Kup Hrvatske u odbojci za muškarce za sezonu 2021./22. je osvojila "Mladost" iz Zagreba.

Rezultati

Osmina završnice

Četvrtzavršnica
{| class="wikitable" style="font-size: 90%"
!par !!datum !!mjesto odigravanja !!par !!rez. !!setovi !!napomene !!izvještaj
|-
|9 ||<small> 14. prosinca 2021. ||Rijeka, <small> Dvorana Mladosti ||Rijeka - Mladost Zagreb ||<center> 0:3 ||<small> 11:25, 21:25 19:25 ||
|<small>
|-
|'''10 ||<small> 15. prosinca 2021. ||Slavonski Brod, <small> SD Vijuš ||Marsonia Slavonski Brod - Mursa-Osijek ||<center> '''0:3 ||<small> 17:25, 9:25, 12:25 ||
|<small>
|-
|'''11 ||<small> 13. siječnja 2022. ||Varaždin, <small> GSD Varaždin (Arena Varaždin) ||Kitro Varaždin - Split ||<center> '''3:0 p.f. ||<small> 25:0, 25:0, 25:0 ||<small> Kitro Varaždin prošao bez borbe
|<small>
|-
|'''12 ||<small> 8. prosinca 2021. ||Nedelišće, <small> NCG Aton ||Centrometal (Črečan - Macinec) - Ribola Kaštela (Kaštel Lukšić) ||<center> '''1:3 ||<small> 23:25, 25:18, 22:25, 19:25 ||
|<small>
|-
|}

Poluzavršnica
{| class="wikitable" style="font-size: 90%"
!par !!datum !!mjesto odigravanja !!par !!rez. !!setovi !!napomene !!izvještaj
|-
|13 ||<small> 9. veljače 2022. ||Osijek, <small> NŠD Gradski vrt ||Mursa-Osijek - Ribola Kaštela (Kaštel Lukšić) ||<center> 3:0 ||<small> 25:20, 25:23, 25:20 ||
|<small>
|-
|'''14 ||<small> 9. veljače 2022. ||Zagreb, <small> Dom odbojke -  Bojan Stranić ||Mladost Zagreb - Kitro Varaždin ||<center> '''3:0 ||<small> 25:10, 25:19, 25:13 ||
|<small>
|-
|}

Završnica
{| class="wikitable" style="font-size: 90%"
!par !!datum !!mjesto odigravanja !!klub1 !!klub2 !!rez. !!<small> setovi !!napomene !!izvještaj
|-
|'''15 ||<small> 10. ožujka 2022. ||Osijek, <small> NŠD Gradski vrt ||bgcolor="silver"|Mursa-Osijek ||bgcolor="gold"|Mladost Zagreb ||<center> 1:3 ||<small> 12:25, 19:25, 25:16, 31:33 ||<small> "Mladost" pobjednik kupa
|<small>
|-
|}

Povezani članci
 Kup Hrvatske u odbojci
 Superliga 2021./22.

Vanjske poveznice
 natjecanja.hos-cvf.hr, Hrvatska odbojkaška natjecanja
 hos-cvf.hr, Hrvatski odbojkaški savez
 odbojka.hr
 crovolleyball.com

Izvori

 natjecanja.hos-cvf.hr, HRVATSKI ODBOJKAŠKI KUP - 2021./2022. - seniori, pristupljeno 14. ožujka 2022.
 natjecanja.hos-cvf.hr, HRVATSKI ODBOJKAŠKI KUP - 2021./2022. - seniori, wayback arhiva

2021-22

Kup Hrvatske u odbojci za muškarce 2021./22.


Ü-Tsang sau Tsang-Ü este una dintre cele patru provincii tradiționale ale Tibetului, celelalte fiind Amdo (în partea de nord-est), Kham (în est) și în Ngari (inclusiv fostul regat Guge, în partea de nord-vest). Ü-Tsang acoperă partea central-sudică a zonei culturale tibetane, inclusiv bazinul hidrografic al fluviului Brahmaputra. Districtele tibetane vestice și prelungirea vestică a Muntelui Kailash sunt incluse în provincia Ngari, ca și o porțiunea nordică a vastului platou Changtang. Munții Himalaya formează granița sudică a provinciei Ü-Tsang. Actuala regiune autonomă Tibet ocupă aproximativ teritoriile vechii provincii Ü-Tsang și partea vestică a vechii provincii Kham.

Ü-Tsang a fost format prin unirea celor două centre vechi de putere: Ü (în transliterarea Wylie: dbus) din zona centrală a Tibetului, stăpânit de adepții ramurii Gelug a budismului tibetan în timpul primilor Dalai Lama, și Tsang (în transliterarea Wylie: gtsang) care se întindea din Gyantse către vest, stăpânit de adepții ramurii rivale Sakya. Victoriile militare ale puternicului han mongol Güshi Khan, care l-a susținut pe al 5-lea Dalai Lama și a instituit guvernarea Ganden Phodrang în 1642, au consolidat stăpânirea asupra regiunii unite. Provincia a intrat în prima jumătate a secolului al XVIII-lea în stăpânirea dinastiei manciuriene Qing, începând din perioada domniei împăratului Qianlong, care a fost exercitată până la Expediție britanică din Tibet (1903-1904).

Ü-Tsang este centrul cultural al poporului tibetan, guvernat inițial de dinastia Rinpungpa (1435-1565). Partea Tsang a provinciei a fost stăpânită de dinastia Tsangpa între 1565 și 1642. Disputa dintre regele Karma Tenkyong Wangpo, adept al ramurii karmapa, și hanul Güshi Khan al tribului Khoshut, adept al ramurii gelugpa și susținător al lui Dalai Lama, s-a încheiat cu instaurarea în Tibet a regimului teocratic al lui Dalai Lama din palatele Potala și Norbulingka. Jokhang, probabil, cel mai sfânt templu al budismului tibetan, se află, de asemenea, acolo. Dialectul Lhasa este folosit ca o lingua franca în Ü-Tsang, iar limba koiné a tibetanilor din exil se bazează în mare măsură pe acest dialect.

Tibetul din față și Tibetul din spate
Tsang, cu orașele sale principale Gyantse și Shigatse și cu Mănăstirea Tashilhunpo, unde se află reședința tradițională a lui Panchen Lama, a fost desemnat pe hărțile din timpul dinastiei Qing ca "Tibetul din spate", în timp ce Ü, cu Lhasa, unde se află reședința lui Dalai Lama, a fost desemnat ca "Tibetul din față". Această divizare a fost o construcție politică artificială a autorităților chineze și nu a nicio urmare practică în Tibet, unde Dalai Lama a exercitat guvernarea efectivă a provinciilor Tsang și Ü. O încercare de divizare a Tibetului a fost făcută în secolul al XVIII-lea în timpul domniei împăratului Yongzheng, când chinezii i-au oferit lui Panchen Lama stăpânirea asupra întregii provincii Tsang, dar Panchen Lama a refuzat această ofertă și a acceptat doar o mică parte din teritoriu. Încercările efectuate în două rânduri (în perioada 1906-1913 și în 1950) de Panchen Lama pentru a fi instituită o provincie tibetană separată pe care să o conducă el au fost respinse de chinezi.

Note

Tibet

Ü-Tsang


Alfred Oskar Dähnhardt () a fost un filolog german, specializat în filologie clasică și în germanistică.

Biografie
Dähnhardt s-a născut în 1870 la Kiel, în familia judecătorului Heinrich Dähnhardt din Leipzig. A urmat cursurile de la Nikolaischule din Leipzig și a devenit Oberleutnant în Landwehr. Până în 1894 a studiat germanistica și filologia clasică la Universitatea Friedrich-Wilhelm din Berlin, la Universitatea din Leipzig și la Universitatea din Göttingen. După aceea, a obținut titlul de doctor în filologie.

El a devenit cunoscut în principal prin colectarea și publicarea de basme, legende și povești populare germane. Având în vedere scurta lui viață, Dähnhardt a lăsat un număr considerabil de lucrări. Pe site-ul editurii britanice Verlagsgruppe Pearson Dähnhardt este enumerat ca singurul culegător german de basme și unul dintre cei doar patru culegători principali de basme din secolul al XIX-lea.

Dähnhardt a lucrat ca profesor la Liceul internat Thomasschule din Leipzig în perioada 1896-1910 și rector al Liceului internat Nikolaischule din Leipzig în perioada 1910-1915.

Cea mai cunoscută creație populară culeasă de Dähnhardt este poemul umoristic Finster war's, der Mond schien helle. Prima copie a poemului, al cărei autor este necunoscut, apare în colecția Volksthümliches aus dem Königreich Sachsen (1898) a lui Dähnhardt în care el a publicat texte culese pe când lucra la Thomasschule.

El a fost secretar al Deutsche Gesellschaft für Volkskunde (Asociația Societăților Germane de Folclor).

Dähnhardt a murit în 1915 pe frontul din Flandra. O stradă din Leipzig a fost numită ulterior, în anul 1929, Dähnhardtstraße (azi Anliegerstraße), primind numele germanistului.

Scrieri
 Oskar Dähnhardt (1896): Griechische Dramen in deutschen Bearbeitungen von Wolfhart Spangenberg und Isaac Fröreisen. vol. 1 și 2.
 Oskar Dähnhardt (Hg., 1898): Volksthümliches aus dem Königreich Sachsen. Auf der Thomasschule gesammelt von Oskar Dähnhardt. Leipzig: Teubner, 1898.
 Oskar Dähnhardt (Hg., 1901): Heimatklänge aus deutschen Gauen. Leipzig: Teubner, 1901.
 Oskar Dähnhardt (1906): Beiträge zur vergleichenden Sagenforschung: I. Sintflutsagen. Zeitschrift des Vereins für Volkskunde, 16 (1906). 369–396.
 Oskar Dähnhardt (1903): Deutsches Märchenbuch. Leipzig, Teubner.
 Oskar Dähnhardt (Hg., 1907–12): Natursagen: Eine Sammlung naturdeutender Sagen, Märchen, Fabeln und Legenden. Leipzig, Berlin, B. G. Teubner. (reeditat în 1983: ISBN 978-3-487-07280-7).
 Oskar Dähnhardt (Hg., 1925): Naturgeschichtliche Volksmärchen.

Note

Bibliografie

Legături externe
 Anke Diekmann: Dähnhardt, Oskar. In: Institut für Sächsische Geschichte und Volkskunde (Hrsg.): Sächsische Biografie.

Nașteri în 1870
Decese în 1915
Filologi germani
Germaniști germani

Oskar Dähnhardt


Wilhelm Werner (* 13. Juni 1850 in Mühlhausen/Thüringen; † 12. Mai 1915 in Charlottenburg) war ein deutscher Geodät und Hochschullehrer.

Leben und Wirken

Nach Besuch des Realgymnasiums in Erfurt und dem Studium der Ingenieurwissenschaften an der Gewerbeakademie in Berlin wirkte er ab 1873 als Assistent am Geodätischen Institut in Berlin unter der Leitung von General Johann Jacob Baeyer. Als solcher wurde er mit verschiedenen Arbeiten der geodätischen Sektion unter Professor Richard Sadebeck, später unter Professor Otto Börsch konfrontiert, die zum Arbeitsplan der europäischen Erdvermessung gehörten, wie Triangulation, trigonometrische Höhenvermessungen und Polhöhenbestimmungen. 1886 und 1887 führte er das astronomische Nivellement im Harz von Braunschweig bis zur dänischen Grenze zur Bestimmung von Lotabweichungen aus. 1886 wurde er als Nachfolger von Friedrich Robert Helmert, der nach Potsdam gewechselt war, zum Professor für praktische Geometrie und Geodäsie an der Technischen Hochschule in Aachen ernannt. Hier nahm er an  der vermessungstechnischen Vorbereitung und Betreuung mehrerer Talsperren, u. a. der Urfttalsperre in der Vordereifel, teil. 1902 folgte er einem Ruf an die Technische Hochschule in Charlottenburg als Lehrstuhlinhaber für Geodäsie und Nachfolger von Geheimrat Professor Richard Doergens. Sein besonderes Anliegen war es, die ihm anvertrauten Studenten nicht nur theoretisch zu unterrichten, sondern sie auch mit praktischen Erfahrungen auszustatten. 1905 wurde ihm der Charakter als Geheimer Regierungsrat verliehen. Weiterhin wurde er 1910 mit dem Kronenorden III. Klasse und 1913 mit dem Roten Adlerorden III. Klasse ausgezeichnet.

