell și John Ratey în cartea "Driven to Distraction". Coaching-ul pentru persoanele cu ADHD se concentrează pe reducerea impactului disfuncției activității orientate spre scop, tipică pentru ADHD.

Un coach îl ajută pe client să gestioneze mai bine timpul, să se organizeze, să își stabilească obiective și să le atingă și să finalizeze proiecte. În plus, un coach îl poate ajuta să facă față problemelor specifice ADHD și să identifice punctele forte personale ale clientului. Potrivit lui Daniel Goleman, capacitatea de a subordona satisfacția imediată obiectivelor pe termen lung este cea mai importantă abilitate psihologică. Astfel de coachi ajută la conștientizarea așteptărilor pe care ceilalți le au de la clienți, deoarece persoanele cu ADHD au, de obicei, dificultăți în a-și identifica cu exactitate propriul potențial.

Spre deosebire de psihologi sau psihoterapeuți, coachii de acest tip nu tratează clienții; accentul lor se pune doar pe facilitarea vieții de zi cu zi a persoanei și pe aspectele comportamentale ale sindromului[21]. Scopul final al coaching-ului pentru persoanele cu ADHD este apariția unui "coachee interior", un set de reguli de autoreglare și abilități de planificare.

Vezi și
 Antrenor
 Consiliere
 Dezvoltare personală

Referințe

Anglicisme
Dezvoltare personală

Coaching


Pós-pornografia ou pós-pornô um gênero de filme produzido por e para pessoas que acreditam e lutam pela igualdade de gênero. O objetivo original era encorajar as mulheres a buscar sua emancipação e liberdade explorando o prazer, sexualidade e igualdade ao mesmo tempo. A pós-pornografia, englobando também pornografia feminista, é hoje em dia um termo que define pornografia consensual, sem exploração feita por e para pessoas de todos os gêneros, abordando temas de justiça social, igualdade de gênero e outras interseccionalidades, ao mesmo tempo em que empodera tanto artistas que a produzem como as pessoas que a consomem.

Pornografia
Pós-modernismo
Intersecionalidade
Igualdade de gênero

Pós-pornografia


Loca People, auch Loca People (La Gente Está Muy Loca) oder Loca People (What the F***!) ist ein Lied des spanischen Produzenten Sak Noel. Den weiblichen Gesang übernahm die niederländische Sängerin Esthera Sarita. Es wurde erstmals am 24. Juni 2011 unter dem Label Clipper's Sound veröffentlicht und stieg direkt nach seiner Veröffentlichung auf Platz eins der britischen Charts. Für Sak Noel wurde es sein erster Nummer-eins-Hit in den britischen Charts. Loca People war der erste Nummer-eins-Hit eines spanischen Musikers im Vereinigten Königreich seit Heaven von DJ Sammy aus dem Jahr 2002.

Musikvideo
Das Musikvideo wurde von Roger Martin Solé und Sak Noel in Barcelona und im Nachtclub Millennium & Cosmic Club gedreht. Im Musikvideo sieht man Desirée Brihuega und Noel.

Rezeption
Loca People wurde mit gemischten Kritiken aufgenommen. Robert Copsey und Lewis Corner von Digital Spy gaben dem Lied nur einen von fünf Sternen. In Bezug zum Liedtext schrieben beide: "What the f**k?!"
Im Gegensatz dazu, lobte Samantha McCallum vom Maxumi Magazin das Lied und schrieb: "it will continue to carry the party on". "It seems as though the purpose of the song is to become a party ritual," kommentierte McCallum. "If so, it works."

Charts und Chartplatzierungen

Einzelnachweise

Lied 2011
Nummer-eins-Hit
House-Lied

Loca People


Vol. 7 ½ es el 1º álbum recopilatorio de la banda argentina Guasones. La selección de temas fue hecha por los miembros de la banda en 2010. Se seleccionaron 15 temas.

Lista de canciones

 Amaneciendo - Como animales
 Como un lobo - Esclavo (álbum)
 Baila, baila - Como animales
 Brillar - Esclavo (álbum)
 Down - Toro Rojo
 100 Años - Toro rojo
 Todavía - Como animales
 Caballo loco - Guasones (álbum)
 Dame - Toro rojo
 Me muero - Como animales
 Reyes de la noche - Toro rojo
 Días - Esclavo (álbum)
 Gracias - Toro rojo
 Farmacia - Esclavo (álbum)
 Con la casa en orden - Con la casa en orden

Enlaces externos
 Sitio oficial de Guasones

Álbumes de 2010
Álbumes de Guasones
Álbumes de Tocka Discos
Álbumes de rock
Álbumes de blues
Álbumes de rock de Argentina

Vol. 7 ½


«Le Tabou», inaugurado en 1947, era un club de jazz instalado en una bodega, en el n.º 33 de la calle Dauphine, en el barrio parisino de Saint-Germain-des-Prés. Fue el primer cabaret existencialista.

En un principio, era un bar frecuentado por intelectuales como Albert Camus y Maurice Merleau-Ponty, y un lugar de encuentro de los zazús. Había también muchos noctámbulos porque cerraba más tarde que el Café de Flore y Les Deux Magots.

Cuando el propietario del bar decidió abrir al público la bodega, Boris Vian creó una pequeña orquesta de jazz con sus hermanos, a la que se unirían ocasionalmente otros músicos, como Miles Davis.

Las actuaciones de Boris Vian, y también las de Juliette Gréco, hicieron que el local tuviera mucho éxito. Entre los clientes habituales estaban Yves Montand y Simone Signoret, Madeleine Renaud y Jean-Louis Barrault, Jean-Paul Sartre y Simone de Beauvoir, Jean Cocteau, Henri Pichette y Raymond Queneau, entre otros muchos.

Los vecinos empezaron a protestar por el ruido y el local tuvo que cerrar a las doce de la noche, con lo que dejó de ser atractivo para la clientela habitual.

Aunque «Le Tabou» sólo permaneció abierto durante un año, se convirtió muy pronto en una leyenda.

Bibliografía
 Le cabaret "rive gauche" (1946-1974), Gilles Schlesser. L'Archipel. París, 2006. ISBN 978-2-84187-849-9
 Manuel de Saint-Germain-des-Prés, Boris Vian. Pauvert, 2001. ISBN 2-253-14974-8.

Cabarés
Salas de espectáculos de París

Le Tabou


NGC 7605 (NGC 7583) je spiralna galaktika u zviježđu Ribama. Naknadno je utvrđeno da je NGC 7583 ista galaktika.

Izvori

Vanjske poveznice

  Hartmut Frommert: Revidirani Novi opći katalog
  Izvangalaktička baza podataka NASA-e i IPAC-a
  Astronomska baza podataka SIMBAD
   VizieR
 DSS-ova slika NGC 7605
  Auke Slotegraaf: NGC 7605 Deep Sky Observer's Companion
  NGC 7605 DSO-tražilica
  Courtney Seligman: Objekti Novog općeg kataloga: NGC 7600 - 7649

7605

NGC 7605


Justine Juliette Alice Roberts (nascida em outubro de 1967) é a fundadora e diretora executiva dos sites britânicos Mumsnet e Gransnet.

Vida pregressa
Justine Roberts foi educada na Guildford High School e no New College, Oxford, no Reino Unido, onde estudou Filosofia, Política e Economia.

Carreira
Justine Roberts foi listada no "Poder 100" do Media Guardian de 2010. Junto com a co-fundadora da Mumsnet, Carrie Longton, ela foi eleita a número 7 na "Lista de Poder 2013" da BBC Woman's Hour das mulheres mais poderosas do Reino Unido.

Em maio de 2011, Justine Roberts fundou o Gransnet, um site irmão do Mumsnet, para maiores de 50 anos.

Ela apareceu no The Media Show expressando preocupações sobre a legislação para regular os blogs, e em maio de 2013 ela apareceu no programa Great Lives da BBC Radio 4, nomeando o gerente de futebol Bill Shankly. Em 24 de dezembro de 2015, Justine Roberts foi listado pela empresa britânica Richtopia na lista dos 500 Diretores Executivos mais influentes do mundo.

Justine Roberts foi nomeada Comandante da Ordem do Império Britânico (CBE) nas Honras de Ano Novo de 2017 por serviços prestados à economia.

Vida pessoal
Justine Roberts casou-se com o jornalista Ian Katz pouco antes de fundar a Mumsnet. Eles tiveram quatro filhos. O casal se separou em 2019 e, desde janeiro de 2023, Justine Roberts está em um novo relacionamento.

Reconhecimento
Em 2013, Justine Roberts foi reconhecida pela BBC como uma das 100 mulheres mais inspiradoras do mundo.

Veja também

 100 Mulheres (BBC)
 Mulheres na categoria BBC 100 Mulheres

Comendadores da Ordem do Império Britânico
Alunos do New College
Pessoas vivas
Nascidos em 1967
Pessoas na lista BBC 100 Mulheres de 2013

Justine Roberts


În prima jumătate a secolului XX, producția romanescă arabă era caracterizată de un monopol egiptean, remarcabil atât prin prisma cantității, cât și datorită calității excepționale a operelor. În Egipt, romanul, ca specie literară, se poate lăuda cu o istorie îndelungată, timp în care s-au diferențiat diverse etape majore de dezvoltare.

Pionierii
Etapa incipientă a romanului egiptean este profund marcată de revoluția din 1919, când definitorii erau afirmarea identității culturale și abordarea unei viziuni optimiste despre viitor.

Zorii romanului egiptean
Un subiect nelipsit de controversă este reprezentat de începuturile romanului egiptean. Prin convenție, s-a stabilit că debutează cu Zaynab, al cărui autor este Muhammad Husayn Haykal, însă nu toți criticii împărtășesc această opinie. Publicat în 1914, acesta și-a câștigat titlul de primul roman arab "matur", datorită aparentelor inovații la nivel tematic. Ceea ce îi dădea o notă distinctivă era puritatea culturală, caracterul egiptean nealterat, lipsit de influențele occidentale care i s-ar fi putut atribui, dat fiind faptul că, în perioada conceperii romanului, Haykal studia dreptul în Europa. Mai mult, romanul surprinde folosirea în premieră a arabei colocviale în cadrul dialogurilor. Pe de altă parte, există atestări din secolul XIX, care dovedesc că, în jurul anului 1890, existau deja publicații similare în proză. Totodată, este contestată și originalitatea tematicii romanului, care, se pare, nu era primul din vremea lui ce aborda viața cotidiană a țăranilor și virtutea femeilor egiptene. Dintre operele cu tematică similară, publicate anterior, merită menționate Al-Fatat al-Rifiyya (Fetele de la țară), de Mahmud Khayrat sau Fatat Misr (Fetele Egiptului), de Ya'qub Sarruf, ambele publicate în 1905.

Dezbaterile referitoare la originalitate romanului Zaynab nu au apărut odată cu apariția lui, în 1914, ci au luat amploare în timp. Un rol crucial în acest sens l-au avut republicarea și reproducerea sa cinematografică în 1930, când romanul a revenit în atenția publicului, fiind promovat, de altfel, ca o inovație în domeniu.

Romanul se bazează pe două fire narative. Primul se concentrează asupra lui Zaynab, fată de la țară, iar cel de-al doilea asupra lui Hamid, fiul moșierului, cu care Zaynab flirtează. Cele două planuri se desfășoară pe fundalul mediului rural, fapt ce indică nostalgia autorului față de locurile sale de baștină. Tematica include protejarea sentimentelor în detrimentul normelor morale impuse de societate, aspect ce determină influența romantică a operei, dar se realizează, totodată, și o monografie a satului egiptean, în care țăranii suferă din cauza sărăciei și a nedreptăților.

Autobiografia
O altă contribuție la fundamentarea unei tradiții în materie de roman egiptean a fost adusă de Taha Hussein, prin opera Al-Ayyam. Publicat în trei părți (în 1929, 1932 și, respectiv, 1967) , romanul ilustrează viața autorului, începând cu perioada copilăriei și încheindu-se la vârsta de 13 ani, când Hussein merge la Cairo pentru a studia la Al-Azhar . Autobiografia sa reprezintă, așadar, bildungsromanul unui copil orb, care trece prin diferite etape, devenind conștient de sine și de realitatea care îl înconjoară.

Relatarea se face la persoana a treia, beneficiind de o notă subtilă de ironie din partea autorului, care se detașează de protagonist, pe care îl numește "băiatul" sau, mai târziu, "tânărul". Mai mult, romanul este, în principal, scris în araba literară. Deși inserează pe alocuri replici în dialect, pentru a genera un efect comic și a păstra autenticitatea dialogului, Hussein nu preferă această practică.
 Ba mai mult, el are o poziție foarte fermă când vine vorba despre limbajul colocvial: "I am and shall remain, unalterably opposed to those who regard the colloquial as a suitable instrument for mutual [...] because l simply cannot tolerate any squandering of the heritage, however slight, that classical Arabic has preserved for us."

Urmărind firul epic, cititorul devine părtaș la aventurile "băiatului", care trece treptat de la statutul de "sheik", datorat memorării Coranului la vârsta de 9 ani, la experiența oferită de Al-Azhar și la perioada post-universitate, în care ia contact și cu Occidentul.  Impactul acestui roman reiese, în mod evident, din faptul că a fost tradus în cel puțin nouă limbi, incluzând chineza, rusa și ebraica.