Seine letzte Ruhestätte befindet sich auf dem Südwestkirchhof Stahnsdorf.

Schrift

 Ueber die Beziehung der bei der Stations-Ausgleichung gewählten Nullrichtung. Publication des Königlich preußischen Geodätischen Instituts, Berlin 1880

Literatur

 H. Wolff: Wilhelm Werner†. In: Zentralblatt der Bauverwaltung. Jg. 35, 1915, S. 688.
 Paul Gast: Die Technische Hochschule zu Aachen 1870-1920. Eine Gedenkschrift. Aachen 1920, S. 251
 Die Technische Hochschule zu Berlin 1799–1924. Festschrift. Berlin 1925, S. 94.
 Hans Martin Klinkenberg: Rheinisch-Westfälische Technische Hochschule Aachen 1870–1970. Stuttgart 1970, S. 258.
 Wolfgang Torpe: Geschichte der Geodäsie in Deutschland. Berlin 2007, S. 286.

Weblinks

Einzelnachweise

Geodät
Hochschullehrer (RWTH Aachen)
Hochschullehrer (Technische Universität Berlin)
Träger des Preußischen Königlichen Kronenordens 3. Klasse
Träger des Roten Adlerordens 3. Klasse
Deutscher
Geboren 1850
Gestorben 1915
Mann

Wilhelm Werner (Geodät)


Schandhof ist ein Gemeindeteil der Großen Kreisstadt Rothenburg ob der Tauber im Landkreis Ansbach (Mittelfranken, Bayern).

Geografie
Die Einöde liegt an der Schandtauber, die ein linker Zufluss der Tauber ist. 1 km östlich des Ortes liegt das Flurgebiet Vierzig Morgen. Ein Anliegerweg führt zur Staatsstraße 1022 (0,4 km nördlich), die an der Steinmühle vorbei nach Rothenburg (1 km nordöstlich) bzw. nach Bossendorf (4,5 km westlich) verläuft. Ein Wirtschaftsweg führt zur Hammerschmiede (0,4 km südlich).

Geschichte
Im Geographischen Lexikon (1802) wird der Ort folgendermaßen beschrieben:

Mit dem Gemeindeedikt (frühes 19. Jahrhundert) wurde der Ort dem Steuerdistrikt und der Munizipalgemeinde Rothenburg ob der Tauber zugeordnet.

Baudenkmal
 Gutshof der Hospitalstiftung mit massiven Wohn- und Wirtschaftsgebäuden, 16.–18. Jahrhundert (Scheune mit Resten von 1688 und dendrochronologischer Datierung 1720).

Einwohnerentwicklung

Religion
Der Ort ist seit der Reformation evangelisch-lutherisch geprägt und nach St. Jakob (Rothenburg ob der Tauber) gepfarrt. Die Einwohner römisch-katholischer Konfession sind nach St. Johannis (Rothenburg ob der Tauber) gepfarrt.

Literatur

Weblinks

Fußnoten

Ortsteil von Rothenburg ob der Tauber
Ort im Landkreis Ansbach
Einzelsiedlung

Schandhof


Mutnica (rijeka), Hrvatska
Mutnica (Zenica, BiH)
Donja Mutnica, Srbija
Gornja Mutnica, Srbija

Mutnica


David William Egerton ( - ) est un international britannique de rugby à XV qui a représenté l'Angleterre de 1988 à 1990. Il joue pour Bath Rugby entre 1985 et 1995. Après sa retraite de joueur, il est entraîneur pour Bristol United et Bridgwater & Albion.

Biographie
David « Dave » Egerton naît le  à Pinner. Il est scolarisé de 1973 à 1980 à la Bishop Wordsworth's School, une grammar school de Salisbury.

Dave Egerton poursuit ses études à l'université de Loughborough, et joue au rugby dans les équipes universitaires.

Il joue dans le club Bath Rugby entre 1985 et 1995, où il est sélectionné pour 163 matches. Avec ce club, il remporte cinq titres de champion et cinq coupes, notamment la Coupe Pilkington en 1990. Il est également sélectionné à plusieurs reprises par l'équipe des Barbarians, faisant ses débuts pour le club lors du tournoi des Lisbonne Sevens en 1990.

Dave Egerton fait ses débuts internationaux pour l'Angleterre le  à Lansdowne Road contre l'Irlande. Il est sélectionné dans les équipes d'Angleterre pour les Coupes du monde de rugby de 1987 et 1991, mais doit se retirer les deux fois en raison d'une blessure. Il a également joué pour l'équipe britannique et irlandaise des Lions au parc des Princes en octobre 1989. Il dispute son dernier match pour l'Angleterre le 4 août 1990 au stade José Amalfitani contre l'Argentine.

Après sa retraite en tant que joueur, Egerton est d'abord entraîneur de Bridgwater & Albion, puis de Bristol United en 1997-1998.

Egerton a ensuite été commentateur sportif pour BBC Radio Bristol, puis il travaille quelque temps à Hong Kong dans la gestion des investissements, jusqu'en 2016. Il s'installe à son retour à Clifton.

Egerton meurt le  à Bristol après avoir été hospitalisé avec la COVID-19 lors de la pandémie.

Références

Liens externes

Troisième ligne centre (rugby à XV)
Joueur international anglais de rugby à XV
Joueur de Bath Rugby
Joueur du Barbarian FC
Étudiant de l'université de Loughborough
Naissance en octobre 1961
Naissance à Harrow (borough londonien)
Décès en février 2021
Décès à Bristol (Royaume-Uni)
Décès à 59 ans

Dave Egerton


Beglik Tasch oder Begliktasch (auch Beglik Tash, bzw. Begliktash, , bzw. ), in Bulgarien, ist ein religiöser Komplex, der vom 14. Jahrhundert v. Chr. bis ins 6. Jahrhundert n. Chr. als Felsenheiligtum genutzt wurde und dessen steinerne Reste teilweise erhalten geblieben sind.

Das Heiligtum Beglik Tasch befindet sich im höchstgelegenen Teil (128 m über dem Meeresspiegel) des gleichnamigen Kaps, das Teil des Kaps Maslen nos ist, etwa 3 km nördlich von Primorsko. Es umfasst eine Fläche von 0,6 ha, wurde von den Thrakern errichtet und war Teil der antiken Stadt Ranuli an der Mündung des Flusses Ropotamo ins Schwarze Meer.

Das bewaldete Territorium, auf dem sich das Heiligtum befindet, gehörte einst zur Jagdresidenz des ehemaligen kommunistischen Staatsführers Todor Schiwkow (Regierungszeit 1954–1989). Aus diesem Grund blieb es der Wissenschaft bis 2003 unbekannt.

Weblinks

 Information über Beglik Tasch. Regionalmuseum Burgas (englisch)
 Pictures of Bulgaria – Beglik Tasch. Fotos und Informationen (englisch)
 Information über Beglik Tasch auf primorsko-bg.com (bulgarisch)

Thrakische Kultur
Archäologischer Fundplatz in Bulgarien
Archäologischer Fundplatz in Europa
Orakelstätte
Ort in der Oblast Burgas
Primorsko

Beglik Tasch


New Civil Engineer is the monthly magazine for members of the Institution of Civil Engineers (ICE), the UK chartered body that oversees the practice of civil engineering in the UK. First published in May 1972, it is today published by Metropolis. Under its previous publisher, Ascential, who, as Emap, acquired the title and editorial control from the ICE in 1995, the ICE regularly discussed the magazine's content through an editorial advisory board and a supervisory board.

Available in print and online after the appropriate subscription has been taken out (it is free for members of the ICE), the magazine is aimed at professionals in the civil engineering industry. It contains industry news and analysis, letters from subscribers, a directory of companies, with listings arranged by companies' areas of work, and an appointments section. It also occasionally has details of university courses and graduate positions.

In 2013 it had a net circulation of more than 50,000 per issue. Two years later, this had dropped to 42,805, of which some 39,000 related to copies distributed to ICE members.  Previously printed on a weekly basis the magazine switched to a monthly format in December 2015.
New Civil Engineer was a co-founder of the British Construction Industry Awards.

In  January 2017, Ascential announced its intention to sell 13 titles including New Civil Engineer; the 13 "heritage titles" were to be "hived off into a separate business while buyers are sought." The brands were purchased by Metropolis International Ltd (owner of the Property Week title since 2013) in a £23.5m cash deal, announced on 1 June 2017.

Jacqueline Whitelaw was the magazine's deputy editor from 1998 to 2009.

References

External links

1972 establishments in the United Kingdom
Ascential
Business magazines published in the United Kingdom
Engineering magazines
Civil engineering journals
Magazines established in 1972
Magazines published in London
Monthly magazines published in the United Kingdom
Science and technology magazines published in the United Kingdom

New Civil Engineer


ආලග්න මුල් යනු ශාකයක් අධාරකයකට සවිකිරීමට උපකාර වන මුල් වර්ගයයි. උදා- බුලත් සහ ගම්මිරිස් වැනි ශාක ඉහලට ගමන් කිරීම සඳහා ආධාරකයකට සවිවන මුල් විශේෂ.

ආලග්න මුල්


Pavle Kostov (Zadar, 28. rujna 1987.), hrvatski jedriličar, sudionik Olimpijskih igara.

Član je zadarskog jedriličarskog kluba Uskok, a natječe se u klasi 49er.

Zajedno s Petrom Cupaćem sudjelovao je u klasi 49er na olimpijskim igrama u Pekingu 2008. i zauzeo 17. mjesto, na olimpijskim igrama u Londonu 2012. zauzeo 17. mjesto, te na olimpijskim igrama u Rio de Janeiru 2016. gdje je zauzeo 15. mjesto.

Dobitnik je prestižne nagrade Medalju Pierrea de Coubertina, koja se dodjeljuje za fair play gestu u pomaganju protivnicima. Na Olimpijskim igrama u Pekingu 2008. danskom jedriličarskom paru Jonas Warrer i Martin Kirketerp Ibsen puknuo je jarbol. Cupać i Kostov su im posudili svoj brod, pripremili ga u rekordno kratkom vremenu tako da su Danci na vrijeme stigli na start i osvojili zlatnu olimpijsku medalju.

Izvori

Životopisi, Zadar
Hrvatski jedriličari

Pavle Kostov


27915 Nancywright este un asteroid din centura principală de asteroizi.

Descriere
27915 Nancywright este un asteroid din centura principală de asteroizi. A fost descoperit pe  la Prescott (Arizona) de Paul G. Comba. Asteroidul prezintă o orbită caracterizată de o semiaxă mare de 3,17 ua, o excentricitate de 0,15 și o înclinație de 5,0° în raport cu ecliptica.

Vezi și
 Lista planetelor minore: 27001-28000
 Centura de asteroizi

Referințe

Obiecte astronomice descoperite în 1996
Centura de asteroizi

27915 Nancywright


The American Planning Association (APA) is a professional organization representing the field of urban planning in the United States. APA was formed in 1978, when two separate professional planning organizations, the American Institute of Planners and the American Society of Planning Officials, were merged into a single organization. The American Institute of Certified Planners is now the organization's professional branch.

Functions
Like many professional organizations, the American Planning Association's main function is to serve as a forum for the exchange of ideas between people who work in the field of urban planning. The organization keeps track of the various improvement efforts underway around the country, which may include the improvement or construction of new parks, highways and roads, or residential developments. The organization is also a starting point for people looking for employment.

The association also publishes the Journal of the American Planning Association (JAPA, ). JAPA was founded in 1935 as Planners' Journal, and was from 1943 known as Journal of the American Institute of Planners ().

National Planning Conference
The American Planning Association holds an annual national conference that attracts planners, local government officials, planning commissioners, advocates and planning students from across the United States, Canada and the world. Each conference hosts several hundred individual sessions with thousands of attendees.

Chapters
The association has 47 state/regional chapters, such as the NJAPA (New Jersey Chapter of the APA)  or the Western Central Chapter of the APA. APA members in the United States are required to belong to a local chapter. Many APA Chapters meet regularly, and most are a source for local conferences and education, networking. Each of 47 local chapters publishes a newsletter and maintains a presence on the web and on social media.

Divisions
To manage the various interests of American planners, APA has 21 divisions. APA divisions offer professional networking opportunities for planners. They also produce newsletters and special publications, develop conference sessions, collaborate with related organizations, and contribute to policy work.

References

External links
American Planning Association
JAPA
Annual National Planning Conference

Professional planning institutes
Professional associations based in Chicago
Urban planning in the United States
1978 establishments in the United States
Organizations established in 1978

American Planning Association


Jenny Elvers () est une actrice et présentatrice allemande.

Biographie

Filmographie

Cinéma
 1996 : Männerpension
 2006 : Les Enragés

Télévision
 2009 : Ma belle-fille est un homme
 2009 : La Colère du volcan
 2011 - 2012 : Un cas pour deux

Notes et références

Voir aussi

Bibliographie

Liens externes

Naissance en mai 1972
Actrice allemande de cinéma
Animatrice allemande de télévision
Naissance à Lunebourg

Jenny Elvers


Meliorismul este o idee în gândirea metafizică care susține că progresul este un concept real care conduce la îmbunătățirea lumii. Ea susține că oamenii, prin interferența lor în procesele care altfel ar fi naturale, pot produce un rezultat superior celui care ar fi fost produs în mod natural.

Meliorismul, ca o concepție filozofică despre persoană și societate, se află la baza democrației liberale contemporane și a drepturilor omului și este o componentă de bază a liberalismului.

O altă interpretare importantă a tradiției melioriste provine din tradiția pragmatică americană, reprezentată de lucrările lui Lester Frank Ward, William James și John Dewey.

Meliorismul a fost, de asemenea, folosit de Arthur Caplan pentru a descrie situațiile bioetice, care susțin favorizarea condițiilor amelioratoare care provoacă suferință, chiar dacă aceste condiții au existat mult timp (de exemplu, favorizarea tratamentelor pentru boli comune sau favorizarea unor terapii antiîmbătrânire dezvoltate în prezent).

Un concept apropiat discutat de Jean-Jacques Rousseau și de marchizul de Condorcet este cel al perfectibilității omului.

Declarația lui Condorcet: "acesta este subiectul lucrării pe care am realizat-o, al cărei rezultat va fi expus de raționament și de fapte: că nu au fost stabilite limite pentru îmbunătățirea capacităților umane; că perfectibilitatea omului este absolut nelimitată; că progresul acestei perfectibilități, care nu poate fi împiedicat de controlul niciunei puteri, nu are alte limite decât durata de viață a planetei pe care ne-a așezat natura." anticipează meliorismul lui James.

Opiniile filozofice ale lui Rousseau referitoare la această idee sunt mai slab argumentate.

Note

Legături externe
 Graebner, Norman, "The Limits of Meliorism in Foreign Affairs", Virginia Quarterly Review, Winter 2000

Teorii metafizice
Teorii ale istoriei

Meliorism


Gölbaşı ile şunlar kastedilmiş olabilir:

Yerleşim yerleri
 Gölbaşı, Adıyaman, Adıyaman ili ilçesi
 Gölbaşı, Ankara, Ankara ili ilçesi
 Gölbaşı, Buldan, Denizli ili Buldan ilçesine bağlı mahalle
 Gölbaşı, Kale, Denizli ili Kale ilçesine bağlı mahalle
 Gölbaşı, Gördes, Manisa ili Gördes ilçesine bağlı mahalle
 Gölbaşı, Kestel, Bursa ili Kestel ilçesine bağlı mahalle
 Gölbaşı, Kula, Manisa ili Kula ilçesine bağlı mahalle
 Gölbaşı, Köprübaşı, Manisa ili Köprübaşı ilçesine bağlı mahalle
 Gölbaşı, Savur, Mardin ili Savur ilçesine bağlı mahalle
 Gölbaşı, Derik, Mardin ili Derik ilçesine bağlı mahalle
 Gölbaşı, Görele, Giresun ili Görele ilçesine bağlı köy
 Gölbaşı, Güroymak, Bitlis ili Güroymak ilçesine bağlı köy
 Gölbaşı, Zara, Sivas ili Zara ilçesine bağlı köy

Diğer
 Gölbaşı Barajı, Bursa ilinde, Aksu Çayı üzerinde bulunan baraj

Gölbaşı


Verbs in the Finnish language can be divided into six main groups depending on the stem type, both for formal analysis and for teaching the language to non-native speakers.  All six types have the same set of personal endings, but the stems assume different suffixes and undergo (slightly) different changes when inflected.

The article on Finnish language grammar has more about verbs and other aspects of Finnish grammar.

Tables of conjugation
Tables of conjugation are given here for the regular verb, of type I  (to speak), as used in the formal, written language. Verb conjugation in the everyday spoken language is somewhat different.

Basic tenses in the indicative mood

The present, imperfect, perfect, and pluperfect correspond fairly well to English: 'speaks', 'spoke', 'has spoken', and 'had spoken', respectively or in the passive voice, 'it is spoken', 'it was spoken', 'it has been spoken', and 'it had been spoken'. The auxiliary verb  used for negation, usually with the naked stem of the main verb but with the past participle in the negative imperfect. Finnish lacks a true future tense, so normally the present tense is used for future time as well.

Conditional and potential mood

The conditional mood corresponds mostly to 'would' or 'should' or to the past subjunctive in English. (Finnish lacks a subjunctive mood.)  The potential mood is rather rare, and corresponds to 'may' or 'might' in English.  The perfect forms of these moods are easily understood as 'would have', 'should have', 'might have', etc.

Imperative mood and miscellaneous tenses

The first and third person imperative forms here correspond to English 'let us speak', 'let him not speak', 'let it not be spoken', etc.  The perfect imperative is still valid, if somewhat awkward and contrived: as English 'let it (not) have been spoken'. The first person plural imperative puhukaamme sounds rather formal and archaic so in everyday speech, the passive present indicative, puhutaan, is used instead, but it may not quite be considered correct. There are many variations of the imperative forms: in old writings, one may also see the forms puhukaat or puhukaatte for the second person plural, puhukaan for the third person plural, or puhuttakaan for the passive. In the passive or third person, the imperative is sometimes used for the present or perfect subjunctive of other languages, a mood lacking in Finnish.

The present prospective and the imperfect prospective correspond best to 'I am to speak' and 'I was to speak' in English. It is not correct Finnish to use these tenses in the plural: the plural form of the present participle, puhuvat, would be confusing if used in this sense, as it resembles too closely the third person plural present indicative. Despite the apparently equivalent use of the present participle, the grammatical aspect of these tenses is prospective rather than continuous or progressive as in English.

Verbs of obligation in the agent construction

Verbs of obligation such as täytyä, tarvita, pitää, and tulla, with the meanings 'must', 'need to', 'ought to', 'shall', respectively are often used in the agent form of construction in which the verb is not conjugated for person but is in the impersonal third person singular. Here
 the person or persons bearing the obligation are regarded as the 'agent' (not the subject) and in the genitive case
 the verb of obligation is in the impersonal third person singular regardless of the plurality and person of the agent.
 This is followed by another verb or verb phrase in which the verb is in the short from first infinitive (the dictionary form) and which is then regarded as the sentence's subject.

 Heidän täytyy puhua minun kanssani = They must speak with me;
 Minun täytyy puhua heidän kanssansa = I must speak with them;
 Sinun ei tarvitse tehdä tuota = you don't need to do that;
 Ei sinun pidä tappaman  = thou shalt not kill. (Note the archaic use of the instructive case of the third infinitive. A common error, even for native Finns, is to confuse this with the illative case, tappamaan, which would be incorrect.  Now, the first infinitive is used with pitää.)
 Sinun pitäisi tulla huomenna = you should come tomorrow.

There is no equivalent of this type of construction in English.

The verb täytyä can be used only in this construction and therefore has no other personal forms. The other verbs can carry personal endings in other forms of construction with the normal subject, verb, and object in which the obligation is less strong or in which the verb takes on a different meaning altogether.

 (Minä) tarvitsen apua  I need help, expressing need without obligation
 (Minä) pidän hänestä I like him/her, verb has a different meaning

Infinitives and participles
In Finnish there are five infinitive forms, with past and present participles for both active and passive voices.

Infinitive I
First infinitive is the dictionary form of the verb: puhu-a = 'to speak' (stem puhu), and it corresponds in meaning and function to the English infinitive introduced by the particle 'to'. The suffix of the first infinitive depends on the type of the verb stem. With so-called "vowel" stems, (see verbs of Type I, below), the first infinitive suffix is -a/-ä, whereas with "consonantal" stems, (types IV-VI), the suffix is most often -ta/-tä. With vowel stems that consist of a single open syllable ending in a long vowel or a diphthong or longer stems that end in such syllables, (Type II), the infinitive suffix is -da/-dä: saa-da = 'to get', syö-dä = 'to eat', reagoi-da = 'to react'. The first infinitive of consonantal stems always has the weak consonant grade in the stem, e.g., karata = 'to flee' < stem karkaa-.

It can be used in a sentence similarly to the English infinitive and stand for a subject or a direct object, without any additional inflection.  It is also governed by modal verbs like saattaa 'might' or voida 'be able to': saattaa mennä = 'might go' or voi hakea = 'can fetch'.

It has a so-called "long form", with the ending of the nominal translative case and an obligatory possessive suffix. The long form is usually associated with the literary register.  It connotes either extent or intent:
muista-a = 'to remember'; muista-a-kse-ni = 'as far as I can remember' (extent), or 'in order that I might remember' (intent), lit. 'for my remembering'.
näh-dä = 'to see'; näh-dä-kse-en = 'as far as he/she/it/they can see' (extent), 'so that they could see' (intent).
In spoken Finnish, intent is often expressed with the short form infinitive if the subject is implicit or understood by context or more explicitly with a subordinate clause containing a conditional verb: että minä muistaisin.  Nevertheless, the long form is still used to signify extent; another example: tietä-ä = 'to know', tietä-ä-kse-ni = 'as far as I know'.

The first infinitive generally takes on no inflected forms. It appears only in the short (dictionary) form and in the long form, and the long form is not used without a possessive suffix.

Infinitive II
The second infinitive may be formed from the first infinitive by replacing the final 'a/ä' with an 'e'. It occurs in the instructive and inessive cases. If the second infinitive has a subject, the subject is put in the genitive case; in the inessive case, the second infinitive also accepts a possessive suffix if it is appropriate.

The instructive form conveys manner of action corresponding approximately with '-ing' or '-ingly' in English, less commonly with '/' in Swedish and very commonly with '' in French. It is parallel in function and meaning to the Russian adverbial participle (as opposed to the adjectival participle):
tietäen = 'knowingly' (instructive);
tietäen, että hänen täytyisi puhua = 'knowing that he would have to speak' = sachant qu'il aurait besoin de parler in French = зная, что ему следовало бы говорить in Russian
'näin puhuen' = 'thus speaking' (instructive);

The inessive form conveys coterminal action, something happening at the same time as something else. More properly, it is seen as some action whose accomplishment simultaneously brings about the accomplishment of something else. It corresponds approximately in English to the use of 'when', 'while', or the somewhat archaic or British 'whilst'; strict co-terminality is still expressed in English with 'in' or 'by', the present participle '-ing' and any subject in the possessive case in a manner analogous to the Finnish, like in French with '' and the present participle -ant':kuollessa = 'in dying' or 'while dying' = en mourant in French (inessive) = умирая in Russian
Varas iski uhrin syödessä aamupalaa = 'The thief struck whilst the victim was eating breakfast'

The inessive of this infinitive also has a passive form:
tiedettäessä = 'in being known', said of some fact.