Romanul istoric
Acesta constituie un alt reper al etapei de pionierat romanesc, marcat, în 1926, de publicarea romanului Ibnat al-mamluk (Fiica mamelucului), de Muhammad Farid Abu Hadid, care combină elementele romantice cu cele istorice. Romanul este ancorat temporal în vremea conducerii Muhammad Ali, când confruntările cu mamelucii erau acerbe.

Următorul exponent al pionierilor este Tawfiq al-Hakim, autorul a trei romane relevante pentru cultura egipteană: Awdat al-ruh - 1933 (Întoarcerea sufletului), Usfur min al-sharq – 1938 (Pasărea Orientului) și Yawmiyyat na'ib fi'l-aryaf (Jurnalele de țară ale unui procuror). Primul roman a fost considerat un adevărat pas înainte în dezvoltarea literaturii arabe, fiind o mostră veritabilă de realism social, presărat cu umor morbid. Acțiunea are loc în Cairo și se concentrează pe viața unei familii egiptene de condiție medie, din care provine protagonistul - Muhsin, precum și celelalte personaje – cei doi unchi ai lui Muhsin, Hanafi și Abduh, mătușa Zanubba sau fratele vitreg Salim. Protagonistul este chiar reprezentantul lui al-Hakim, după cum însuși autorul a recunoscut.

A doua operă - Usfur min al-sharq, promovează tema contrastului dintre Orient și Occident, exploatat prin prisma anilor de studenție ai protagonistului, același Muhsin, la Paris. Contrastul menționat se referă la ciocnirea dintre Vestul materialist și Estul spiritual, la care numeroși studenți arabi sunt martori în timpul studiilor în străinătate. În final, al treilea roman al lui al-Ḥakim - Yawmiyyat na'ib fi'l-aryaf, este bazat pe investigațiile realizate de un procuror în urma unei crime. Subiectul romanului urmărește, totdată, și discrepanțele între cuvântul legii, pe care procurorul o reprezintă, și modul în care aceasta se aplică în mediul rural.

Ultimul pionier este considerat Mahmud Tahir Lashin, cu romanul Hawwa' bila adam (Eva fără Adam), în care tema centrală este oscilația între rațiune și simțire. Protagonista este Hawwa', o profesoară care își dedică viața educației și emancipării femeii, fără a da curs sentimentelor, ajungând, însă, să se îndrăgostească de Ramzi.

Realiștii
Curentul realist și-a făcut simțită prezența în jurul anilor 1940, deceniul debutând cu un mare interes pentru romanul istoric și afirmarea identității culturale. În contrast cu pionieratul, reprezentanții acestui curent au avut drept fundal degradarea politică, dictatura dură, precum și insuccesul instaurării independenței. Avantajul consta, însă, în faptul că cititorul devenise mai rafinat, deci interesat de analiza socială și politică și de schimbările culturale de pe scena egipteană. Limbajul folosit devine mai flexibil, iar araba literară câștigă un loc de onoare.

Naghib Mahfuz este, fără îndoială, exponentul realismului egiptean, publicând trei capodopere în acest sens – toate reunite în Trilogia Cairo: Bayn al-Qasrayn, Qasr al-Shawq și Al-Sukkariyyah. Trilogia, pentru care Mahfuz a câștigat și Premiul Nobel pentru literatură, redă povestea unei familii musulmane cairote, în timpul ocupației britanice de la începutul secolului XX. Cele trei romane urmăresc trei generații, marcate de tirania patriarhală a lui Al-Sayyid Ahmad 'Abd al-Jawad, care, își conduce familia cu o mână de fier. Primul roman, Bayn al-Qasrayn, o are în prim-plan pe soție, Amina, pe fiice, Aisha și Khadija, dar și pe cei trei fii, Fahmy, Yasin și Kamal, care încearcă, pe parcursul celui de-al doilea roman, să scape de sub dominația paternă, încurajați fiind de modernitatea și freamătul anilor 1920. Al-Sukkariyyah surprinde evoluția dramatică a realității, întrucât bătrânul Al-Sayyid își vede nepoții alăturându-se comunismului și fundamentalismului. Destinul familiei se suprapune, așadar, schimbărilor petrecute în societatea egipteană între cele două războaie mondiale.

Romanticii
Sfârșitul anilor 40 este caracterizat de emergența iubirii ca temă centrală, uneori instrumentată drept mijloc de evadare a realității. Numele asociate acestui curent sunt Yusuf al-Sibaˁi, Muhammad ˁAbd al-Halim ˁAbdallah și Ihsan ˁAbd al-Quddus, din care poate cel mai controversat este ultimul. Al-Quddus scrie romane dedicate, în general, luptei tinerelor fete pentru a se elibera de constrângerile emoționale și sexuale.

Suprarealismul
Modernitatea a adus cu ea nevoia de exprimare a nemulțumirii profunde și a deziluziei cauzate de eșecul revoluției, care, în loc să îmbunătățească situația socială, a atras sărăcia sau corupția. Cum Naghib Mahfuz domină literatura egipteană a anilor 60, este demn de menționat că i se atribuie și un roman suprarealist - Awlad ḥaratina – 1959 (Băieții de pe strada noastră), în care eroul este în căutare de răspunsuri la întrebări existențiale. Romanul introduce alegoria în ficțiunea arabă, exploatând diverse povestiri religioase, precum viețile lui Moise, Iisus sau Muhammad, în așa fel încât să scoată în evidență două aspecte – lupta pentru dreptatea socială și problematica existenței lui Dumnezeu. În paralel, este ilustrată și nevoia unei reforme politice și economice, care să schimbe în bine o lume tulburată de violență.

Maturitatea romanului egiptean

Începând cu anii 60, numeroși autori egipteni încep să își contureze individualități și viziuni specifice. Romanul atinge apogeul prin prisma recunoașterii internaționale a operelor lui Mahfuz, care câștigă, în 1988, Premiul Nobel pentru Literatură. Pe lângă acesta, un alt autor prolific al generației a fost Muhammad Yusuf al-Quˁayyid, cu romanul reprezentativ Al-Hidad (Doliul). În această etapă, temele abordate sunt extrem de variate, barierele lingvistice dintre araba literară și dialecte fiind doborâte. Tehnicile implicate în crearea romanelor devin din ce în ce mai sofisticate, însă se are întotdeauna în vedere loialitatea cu care autorii continuă să exploateze trecerea societății de la tradiție la modernitate, de la valori spirituale la superficialitate.

Note

Bibliografie

Badawi, M.M. Modern Arabic Literature, Cambridge University Press, 1992
Colla, Elliott. How Zaynab became the first Arabic novel (https://arablit.files.wordpress.com/2015/04/68c4f-colla-howzaynab.pdf, data accesării 28.05.2016)
Haeri, Niloofar. Conceptualizing Heterogeneity in Arabic (http://ema.revues.org/1947, data accesării 28.05.2016)
Hourani, Albert. Istoria popoarelor arabe, traducere de Irina Vainovski-Mihai, Polirom, 2015
Hussein, Taha. An Egyptian Childhood, traducere de Paxton, E.H., The Mayflower Press, Plymouth, 1932
Kennedy, Hugh.The Historiography of Islamic Egypt, Library of Congress, 2001
Moosa, Matti. The Origins of Modern Arabic Fiction, Lynne Rienner Publishers, 1997
Taha Husayn (http://www.encyclopedia.com/doc/1G2-3404703159.html, data accesării 28.05.2016)
Taha Husayn - Egyptian author (http://www.britannica.com/biography/Taha-Husayn, data accesării 28.05.2016)
Taha Hussein: The Days (https://arabhyphen.wordpress.com/2013/02/06/taha-hussein-the-days/, data accesării 28.05.2016)
The Cairo Trilogy (http://www.aucpress.com/p-2747-the-cairo-trilogy.aspx,data accesării 28.05.2016)

Literatură arabă
Egipt

Romanul egiptean - direcții generale de evoluție


Panamerikamesterskabet i håndbold for kvinder 1986 var det første panamerikamesterskab for kvinder, og turneringen med deltagelse af seks hold blev afviklet i Novo Hamburgo, Brasilien i 1986.

Ud over titlen som panamerikamester spillede holdene om en ledig plads ved VM i håndbold 1986 i Nederlandene. VM-pladserne blev besat af det bedst palcerede hold, dvs. USA.

Kampe

Samlet rangering

Eksterne henvisningers
Women Handball America Championships Archive
 Torneos Panamericanos Senior Femenino

1986 (kvinder)
Håndbold i 1986
Novo Hamburgo
Håndbold i Brasilien

Panamerikamesterskabet i håndbold 1986 (kvinder)


Péplum este un roman în limba franceză a autoarei belgiene Amélie Nothomb. A fost publicat pentru prima dată în 1996 de către Éditions Albin Michel.

Acest roman futurist este prezentat ca o autobiografie. O tânără scriitoare pe nume A.N. este adusă la spital pentru o operație minoră. La trezire, se găsește într-o cameră necunoscută, foarte diferită de camera ei de spital. Apoi se întâlnește cu Celsius, un om de știință misterios, care explică că între operația ei și timpul în care s-a trezit au trecut 585 de ani și acum este anul 2580. Un dialog are loc între tânăra romancieră și omul de știință din viitor, iar ei discută despre numeroase subiecte, precum penuria resurselor energetice, sistemele politice, autorii clasici, precum și filozofia și "marele război al secolului XXI".

Referințe

Romane din 1996
Romane belgiene
Romane științifico-fantastice
Amélie Nothomb

Péplum


Kapucinski samostan i crkva Presvetog Trojstva u Varaždinu rimokatolički su samostan i crkva koji pripadaju franjevcima kapucinima. Posvećeni su Presvetom Trojstvu.

Franjevci kapucini ili Red manje braće kapucina nastali su 1525. Osnivači Reda željeli su obnoviti ideale koje je živio sv. Franjo Asiški. U Hrvatsku su došli u Zagreb 1618. godine. Hrvatski su staleži 1652. godine uputili molbu kapucinskom provincijalu u Graz, da poradi na osnivanju samostana u Varaždinu. No, to nije išlo bez problema i teškoća. Zbog toga je Hrvatski sabor tu molbu ponovio godine 1695. i 1697. Napokon su sve prepreke bile uklonjene i 28. listopada 1699. kapucini su svečano uvedeni u grad Varaždin.

Gradnja crkve započela je 1701. godine zalaganjem grofice Magdalene Drašković, a završena je i posvećena Presvetom Trojstvu 1705. godine. Crkvu je posvetio zagrebački biskup Martin Brajković. Kapucinska crkva i samostan sagrađeni su u strogom i jednostavnom stilu, tipičnom za kapucinske redovničke crkve. Sačuvan je i mali drveni tornjić.

U unutrašnjosti crkve nalazi se namještaj kojega su izradili varaždinski majstori krajem 18. stoljeća. Samostan ima knjižnicu u kojoj se nalaze vrijedne zbirke starih knjiga i rukopisa i književnih djela starije kajkavske književnosti. Ispred crkve i samostana nalazi se trg, koji je dobio naziv Kapucinski trg. U crkvi se nalaze vrlo vrijedne orgulje koje je 1860. godine načinio varaždinski graditelj orgulja Dragutin Geissler, a na kojima je svirao i skladao crkvene pjesme kapucin o. Anzelmo Canjuga.

Kapucinski samostan i crkva Presvetog Trojstva nalaze se na području župe sv. Vida u Varaždinu, koju vode kapucini od 1961. godine, a prvi župnik bio je Bono Zvonimir Šagi. Župa je dobila ime po obližnjoj crkvi sv. Vida, koja je u sastavu župe.

U dvorišnom prostoru iza crkve sagrađeno je sjemenište 1937. godine. Za vrijeme Drugog svjetskog rata i neposredno poslije rata u sjemenište je bila smještena vojska, a poslije rata bio je oduzet 1960. godine i u njega je smješten jedan odjel gradske bolnice, a poslije rodilište. Vraćeno je Crkvi i ponovno djeluje kao sjemenište od 1974. godine.

Izvori

Kapucinske crkve u Hrvatskoj
Kapucinski samostani u Hrvatskoj
Katoličke crkve u Varaždinu
Crkve Presvetog Trojstva


Sean Charles O'Keefe (born January 27, 1956) is a university professor at Syracuse University Maxwell School, former chairman of Airbus Group, Inc.,  former Secretary of the Navy, former Administrator of NASA, and former chancellor of Louisiana State University (LSU). He is a former member of the board of directors of DuPont.

Early life and education
O'Keefe was born in Monterey, California, to Patricia (née Carlin; died 2010) and Patrick Gordon O'Keefe (born c. 1927), both natives of New Orleans. Patrick O'Keefe became a United States Navy engineer and over the years worked on nuclear submarines. The family lived on several naval bases during O'Keefe's childhood.

In 1973, he graduated from Wheeler High School in North Stonington, Connecticut. He attended Loyola University in New Orleans, graduating in 1977 with a Bachelor of Arts in History. He subsequently acquired his Master of Public Administration degree in 1978 from the Maxwell School of Citizenship and Public Affairs at Syracuse University.