Infinitive III
The third infinitive is formed by adding the ending -ma/mä to the hard grade of the present stem. It is a noun in its own right, denoting "the act" of a verb. It is fully declineable as a noun, but some of the cases have special or commonly understood meanings. The illative of the third infinitive is a common inchoative, governed by such verbs as ruveta and joutua:
hän rupesi saarnaamaan = 'he began to preach'
häntä ei mennä neuvomaan = 'You don't go and advise him'
The elative is used in the sense of forbidding or discouraging an action.
poikia kiellettiin polttamasta = 'the boys were forbidden from smoking'
The adessive is used to tell how the action is done.
jätteet hävitettiin polttamalla = 'the waste was destroyed by burning'
Also with a possessive suffix.
polttamallani sormella en voinut kirjoittaa = 'I couldn't type with the finger I burned'
kun toimimme neuvomallasi tavalla kaikki onnistui = 'when we did the way you advised all went well'

Agentive participle
In Finnish, the passive participle cannot be used when the agent is expressed. Finnish uses forms ending in -ma/mä that are formally identical to the third infinitive. (Some authors include it as one of the uses of the third infinitive; others list it under the special name "agentive participle".) The agentive participle is never used when the agent is not expressed, and  it must be used in all situations that one wishes to use the passive and express the agent:
 = 'The house was painted by Pekka'
 = 'the house painted by Pekka'
 = 'The house was painted by you'
As expected for a participle, it agrees with the head noun; in the following, the ending -mia and kirjeitä 'letters' are in the partitive plural:
pojan viime viikolla Japanista ystävilleen kirjoittamia kirjeitä = '(some of) the letters written by the boy to his friends last week from Japan'

Infinitive IV
The fourth infinitive is formed just like the third but with the ending -minen, which is declined like all other Finnish nouns in -nen.  It is also a noun but its meaning is more 'the process' rather than the very act of a verb.  This often corresponds to '-ation' words in English:
käyminen = '(the process of) going', which can mean 'fermentation' among other things.
The use of this form as a proper infinitive rather than an "action noun" is generally restricted to forms such as the following in which it implies a sort of obligation:
minun on tekeminen jotakin = 'it is up to me to do something'
on tekeminen jotakin = 'something ought to be done'
heidän ei ole kysymistä ... = 'theirs is not to ask ...'
tästä ei ole puhumista = 'this is not to be spoken of';
or this construction, where the finite verb is repeated in the partitive with a possessive suffix:
hän puhui puhumistaan = 'he talked and talked'.

Infinitive V
The rarely used fifth infinitive is a "diminutive" of the third infinitive. It is apparently used only in the adessive plural with a possessive suffix. It indicates that at some point, the action of the verb is "but little" accomplished:
olin puhumaisillani = 'I was just starting to speak'.

Present participles
Active
The active present participle is formed by adding -va/vä to the hard grade of the present indicative stem of the verb.
tulevat päivät ovat tuulisia = 'the coming days are (going to be) windy'
(In the nominative plural, the form nearly always coincides with the third person plural present indicative.)

Passive
There is also a passive present participle formed by adding the same ending to the passive stem:
puhuttava = 'to be spoken of'
This form is also ambiguous: it could equally well be the active present participle of the causative puhuttaa, 'to cause (someone) to speak', thus:
puhuttava = (active) 'making (someone) speak'
puhutettava = (passive) 'being made to speak'

Past participles
Active
The active past participle is usually formed by adding -nut/nyt to the short stem, omitting any epenthetic vowel. Verbs of type III (ending in -lla/llä, -rra/rrä, and -sta/stä) assimilate the n of this ending:
tullut = '(one that has) come';
purrut = '(one that has) bitten';
pessyt = '(one that has) washed'.
The stem of the active past participle, for all other cases except the nominative singular, ends in -nee-, which may be likewise assimilated. See tables of conjugation.

Agentive
See Agentive Participle above.

Passive
The passive past participle has the ending -tu/ty or -ttu/tty to the soft grade of the stem. For a verb of type I, a final -a/ä- of the stem is replaced by -e- for the passive past participle:
 antaa = 'to give'; annettu = '(that has been) given'.
The passive past participle is subject to consonant gradation:
tt → t;
and for verbs of type III:
lt → ll, nt → nn, rt → rr,  st → st.

 annettu = (that has been) given; annetut = '(that have been) given', (pl.);
 purtu '(one that has been) bitten', graded as purru-, e.g. purrun 'of that which has been bitten'.
 pesty = '(that has been) washed', unchanged in soft grade, e.g.  = 'hair that has been washed' (pl. of hius, 'a single hair').

Derived passive forms
All other passive forms of the verb may be regularly derived from the passive past participle by replacing the final -u/y with the following endings:
 in the hard grade:
 '-iin': passive imperfect; annettiin 'was given'
 '-ava':: passive present participle; annettava 'that which is (to be) given'
 '-aisiin/äisiin': passive conditional; annettaisiin 'would be given'
 '-aisi/äisi': passive conditional connegative with negative verb ei; ei annettaisi 'would not be given'
 '-aneen/äneen': passive potential; annettaneen 'might be given'
 '-ane/äne': passive potential connegative; ei annettane 'might not be given'
 '-akoon/äköön', '-akaan/äkään': passive imperative; annettakoon 'shall be given'
 '-ako/äkö': passive imperative connegative; ei annettako 'shall not be given'
 in the soft grade:
'-aan/ään': passive present indicative; annetaan 'is given'
'-a/ä': passive present indicative connegative with negative verb ei; ei anneta 'is not given'

Overview of main verb types
The following table shows the basic changes and marks for conjugating each of the types of Finnish verbs:

Type I verbs
They are verbs whose infinitive forms end in vowel + a/ä, for example puhua = 'to speak', tietää = 'to know'. The group contains a very large number of verbs.  Here is how tietää conjugates in the present indicative:

minä tiedän = I know
sinä tiedät = you (singular) know
hän/se tietää = /it knows
se tietää = /it knows (colloquial)
me tiedämme = we know
te tiedätte = you (plural/formal) know
he/ne tietävät = they know
ne tietää = they know (colloquial)

The personal endings are -n, -t, -(doubled final vowel), -mme, -tte, -vat.  The inflecting stem is formed by dropping the final -a/ä of the infinitive and has a strong-grade consonant in the third-person forms and weak-grade elsewhere. For the third person plural, it is an exception to the general rule for strong grade.

Past tense
In the simple case (which applies to most type I verbs), the imperfect indicative is formed by inserting the characteristic marker i between the stem and the personal endings, which are the same as in the present tense except that the vowel does not double in the third person singular:
puhun = 'I speak', puhuin = 'I spoke'
puhut = 'you speak', puhuit = 'you spoke'
puhuu = '(he) speaks', puhui = '(he) spoke'
puhumme = 'we speak', puhuimme = 'we spoke' and so on.

However, the insertion of the i often has an effect on the stem. Of type I verbs, one notable exception is tietää:
tiedän = 'I know', tiesin = 'I knew'

ymmärtää = 'to understand' also follows this pattern. Changes of stem for other verb types will be discussed in the relevant sections below.

Passive
Present passive The present passive is formed by adding -taan to the inflecting stem of the verb with the consonant in its weak form:
puhua  puhu-  puhutaan
If the vowel at the end of the stem is a or ä, it is changed to e before the -taan ending:
tietää  tiedä-  tiede  tiedetään

Past passive It is formed in the same way as the present passive except that the ending is -ttiin: puhuttiin = 'it was spoken', tiedettiin = 'it was known'.
Note the presence of the same i marker in the past passive as in the imperfect indicative and the presence of the extra t.

Conditional passive It is formed in the same way as the present passive except that the ending is -ttaisiin, hence puhuttaisiin = 'it would be spoken', tiedettäisiin = 'it would be known'.
Note the presence of the isi conditional marker.

Potential passive It is formed in the same way as the present passive except that the ending is -ttaneen, hence puhuttaneen = 'it may be spoken', tiedettäneen = 'it may be known'.
Note the presence of the ne potential marker.

Type II verbs
With verbs whose first infinitive ends in vowel + da (juoda = 'to drink', syödä = 'to eat'), it is a fairly large group of verbs partly because one way in which foreign borrowings are incorporated into the Finnish verb paradigms is to add oida: organisoida = 'to organise'.

Another important verb of this type is voida = 'to be able/allowed to'.

The stem is formed by removing da with no vowel doubling in the third person singular: juon, juot, juo, juomme, juotte, juovat.

Imperfect indicative
For these verbs whose stems end in two vowels, the first of the vowels is lost when the i is added in the imperfect:
juon = 'I drink', join = 'I drank'.

There is an exception to the rule if the stem already ends in an i (voida or the -oida verbs mentioned earlier). Then, the stem does not change between present and imperfect indicative so the imperfect forms are the same as the present forms, and the distinction between them must be made from context.

Passive
Passives are formed in the same way:
syödä  syödään, syötiin, syötäisiin
juoda  juodaan, juotiin, juotaisiin

Type III verbs
Verbs have a first infinitive ending in two consonants + a: mennä = 'to go'. Another way of looking at the verbs is that they have verb stems ending in a consonant to which a vowel must be added (e for the present tense or i for the past tense) before the personal ending. The final consonant of the stem is generally emphasised by length in the infinitive and participle forms and so is written as a double consonant. If the consonant ending of the stem is -s, however, the dictionary form of the verb ends with -stä or -sta. It is another large group of verbs.

Present indicative
The stem is formed by removing the a and its preceding consonant, and e followed is added, followed by the personal endings: menen, menet, menee, menemme, menette, menevät.

Imperfect indicative
The i of the imperfect is added directly to the stem formed as for the present tense, and the personal endings are added:
pestä = 'to clean', pesen = 'I clean', pesin = 'I cleaned' etc.

Passive
Present passive
The passive has the same -aan ending as for group I verbs but no t; the easiest way to form the passive is to extend the vowel on the end of the first infinitive and then add n:

mennä  mennään

Other forms
All other forms of the passive are related to the present passive in the same way as for type I verbs, including the 'extra t', except that since there was no t to start with, the passive forms have only one. Also, the double consonant before the ending becomes single.

mennä  mennään  mentiin, mentäisiin
olla  ollaan  oltiin (see below), oltaisiin

'Olla' ('to be')

Strictly, 'olla' belongs to this group. 'To be' is irregular in most languages, and Finnish is no exception, but the irregularities are confined to the 3rd-person forms of the present tense and to all person forms in the active potential mood – everything else is regular.

Indicative present:
olen = I am
olet = you are
on = he/she/it is (irregular)
olemme ='we are
olette = you are
ovat = they are (irregular)

Potential:
lienen = I might be
lienet = you might be
lienee (or lie) = he/she/it might be
lienemme = we might be
lienette = you might be
lienevät = they might be

Type IV verbs
Types IV-VI have a first infinitive ending in a vowel and ta/tä.  Most commonly, type IV verbs end with ata/ätä, ota/ötä, uta/ytä, but other vowels are possible: tavata = 'to meet', pilkata = 'to mock', vastata = 'to answer', haluta = 'to want', tarjota = 'to offer'.

The stem used in present indicative conjugation is formed by dropping the -ta/-tä suffix from the infinitive form and adding a/ä. In conjugation, the normal personal ending is added; the final vowel is doubled in the third person singular unless the stem already ends in aa/ää:
halua-n, halua-t, halua-a, halua-mme, halua-tte, halua-vat
tapaa-n, tapaat, tapaa, tapaa-mme, etc.
pilkkaa-n, pilkkaa-t, pilkkaa, pilkkaa-mme, etc.
vastaa-n, vastaa-t, vastaa, vastaa-mme, etc.
tarjoa-n, tarjoa-t, tarjoa-a, tarjoa-mme, etc.

The consonant in the stem appears in the strong grade.

Imperfect indicative

The imperfect stem can be obtained from the infinitive by changing the final t to s followed by the usual imperfect marker i; the stem consonant appears in the strong grade: halusi-n = 'I wanted', tapasi-t = 'you met', vastasi, 'he answered', etc.

Passive
Passives in this type are formed in the same fashion as for type I verbs; as in type I, the stem consonant appears in the weak grade:
haluta  halutaan, haluttiin, haluttaisiin
tavata  tavataan, tavattiin, tavattaisiin
vastata  vastataan, vastattu, vastattiin, etc.

Type V verbs
All verbs have infinitives ending in ita/itä. There are few members, but tarvita = 'to need' is a common example.

The indicative stem may be obtained by dropping the final a and adding -se: tarvitsen, tarvitset, tarvitsee, tarvitsemme, tarvitsette, tarvitsevat.

Imperfect indicative
-si takes the place of -se, but in the third-person singular, there is only one vowel: tarvitsin, tarvitsit, tarvitsi, tarvitsimme, tarvitsitte, tarvitsivat.

Passive
The passive forms of these verbs are built just like those of type IV; both types end in -ta.
valita  valitaan, valittiin, valittaisiin
merkitä  merkitään, merkittiin, merkittäisiin

Type VI verbs
Almost all verbs have infinitives ending in 'eta' (notable exceptions are parata = 'to improve/become better' and huonota = 'to deteriorate/become worse'). There are not many verbs in this category, and they tend to be uncommon. However, it is a fairly common route for turning adjectives into verbs: kylmä = 'cold', kylmetä = 'to get cold'.

The present stem is characterized by the insertion of ne after the infinitive stem and so the final syllable of the stem is open, and hence the final consonant of the stem is in strong grade:
rohje-ta' = 'to dare'''rohkenen = 'I dare'rohkenet = 'you dare'rohkenee = 'he/she/it dares' etc.pae-ta = 'to escape', pakenen = 'I escape'kylme-tä = 'to get cold', kylmenen = 'I get cold'para-ta = 'to improve' (intransitive), paranen = 'I improve'

Imperfect indicative
The imperfect indicative is formed by replacing the final "e" of the "ne" stem with the imperfect marker "i":rohkenin = 'I dared'rohkenit''' = 'you dared'rohkeni = 'he/she/it dared' etc.

Passive
Passives are formed in the same way as for type IV verbs.

Nonderivable and irregular stems

Standard Finnish has comparatively very few irregular verbs in addition to 'olla' discussed above. However, because the infinitive is an inflected form of the root, the consonant gradation may obscure the root. The root of the word 'juosta' = 'to run' is ; when generating the infinitive, the pattern ks → s is applied:  → juosta. Epenthetic 'e' is added for personal forms: juoksen.

There is a rare pattern with a stem with -k- rendered as -hdä in the infinitive but disappearing in gradation:
'tehdä' = 'to do, make': tee-; teen, teet, tekee, teemme, teette, tekevät, etc.
'nähdä' = 'to see': näe-; näen, näet, näkee, näemme, näette, näkevät, etc.
That is, teke- and näke- forms are rendered as tehdä and nähdä in the infinitive but are subject to gradation of 'k' in personal forms like teen. In some colloquial forms, the 'e' is rendered as a chroneme instead: nään instead of näen'' etc.

Spoken Finnish adds some more irregular verbs by assimilative deletion:

Computer programs for inflection and syntax of Finnish verbs
 Tuuli  { broken | 2021-07-28 }
 Verbix: conjugation of Finnish verbs

Notes and references

Finnish grammar
Verbs by language

Finnish conjugation


An Agroelymus adamsii in uska species han Liliopsida nga ginhulagway ni  Joseph Jules Jean Jacques Rousseau. An Agroelymus adamsii in nahilalakip ha genus nga Agroelymus, ngan familia nga Poaceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Agroelymus

Agroelymus adamsii


Life with Boys (en español, La vida con los chicos) es una comedia adolescente canadiense que comenzó a emitirse en YTV en Canadá el 9 de septiembre de 2011. Sigue la vida de Tess Foster (Torri Webster) mientras se enfrenta a vivir en un hogar con solo chicos: su padre, Jack, y tres hermanos, Gabe, Spencer y Sam. Con la ayuda de su mejor amiga, Allie (Madison Pettis). Life with Boys fue creada por Michael Poryes, quien también cocreó Hannah Montana y That's So Raven. La serie se estrenó en España el 16 de abril de 2012 por Nickelodeon.  Y en Latinoamérica se estrenó en Nickelodeon Latinoamérica el 7 de junio de 2012 y finalizó el 29 de agosto de 2014.

Se anunció que Life with Boys fue renovada a una segunda temporada. El rodaje empezó el 4 de septiembre de 2012, en Toronto. El 6 de febrero de 2013, la serie se estrenó en la red estadounidense TeenNick.

Sinopsis
Cada episodio de media hora sigue la vida de Tess Foster una chica de 14 años que transita la adolescencia mientras vive en casa junto a un padre soltero y sobre-protector, y tres hermanos. Aunque Tess adora a los cuatro hombres importantes en su vida, ellos tienen cuatro puntos de vista totalmente diferentes. A pesar de los inconvenientes que pueden derivar por ser la única chica en una casa de solo chicos, estos muchas veces son quienes llegarán con el consejo justo y serán de gran ayuda. Ya se trate de crear de valor para hablar con un chico, que trate de un odioso, o enfrentarse a las consecuencias de ser la única chica en el equipo de lucha de chicos, Life with Boys arroja una luz cómica en muchos de los momentos difíciles de la vida.

Personajes

Principales
 Tess Foster (Torri Webster) es la protagonista principal de la serie. Tess tiene 14 años y la única chica en una casa donde solo chicos. Es la única chica de todo el equipo de lucha de chicos de su escuela, ya veces se ocupa de lo que viene con eso. Su mejor amiga es Allie y en la mayoría de las travesuras ella participa. Tess a veces se siente como si se lanzará debajo del autobús en su casa llena de hermanos, pero al final del día los ama a pesar de que ella se siente abrumada. A veces tiene problemas de gases, ella se tiró un gas después de insultar a los matemáticos. A veces se refieren a Tess como la "NiñaNiño Fenómeno" por sus compañeros debido a su interés en los deportes. También es miembro de los mate-atletas.
 Allie Brooks (Madison Pettis) es la mejor amiga de Tess. Tiene 14 años, es una brillante y popular animadora que le encanta la moda y es una típica chica femenina. Ella está constante en la casa de los Foster, a pesar de nunca entender cómo Tess puede sobrevivir en una casa llena de chicos. Allie cuando se enoja se tira gases, y estos pueden ser un poco apestosos. Sin embargo, a veces puede ser un poco insolidaria hacia los problemas que enfrenta Tess. A menudo pasa sus vacaciones de Navidad en Tahití y en Italia.
 Gabriel "Gabe" Foster (Nathan McLeod) es el hermano de 17-18 años de Tess y el mayor de los hermanos Foster y sabe cómo salirse con la suya. Gabe es uno de los chicos galanes estereotipadas de la secundaria que dice ser una especie de jugador cuando se trata de chicas, ya que por lo general sale con más de una chica a la vez. No le gusta "cuidar" a sus hermanos menores.
 Samuel Joseph "Sam" Foster (Michael Murphy) es el hermano mellizo de Tess. Es considerado un nerd por muchos de los personajes. Sam está enamorado de Allie, pero sus esfuerzos por ganarse su corazón siempre terminan en el rechazo.
 Spencer Foster (Jake Goodman) es el hermano menor de Tess. Tiene como ocho años de edad, precoz de miedo-inteligente, y utiliza estas herramientas para su beneficio.
 Jack David Foster (Sandy Jobin-Bevans) es el padre de Tess, Gabe, Spencer y Sam y es también el profesor de educación física en la secundaria. Puede ser un poco sobreprotector de su familia, pero se esfuerza al máximo con Tess. Es un padre soltero, ya que su esposa ha fallecido.

Recurrentes
 Bobby Parelli (John-Alan Slachta) es un campeón de lucha. Era el enemigo de Tess. Él y Tess comenzaron a salir a espaldas de Allie, como Bobby era su exnovio. Después de un período de noviazgo, Tess rompió con Bobby, mientras se dirigía a un partido de béisbol y fingió estar enfermo. Pronto estaba intercambiando números con una chica en la grada.
 Kaylee (Fransesca Martin) es la antagonista principal de la serie y rival de Tess. A ella le gusta hacer la vida de las personas miserable. Es jefa de las animadoras, muy popular,fea y además se cree muy bonita (en la serie ). Puede ser extremadamente mala y carece de inteligencia. Se aprovechó de Sam en un episodio y le pidió que le hiciera el examen para sacarse A+ a cambio de un baile formal en la escuela. Kaylee está prácticamente enojada, la adolescente mala en la secundaria. Su madre salió con Jack.Siempre tiene mal aliento y Tess le dice que necesita una menta.
 Chloe (Madison Scott) es la amiga respaldo de Allie y Tess cuando estaban teniendo una pelea. Ella también tuvo una pelea con su amiga Zoe, que la dejó por el club glee. Chloe también le dice a Tess cuando todos los chicos están enfermos de amor por Tess que necesita para conseguir un novio o ninguna chica volverá a hablar con ella de nuevo. Chloe se lleva bien con Kaylee. También le dice a Tess que la va a extrañar cuando Tess se iba a cambiar de escuela. Chloe solo se ve un par de veces, pero es amiga cercana de Allie y Tess.

Episodios

Doblaje al español

Estrenos

YTV
Life with Boys comenzó a transmitirse en YTV en Canadá la noche del viernes a partir del 9 de septiembre de 2011.

El 16 de octubre de 2011, Madison Pettis (Allie) fue estrella invitada en YTV's Sunday Big Fun Movie Coraline. Ella fue entrevistada por Laura en el medio de algunos de los cortes comerciales. Madison dijo que ella estaba viviendo en Los Ángeles, pero está feliz de estar filmando Life with Boys en Ontario, Canadá. Ella dijo que su cosa favorita de la serie era ella y Torri Webster (Tess).

Nickelodeon (Reino Unido e Irlanda)
Nickelodeon Reino Unido mostró un adelanto (Episodio #1) de Life with Boys el 21 de octubre de 2011 después de la nueva película de Nickelodeon, The Boy Who Cried Werewolf. El espectáculo se estrenó el 21 de noviembre de 2011, junto con la nueva serie animada de Nickelodeon, Kung Fu Panda: Legends of Awesomeness.

Nick Extra
El 31 de diciembre de 2011, Nickelodeon (Reino Unido e Irlanda) dio a conocer un poco sobre Life with Boys. Se mostró detrás de escenas la serie y una entrevista con Torri Webster, Nathan Mc Leod, Michael Murphy y Jake Goodman.

Nickelodeon (Estados Unidos)
Nickelodeon Estados Unidos estrenó la primera temporada el 6 de febrero de 2013 y finalizó el 26 de junio del mismo año. El canal, al diferencia del resto de los canales de Nickelodeon, no emitió la segunda temporada.

Nickelodeon (Latinoamérica)
Nickelodeon Latinoamérica comenzó a transmitir la serie el 7 de junio de 2012, finalizando su primera temporada el 18 de diciembre de 2012. La segunda temporada se preestrenó el fin de semana del 9 de febrero de 2013, aunque su emisión oficial fue entre el 2 de mayo y el 29 de agosto de 2014. Las repeticiones de la serie se emitieron por la madrugada hasta el mes de noviembre de 2014.

Disney Channel (España)
Disney Channel (España) comenzó a transmitir la serie el 14 de septiembre de 2015, finalizando la emisión de la primera temporada el 20 de octubre del mismo año. La segunda temporada inició su emisión el 18 de enero de 2016 y terminó su emisión el 16 de febrero de 2016.

Premios y nominaciones

Referencias

Enlaces externos

Series dobladas al español en México

Life with Boys


විකිපීඩියා යනු ඕනෑම කෙනෙකුට සංස්කරණය කල හැකි සබැඳි විශ්වකෝෂයකි. 2001 ජනවාරි 15දී මෙහි සමාරම්භය සිදු විය. විශේෂඥයින් විසින්-රචිත, හ‍ා  ඉංග්‍රීසි -භාෂාව පමණක් භාවිත කල, 'න්‍යූපීඩියා' නම් වූ විශ්වකෝෂ ව්‍යාපෘතිය සඳහා සහය වනු වස් හා එයට උපකාරී විය හැකි කෙටුම්පත් ලිපි හා ලිපි අදහස් ආදිය සපයන අමතර මූලයක් ලෙස පවතින, 'සැපයුම් මගක්'ලෙස භාවිතය, මෙහි ප්‍රාරම්භක අභිලාෂය විය. මෙය ඉතා කෙටි කලකින් න්‍යූපීඩියාව අභිබවා යෑමට සමත් වී, පුළුල් පරාසයක් තුල රැඳුනු අමතර සමුද්දේශ ව්‍යාපෘති සමූහයකට මුල පුරමින්, විසල් ගෝලීය ව්‍යාපෘතියක් බවට පත් විය. 2008 වන විට, විකිපීඩියාව, මිලියන ගණනක් රචකයන්ගේ නැණ පහසින් ඔප් නැංවුනු, ලෝක ව්‍යාප්ත භාෂා සිය ගණනකින් රචිත, නිදහසේ-භාවිත කල හැකි ලිපි මිලියන ගණනක සාඩම්බර හිමිකරු වී ඇත. එය ලොව ඉතා ජනප්‍රිය වෙබ් අඩවියක්  හා ලොවපුරා අතිශයින් ප්‍රචලිත ආශ්‍රිත මූලයක් වේ.