Career
After receiving his master's degree, he began his career as Presidential Management Intern and later was a budget analyst for the Department of Defense. He served on the United States Senate Committee on Appropriations staff for eight years, and was Staff Director of the Defense Appropriations Subcommittee.

Comptroller, U.S. Department of Defense (1989–1992)
In 1989, O'Keefe became Comptroller for the Department of Defense. Dubbed by some "the Grim Reaper," he led efforts to cut defense programs the Pentagon's senior leadership saw as unnecessary or wasteful.  He was lauded for his handling of the financial aspects of the Gulf War, managing to collect large payments from U.S. allies which significantly offset the cost of the war.

Secretary of the Navy (1992–1993)
On July 7, 1992 President George H. W. Bush named him Acting Secretary of the Navy. He subsequently became permanent Secretary of the Navy and held that position until Bush left office on January 20, 1993. Although his time in office was less than seven months, it was eventful. Originally appointed to help clean up the "Tailhook" sexual harassment scandal, he also dealt with the draw down of Navy- and Marine Corps forces in the wake of the end of the Cold War, and he issued a new strategy policy statement for the sea services called "...From the Sea".

After Bush left office, O'Keefe was Professor of Business Administration, Assistant to the Senior Vice President for Research and Dean of the Graduate School at Pennsylvania State University. He next became the Louis A. Bantle Professor of Business and Government Policy, an endowed chair at Syracuse University's Maxwell School of Citizenship and Public Affairs.

Deputy Director Office of Management and Budget (2001)
From January to December 2001, O'Keefe served as deputy director of the Office of Management and Budget in the George W. Bush administration, a job that strengthened his reputation as a "bean counter".

Administrator of NASA (2001–2004)
O'Keefe became NASA administrator on December 21, 2001 after the United States Senate confirmed his nomination. He came to NASA without formal training in science or engineering (as was the case with James E. Webb who was NASA administrator from 1961 to 1968). O'Keefe's tenure at NASA can be divided into roughly three equal periods, each marked by a single problem or event of overriding importance. In the period December 2001 through January 2003, O'Keefe eliminated a $5 billion cost overrun in the construction of the International Space Station. In 2003, he dealt with the Space Shuttle Columbia accident and its aftermath. From January 2004 through February 2005, O'Keefe re-organized NASA to start working on President George W. Bush's newly announced Vision for Space Exploration to send humans to the Moon and Mars.

One of O'Keefe's most controversial decisions occurred in January 2004, when he cancelled an upcoming Space Shuttle mission to service the aging Hubble Space Telescope. O'Keefe claimed that, in light of the Space Shuttle Columbia accident, the mission would be too risky, since any potential shuttle damage while visiting the Hubble, would mean insufficient fuel to dock with the space station as a "safe haven". While members of the Columbia Accident Investigation Board (CAIB) supported this decision numerous astronomers felt that the Hubble telescope was valuable enough to merit the risk.

In the buildup to the 2004 presidential election, a dispute in the press occurred between O'Keefe and NASA climatologist James Hansen. In 2003, it was claimed, O'Keefe warned Hansen not to discuss humanity's role in global warming. "The administrator [Mr. O'Keefe] interrupted me," Dr. Hansen said in the New York Times, "he told me that I should not talk about dangerous anthropogenic interference, because we do not know enough or have enough evidence for what would constitute dangerous anthropogenic interference." O'Keefe's spokesperson said O'Keefe had not meant to admonish Hansen or suggest that research efforts should be cut. The New York Times reported that "Dr. Franco Einaudi, director of the NASA Earth Sciences Directorate at the Goddard Space Flight Center in Greenbelt, Maryland, and Dr. Hansen's supervisor, said he was at the meeting between Dr. Hansen and Mr. O'Keefe. Dr. Einaudi confirmed that Mr. O'Keefe had interrupted the presentation to say that these were "delicate issues" and there was a lot of uncertainty about them. But, he added: "Whether it is obvious to take that as an order or not is a question of judgment. Personally, I did not take it as an order."

O'Keefe responded to President Bush's 'Vision for Exploration' by hiring retired Navy Admiral Craig E. Steidle who had previously led development of the Joint Strike Fighter (JSF) as an associate administrator in charge of NASA's new Exploration Systems Mission Directorate (ESMD). He developed a mission architecture for lunar exploration based on four launches of medium-lift vehicles and four space rendezvous per mission, which was immediately scrapped by Michael Griffin upon his arrival at NASA. NASA started over with the Exploration Systems Architecture Study (ESAS), sixteen months after Bush's Vision for Space Exploration announcement. This led to the Ares I and Ares V launch vehicles (later canceled) and the Orion Crew Exploration Vehicle.

O'Keefe announced his resignation from NASA on December 13, 2004.

Asteroid 78905 Seanokeefe was named in honor of O'Keefe's role as NASA administrator.

Chancellor of Louisiana State University (2005–2008)
O'Keefe succeeded Mark Emmert on February 21, 2005. O'Keefe has been credited for establishing the Louisiana State University endowment through the $798 million "Forever LSU Campaign", his second campaign as LSU's chancellor.  He became popular among students for interacting with them, especially during periodic 'Chats with the Chancellor' across the campus throughout the semesters, and because of his encouraging emails. O'Keefe led LSU during its response to Hurricane Katrina in August and September 2005 when the campus was transformed into what has been called "the largest acute-care field hospital established in a contingency in the nation's history." On January 16, 2008, he announced that February 1, 2008 was his last day as chancellor.

O'Keefe lightly discussed his membership in the exclusive San Francisco Bohemian Club that has a 15- to 20-year waiting list, with the Louisiana State University student newspaper The Daily Reveille. During July 2005, O'Keefe had traveled to visit the famous Bohemian Grove near San Francisco as a member of the 'Wayside Log camp'. The prior time in 1993 he was the guest of a member, one whom he later appointed to a NASA panel.

EADS North America / Airbus Group North American Unit (2009–2014)
In October 2009, EADS North America hired O'Keefe as CEO. His Washington connections were noted at a time when EADS was trying to secure a $35 billion U.S. Air Force contract for tanker aircraft in a competition with Boeing. O'Keefe brought aboard Paul Pastorek, the Louisiana state school superintendent from 2007 to 2011, as the EADS chief counsel and corporate secretary. O'Keefe and his teenaged son were among four survivors of an August 2010 seaplane crash near Aleknagik, Alaska; O'Keefe sustained serious injuries, while former US Senator Ted Stevens and four others were killed. In January 2011, O'Keefe assumed the additional responsibilities of chairman of the board of EADS, which was renamed Airbus Group's North American Unit. In March 2014, O'Keefe stepped down as Chief Executive to address lingering medical issues from his 2010 airplane crash injuries.

Syracuse University (2014–present)
In November 2014 the Center for Strategic and International Studies (CSIS) announced that O'Keefe had joined CSIS as a Distinguished Senior Adviser. Simultaneously Syracuse University announced that O'Keefe had been appointed as a University Professor. O'Keefe has long been affiliated with Syracuse University since his graduation. From 1996-2001, O'Keefe was the Maxwell School's Louis A. Bantle Professor of Business and Government Policy. He received Syracuse University Chancellor's Award for Public Service for faculties in 1999 and the distinguished alumni Arents Award for Excellence in Public Service in 2011.

In 2020, O'Keefe, along with over 130 other former Republican national security officials, signed a statement that asserted that President Trump was unfit to serve another term, and "To that end, we are firmly convinced that it is in the best interest of our nation that Vice President Joe Biden be elected as the next President of the United States, and we will vote for him."

Personal life
O'Keefe and his wife, Laura, have three children. O'Keefe's great-grandfather was Arthur J. O'Keefe, Sr., who from 1926 to 1929 was the mayor of New Orleans, Louisiana. His grandfather, Arthur O'Keefe, Jr., was a member of the Louisiana State Senate from New Orleans from 1948 to 1950. His uncle is the former State Senate President, Michael H. O'Keefe. On August 9, 2010, O'Keefe survived the 2010 Alaska DHC-3 Otter crash which killed Alaska senator Ted Stevens.

References

 The Career and Education portions of this article are based on public domain text from NASA.

External links

 Official LSU Office of the Chancellor
 LSU Profile
 Official NASA Biography and Speeches
 NASA History Office Entry
 NASA Resignation Release

1956 births
Living people
Administrators of NASA
Survivors of aviation accidents or incidents
People from North Stonington, Connecticut
George H. W. Bush administration personnel
Leaders of Louisiana State University
Loyola University New Orleans alumni
Maxwell School of Citizenship and Public Affairs alumni
United States Secretaries of the Navy
George W. Bush administration personnel
People from Monterey, California
United States Under Secretaries of Defense
American people of Irish descent
Syracuse University faculty

Sean O'Keefe


Općinska B nogometna liga Koprivnica za sezonu 1977./78. je bila liga sedmog stupnja nogometnog prvenstva Jugoslavije.
Sudjelovalo je devet klubova, a prvak je bila "Lipa" iz Hlebina.

Ljestvica

Rezultatska križaljka

 Izvori:

Unutarnje poveznice
 Međuopćinska liga Koprivnica – Križevci 1977./78.
 Općinska A liga Koprivnica 1977./78.

Vanjske poveznice

Izvori

 library.foi.hr, "Glas Podravine"
 library.foi.hr, "Glas Podravine", br. 21, god. XXXIII, objavljeno 26. svibnja 1978., str. 11 (Sport), (ljestvica), preuzeto 12. travnja 2021.

1977-78 B OL Koprivnica
Koprivnica-B

Općinska B nogometna liga Koprivnica 1977./78.


An Chionochloa defracta in uska species han Liliopsida nga ginhulagway ni Henry Eamonn Connor. An Chionochloa defracta in nahilalakip ha genus nga Chionochloa, ngan familia nga Poaceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Chionochloa

Chionochloa defracta


Hermannieae, tribus biljaka smješten u potporodicu Byttnerioideae, dio porodice sljezovki. Sastoji se od pet rodova rasprostranjenih po svim kontinentima osim Europe.

Tipični rod je hermanija a preko 160 vrsta vazdazelenih trajnica i manjih grmova iz Srednje Amerike i Afrike.

Rodovi
 Melochia Dill. ex L. (64 spp.)
 Hermannia L. (173 spp.)
 Dicarpidium F. Muell. (1 sp.)
 Waltheria L. (62 spp.)
 Physodium J. Presl (2 spp.)

Izvori

Byttnerioideae

Hermannieae


Ægir, İskandinav mitolojisinde aynı zamanda deniz tanrılarından biri olan devdir. Bazen Denizler Kralı olarak da anılır. "Okyanusun gücü" olarak kişileştirildiği de görülmüştür. Karısı Ran'dır

Cermen mitolojisindeki devler
Deniz tanrıları
İskandinav tanrıları
Jötnarlar
Devler
Masal karakterleri

Ægir


Polimerização aniônica ou polimerização por adição aniônica é uma forma de polimerização em cadeia ou polimerização por adição de monômeros iniciados por ânions. Esse tipo de reação tem muitas variações, mas tradicionalmente os monômeros de vinila são utilizados. Frequentemente a polimerização aniônica envolve polimerizações vivas, o que permite o controle da estrutura e composição do polímero formado.

Referências

Reações químicas
Reações orgânicas
Polímeros

Polimerização aniônica


En vaniljekrans er en traditionel dansk småkage, der stammer fra omkring 1840'erne.

Vaniljekranse består af hvedemel, smør, sukker, vanilje, æg og evt. hakkede mandler. Vaniljekranse bages oftest til jul og har en karakteristisk cirkulær form med et stjerneformet tværsnit.

Referencer

Småkager
Julebag

Vaniljekranse


Islahijjet est une société culturelle du début du  à Brčko, en Bosnie-Herzégovine, ayant donné son nom à un ensemble de bâtiment qu'elle a bati.
Le complexe de bâtiment construit durant la période austro-hongroise comprend : "la maison d'Islahijjet" ainsi que quatre bâtiments résidentiels et commerciaux et leurs entrepôts. Le batiment principal a été déclarés monument national de Bosnie-Herzégovine.

Emplacement
L'ensemble architectural est situé à Brčko, dans le quartier résidentiel de Kolobara très proche du centre ville historique et de l'hôtel de ville. Il se situe aussi à proximité des deux rivières présentes dans le centre : Brka et Sava.

Histoire
C'est en 1907 que la société bosniaque musulmane d'éducation et de culture "Islahijet" (qui signifie éducation ou réparation) fut fondée à Brčko par des personnalités bosniaques importantes de la ville comme Abdullah Bukvica et Mujag Mula Mehmedović, dans le but d'améliorer la culture et l'économie de la jeunesse musulmane de la ville et du district. La société comptait aussi des sous-comités avec des salles de lecture dans 6 villages.

La société d'Islahijjet a fourni une aide matérielle aux universités du secteurs en soutenant la formation dans divers métiers de l'économie des étudiants et a aussi été active dans la lutte contre les vices de toutes sortes.