ඉතිහාස සමාලෝචනය

පසුබිම
ලොව සියළු දැනුම එක් තැනක ගබඩා කෙරුමෙහි සංකල්පය පුරාතන  ඇලෙක්සැන්ඩ්‍රියාවේ පුස්තකාලය සහ පර්ගමෝන් දක්වා දිවෙතත්, පොදු කාර්ය, පුළුල් ලෙස ව්‍යාප්ත, හා මුද්‍රිත   විශ්වකෝෂය  අපට හමුවන්නේ ඩෙනිස් ඩිඩරොට් සහ 18වන  සියවසෙහි විශ්වකෝෂකරුවන් සමගිනි.

විකිපීඩියාවේ ඉතිහාසය


Den glemte krig er en dansk dokumentarfilm fra 1980, der er instrueret af René Bo Hansen, Morten Iversen og Staffan Röijen.

Handling
Filmen handler om den glemte koloni Eritrea, der er rammen om en af Afrikas hårdeste selvstændighedskrige. Krigen er i sit indhold blevet et folk i bevægelse hen imod økonomisk, kulturel og politisk frihed. For befrielsesbevægelserne er deres skoler, værksteder og hospitaler et ligeså vigtigt led i befrielseskampen som tanks og kanoner.

Referencer

Eksterne henvisninger

Danske film fra 1980

Den glemte krig
Dokumentarfilm fra Danmark

Eritrea - den glemte krig


Vilches es una estación ferroviaria situada en el municipio español de Vilches en la provincia de Jaén, comunidad autónoma de Andalucía. Dispone de servicios de larga y media distancia operados por Renfe.

Situación ferroviaria
Pertenece a la línea férrea de ancho ibérico que une Alcázar de San Juan con Cádiz, punto kilométrico 295,6. Está situada a 472,07 metros de altitud, entre las estaciones de Calancha y de Vadollano. El tramo está electrificado y es de vía única.

Historia
La estación fue abierta al tráfico el 8 de julio de 1866 con la puesta en marcha del tramo Venta de Cárdenas-Vilches de la línea que pretendía unir Manzanares con Córdoba. La obtención de la concesión de dicha línea por parte de la compañía MZA fue de gran importancia para ella dado que permitía su expansión hacía el sur tras lograr enlazar con Madrid los dos destinos que hacían honor a su nombre (Zaragoza y Alicante). Con el paso de los años en torno a las instalaciones ferroviarias se fue formando un núcleo poblacional, dependiente del municipio de Vilches, que para 1900 tenía un censo de 212 habitantes.

En 1941, tras la nacionalización de los ferrocarriles de ancho ibérico, las instalaciones pasaron a formar parte de la recién creada RENFE.

Desde el 31 de diciembre de 2004 Renfe Operadora explota la línea mientras que Adif es la titular de las instalaciones ferroviarias.

La estación
Se sitúa al noroeste del centro urbano. El edificio para viajeros es un sencillo edificio de planta baja y disposición lateral a las vías. Posee un andén lateral y otro central. Los cambios de uno a otro se realizan a nivel. Una marquesina metálica cubre parcialmente el andén principal desde 1990, procedente de la antigua estación de ferrocarril de Jaén.

Servicios ferroviarios

Larga Distancia
Los trenes de Grandes Líneas que se detienen en la estación unen Barcelona y Valencia con Sevilla y Córdoba.

Media Distancia
Los servicios de Media Distancia de Renfe ofrecen entre dos y tres relaciones diarias por sentido. Todos los servicios son prestados por trenes MD de Renfe.

Desde el 14 de julio de 2009, los trenes que prestan servicio son del modelo R-449 de Renfe, que sustituyeron a los R-470 que venían utilizándose durante más de 30 años.

Aparte de los ya mencionados trenes de la serie R-449, en alguna ocasión circula la precedente serie 470 y excepcionalmente trenes S-121.

Puede descargarse el horario de la estación en este enlace.

Servicios de Media Distancia

Véase también
 Estación de Calancha

Referencias

Bibliografía

Enlaces externos

 Larga Distancia en la web de Renfe.
 Media Distancia Andalucía en la web de Renfe.

Vilches
Vilches
Vilches (España)
Vilches
Estaciones de ferrocarril de España inauguradas en 1865
Estaciones de ferrocarril de Andalucia inauguradas en el siglo XIX

Estación de Vilches


An Hypolytrum lancifolium in uska species han Liliopsida nga ginhulagway ni Charles Baron Clarke. An Hypolytrum lancifolium in nahilalakip ha genus nga Hypolytrum, ngan familia nga Cyperaceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Hypolytrum

Hypolytrum lancifolium


Tuber mesentericum (Carlo Vittadini, 1831) din încrengătura Ascomycota în familia Tuberaceae și de genul Tuber, denumit în popor trufă gazoasă,  trufă încrețită sau trufă mezenterică este o ciupercă comestibilă care coabitează cu rădăcinile de arbori, formând micorize. Denumirea trufă de pin, nu este potrivită, pentru că specia nu se dezvoltă în păduri de conifere. Mult mai mult, acest soi se dezvoltă în România subteran în grupuri de mai multe exemplare în soluri lutoase și calcaroase, în păduri de foioase rare în preajma de alun, carpen, fag și stejar. Apare de la câmpie la deal din septembrie până în martie (aprilie).

Taxonomie
Specia a fost descoperită, descrisă și ilustrată de micologul italian Carlo Vittadini, de verificat în lucrarea sa Monographia Tuberacearum din 1831. Acest taxon este valabil până în prezent (2019). Cele două variații propuse (vezi infocaseta) nu sunt folosite și pot fi neglijate.

Descriere

 Corpul fructifer: se dezvoltă subteran, de obicei la o adâncime cuprinsă între 3-20 cm, uneori și mai adânc. Are un diametru de 2-5 cm (rar și 8 cm), fiind lobat (), neregulat rotund sau ovoidal în forma unui tubercul de cartof. Peridia (înveliș al corpului de fructificație la unele ciuperci) care nu poate fi decojită, este pe suprafață inițial gri-brună, apoi de un maro închis ca de ciocolată, în sfârșit brun-negricioasă și presărată cu negi mici piramidali și deși, de proeminență diferită și mereu cu o indentație. De obicei are o cavitate la bază care intră destul de adânc în trufă, semănând cu un rinichi în secțiune transversală. Gleba este la început albicioasă, schimbând repede în gri-brun până brun și străbătută de nervuri mai mult sau mai puțin groase și labirintice de culoare albicioasă. Are un aspect  tare asemănător cu trufa neagră de vară.
 Piciorul:  nu există.
 Carnea (gleba): fermă și compactă, emană un miros specific de gudron sau fenol. În momentul recoltării, la maturitate, eliberează în plus arome foarte puternice de migdale amare sau de sâmbure de caise. Gustul este plăcut.
 Caracteristici microscopice: are spori ovoidal-elipsoidali, hialini (translucizi), fin reticulați, având o mărime de 27-57 x 23-37 microni. Pulberea lor este brun-gălbuie. Ascele de forma unei măciuci, măsoară 70-100 x 45-75 microni. Ele conțin 3-4 spori.
 Reacții chimice: nu sunt cunoscute.

Specificitate
Pentru a găsi ciupercile în pământ, este nevoie de câini dresați pentru descoperirea lor (cel mai bine, din cauza mărimi inferioare).

Confuzii
Această specie poate doar fi confundată cu specii asemănătoare ale acestui gen, cu toate comestibile, cum sunt: Tuber aestivum, Tuber brumale, Tuber indicum, Tuber macrosporum, Tuber melanosporum sau Tuber uncinatum, dar și cu de exemplu de asemenea comestibila Leucangium carthusianum sin. Picoa carthusiana.

Specii asemănătoare în imagini

Valorificare
Trufa gazoasă nu are o valoare gastronomică deosebită din cauza mirosului ei adevărat caracteristic, foarte puternic și pronunțat care o emană, persistând și după gătit. Dar este destul de mult promovată, de exemplu cu titluri specifice de regiune (Elveția: truffe noble du Tessin, Franța: truffe noire de Lorraine sau truffe de la Meuse, Italia: Tartufo Nero di Bagnoli) și folosită pentru parfumarea unei terine sau a fondurilor de sos. Datorită mirosului, dozarea la aceste feluri trebuie să fie însă semnificativ mai scăzută decât la alte trufe. Prin urmare trufa mezenterică este economică și de acea apreciată acolo în popor.

Note

Bibiliografie
 Bruno Cetto, volumele 1-7
 Gustav Lindau, Eberhard Ulbrich: "Die höheren Pilze, Basidiomycetes, mit Ausschluss der Brand- und Rostpilze", Editura  J. Springer, Berlin 1928
 Meinhard Michael Moser: "Kleine Kryptogamenflora der Pilze – vol. II a.: "Höhere Phycomyceten und Ascomyceten", Editura Gustav Fischer, Jena 1963
 M. Palenzona: " Il 'Tartufo di Bagnoli', Tuber mesentericum Vitt.", Editura S.G.S., Avellino 1975

Legături externe

 Tuber mesentericum, film

Tuber
Ciuperci comestibile
Micoriză
1831 în știință

Tuber mesentericum


L'église Sainte-Madeleine est une église située à La Jarrie-Audouin, dans le département français de la Charente-Maritime en région Nouvelle-Aquitaine.

Historique

L'église est inscrite au titre des monuments historiques par arrêté du .

Architecture

Intérieur

Extérieur

Galerie

Références

Voir aussi

Articles connexes
 Liste des monuments historiques de la Charente-Maritime
 Églises de la Charente-Maritime

Liens externes

La Jarrie-Audouin
Monument historique inscrit en 1949
La Jarrie-Audouin
La Jarrie-Audouin

Église Sainte-Madeleine de La Jarrie-Audouin


Kangal, Türkiye kökenli bir çoban ve bekçi köpeği ırkı. Adını Sivas'ın Kangal ilçesinden alır.

Dünyadaki bazı büyük köpek kulüpleri ve federasyonları tarafından tanınmadığı için Türkiye'deki otoritelerce dünyada safkan bir köpek ırkı olarak tanınması için çalışmalar yapılmıştır. FCI, 25 Haziran 2018 tarihinde bu köpek ırkını özel olarak tanımlamıştır.

Kökeni

Kangal ilçesine de adını verdiği düşünülen, Orta Asya'dan göç eden Kanglı (Kangar) Türk boyunun, göç ederken bu köpek ırkını da getirdiği düşünülür. Orhan Yılmaz, "Kangal Köpeği / Tarihi-Tanıtımı-Yetiştirilmesi-Islahı" adlı kitabında "Kanglı" Türk boyunun Orta Asya'dan göç ederken yanlarında üç şeyi getirdikleri; bunların at, it ve koyun olduğunu söyler. 11 Temmuz 2003'te düzenlenen I. Uluslararası Kangal Köpeği Sempozyumu'nun sonuç bildirisinde, "büyük Türk göçleri sırasında Türkistan'dan Anadolu'ya getirilen bir köpek ırkı olduğu" kabul edilmiştir.

Kangallar en geç 17. yüzyıldan itibaren Osmanlı sultanları tarafından üretilmiş ve samson olarak adlandırılmıştır. Doğan Kartay, hem "Türk Çoban Köpeği Kangal" kitabında hem de I. Uluslararası Kangal Köpeği Sempozyumu'nda sunduğu bildiride, Kangalların, Osmanlı döneminde Yeniçeriler tarafından hem askerî işlerde hem de savaşlarda kullanıldığından bahsetmektedir. Kartay, bildirisindeRomalılarda "aslan" sözcüğünün karşılığı olan "samson" kelimesine atfen kangalları kullanan birliğe "Samsoncular" denildiğini belirtmektedir.

Özellikleri

Kangal köpekleri genellikle çoban köpeği olarak nitelendirilirler ancak bekçi köpeği tanımına daha çok uyarlar. Zira diğer çoban köpeği türleri sürüyü korumaktan ziyade yönlendirme ve yönetmekte ustadırlar. Kangal köpeğinin en belirgin özelliği ise sahibine duyduğu aşırı sadakat ve buna bağlı olarak sahibine ait olduğunu düşündüğü şeyleri korumaya yönelik kuvvetli içgüdüsüdür. Kurt, çakal gibi yabani hayvanlara karşı çok etkin bir muhafız olmakla beraber aile fertlerine ve özellikle de çocuklara karşı hiçbir tehdit oluşturmazlar.