En 1922, pour les besoins de la société d'Islahijjet, un bâtiment datant de 1912 fut acheté et adapté et devint ainsi "la maison d'Islahijjet". Le bâtiment comprenait des salles pour lire les journaux, une bibliothèque et la société pouvait alors organiser des soirées de conversation et des conférences publiques. En 1935, des travaux ont permis de créer une salle "sociale" avec une scène de théâtre et pouvant accueillir plus de 400 invités.

Description des bâtiments
Tous les bâtiments qui composent le complexe ont été construits séparément et à des périodes différentes. Néanmoins ils disposent tous du même nombre d'étages (RDC + 1) mais ont tout de même des formes irrégulières avec différents angles de surfaces murales et un traitement différent des surfaces de façade et de toit.

État des bâtiments
"La maison d'Islahijjet" a été réhabilité en 2009, mais les autres bâtiments de l'ensemble architectural sont encore en mauvais état : tous les dommages ont été causés par un mauvais entretien et la non-utilisation des bâtiments.

Références

Monument national à Brčko

Islahijet


{{ficha de entidad subnacional
| nombre = Chorni Yérik
| nombre_oficial = Чёрный Ерик
| imagen_bandera =no
| imagen_escudo =no
| imagen =
{{Mapa de localización|Rusia
|float=right
|width=270
|label=Chorni Yérik
|lat_deg=45|lat_min=35|lat_sec=21|lon_deg=37|lon_min=44|lon_sec=16
|marksize=5
|border=none
|caption=Localización en el mapa de Rusia
}}
| apodo =
| lema =
| país =    Rusia
| tipo_adm_1 =Región económica
| adm_1 =Cáucaso Norte
| tipo_adm_2 =Distrito federal
| adm_2 =Sur
| tipo_adm_3 =Sujeto federal
| adm_3 =   Krai de Krasnodar
| tipo_adm_4 = Raión
| adm_4 =  Slaviansk
| tipo_código =
| código =
| altitud = 1
| distancia = 115
| referencia = Krasnodar
| superficie =
| superficie_tierra =
| superficie_agua =
| tipo_div_1 =
| div_1 =
| población = 434
| censo = 2010
| densidad =
| crecimiento intercensal =
| población_met =
| fundación = 1865
| erección =
| fecha_de_creación =
| gentilicio =
| lengua =
| concepto_lenguas =
| huso_horario = UTC+4
| cp = 353595
| prefijo = +7 86146
| dirigente1 =
| dirigente1_cargo =
| dirigente1_año =
| presupuesto =
| presupuesto_año =
| fiestas_mayores =
| hermandad =
| patrón =
| patrona =
| web =
}}Chorni Yérik  es un jútor del raión de Slaviansk del krai de Krasnodar, en el sur de Rusia. Está situado en los arrozales situados entre los distributarios del delta del Kubán y las marismas colindantes, 48 km al noroeste de Slaviansk-na-Kubani y 115 al noroeste de Krasnodar, la capital del krai. Tenía 434 habitantes en 2010.

Pertenece al municipio Chernoyerkovskoye.

 Historia

Los primeros habitantes en establecerse aquí fueron cosacos del Mar Negro a principios del . La fecha de registro oficial como unidad administrativa es del año 1865. Su nombre deriva del yérik, canal o distributario, Chorni, negro a cuya orilla se establecieron los primeros habitantes.

 Lugares de interés

En el centro de la localidad se halla un complejo memorial a los caídos en la defensa y liberación de la localidad entre agosto de 1942 y marzo de 1943 durante la Gran Guerra Patria.

 Economía

En la localidad se sitúa el koljós pesquero Karl Marx.

 Servicios sociales

La localidad cuenta con una escuela general, una Casa de Cultura, una biblioteca y un punto de enfermería, entre otros establecimientos.

 Enlaces externos y referencias

 Este artículo contiene datos geográficos extraídos de Google Earth y el mapa de Rusia de Yandex.ru, accesible desde  este enlace.
 Este artículo es en parte una traducción de su correspondiente en la edición rusa de Wikipedia, Чёрный Ерик.
 Sitio web sobre la localidad
 Mapa en vlasenko.net .
 El yérik Chorni, distributario del Kubán, en Panoramio

Localidades del raión de Slaviansk del krai de Krasnodar
Localidades establecidas en 1865

Chorni Yérik


Les élections législatives françaises de 1951 se tiennent le 17 juin. Ce sont les deuxièmes élections législatives de la Quatrième République.

Mode de Scrutin

Représentation proportionnelle plurinominale suivant la méthode du plus fort reste.

Dans le territoire du Tchad, deux députés sont à élire pour les personnes relevant du Statut personnel.

Élus

Résultats

Résultats à l'échelle du département

Articles connexes
 Liste des circonscriptions législatives du Tchad
 Liste des députés du Tchad
 Élections législatives françaises de 1951

Notes et références

Tchad
Politique au Tchad

Élections législatives de 1951 au Tchad


රාජ්‍ය වියදම් සඳහා මුදල් සැපයීමට හා ණය සුරැකුම් වෙළෙඳපොල සංවර්ධනය කිරීමේ අරමුණින් රජයේ භාණ්ඩාගාරය වෙනුවෙන් ශ්‍රී ලංකා මහ බැංකුවේ රාජ්‍ය ණය දෙපාර්තුමේන්තුව විසින් දෙසතියකට වරක් වෙන්දේසි මාර්ගයෙන් නිකුත් කරනු ලබන දිගුකාලීන ණය සුරැකුම්පත්ය. අද වන විට වෙළඳපොළ යටිතල පහසුකම් වර්ධනය හෙ තාක්ෂණයේ වර්ධනයත් සමගම නිර්ලේඛන ගත අයුරින් බැදූම්කර නිකුත් තිරීම සිදූ කෙරේ. සියල්ල පරිගනක ගත කොට ඇති හෙයින් ඉතා කෙටි කාලයක් තුළ ගනු දෙනු කිරීමේ හැකියාව ඇත.

සීඝ්‍රයෙන් ප්‍රසාරණයවන මූල්‍ය ක්ෂේත්‍රය තුළ අද වන විට ණය සුරැකුම්පත් වර්ග දෙකක් දැකිය හැක. එනම්
 රාජ්‍ය ණය සුරැකුම්පත්
 සාංගමික ණය සුරැකුම්පත් ලෙසය.
මෙහිදී සාංගමික ණය සුරැකුම්පත් ලෙසින් හැදින් වෙනුයේ සමාගම් විසින් තම ණය අරමුදල් බා ගන්නා ක්‍රමයකි. 1996 ශී ලංකාවේ ප්‍රථම ප්‍රසිද්ධ සාංගමික ණයකර නිකුතුව සිදූ විය. නමුත් තවමත් ශ්‍රී ලංකාව තුළදියුණු ණය වෙළඳපොළක් නොමැති වීම හේතුවෙන් සමාගම් විසින් බොහෝ විට තම ණය අරමුදල් බැංකු ක්‍රමය තුළින් ලබා ගනී. එනිසා මෙම පත්‍රිකාව තුළින් අවධානය යොමු කරනු ලබන්නේ වඩාත් සංවිධිත වූ රාජ්‍ය ණය සුරැකුම්පත් වෙළඳපොළ ගැන පමණි. ශ්‍රී ලංකාොව් රාජ්‍ය ණය සුරැකුම්පත් වෙළඳපොළේ ගනු දෙනු වන උපකරන වන්නේ"
 භාණ්ඩාගාර බිල්පත්
 භාණ්ඩාගාර බැඳුම්කර
 රුපියල් සුරැකුම්පත්
 ජාතික ගොඩනැගීමේ බැඳුම්කර
 ශ්‍රී ලංකා සංවර්ධන බැඳුම්කර යි.
මෙතැන් සිට මෙම පත්‍රිකාව තුළින් භාණ්ඩාගාර බැඳුම්කරයක් යනු කුමක්ද" එහි අත්‍යවශ්‍ය ලක්ෂණ" වර්ධනය හා පසුගිය දශකය තුළ ඇතිවූ තත්වයන් පිළීබඳව විමසා බලනු ඇත.

ප්‍රධාන ලක්ෂණ

 	ශ්‍රී ලංකා ප්‍රජාත්‍රාන්තික සමාජවාදී ජනරජය විසින් නිකුත් කරණු ලබයි

 	භාණ්ඩාගාර බැඳුම්කර දිගු කාලීන රාජ්‍ය ණය සුරැකුම්පත් වර්ගයකි. මේවා වසර 2" 3" 4" 5" 6. 10" 15 හා 20 යන පරිනත කාල වලින් මේ දක්වා නිකුත්කොට තිබේ.

 	ගනු දෙනු කිරීමේදී මුදල් වර්ගය ලෙස ශ්‍රී ලංකා රුපියල් භාවිතා කරනු ලබයි

 	තරගකාරී ලංසු සහිත වෙන්දේසියක් මගින් නිකුත් කරනු ලබයි

 	ප්‍රාථමික අලෙවි කරුවන් විසින් ලංසු තබනු ලැබේ

 	භාණ්ඩාගාර බැඳුම්කර සඳහා අර්ධ වාර්ෂිකව ස්ථාවර පොළී අනුපාතයක් ගෙවනු ලැබේ. නිදසුනක් ලෙස ගත් කල" පොළි අනුපාතය 12% ක් යැයි සිතමු. ඒ අනුව රු100 ක නාමික අගයක් සඳහා වසරකට රුපියල් 12ක් පොළී මුදල ලෙස ලැබෙන අතර මෙය ආයෝජකයා හට ගෙවනු ලබන්නේ රු 6 බැගින් වූ වාරික දෙකකිනි.

 	ශ්‍රී ලංකා පුරවැසියන්ට හා විදේශ රටවල අරමුදල්, ශ්‍රී ලංකා සුරැකුම් හා විනිමය කොමිසම විසින් අනුමත කරන ලද අනෝන්‍ය අරමුදල් හෝ ප්‍රාදේශීය අරමුල්, ශ්‍රී ලංකාවෙන් පිටත සංස්ථා ගත කරන ලද සංස්ථාපිත ආයතන හා විදේශ රටවල පුරවැසියන් හට ආයෝජනය කල හැක. ශ්‍රී ලංකා පුරවැසියන් හට ආයොජනය කල හැකි බැදූම්කර ප්‍රමානය මත සීමාවක් නොමැති නමුත් නොපියවා ඇති සාම්ප්‍රධායික බැදූම්කර වල මු¿ එකතුවෙන් 5%ක ප්‍රමාණයක් විදේශ ආයොජකයන් සදහා වෙන් කර ඇත.

 	මූලික ලංසුව රු 5,000,000 ක් වන අතර සියලුම ලංසු රු 1,000,000 ගුණිතයන් විය යුතුය.

 	පොළී අනුපාතිකය වෙළදපොළ බලවේග මත තීරණය වන අතර ආයෝජන ඒකකයක අවම වටිනාකම රුපියලක් වේ.

 	ප්‍රාථමික නිකුතුවේ§ පොළී ආදායම මත 10% අදවා ගැනීමේ බද්දක් අය කරනු ලැබේ. මුද්දර බදූ වලින් නිදහස්ය.

 	පරිනත කාලය අවසානයේ § නාමික අගය ගෙවනු ලැබේ.

 	රජය විසින් ගෙවීමට නියමිත පොළිය හා නාමික අගය ගෙවීම පිළිබඳ අවිනිශ්චිතතාවයක් නොමැති වීම හේතුවෙන් භාණ්ඩාගාර බැඳුම්කර දිගුකාලීන අවදානම් විරහිත සුරැකුම්පත් ලෙස හදූන්වනු ලබයි.

බැඳූම්කරයක වැදගත් අංග

බැදූම්කර වෙළඳපොළ තුළ ආයෝජකයන්ගේ තීරණ ගැනීමේ ක්‍රියාවලිය කෙරෙහි බලපානු ලබන වැදගත් අංග ලක්ෂණ කිහිපයකි.

මුහුනත වටිනාකම
මුහුනත අගය හෙවත් නාමික අගය යනු භාණ්ඩාගාර බැදූම්තරයක් හෝ සාංගමික ණය කරයක් වෙනුවෙන් පරිණත කාලය අවසන් වීමේදී ඒවා නිකුත් කරන්නන් විසින් ගෙවීමට පොරොන්දූ වන මුදලයි. ඒ ඒ බැඳුම්කර වල මුහුනත අගයේ ප්‍රමාණය ඒවා නිකුත් කරන්නන් විසින් තීරණය කරනු ලබයි.

පොළී අනුපාතිකය
මෙහිී පොලී අනුපාතිකය යනුවෙන් අදහස් වන්නේ බැදූම්කර වල ආයෝජනය කරන්නෙකුට එම බැදූම්කරය කල් පිරෙන කාළය තෙක් ඒවා නිකුත් කරන්නන් විසින් ගෙවනු ලබන ස්ථාවර පොළී අනුපාතිකයයි.