Kangal köpekleri, üstün koruyucu yeteneklere sahip oldukları için Namibya'da yaygın bir şekilde yerli çiftçiler tarafından kulanılırlar. Güney Afrika Cumhuriyeti'ndeki çiftçiler hayvanlarını ve ekinlerini başta çitalar olmak üzere yırtıcı hayvanlardan korumak için bu köpeklerden yararlanmaktadır.

Evliya Çelebi, Seyahatnâme'sinde kangaldan bahseder. Bu köpeklerin "aslan kadar güçlü" ve cüsseli olduğunu yazar.

Bakım

Kangalın, uzun bir yürüyüş veya kısa bir koşu şeklinde, her gün egzersiz yapmaya gereksinimi vardır. Ilık ila serin hava şartlarında dışarıda barınabilir. Kürk bakımı ihtiyacı azdır. Haftada bir ölü tüyleri temizlemek için tımarlanması gerekir.

Kaynakça

Dış bağlantılar
 Kangal Köpeği

Ayrıca bakınız
 Anadolu çoban köpeği
 Akbaş (köpek)
 Zağar
 Bekçi Köpeği

Çoban köpekleri
Bekçi ve koruma köpekleri
İşçi köpekler
Türkiye kökenli köpek ırkları

Kangal köpeği


La gare de Lunebourg, est une gare ferroviaire des lignes : , , , et . Elle regroupe les installations des anciennes gares Lüneburg West et Lüneburg Ost et remplace la gare Lüneburg Süd, désaffectée et démantelée, et l'ancien point d'arrêt Lüneburg Nord. Elle est située dans la ville de Lunebourg, land de Basse-Saxe en Allemagne.

C'est une gare voyageurs et marchandises.

Situation ferroviaire
La gare de Lüneburg Ost est située : sur la . Elle est également la gare d'origine de la .

La gare de Lüneburg West est située sur la , d'intérêt secondaire à voie unique. Cette ligne est connue pour les transports de déchets nucléaires qui y transitent en direction de l'installation d'entreposage des déchets nucléaires de Gorleben. Elle est également gare d'origine de la . Ces deux lignes, reliées indirectement via les voies de DB Netz, ne sont utilisées que pour des circulations de trains de marchandises et de trains touristiques.

On trouvait au sud de ces deux gares celle dite de Lüneburg Süd, desservie par les Osthannoverschen Eisenbahnen (Chemins de fer de l'Est de Hambourg – OHE), ses installations sont entièrement démantelées. L'OHE desservait également le point d'arrêt de Lüneburg Nord sur la ligne de Lübeck

Historique

Histoire de la gare

Jusqu'au milieu des années 1960, le dépôt de Lüneburg était situé à l'est, de l'autre côté des voies. Les installations du dépôt étaient encore utilisées pour le stationnement des véhicules ferroviaires jusqu'à ce que le quartier de la gare soit repensé entre 1994 et 2002.

Les lignes vers Bleckede et Soltau n'ont plus de trafic régulier de voyageurs depuis le .

La gare au
La gare voyageurs de Lunebourg regroupe les installations de deux anciennes gares : l'ancienne Lüneburg Ost est devenue la gare principale et l'ancienne Lüneburg West une annexe. Les deux bâtiments voyageurs se font face sur le parvis entre les emprises ferroviaires, séparées par la Bahnhofstrasse. La gare de Lüneburg West se trouve sur la ligne de Wittenberge à Buchholz. Les quais sont desservis par les voies 6 et 7, où circulent les trains régionaux depuis et vers Hambourg et Dannenberg. La gare de Lüneburg Ost a un bâtiment voyageurs un peu plus simple, qui est utilisé. Cinq voies desservent trois quais, un quatrième quai, desservi par deux autres voies, a été supprimé dans les années 2010 après avoir été inutilisé pendant des années.

Service des voyageurs

Accueil

Desserte
Elle est desservie par les trains de la Deutsche Bahn AG et de la Metronom Eisenbahngesellschaft. Outre les trains régionaux, des trains Intercity et Intercity Express s'arrêtent également à Lüneburg.

Intermodalité

Service des marchandises
La gare marchandises est située au sud de la gare voyageurs.

Art dans la gare

En 1939, le peintre Hugo Friedrich Hartmann (1870-1960), originaire de Bardowick, a peint deux grandes peintures murales dans la salle d'attente de la gare de Lüneburg Ost. Une d'entre elles représente un paysage de bruyère, l'autre une vue de Lüneburg à partir d'une gravure sur cuivre de la Topographia Germaniae de Matthäus Merian l'Ancien.

Patrimoine ferroviaire
Le bâtiment voyageurs, d'architecture classique tardive élaborée, a été réaffecté en casino.

Notes et références

Notes

Références

Voir aussi

Articles connexes
 Deutsche Bahn

Lien externe
  La gare, sur bahnhof.de

Gare en Basse-Saxe
Gare allemande de catégorie 2
Gare

Gare de Lunebourg


El escudo de armas de la Villa de Fuenmayor está dividido en dos cuarteles con cuatro piezas naturales, dos artificiales, corona y penacho: tres esmaltes y dos metales.

Descripción

Campo diestro
Figuras naturales. En campo de gules, un creciente ranvesado y dos estrellas en oro puestas en palo con el menguante en el centro.
 La estrella: es la imagen de la felicidad y significa grandeza, verdad, luz, majestad, paz y prudencia.
 Creciente: tuvo mucha estimación entre los hebreos nobles, quienes lo traían en sus zapatos como hacen todavía algunos turcos, colocándolo además en las banderas de sus ejércitos. Los patricios romanos tenían sus zapatos lunados: «Primaque patritiis vestigia luna».

Campo siniestro
Figuras artificiales. Sobre campo de plata un puente de piedra de tres ojos defendido sobre un río de ondas de azur y plata.
 El puente: símbolo de alianza, ya que hace que se unan las distancias. También simboliza la unión de la provincia.
 La torre: símbolo de constancia, de la magnanimidad y la generosidad de los hombres que ofrecen su cuerpo y su vida.

Ornamentos exteriores
Sobre el escudo encontramos una corona de marquesado, y bajo ella, rodeando al escudo, excepto la punta, penachos de hojas de los mismos esmaltes que el escudo.

Armas del apellido

 El origen de esta linaje se remonta al hidalgo don Millán Ruíz de Fuenmayor, Señor de la Casa de Fuenmayor. El 30 de enero de 1249, don Millán fue concedido solar y heredad en la villa de Baeza (Jaén) en tiempos de su conquista por el rey Fernando III de Castilla. Fue el primero en utilizar el apellido, dando comienzo a la Casa de Fuenmayor.
Las armas de su descendencia no coinciden con las de la villa de Fuenmayor: en campo de gules, una cruz de veros de azur y plata, que toca con sus extremos los del escudo. Así se pueden ver en la capilla de la Casa de Fuenmayor, de la villa de Ágreda, y se describen en el expediente de pruebas del Caballero de Calatrava, don Joaquín de Fuenmayor y Dávila.

Referencias
 Historias de Nuestra Historia, Asociación de amigos de Fuenmayor, noviembre de 2007

Bibliografía
Fuenmayor
Fuenmayor
Fuenmayor

Armas de la Villa de Fuenmayor


දේශබන්දු වික්ටර් හෙට්ටිගොඩ (1937 - 2022 අප්‍රේල් 2) ශ්‍රී ලාංකික ව්‍යවසායකයෙකු වූ අතර 2005 ශ්‍රී ලංකා ජනාධිපතිවරණ අපේක්ෂකයෙකි. නිදහසින් පසු ශ්‍රී ලංකාවේ සාර්ථකම ව්‍යවසායකයෙකු ලෙස ඔහු සැලකේ. ඔහු 2022 අප්‍රේල් 2 වන දින වයස අවුරුදු 84 දී මිය ගියේය.

ළමා අවධිය
හෙට්ටිගොඩ සමූහ ව්‍යාපාරයේ සභාපති හෙට්ටිගොඩ, 1937 දී මාතර කනංකේ දී උපත ලැබුවේ කීර්තිමත් ස්ථාවරයක්, කීර්තියක් සහ ප්‍රශංසාවක් ඇති පවුලක ය. වික්ටර් දරුවන් නව දෙනෙකුගෙන් යුත් පවුලක පස්වැන්නා විය. ඔහු අධ්‍යාපනය ලැබුවේ මාතර රාහුල විද්‍යාලයෙන්ය. පාසැලෙන් ඉවත් වූ පසු, ඔහු තම පියා සමඟ 'උපකාර ශිෂ්‍යයෙකු' ලෙස ආයුර්වේද වෛද්‍ය විද්‍යාවේ පාරම්පරික උතුම් වෘත්තියට සම්බන්ධ විය. ආයුර්වේද වෛද්‍ය විද්‍යාව ඉගෙන ගැනීමට ඔහුට වසර 12 කට ආසන්න කාලයක් ගත විය. " ඕල කොළ " අත්පිටපත් සහ ආයුර්වේද ග්‍රන්ථවල ගිලී මධ්‍යම රාත්‍රියේ තෙල් පුච්චමින් ඔහු බොහෝ රෑ ගත කළේය.

වික්ටර් විවාහ වී සිටියේ පාසල් ගුරුවරියක් සමඟ වන අතර ඔහුට දියණියන් දෙදෙනෙකු සහ පුතෙකු සිටී. ළමයිනුත් එයාගේ ව්‍යාපාරවලට සම්බන්ධයි.

ආයුර්වේද නිෂ්පාදන නිෂ්පාදනය
වික්ටර්ගේ නොපසුබස්නා උත්සාහය සහ ආයුර්වේදය කෙරෙහි ඇති කැපවීම ඔහුගේ පියාගේ ප්‍රශංසාවට ලක් වූ අතර එහි ප්‍රතිඵලයක් ලෙස "සිද්ධාලේප" බාම් - ආශ්චර්යමත් බාම් හි රහසිගත සූත්‍රය හෙළි කිරීණි. ස්වාධීනත්වය සඳහා වූ ආශාව සහ ජයග්‍රහණය පිළිබඳ කනස්සල්ල ඔහු තුළ පැවති නමුත් මූල්‍ය සම්පත් ඔහුට ප්‍රශ්නයක් විය. කෙසේ වෙතත්, ඔහුගේ ව්‍යාපාරය ආරම්භ කිරීම සඳහා 1971 දී විශ්වාසවන්ත ඥාතියෙකුගෙන් රුපියල් 2,500/= ක මූලික ආයෝජනය ඔහු වෙත පැමිණියේය.

වික්ටර් තම බාම්, සබන් සහ මදුරු දඟර විකුණමින් රට පුරා බොහෝ විට පයින් ගමන් වෙහෙස මහන්සි වී වැඩ කළේය. අද එය රටවල් 19 කට අපනයනය කරන සහ සේවකයින් 3,500 ක් සේවයේ යොදවන බහු-කෝටි ව්‍යවසායයක් වේ.

එපමණක් නොව, සිද්ධාලේප නම් වූ විස්මිත බාමයේ ප්‍රධාන නිර්මාතෘවරයා වූයේ ද හෙට්ටිගොඩ ය. වසර 200 කට වැඩි කාලයක් තිස්සේ ආරක්ෂා කර ඇති රහස් සූත්‍රය ඔහුගේ පියා විසින් ඔහුට හෙළි කරන ලද අතර, නිෂ්පාදනය ප්‍රවර්ධනය කිරීමට වෙහෙස මහන්සි වී වැඩ කිරීමෙන් පසුව, දැන් "වේද බෙහෙත්" (ඖෂධ පදනම් කරගත් ඖෂධ සඳහා සිංහල) ප්‍රමුඛයා ලෙස ලොව පුරා පිළිගෙන ඇත.

ඔහු ආයුර්වේද නිෂ්පාදන වලට අමතරව ආයුර්වේද රෝහල් සහ සෞඛ්‍ය නිකේතන - හෝටල් ද පිහිටුවා ඇත. අනුරාධපුරයේ නවීන රෝහලක් සහ තලාව ප්‍රදේශයේ අලි ගොම එකතු කරන කොම්පෝස්ට් කර්මාන්ත ශාලාවක් තිබෙනවා.