කල්පිරීමේ දිනය
මෙහි ඇති වැදගත් ලක්ෂණයක් වන්නේ ඒවා නිශ්චිත පරිනත දිනයක් සහිතව නිකුත් කොට තිබීමයි. පරිනත දිනය යනු ඒවා නිකුත් කිරීමෙන් පසු නාමික අගය ආපසු ගෙවීමට බැඳී සිටින දිනයයි. බැඳුම්කර යනු දිගුකාලීන ණය සුරැකුක් වන බැවින් පරිණත කාලය වසරකට වඩා වැඩි වේ. අරමුදල් වල අවශ්‍යතාවය මත අදාල බැඳුම් කරන්නන් විසින් පරිණත කාලය තීරණය කරනු ලබයි.

බැඳූම්කරය හා බැඳූණු විකල්ප ප්‍රතිලාභයන්
මින් අදහස් කරනුයේ බැඳුම්කරයක් මිලදී ගැනීමේදී ඒ සමග භැදී පවතින අනිකුත් සුවිශේෂී ප්‍රතිලාභයන් හා වාසි දායක තත්වයන්ය. මෙය වූ කලී ආයෝජකයින් බැඳුම්කර වල ආයෝජනය කිරීම කෙරෙහි ආකර්ෂණය කර ගැනීමට ඉවහල් වන සාධකයකි.
උදාහරනයක් ලෙස ජාතිය ගොඩනැගීමේ බැඳුම්කර සඳහා බදූ සහන සහිතව නවීන මෝටර් රථයක් ආනයනය කාරීමේ අවස්ථාව ලබාදීම පෙන්වා දිය හැක. මෙහිදී වාහනයේ වටිනාකම ආයෝජනය කරන ලද බැඳුම්කර වල වටිනාකමින් 20% ක් නොඉක්මවන්නේ නම් ඒ සඳහා අදාල වන බද්දෙන් 75% ක බදූ සහනයක් ලැබේ.
එමෙන්ම සංවර්ධන බැදූම්කර සඳහා දෙදෙනෙකුගේ නමින් ආයෝජනය කිරීමට හැකිවීමද දැක්විය හැකිය.
මේ අනුව පැහැදිලි වන්නේ ඉහතින් කරන ලද බැදූම්කරයක ඇතුලත් වන්නා වූ අංග ලක්ෂණ තුළින් ඒවා මිළදී ගැනීම පිළිබඳ වඩාත් කාර්යක්ෂම තීරණයකට එළබීමට අවශ්‍ය වන්නා වූත් අත්‍යවශ්‍ය වන්නාවූත් වැදගත් වූත් තොරතුරු ඉදිරිපත් කරන බවයි.

ප්‍රාථමික වෙළඳපොළ

රජය විසින් භාණ්ඩාගාර සුරැකුපත් මහ ජනතාවට අළෙවි කොට මුදල් ලබා ගන්නා වෙළෙඳපොළ ප්‍රාථමික වෙළෙඳපොළ ලෙස හදූන්වනු ලැෙබි. මෙම වෙළෙඳපොළේ දී ප්‍රාථමික අළෙවි කරුවන් හට බැඳුම්කර වෙන්දේසි ක්‍රමයට අළෙවි කරනු ලැබේ.

ප්‍රාථමික අළෙවිකරුවන්
ශ්‍රී ලංකා මහ බැංකුව විසින් ප්‍රෘථමික වෙළඳපොළට සහභාගී වීම සඳහා අවසරය ලබා දී ඇති ආයතන ප්‍රාථමික අළෙවිකරුවන් ලෙස හැÈන්වේ. දැනට අනුමත ප්‍රාථමික අළෙවිකරුවන් 11ක් ඇත. එම ආයතන වන්නේ
 ලංකා බැංකුව
 කැපිටල් එලයන්ස් සමාගම
 සෙලින්කෝ ශ්‍රීරාම් සුරැකුම්පත් සමාගම
 කොමර්ෂල් බැංකුව
 ෆස්ට් කැපිටල් ටේ‍රෂරිස් සමාගම
 එච්. එන්. බී සුරැකුම්පත් සමාගම
 නැට්වෙල්ත් සුරැකුම්පත් සමාගම
 එන්. එස්. බී අරමුදල් කළමණාකරණ සමාගම
 මහජන බැංකුව
 සම්පත් සුරැකුම්පත් සමාගම
 සෙලාන් බැංකු වත්කම් කළමනාකරණ සමාගම
මෙම ප්‍රාථමික අළෙවිකරුවන්ගේ මූලික කාර්ය භාර්ය වන්නේ රාජ්‍ය ණය දෙපාර්තුමේන්තුව විසින් පවත්වනු ලබන ප්‍රාථමික වෙන්දේසි වලට සහභාගි වීමත් භාණ්ඩාගාර සුරැකුම්පත් සම්බන්ධයෙන් ද්විතීක වෙළඳපොළේ ගණු දෙණු කිරීමත්ය.

ප්‍රාථමික වෙන්දේසිය
රජය විසින් මහජනයාට රාජ්‍ය සුරැකුම්පත් අළෙවි කරන වෙන්දේසිය ප්‍රාථමික වෙන්දේසිය ලෙස හැදිනවේ. රජයේ මුදල් අවශ්‍යතාවය මත මසකට තුන් හෝ හතර වතාවක් භාණ්ඩාගාර බැඳුම්කර වෙන්දේසිය පවත්වනු ලැබේ. වෙන්දේසි නිවේදනය" වෙන්දේසි දිනයට අවම වශයෙන් දින දෙකකට පෙර ප්‍රධාන පුවත්පත් වල පළ කරයි.
ප්‍රාථමික වෙන්දේසිය තුළින් බැඳුම්කර මිලයට ගැනීමට බලාපොරොත්තු වන සෑම ආයෝජකයෙක්ම තමන්ගේ ලංසු ප්‍රාථමික අලෙවිකරුවෙකු මගින් වෙන්දේසි දිනයේ පෙ.ව 11 ට පෙර මහ බැංකුවට ඉදිරිපත් කළ යුතුය. ප්‍රාථමික අලෙවිකරුවෙකු විසින් ඉÈරිපත් කරණ ලංසුවක අවමය රු.මි. 5 ක් ද ලංසුව එම ප්‍රමාණය ඉක්මවන විට එම ඉක්මවන ප්‍රමාණයන් රු. මිලියනයේ ගුණිතයන් විය යුතුය.
මහ බැංකුව විසින් ලංසු පිළිගනු ලබන්නේ අවරෝහන ක්‍රමයටය. එනම් වෙන්දේසියට ඉÈරිපත් කරණ සුරැකුම්පත් සඳහා ලැබෙන ඉහලම ලංසුවේ සිට රජය ලබා ගැනීමට කැමති මුදල් ප්‍රමාණයක් දක්වා ලංසු පිළිගනු ලැබේ.
මෙම වෙන්දේසි ක්‍රමය බහුමිල වෙන්දේසියක් වශයෙන් හදූන්වනු ලැබේ. එනම් පිළිගනු ලැබූ ලංසු වලට ලැබෙන මිල එම ලංසුව විසින් ඉÈරිපත් කල මිලයි. ඒ අනුව එක් එක් ආයෝජකයාට බැදූම්කර සඳහා ගෙවීමට සිදූවන්නේ විවිධ මිලයන් හෙවත් තමා විසින් ලසුවට ඉදිරිපත් කරන ලද මිලයි.
වෙන්දේසියේ සාර්ථක වූ ලංසු කරුවන්ට එු බව නියමිත කාලයේ සිට පැය දෙකක් ඇතුලත දැනුම් දෙනු ලැබේ. වෙන්දේසියේ ප්‍රතිඵල වෙන්දේසියට පසු දින ප්‍රධාන පුවත් පත්වල පළ කරයි. සාර්ථක ලංසු කරුවන් විසින් තම මිලයට ගැනීම සඳහා මුදල් වෙන්දේසි දින සිට දින 2ක් ඇතුලත ගෙවිය යුතුය.

ද්වීතික වෙළඳපොළ

ප්‍රාථමික වෙන්දේසියෙන් පසු ව ඒවා ආයෝජකයන් අතර ඒවා ගනුදෙනු කිරීම ද්වීතික වෙළඳපොළේ සිදූවේ. එනම් සාමාන්‍ය ජනතාව බැදූම්කර වෙළඳපොළ හා සම්බන්ධ වන්නේ ද්වීතික වෙළඳපොළ හරහාය.

ද්වීතික වෙළඳපොළ සහභාගිකරුවන්
ද්වීතික වෙළඳපොලේ ගනුදෙනු කළ හැක්කේ මහ බැංකුව අනුමත කර ඇති ආයතන මාර්ගයෙන් පමණි. මහ බැංකුව විසින් මේ සඳහා ප්‍රාථමික අළෙවිකරණ ආයතන 11 ට අමතරව බලපත්‍රලාභී වානිජ බැංකු 23 ක් පත්කොට ඇත. ඒ අනුව ද්වීතීක වෙළඳපොළ සඳහා සහභාගිකරුවන් 34 දෙනෙකු අනුමැතිය ලබා සිටී. මීට පෙර '4.1 ප්‍රාථමික අළෙවිකරුවන් ' යන මාතෘකාව යටතේ ප්‍රාථමික අළෙවිකරණ ආයතන 11 දත්වා ඇති අතර ද්වීතීක වෙළඳපොළ සහභාගිකරුවන් පහත දැක්වේ.

ආයෝජකයන් හට මෙම ආයතන මගින් බැඳුම්කර මිලදී ගැනීමට හෝ විකිනීම සිදූ කළ හැක.

ද්වීතීක වෙළඳපොළේ මිළ හා ඵලදා අනුපාතිකයන්
බැඳුම්කර සඳහා ද්‍රවශීල වෙළඳපොළක් පවත්වාගෙන යාම සඳහා ප්‍රාථමික අළෙවි කරුවන් හට විශාල වගකීමක් පවතී. ඒ සඳහා ඔවුන් ආයෝජකයින් ගෙන් බැඳුම්කර මිල§ ගැනීම හා විකීනීම සිදූකළ යුතුය. එසේ විකිනීමට සූදානම් මිළ විකුණුම් මිළ වශයෙන්ද ම්ළදී ගැනීමට සූදානම් මිළ ගැණුම් මිළ වශයෙන්ද හැසින්වේ. මෙම ගැනුම් හා විකුණුම් මිළයන් දෛනිකව දැක්වීමට ප්‍රාථමික අළෙවිකරුවෝ බැඳී සිටිති. මෙම මිළයන් දෙපැති මිළයන් වශයෙන් හැදින්වේ.

ඵලදා වක්‍රය
මෙමගින් දැක්වෙනුයේ කිසියම් දිනයක පවතින මිළ ගණන් අනුව විවිධ පරිණත කාළ සහිත බැඳූම්කර ආයෝජකයෙකු විසින් මිල§ ගෙන එය පරිණතිය තෙක් තබා ගතහොත් ඔහුට අපේක්ෂා කළ හැකි ප්‍රතිලාභය දැක්වෙන වක්‍රයයි. මූලික වශයෙන් ආරෝහන" අවරෝහන හා සමතල ඵලදා වක්‍ර දැකියහැකිවේ.

භාණ්ඩාගාර බැඳූම්කර වෙළඳපොළේ ප්‍රවනතා

 1997 - වසර 2-6 පරිනත කාළයකින් යුතු බැඳූම්කර නිකුත් කිරීම.
 1997 - ප්‍රාථමික වෙළෙන්ඳන් හට ප්‍රාථමික වෙන්දේසියට ප්‍රවේශ වීමට අවසර ලැබීම.
 1998 - මහ බැංකුව විසින් අමතර ගනු දෙණු මාධ්‍යයක් වශයෙන් භාණ්ඩාගාර බැඳූම්කර පිළිගනු ලැබීය.
 1998 - ඉලෙක්ට්‍රොනික ලංසු තැබීමේ ක්‍රමය හඳූන්වාදෙනු ලැබීය.
 1998 - ද්‍රවශීල වත්කමක් ලෙස භාණ්ඩාගාර බැඳූම්කර පිළිගනු ලැබීය.
 1998 - 'Jumbo Issues ' ක්‍රමය හඳූන්වාදෙනු ලැබීය.
 1999 - කල්පිරීමේ කාලය වසර 6 දක්වා දීර්ගකරනු ලැබීය.
 2000 - භාණ්ඩාගාර බැඳූම්කර 'Call option'  සමග නිකුත් කරන ලදී.
 2003 - භාණ්ඩාගාර බැඳූම්කර වල කල් පිරීමේ කාලය වසර 10" 15 හා 20 වශයෙන් නිකුත් කරන ලදී.
 2003 - Bloomberg බැඳූම්කර වෙළඳාම් කිරීමේ ක්‍රමය ප්‍රාථමික වෙළෙන්ඳන් හට හඳූන්වාදෙන ල§.
 2004 - රජය විසින් Scripless Securities Settlement (SSS)    ක්‍රමය හා Central Depository System (CDS) හඳූන්වා දෙනු ලදී.
 2005 - මිළ දර්ශකයට අදාල භාණ්ඩාගාර බැඳූම්කර නිකුත් කරනු ලැබීය.
 2006 - විදේශ ආයෝජකයන් සඳහා බැඳූම්කර වෙළඳපොළ විවෘත්ත කරණ ලදී ( නොපියවා ඇති සාම්ප්‍රධායික බැදූම්කර වල මුළු එකතුවෙන් 5%ක ප්‍රමාණයක් )

මෙම දශකය භාණ්ඩාගාර බැඳූම්කර වෙළඳපොළ සඳහා සුවිශේෂී දශකයක් විය. එනම් භාණ්ඩාගාර බැඳූම්කර වෙළඳපොළ තුළ සිදූ වූ බොහෝ වෙනස්කම් මෙම දශකය තුළ ඇති විය. වසර 2-6 පරිණත කාළයකින් යුත් භාණ්ඩාගාර බැඳූම්කර පළමුවෙන් හඳූන්වා දූන්නද 2001 වර්ෂය වන විට එුවායේ පරිණත කාළය වසර 2-3 ට සීමා විය නමුත් 2003 වර්ෂයේ§ නැවතත් පර්නත කාළය වසර 20 දක්වා දීර්ඝ කරණු ලැබීය.

2001 වර්ෂයේදී සංවර්ධන බැඳූම්කර හදූන්වා දීම තවත් සුවිශේෂී කඩඉමක් ලෙස දැක්විය හැක. මේ හරහා විදේශ ආයෝජන මෙරටට ආකර්ශනය කර ගැනීමට හැකි වන අතර ප්‍රාග්ධන වෙළඳපොළෙහි ශක්තිමත් භාවයට එය ඉවහල් වේ.

අන්තර් බැංකු ගෙවීම් හා පියවීම් සඳහා පහසුකම් සැපයීම හා ලංකා සෙට්ල් පද්දතිය හදූන්වා දීමෙන් 2003-2004 වර්ෂ වල§ භාණ්ඩාගාර බැඳූම්කර වෙළඳපොළ වඩාත් කාර්යක්ෂම ලෙස වර්ධනය කරනු ලැබීය. එමෙන්ම පත්‍රිකා රහිත සුරැකුම්පත් පියවීමේ පද්දතියක් හදූන්වා §මත් සමග භාණ්ඩාගාර බැඳූම්කර වෙළඳපොළ පරිගනක ගත කරනු ලැබීමෙන් වඩාත් කාර්යක්ෂම විය.
2005 දී ප්‍රථම වරට රාජ්‍ය බැංකු විසින් රජයට දී ඇති බැංකු අයිරා පහසුකම් භාණ්ඩාගාර බැඳූම්කර බවට හැරවීමේ ක්‍රියාවලිය තුළ තුන් අවුරුදූ කල් පිරීමේ කාළයක් සහිත මිළ දර්ශනය හා බැඳි බැඳූම්කර රජය විසින් නිකුත් කිරීමයි.

භාණ්ඩාගාර බැඳූම්කරවල ආයෝජන අවදානම

භාණ්ඩාගාර බැඳූම්කර අවදානම් විරහිත වත්කමක් ලෙසින් හඳූන්වනු ලබයි. එසේ පවසනුයේ රජය විසින් ගෙවීමට පොරොන්දූ වන පොළී අනුපාතය හා නාමික අගය ගෙවීම පිළිබඳව අවිනිශ්චිත තාවයක් නොමැති වීමයි. එනම් භාණ්ඩාගාර බැඳූම්කර සම්බන්ධයෙන් ණ්‍ය අවදානමක් හෙවත් ණය පැහැර හැරීමේ අවදානමක් නැත. එනමුත් භාණ්ඩාගාර බැඳූම්කරවල ආයෝජනය සම්බන්ධයෙන් අවදානම් කිහිපයක්ම දක්නට ලැබේ.

පොළී අනුපාතික අවදානම
පොළී අනුපාතික අවදානම හෙවත් වෙළඳපොළ අවදානම වශයෙන් හදූන්වනු ලබන්නේ අනාගතයේ පොළී අනුපාත ඉහල යාම හේතුවෙන් භාණ්ඩාගාර බැඳූම්කරවල මිළ පහළ යාමේ අවධානමයි.

ප්‍රති ආයෝජන අවදානම
මින් අදහස් වන්නේ අනාගතයේ ලැබෙන පොළී මුදල් නැවත ආයොජනය කල හැකි පොළී අනුපාතිකය පහත බැසීමයි.

උද්ධමන අවදානම
අනාගත සත්‍ය උද්ධමනය ආයෝජනය කරණ අවස්ථාවේ අපේක්ෂා කළ උද්ධමනයට වඩා වැඩිවීම හේතුවෙන් අපේක්ෂිත පොළී හා පරිනත අගයේ මූර්ත වටිනාකම අඩුවීම උද්ධමන අවදානම නම් වේ.

ද්‍රවශීලතා අවදානම
ද්‍රවශීලතා අවදානම යනු භාණ්ඩාගාර බැඳූම්කර පවතින වෙළඳ මිලට ආසන්න මිලකට ඉක්මනින් විකිණීමට නොහැකි වීමේ අවදානමයි.

සමාලෝචනය
මූල්‍ය ප්‍රතිපත්තිය මෙහෙය වීමේ වැදගත් උපකරණයක් මෙන්ම අරමුදල් රැස්කර ගැනීමේ මූලාශ්‍රයක් ලෙසද බැඳූම්කර වෙළඳපොළ මූල්‍ය වෙළඳපොළ තුළ අද්විතීය ස්ථානයක් හිමිකරගෙන ඇත. රජයේ අයවැය ක්‍රියාකාරකම් සඳහා අවශ්‍ය අරමුදල් සම්පාදනය කර ගැණීමේ අරමුණින් යුතුව 1997 දී හඳූන්වා දූන් භාණ්ඩාගාර බැඳූම්කර මේ වන විටත් වෙළඳපොළ තුළ ජනප්‍රිය තාවයක් අත්පතකොට ගෙන ඇත. මෙකී වැදගත්කම හේතු කොට ගෙන මෙම වෙළඳපොළ සංවර්ධනය කිරීමේ පියවර රාශියක් මේ වන විට රජය විසින් ක්‍රියාත්මක කරනු ලබයි. ඒ අතරින් යටිතල පහසුකම් සංවර්ධනය" ප්‍රාථමික හා ද්වීතීක වෙළඳපොළ සංවර්ධනය කිරීම" ශක්තිමත් නීතිමය රාමුවක් ගොඩ නැගීම වැදගත්වේ.

කෙසේ වෙතත් භාණ්ඩාගාර බැඳූම්කර සඳහා වන ක්‍රියාකාරී වෙළපොළට සාපේක්ෂව සාංගමික බැඳූම්කර වෙළඳපොළ ඌන සංවර්ධන අදියරක පවතින බව පෙනී යයි. නමුත් පෞද්ගලික අංශයේ සමාගම් සඳහා අවශ්‍ය අරමුදල් සම්පාදනය කර ගැනීමට බැංකු පද්ධතිය හා ප්‍රාග්ධන වෙළඳපොළ මත වන ඉහළ රැදියාව බැඳූම්කර වෙළඳපොළ දෙසට යොමු කිරීමේ වැදගත්කම රජය විසින් තේරුම් ගෙන ඒ සඳහා අවශ්‍ය ක්‍රියාමාර්ග ගත යුතුය. මේ ආකාරයට බැඳූම්කර වෙළඳපොළ වඩාත් කාර්යක්ෂම කිරීමට අවශ්‍ය පියවර ගැනීම තුළ අදට වඩා දියුණු වූ බැඳූම්කර වෙළඳපොළක් අනාගතයේ ශ්‍රී ලංකාව තුළ දැකගත හැකි වනු ඇත.

ආශ්‍රිත ග්‍රන්ථ

 තක්ෂිලා කුමාරි: මූල්‍ය වෙළඳපොළ හැ¢න්වීම,ආර්ථික විමසුම 2003 අප්‍රේල් ජූනි
 ප්‍රනාන්දූ වින්සන්ට් මර්වින්: ශ්‍රී ලංකාවේ මූල්‍ය ප්‍රතිසංස්කරණ හා භාණ්ඩාගාර බැඳූම්කර ආර්ථික විමසුම 1997 දෙසැම්බර්
 සමරකෝන් ලලිත්: ශී්‍ර ලංකාවේ මූලය වෙළඳපොළ 2009 ශ්‍රී ලංකා සුරැකුම්පත් හා විනිමය කොමිසන් සභාව
 Siriwardana C.J.P : Bond market development in Sri Lanka pdf file
 www.cbsl.gov.lk

ශ්‍රී ලංකාවේ භාණ්ඩාගාර බැඳුම්කර


තේජොං මුයොල් රජු (604 – 661 ජූනි) හෙවත් කිම් චුන්චු යන උපන් නාමයෙන් හැඳින්වෙන්නේ දකුණුදිග කොරියානු රාජධානියක් වූ සිල්ලාවේ (සින්රා) 29වන රජු ය. ඔහු විසින් ක්‍රි.ව. 654 සිට 661 දක්වා රාජ්‍ය පාලනය මෙහෙයවන ලදී. කොරියාවේ තුන් රාජධානි එක්සත් කිරීමට මූලික වීම හේතුවෙන් ඔහු ගෞරවාදරයට පාත්‍ර විය. ඔහු සුප්‍රකට හමුදා සෙන්පතියකු වූ කිම් යුසින්ගේ මිතුරකු සහ ප්‍රධානියා ද විය. පසුව කිම් යුසින් තේජොංගේ සොයුරිය හා විවාහ වී ඔහුගේ මස්සිනා බවට පත් විය.

පසුබිම
තේජොං මුයොල් රජු උපත ලැබූයේ "පූජනීය අස්ථියේ" සොංගොල් ශ්‍රේණියෙහි ය. ඔහුගේ පියා වූ කිම් යොංසු (金龍樹) සිල්ලාවේ 25වන රජු වූ ජින්ජි රජුගේ පුත්‍රයකු විය. ජින්ජි රජු සිහසුනෙන් නෙරපනූ ලැබූ විට ඔහුගේ සිට කිම් යොංසු ඇතුළු ඉදිරි පරම්පරාව රාජධානියේ පාලනයට නුසුදුසු යැයි සැලකිණි. කෙසේනමුත්, යොංසු ශේෂව සිටි සොංගොල්වරුන් අතලොස්ස අතුරින් අයකු විය. ඔහු සොංගොල් කුමරියක (ජින්ප්යොං රජුගේ දියණිය වූ චොන්මියොං කුමරිය) සමග විවාහ විය. ඔවුන්ගේ පුත්‍රයා වූ කිම් චුන්චු ද සොංගොල් රුධිරය ඇත්තකු බැවින් සිහසුනට අයිතියක් පැවතිණි. කිම් යොංසු රාජ්‍ය පාලනය තුළ බලවත් චරිතවක් විය. කෙසේනමුත්, ඔහු සතුවූ සියලු බලය රජුගේ සොයුරා වූ කිම් බෙක්බන්හට හිමි විය. නමුත් පැවැත්ම උදෙසා ඔහු හට සොංගොල් ශ්‍රේණියට පහළින් වූ ජිංගොල් ශ්‍රේණියට ඇතුළත් වීමට ඔහුට සිදු විය. එමනිසා, ඔහුට රජු බවට පත්වීමේ අවස්ථාව අහිමි වූ අතර, ඔහුගේ පුත්‍රයා වූ කිම් චුන්චු හට ද එසේ සිදු විය. සිය නැන්දණිය වූ සොන්දොක් රැජිනගේ මරණින් පසු,  චුන්චු අවසන් නිසැක සොංගොල්වරයා වූ ජින්දොක් රැජිනට සිහසුන පැවරීමට තීරණය කළේ ය. ජින්දොක් රැජිනගේ මරණයත් සමග, සියලු සොංගොල්වරුන් මියගොස් තිබූ අතර රාජකීය රුධිරය සහිත ජිංගොල්tවරයකුට සිහසුනට පත්වීමට නියමව තිබිණි. එකල සිල්ලාවේ සංදේද්‍යුංවරයා (රජයේ ඉහළම පදවිය) වූ කිම් අල්චොන් (හෙවත් සෝ අල්චොන්) හට මුලින් සිහසුනට පත්වීමට කැමැත්තක් විය. ඔහුගේ පියා සොංගොල්වරයකු වූ අතර, මව ජිංගොල්වරියක විය. මේ නිසා අල්චොන් සොංගොල්වරයකු නොවූ අතර, සිහසුනට තරග වැදීමට සිදු විය. කෙසේනමුත්, කිම් යුෂින් විසින් කිම් චුන්චුහට උපකාර කරන ලදී. අල්චොන් ද ක්‍රමයෙන් සිහසුනට වූ අපේක්ෂාව අත්හැර චුන්චුහට සහාය දැක්වී ය. එහි ප්‍රතිඵලය ලෙස මුයොල් රජු යන නාමයෙන් කිම් චුන්චු සිහසුනට පත් විය.

රාජ්‍ය සමය
ඔහුව ටෑං රාජවංශයේ ගඔෂොං අධිරාජයා විසින් හොඳින් පිළිගන්නා ලද්දේ, ගඔෂොං අධිරජු වීමටත් පෙර කාලයේ සිටම ඔවුන් දෙදෙනා මිතුරන් වූ බැවිනි. මුයොල් රජු අධිරාජයාට විශාල සහායක් දැක්වී ය. එසේම අධිරාජයා ද මුයොල්ට සහාය දැක්වී ය. ඔහු නිරතරුවම බෙක්ජේ රාජ්‍යය විනාශ කිරීමට ටෑං සහාය ඉල්ලා සිටියේ ය. අනතුරුව ටෑං රාජ්‍යය විසින් ක්‍රි.ව. 660දී සු ඩිංෆැං සේනපති යටතේ 130,000ක හමුදාවක් එවන ලදී. මේ අතර සෙබලුන් 50,000ක් සමග කිම් යුසින් සිල්ලාවෙන් පිටත්වී රුදුරු හ්වංසන්බොල් සටනේ දී බෙක්ජේ රාජ්‍යය අනාරක්ෂිත තත්ත්වයට පත්කළේ ය. අවාසනයේ බෙක්ජේහි උයිජා රජු යටත් විය. මෙලෙසින් කොරියානු අර්ධද්වීපයේ සිල්ලාවේ බලයට අභියෝගයක් වීමට ඉතිරි වූයේ ගොගුර්යෝව පමණි.

එම වර්ෂයට පසු වර්ෂයේ ජූනි මස මුයොල් රජු මියගියේ ය. ඔහු‍ගේ පුත්‍රයා වූ කිම් බොප්මින් මුන්මු රජු ලෙස සිහසුනට පත් විය.

පවුල
පියා: කිම් යොංසු (金龍樹); සිල්ලාවේ 25වන පාලක ජින්ජි රජුගේත් පාක් වංශයේ ජිදෝ ආර්යාවගේත් පුත්‍රයායි.
මව: චොන්මියොං කුමරිය (හංගුල්: 천명공주, හන්ජා: 天明公主); සිල්ලාහි ජින්ප්යොං රජුගේත් මායා රැජිනගේත් දියණියයි.
මාමා: කිම් යොංචුන් (හංගුල්: 김용춘, හන්ජා: 金龍春); කිම් යොංසුගේ සොහොයුරායි. සිල්ලාවේ 13වන පුංවොල්ජුවරයායි.
නැන්දණිය: සිල්ලාහි සොන්දොක් රැජින; සිල්ලාවේ 27වන රාජ්‍ය පාලකයායි. චොන්මියොං කුමරියගේ සොයුරියයි.
භාර්යාව:
මුන්මියොං රැජින (හංගුල්: 문명왕후, හන්ජා: 文明王后); උපන් නාමය "කිම් මුන්හුයි" (හංගුල්: 김문희, හන්ජා: 金文姬) වේ. කිම් යුෂින් සෙන්පතිගේ බාලම නැගණියයි. සෙන්පති කිම් සෝහ්‍යුන් සහ මන්මියොං ආර්යාවගේ බාලම දියණියයි.
දරුවන්:
සිල්ලාහි මුන්මු රජු (626 - 681)
කිම් ඉන්මුන් (හංගුල්: 김인문, හන්ජා: 金仁問) (629 - 694)
කිම් මුන්වං (හංගුල්: 김문왕, හන්ජා: 金文王) (629 - 665)
කිම් නෝචා (හංගුල්: 김노차, හන්ජා: 金老且)
කිම් ජිග්යොං (හංගුල්: 김지경, හන්ජා: 金智鏡)
කිම් ගේවොන් (හංගුල්: 김개원, හන්ජා: 金愷元)
කිම් ඉන්තේ (හංගුල්: 김인태, හන්ජා: 金仁泰)
කිම් ගේජිමුන් (හංගුල්: 김개지문, හන්ජා: 金皆知文)
කිම් චාද්‍යුක් (හංගුල්: 김차득, හන්ජා: 金車得)
කිම් මාද්‍යුක් (හංගුල්: 김마득, හන්ජා: 金馬得)

පෙළපත

</center>

මේවාත් බලන්න
 කොරියාව හා සම්බන්ධ මාතෘකා ලැයිස්තුව
 කොරියාවේ ඉතිහාසය
 කොරියාවේ පාලකයින්
 අස්ථි ශ්‍රේණි පද්ධතිය
 ද කිං'ස් ඩ්‍රීම් (රූපවාහිනී කතාමාලාව)
 ක්වීන් සොන්දොක් (රූපවාහිනී කතාමාලාව)

ආශ්‍රේයයන්

බාහිර සබැඳි
 කිම් චුන්චු (කොරියානු බසින්)

සිල්ලා පාලකයින්
604 උපත්
661 මරණ
7වන සියවසේ ආසියානු රජවරු

සිල්ලාහි මුයොල්


est une  revue de mathématiques à comité de lecture publiée trimestriellement par la maison d'édition Walter de Gruyter.

Description
La revue a été fondée en 2001, la revue publie des articles sur la géométrie. Les thèmes de la revue sont :
 Géométrie finie
 Géométrie d'incidence
 Immeubles de Bruhat-Tits
 Aspects combinatoires de la géométrie et combinatoire géométrique
 Théorie géométrique des groupes
 Aspects géométriques des groupes de Lie et des groupes algébriques
 Géométrie algébrique
 Géométrie topologique
 Géométrie différentielle
 Ensembles convexes et polytopes
 Géométrie discrète
La revue publie un volume de quatre numéros par an. À titre d'exemple, le volume 20 de l'année 2020 comporte environ 600 pages.

Indexation
La revue est indexée notamment par Mathematical Reviews et Zentralblatt MATH. Son QCM en 2016 était de 0,45 et son facteur d'impact en 2016 était de 0,552. Son facteur d'impact sur SCImago Journal Rank est de 0,518 en 2020. Elle est classée par le dernier ou avant-dernier quartile des revues de sa catégorie.

Notes et références

Liens externes

Revue de mathématiques
Revue scientifique en anglais
Titre de presse créé en 2001

Advances in Geometry


Jacob Hansen Bang, født 19. april 1770 i Vig, død 28. februar 1841 i Roskilde, var domprovst og sognepræst i Roskilde Domkirke fra 1823.

Jacob Hansen Bang blev student 1788 fra Herlufsholm, cand. theol. fra Københavns Universitet 1793. Derefter var han i to år husprædikant på Bregentved hos Joachim Godske Moltke, Greve af Moltke og fra 1795 kapellan for og Asminderød og Grønholt menigheder og i Fredensborg Slotskirke. Fra 1802 sognepræst i Nykøbing Sjælland og Rørvig inden han 1823 blev domprovst og sognepræst i Roskilde Domkirke samt provst i Sømme og Voldborg Herred 1836. Jacob Hansen Bang var ridder af Dannebrog.

Jacob Hansen Bang var søn af sognepræsten Peder Schwane Bang (1744-1794) og gift med Anna Cathrine Sophie Østrup (1779-1820), deres søn Peter Georg Bang (1897-1861) var Danmarks fjerde statsminister, professor i romerret ved Københavns Universitet og direktør for Nationalbanken.

Kilder

Domprovster fra Danmark
Præster fra Danmark
Personer fra Odsherred
Danskere i 1700-tallet
Danskere i 1800-tallet
Jacob Hansen
Riddere af Dannebrog

Jacob Hansen Bang


O santinelă (și în forma sentinelă) este un gardian sau un paznic militar înarmat care este dispus într-un post de observație pentru a păzi o clădire, un depozit, materiale sau persoane, urmărind orice persoană aflată în imediata apropiere, împiedicând trecerea altor persoane și dând alarma în caz de atac sau în orice altă eventualitate. Trecerea de postul de pază al unei santinele presupune rostirea unei parole. Legislația militară spaniolă precizează că santinelele sunt acei soldați de pază care se află în posturi fixe (de obicei la punctele de trecere a frontierei) sau efectuează scurte tururi de supraveghere, singuri sau în grup, dar întotdeauna cu fața spre exterior și cu obligația de a face uz imediat de armă pentru respectarea ordinelor primite și pentru apărarea poziției sale. Acesta este principala diferență între o santinelă și un simplu paznic, care este autorizat să facă uz de armă doar în legitimă apărare. Alte regulamente militare conțin îndrumări în mare parte similare.

Reguli de conduită
Activitatea unei santinele militare este vitală pentru asigurarea pazei instalațiilor sau spațiilor monitorizate. Din acest motiv, normele sale de acțiune sunt specificate rigid în regulamentele și standardele militare.

Posturile de gardă sunt coordonate de comandantul gărzii, care este militarul cu gradul cel mai înalt însărcinat cu paza, dar șeful de post este cel care organizează activitatea unui post de pază. Santinela, în timp ce se află în post, respectă doar ordinele primite de la șeful postului, nici măcar de la un militar de rang înalt sau de la comandantul gărzii: orice ordin trebuie să îi fie transmis prin intermediul șefului de post și nu trebuie să respecte sub nici o formă ordinul primit de la o altă persoană decât șeful postului de pază.

Santinela nu-și poate abandona niciodată postul primit fără a fi eliberat de către șeful de post. Sarcina sa esențială este de a da alarma atunci când situația o impune, de a oferi informații prin canalele de comunicare stabilite și, în orice caz, de a furniza noutăți cu privire la orice lucru suspect, neobișnuit sau ciudat pe care-l observă. Trebuie să mențină în permanență arma pregătită pentru a fi folosită, deși cu măsuri de precauție pentru a evita accidentele.

Etimologie
Etimologia cuvântului "santinelă" a fost subiectul unei îndelungate controverse. Cuvântul originar pare a fi italianescul sentinella, adaptat în limba franceză ca sentinelle (termenul militar modern francez este factionnaire, asemănător cu termenul german Fachmann) și în limba engleză ca sentinel.

Originea cuvântului italian ar putea fi verbul sentire ("a simți", "a percepe"), dar există obiecții filologice cu privire la această ipoteză și este mult mai plauzibilă relația cu sentina ("santină", încăpere situată în fundul unei nave, unde se strâng apele scurse de pe punțile inferioare, care sunt eliminate apoi cu ajutorul pompelor). Dacă se renunță la ipoteza originii italiene, după cum susțin o mare parte a specialiștilor filologi, se sugerează o formare mai adecvată a termenului francez ca diminutiv al cuvântului sentier ("traseu"), după latinescul semita, semnificând "post de observație aflat în avangardă". Cuvântul francez senteret (o formă a lui sentier) ar fi dat naștere cuvântului englezesc sentry.

Note

Armată
Ocupații militare

Santinelă


Larry Jay Diamond (nascido em 2 de outubro de 1951) é um sociólogo político norte-americano e um dos principais estudiosos contemporâneos no campo dos estudos da democracia. Diamond é membro sênior do Freeman Spogli Institute for International Studies, que é o principal centro de pesquisa sobre questões internacionais da Universidade de Stanford. No Instituto, Diamond atua como diretor do Centro de Democracia, Desenvolvimento e Estado de Direito.

Diamond atuou como consultor de várias organizações governamentais e internacionais em vários momentos de sua vida, incluindo o Departamento de Estado dos Estados Unidos, as Nações Unidas, o Banco Mundial e a Agência dos EUA para o Desenvolvimento Internacional. Ele é co-editor fundador do Journal of Democracy e do National Endowment for Democracy. Ele também é coordenador do Projeto de Democracia do Irã da Hoover Institution, juntamente com Abbas Milani e Michael McFaul.

Carreira
Diamond obteve um bacharelado em Organização Política e Comportamento em 1974, um mestrado no Food Research Institute em 1978 e um PhD em Sociologia em 1980, todos na Universidade de Stanford.

Diamond foi professor assistente de Sociologia na Universidade Vanderbilt (1980-1985). Ele foi codiretor fundador do Fórum Internacional de Estudos Democráticos do National Endowment for Democracy (1994–2009).

Diamond foi nomeado "Professor do Ano" de Stanford em maio de 2007. Nas cerimônias de formatura de junho de 2007, ele recebeu o Prêmio Dinkelspiel por Contribuições Distintas à Educação de Graduação. Entre as muitas razões para Diamond receber este prêmio, citou-se que ele promoveu o diálogo entre estudantes judeus e muçulmanos.

Iraque pós-2003
No início de 2004, Diamond era um consultor sênior em governança da Autoridade Provisória da Coalizão no Iraque.

Seu livro Squandered Victory: The American Occupation and the Bungled Effort to Bring Democracy to Iraq, publicado em 2005, foi uma das primeiras análises críticas públicas da estratégia americana pós-invasão do Iraque.

Visões sobre a democracia
Apesar do aumento da democracia em todo o mundo até a década de 1990, Diamond acredita que a democracia deve melhorar onde já existe antes que possa se espalhar para outros países. Ele acredita que resolver a governança de um país, em vez de sua economia, é a resposta. Todos os países democráticos precisam ser responsabilizados pela boa governança, não apenas quando lhes convém. Sem melhorias significativas na governança, o crescimento econômico não será sustentável. Como Diamond afirmou em seu livro The Spirit of Democracy: The Struggle to Build Free Societies Through the World (O Espírito da Democracia: A Batalha Para Construir Sociedades Livres Pelo Mundo), "para que as estruturas democráticas perdurem - e sejam dignas de resistência - elas devem ouvir as vozes de seus cidadãos, engajar sua participação, tolerar suas protestos, proteger suas liberdades e responder às suas necessidades".

Ao contrário de muitos outros cientistas políticos, Diamond não considera o desenvolvimento econômico, ou a falta dele, como o fator número um no declínio da democracia. Diamond afirma que a eficiência do governo é o primeiro problema. Se o governo não puder fornecer um campo de jogo econômico e político seguro e igualitário, qualquer trabalho na promoção do desenvolvimento econômico será inútil. Ele cita o presidente queniano Mwai Kibaki como exemplo. Kibaki ajudou o Quênia a atingir alguns de seus níveis mais altos de crescimento econômico, mas não conseguiu lidar com a corrupção em massa, o que levou a alegações de fraude em sua eleição presidencial de 2007, que por sua vez explodiu em violência.

Diamond acredita que se a governança não for melhorada nos estados democráticos, as pessoas se voltarão para alternativas autoritárias. Isso levará a estados predatórios. Estados predatórios produzem sociedades predatórias: as pessoas não obtêm riqueza e uma melhor qualidade de vida por meio de formas benéficas para todo o país, mas enriquecem aproveitando o poder e o privilégio, roubando do Estado e diminuindo o poder da lei. Para garantir que estados predatórios não ocorram, as instituições devem ser postas em prática para estabelecer controle e ordem.

Referências

Sociólogos dos Estados Unidos
Cientistas políticos dos Estados Unidos
Professores da Universidade Vanderbilt
Professores da Universidade Stanford
Alunos da Universidade Stanford
Pessoas vivas
Nascidos em 1951

Larry Diamond


El escudo de Montán posee la siguiente descripción heráldica oficial:

Escudo cuadrilongo de punta redonda. En campo de azur una torre donjonada de oro, aclarada y mazonada de sable, acostada a diestra por una rama de laurel de sinople, frutada de sable, y a siniestra por una palma de oro, enlazadas ambas por una cinta de gules. Al timbre, corona real abierta.

Fue aprobado por la Resolución [2004/Q896] del 20 de enero de 2004.

Véase también
 Anexo:Armorial municipal de la provincia de Castellón

Referencias

Montán

Escudo de Montán


Općinsko nogometno prvenstvo Labin je svoje treće izdanje imalo u sezoni 1960./61.
Sudjelovalo je 12 klubova, koje su igrali prvi dio prvenstav u skupinama, a potom razgravali za plasman.
Prvenstvo je osvojila juniorska momčad "Rudara" iz Labina.

Konačni poredak

 Podpićan – tadašnji naziv za naselje Potpićan

Povezani članci
 Podsavezna liga Pula 1960./61.

Izvori

 library.foi.hr, "Raški rudar" [ glasilo Istarskih ugljenokopa ˝Tupljak˝
 library.foi.hr, "Raški rudar" - glasilo istarskih ugljenokopa Raša, br. 11, god. III, objavljeno 1. lipnja 1961., str. 11, preuzeto 19. srpnja 2022.

1960-61 Labin
Labin

Općinsko nogometno prvenstvo Labin 1960./61.


Stepnoïe (en russe Степное, en ukrainien Stepne Степне) est un village situé à l'est de l' Ukraine dans la région de Donetsk (Donbass) et le raïon de Marïnka. Sa population, russophone, était de  au recensement de 2001.

Géographie
Ce village se trouve à  d'altitude. Il se trouve à côté du village de Polnoïe.

Histoire
Le village prend son nom actuel en 1957. C'était une partie du kolkhoze Elenovski. Il fait partie d'une région conquise par la république populaire de Donetsk entre avril et août 2014. Le village est repris par les forces de la RPD le 19 mars 2022, dans le cadre de l'invasion de l'Ukraine par la Russie.

Notes et références

Voir aussi
Stepnoïe (raïon de Chakhtiorsk)

Commune rurale dans l'oblast de Donetsk

Stepnoïe (raïon de Marinka)


Endstille es una banda de Black metal proveniente de Kiel, Alemania.

Historia
Endstille fue fundada en 2000 por L. Wachtfels (guitarra), Mayhemic Destructor (batería), Iblis (voz) y Cruor (bajo). L. Wachtfels y Mayhemic Destructor han tocado anteriormente con la banda Tauthr, Iblis y Cruor en Octoria. Mayhemic Destructor está bajo el pseudónimo de "MD" también en la banda de rock Overdrive Sensation, con el guitarrista que ha estado en una banda anteriormente de stoner-rock.

Endstille una de las bandas alemanas de mayor éxito en el Ambient Black Metal, la versión en CD del álbum Navigator (2005) se lanzó inicialmente en una edición de 3000, que incluso antes de su publicación oficial, la primera edición de agosto, se agotó, porque Crepusculo Records había enviado el CD por adelantado, y en algunas tiendas de la Alemania. Tan recientemente como en agosto, más de 2000 copias fueron lanzadas. Además,  par de semanas antes de la fecha de lanzamiento, se metió en Internet, Destructor Mayhemic anunció que en el futuro, no es una promoción más. Desde que la banda con las ventas de sus álbumes en el en el extranjero no era feliz, cerró un acuerdo con Regain Records.

En 2009, el miembro fundador Iblis dejó la banda. Las razones no fueron reveladas. Por el momento, ayudó a Mannevond ( Koldbrann ) y lúgubre (Mordskog, Crimson Moon) como cantante. Mientras tanto, ahora se ha con Zingultus ( Nagelfar , aguanieve encontrado Graven), un nuevo cantante, quien también fue tomada para determinar el line-up. Mientras Nagelfar y aguanieve se aceptan en el metro, Endstille es "visto de manera más crítica", candidato a Zingultus es parcialmente visto como una traición, en parte como una " Perfección para Endstille".

Desde el 28 de junio de 2010, el nuevo álbum en 1813, la infección se añadió, que debe ser publicado en diciembre. En enero de 2011, el cambio de la banda estaba en su nuevo sello Season of Mist anunciado. la infección en 1813 , finalmente apareció en Europa el 16 de mayo y 17 de mayo en los EE. UU.

Miembros

Miembros Actuales
 Zingultus: Vocales
 Mayhemic Destructor: batería
 L. Wachtfels: guitarra
 Cruor: Bajo, coros
 B. Killed: guitarra

Antiguos Miembros
 Iblis: Vocales, (2000–2009)
 Lykaon: guitarra, (2002)

Discografía

Demos
 DEMOn (2001)

Álbumes
 Operation Wintersturm (2002)
 Frühlingserwachen (2003)
 Dominanz (2004)
 Navigator (2005)
 Lauschangriff (2006)
 Endstilles Reich (2007)
 Verführer (2009)
 Endstille/Kilt (2010)
 Infektion 1813 (2011)
 Kapitulation (2013)
 DetoNation (2023)

Grupos de black metal de Alemania
Artistas de Season of Mist

Endstille


Martin Sjögren (født 27. april 1977 i Gimo) er en svensk fodboldtræner og tidligere fodboldspiller. Han er pr. 2017 landstræner for Norges kvindefodboldlandshold. Før dette var han træner for kvindeholdene Östers IF Dam (2004-2005), ldb Malmö (2006-2011) og senest Linköping FC fra 2012-2016. Som spiller spillede han for IF Halmioa, University of Florida, IFK Värnamo og Växjö BK.

Referencer

Eksterne henvisninger

Fodboldtrænere fra Sverige
Fodboldspillere fra Sverige

Martin Sjögren


Le Caproni Ca.8, huitième aéronef conçu et construit par le pionnier de l'aviation italien Gianni Caproni est le premier monoplan de la série d'avions Caproni.

C'était en fait le premier monoplan entièrement conçu et construit en Italie, après la série de biplans (de Ca.1 à Ca.7) que Caproni avait élaboré entre 1910 et la première moitié de 1911.

Fortement influencé par les caractéristiques du fameux Blériot XI avec lequel Louis Blériot avait effectué la première traversée de la Manche en 1909, le Ca.8 effectua son premier vol à Vizzola Ticino le 13 juin 1911.

Histoire
Gianni Caproni avait commencé à tester ses premiers biplans à la fin du printemps 1910, dans la zone de lande adjacente à la ferme Malpensa, où un hangar improvisé avait été érigé qui servait également d'atelier.

Cependant, après les vols des trois premiers avions (Ca.1, Ca.2 et Ca.3), l'Armée du génie qui possédait ces terres a décidé d'y construire des ateliers militaires et Caproni a été contraint de chercher un nouvel emplacement pour ses activités.

Pendant ce temps, dans les premiers mois de 1911, en entrant en contact avec l'ingénieur bergamasque Agostino De Agostini et en acceptant de collaborer avec lui à la fondation d'une entreprise aéronautique entièrement italienne (appelée Ingegneri Caproni e Agostini Aviazione), Caproni a pu réunir le capital dont il avait besoin pour poursuivre ses expériences et étendre leur échelle.

Le problème du lieu d'implantation du nouvel atelier, avec hangar attenant et terrain d'aviation, fut résolu auparavant grâce à la collaboration d'un pilote de Renate, Gherardo Baragiola. Comme celui-ci possédait un monoplan français Blériot XI, il avait déjà construit un petit hangar (10 × 12 m) et une clairière proche était utilisable comme piste de décollage et d'atterrissage à Vizzola Ticino. Caproni a pu sans difficulté s'entendre avec Baragiola pour partager ces structures et ils sont devenus ensuite des amis.

À partir de la mi-1911, Caproni s'est concentré exclusivement sur les monoplans (monoplaces et biplaces) et les avions de ce type sont les plus caractéristiques de la période passée à Vizzola Ticino.

Description
Le choix de Caproni (et d'autres concepteurs contemporains) de s'orienter vers des avions de type monoplan a été largement influencé par le succès du Blériot XI avec lequel, le 25 juillet 1909, le Français Louis Blériot avait réalisé la première traversée de la Manche. En effet, la configuration monoplan assurait un meilleur aérodynamisme et une plus grande simplicité de construction que celle du biplan.

Le Caproni Ca.8 (ainsi désigné dans la nomenclature adoptée par Caproni a posteriori, dans les années 1920, et connu des contemporains comme le Caproni monoplano 25 cv ou, par souci de concision, comme Cm 1) fut le premier de la série des monoplans.

Le Ca.8 était un avion monomoteur léger, monoplace, avec une aile en position mi-haute et des ailerons de queue. Le fuselage était constitué d'un treillis en bois, renforcé par des tirants et par des ferrures métalliques. Sa partie avant, entre le moteur et le bord de fuite de l'aile, était recouverte de toile, tandis que le reste était découvert.

L'aile, dotée d'un angle de dièdre appréciable, avait quant à elle une structure en bois entoilée. Elle ne possédait pas d'ailerons et le contrôle du roulis dépendait d'un système de gauchissement des ailes. La déformation des bouts d'aile était réalisée par des tirants qui, ainsi que les câbles de contreventement qui renforçaient l'aile elle-même, étaient fixés au sommet d'une structure pyramidale située au-dessus et en avant du poste de pilotage, découvert, comme sur le Blériot XI.

Les empennages se composaient d'un plan horizontal placé sous le fuselage et d'un plan vertical entièrement mobile articulé à l'extrémité arrière du fuselage lui-même. Le train d'atterrissage se composait d'une paire de roues à rayons placées sous l'avant de l'avion, à la structure de support de laquelle deux patins en bois étaient également liés dans une fonction anti-renversement et à l'arrière d'un patin de queue placé entre le bord de fuite de l'aile et le bord de fuite de l'empennage horizontal.

Le groupe motopropulseur se composait d'un moteur Anzani à 3 cylindres en éventail de 25/28 CV et d'une hélice bipale en bois à pas fixe, placée à la tête de l'avion en position de traction.

Utilisation opérationnelle
Le Caproni Ca.8 effectua son premier vol le 13 juin 1911. Il effectua ensuite une série de vols d'essai et quelques démonstrations publiques réalisées au profit des spectateurs de Vizzola Ticino et des environs. Très appréciées du public ces évènements sont rapidement devenus des rendez-vous réguliers, occasions d'élégantes mondanités.

Par la suite, le Ca.8 a rempli avec succès le rôle d'avion d'entraînement. L'école de pilotage créée par la société Caproni e Agostini Aviazione a formé une dizaine de pilotes sur le Ca.8 au cours de l'été 1911. Parmi eux, Costantino Quaglia (qui aurait participé à la campagne de Libye en tant qu'aviateur), Enrico Cobioni (qui aurait par la suite battu plusieurs records et deviendrait l'instructeur principal de l'école elle-même), Costantino Biego (qui aurait alors commandé les aviateurs du bataillon du service aérien) et le russe Constantine Akakew (qui en 1921 deviendra le premier commandant de l'armée de l'air soviétique).

Notes et références

Références

Annexes

Bibliographie

Voir aussi
 Caproni Ca.7
 Caproni Ca.9
 Musée de l'aéronautique Gianni-Caproni

Avion à hélices
Avion biplan
Avion monomoteur
Avion d'entraînement militaire
Avion construit en Italie
Avion des années 1910
Caproni
Premier vol en 1911

Caproni Ca.8