2005 ජනාධිපතිවරණය
එවක අගමැති මහින්ද රාජපක්ෂ සහ එවකට හිටපු අගමැති සහ වත්මන් අගමැති රනිල් වික්‍රමසිංහ ඇතුළු පිරුණු ක්ෂේත්‍රයේ අපේක්ෂකයින් 13 දෙනාගෙන් එක් අයෙකු වන හෙට්ටිගොඩ ශ්‍රී ලංකාවේ පුවත්පතක් වන ද අයිලන්ඩ් වෙත පැවසුවේ තේරී පත් වුවහොත් තමාගේ අතිමහත් ධනය යොදවා එළදෙනුන් මිලදී ගන්නා බවයි. රටේ සෑම නිවසකම. මන්දපෝෂණයට එරෙහිව සටන් කිරීමට ගවයින් යොදා ගන්නා බව පැවසූ ඔහු, අතිරික්ත කිරි, චීස් හෝ බටර් අපනයනය කළ හැකි බව යෝජනා කළේය.

යොමු කිරීම්

බාහිර සබැඳි

 හෙට්ටිගොඩ සමූහයේ නිල වෙබ් අඩවිය (සිද්ධාලේප)
1937 උපත්

වික්ටර් හෙට්ටිගොඩ


خلال الحرب العالمية الأولى الإمبراطورية الألمانية كانت إحدى قوات المحور والتي خسرت بشكل كلي الحرب. بدأت ألمانيا الاشتراك في الصراع عندما أعلنت الحرب نمسا-المجر على المملكة الصربية. الجيش الألماني قاتل الحلفاء سواء من الجبهة الشرقية أو الجبهة الغربية. بالرغم من ذلك فقد كانت المعسكرات الألمانية متقاربة في الأمان وبعيدة عن أي انتشار حربي طوال الحرب.

تجاوب الألمان مع بداية الحرب خلال 1914 بحماسة عامة كما تجاوب معها كافة سكان أوروبا. الحكومة الألمانية، مسيطرة من خلال النخبة السياسية والاقتصادية، فكرت ألمانيا في القضاء على الدول المنافسة لها كفرنسا، المملكة المتحدة، روسيا. الهدف كما ذكر المؤلفون الألمان وضع ألمانيا «الأمة» تحت ضوء الشمس، وهي الخطة التي وضعها ويليام الثاني القيصر الألماني، وهو الفكر الذي يتناسب واقعا من الأصولية الألمانية الملكية. والتقليل من الخطر المحدق القادم من الحزب الاشتراكي الألماني. احتقارًا لتاريخهم، قام الحزب الألماني الاشتراكي بقبول عرض الدولة للحرب، وقام الحزب بترك مسؤولياته العالمية فقط لدعم الحرب.

نظرة عامة
سرعان ما أصبح واضحًا أن ألمانيا لم تكن مستعدة لحرب تستمر أكثر من بضعة أشهر. في البداية، لم يُقدَّم الكثير لتنظيم الاقتصاد في زمن الحرب، وبقي اقتصاد الحرب الألماني منظمًا بشكل سيئ طوال الحرب. اعتمدت ألمانيا على الواردات من المواد الغذائية والمواد الخام، والتي توقفت بسبب الحصار البريطاني لألمانيا. كانت أسعار المواد الغذائية محدودة في البداية، ثم قُدِّم التقنين. في عام 1915 ذُبِح خمسة ملايين خنزير فيما يسمى بمذبحة الخنازير (بالألمانية: Schweinemord) لتوفير الطعام والحفاظ على الحبوب. كان يُسمى شتاء 1916-1917 «شتاء اللفت» لأن حصاد البطاطس كان سيئًا وكان الناس يأكلون علف الحيوان بما في ذلك اللفت رديء الطعم. خلال الحرب من أغسطس 1914 إلى منتصف عام 1919، وصلت الوفيات الزائدة خلال وقت السلم بسبب سوء التغذية وارتفاع معدلات الإرهاق والمرض واليأس إلى حوالي 474000 مدني.

1914-1915
فتح الجيش الألماني الحرب على الجبهة الغربية بنسخة معدلة من خطة شليفن، والتي صُمِّمت لمهاجمة فرنسا بسرعة عبر بلجيكا المحايدة قبل أن تتجه جنوبًا لتطويق الجيش الفرنسي على الحدود الألمانية. قاوم البلجيكيون وخربوا نظام السكك الحديدية الخاص بهم لتأخير الألمان. لم يتوقع الألمان هذا الأمر لذا فقد تأخروا، وردوا بعمليات انتقامية منظمة على المدنيين، مما أدى إلى مقتل ما يقرب من 6000 من غير المقاتلين البلجيكيين، من بينهم نساء وأطفال، وحرق 25000 منزل ومبنى. دعت الخطة الجناح الأيمن للتقدم الألماني للالتقاء في باريس، وفي البداية، كان الألمان ناجحين للغاية، لا سيما في معركة الحدود (14-24 أغسطس). بحلول 12 سبتمبر، أوقف الفرنسيون بمساعدة القوات البريطانية التقدم الألماني شرق باريس في معركة مارن الأولى (5-12 سبتمبر). تدل الأيام الأخيرة من هذه المعركة على نهاية الحرب المتنقلة في الغرب. الهجوم الفرنسي على ألمانيا الذي بدأ في 7 أغسطس مع معركة ميلوز كان له نجاح محدود.

في الشرق، دافع جيش ميداني واحد فقط عن بروسيا الشرقية، وعندما هاجمت روسيا في هذه المنطقة، حوّلت القوات الألمانية المخصصة للجبهة الغربية. هزمت ألمانيا روسيا في سلسلة من المعارك المعروفة مجتمعة باسم معركة تاننبرغ الأولى (17 أغسطس - 2 سبتمبر)، ولكن هذا التحويل أدى إلى تفاقم مشاكل عدم كفاية سرعة التقدم من رؤساء السكك الحديدية التي لم يتوقعها فريق الأركان العامة الألمانية. وهكذا حُرمت القوى الوسطى من النصر السريع وأُجبرت على خوض حرب على جبهتين. كان الجيش الألماني قد شقّ طريقه إلى موقع دفاعي جيد داخل فرنسا وأقعَدَ بشكلٍ دائم عددًا من الجنود الفرنسيين والبريطانيين يفوق عددهم المُقعدين الذين خسرهم الجيش الألماني بـ 230.000 جندي. على الرغم من ذلك، ضيعت مشاكل الاتصالات وقرارات القيادة المشكوك فيها ألمانيا فرصة الحصول على نصر مبكر.

1916
تميز عام 1916 بمعركتين كبيرتين على الجبهة الغربية، في فردان والسوم. واستمر كل منهما معظم العام، وحقق الحد الأدنى من المكاسب، واستنزف أفضل الجنود من كلا الجانبين. أصبحت فردان رمزًا مميزًا للقوة القاتلة للأسلحة الدفاعية الحديثة، مع 280,000 من الخسائر الألمانية، و315000 من الفرنسيين. في معركة السوم، كان هناك أكثر من 400000 ضحية ألمانية، مقابل أكثر من 600000 ضحية من الحلفاء. في معركة فردان، هاجم الألمان ما اعتبروه من أبرز التجمعات الفرنسية الضعيفة والتي كان الفرنسيون يدافعون عنها لأسباب تتعلق بالفخر الوطني. كان السوم جزءًا من خطة متعددة البلدان للحلفاء للهجوم على جبهات مختلفة في وقت واحد. تفاقمت المشاكل الألمانية أيضًا بسبب «هجوم بروسيلوف» الروسي الكبير، حيث على الرغم من أن ألمانيا عانت من أقل من حلفائها مع ما يقرب من 150.000 من ضحايا القوى المركزية البالغ عددهم حوالي 770,000، ولكنه كان متزامنًا مع هجوم السوم والقوات الألمانية ملتزمة بالفعل بهجوم فردان. ينقسم الخبراء الألمان في تفسيرهم للسوم. يقول البعض إنها كانت مواجهة متساوية الأطراف، لكن معظمهم يعتبرها انتصارًا بريطانيًا ويجادلون بأنها تمثل النقطة التي بدأت عندها المعنويات الألمانية في التراجع الدائم وفقدت المبادرة الاستراتيجية، إلى جانب قدامى المحاربين الذين لا يمكن تعويضهم والثقة.

1917
في أوائل عام 1917، أصبحت قيادة الحزب الاشتراكي الديمقراطي تشعر بالقلق إزاء نشاط الجناح اليساري المناهض للحرب الذي كان ينظم باسم «SAG»، أي: مجموعة العمل الاجتماعي الديمقراطي. في 17 يناير، قاموا بنفيهم، وفي أبريل 1917، استمر اليسار في تشكيل الحزب الديمقراطي الاجتماعي المستقل في ألمانيا. الفصيل المتبقي كان يعرف آنذاك باسم حزب الأغلبية الاشتراكي الديمقراطي في ألمانيا. حدث هذا عندما تلاشى الحماس للحرب مع الأعداد الهائلة من الضحايا، وتناقص الإمداد بالعمالة البشرية، والصعوبات المتزايدة على الجبهة الداخلية، وتدفق تقارير الضحايا الذي لا ينتهي. بدأ موقف أكثر تشاؤمًا وسوءًا بين عامة الناس. كان أبرز ما حدث هو أول استخدام غاز الخردل في الحرب، في معركة إيبرس.

بعد ذلك، ارتفعت الروح المعنوية في الانتصارات ضد صربيا واليونان وإيطاليا وروسيا والتي حققت مكاسب كبيرة للقوى المركزية. كانت المعنويات في ذروتها منذ عام 1914 في نهاية عام 1917 وبداية عام 1918 مع هزيمة روسيا بعد صعودها إلى الثورة، واستعد الشعب الألماني لما قال لوديندورف بأنه سيكون «هجوم السلام» في الغرب.

1918
في ربيع 1918، أدركت ألمانيا أن الوقت ينفد. لقد أعدت للهجوم الحاسم مع جيوش جديدة وتكتيكاتٍ جديدة، على أمل كسب الحرب على الجبهة الغربية قبل ظهور ملايين الجنود الأميركيين في المعركة. سيطر الجنرال إريك لودندورف والمُشير الميداني بول فون هيندينبرغ على الجيش بشكل كامل، وكان لديهم عدد كبير من التعزيزات التي نُقِلَت من الجبهة الشرقية، وقاموا بتدريب جنود العاصفة باستخدام أساليب جديدة للسباق عبر الخنادق ومهاجمة مراكز القيادة والاتصالات التابعة للعدو. سوف تعيد التكتيكات الجديدة بالتأكيد الحركة إلى الجبهة الغربية، لكن الجيش الألماني كان متفائلًا للغاية.

خلال شتاء 1917-1918، كان الحال هادئًا على الجبهة الغربية، حيث بلغ متوسط الخسائر البريطانية 3000 فقط في الأسبوع. كانت الهجمات الشديدة مستحيلة في فصل الشتاء بسبب الوحل السميك كالكراميل. بهدوء أحضر الألمان أفضل جنودهم من الجبهة الشرقية، واختاروا نخبة من قوات العاصفة، ودربوهم طوال فصل الشتاء على التكتيكات الجديدة. مع استخدام توقيت ساعة التوقيت، وضعت المدفعية الألمانية حاجزًا ناريًا مفاجئًا ومخيفًا أمام مشاتها المتقدمين. أثناء التنقل في وحدات صغيرة وإطلاق مدافع رشاشة خفيفة، كان جنود العاصفة يتخطون نقاط قوة العدو، ويتوجهون مباشرة إلى الجسور الحيوية ومراكز القيادة ومخازن الإمداد وقبل كل شيء بطاريات المدفعية. عن طريق قطع اتصالات العدو سوف يشلون الاستجابة في نصف الساعة الأولى الحرجة. عن طريق إسكات المدفعية كانوا يكسرون قوة العدو العدوانية. أرسلت الجداول الصارمة موجتين أخريين من المشاة للتخلص من النقاط القوية التي اجتيزت. كانت قوات الصدمة تخيف وتشوش الخط الأول من المدافعين، الذين كانوا يفرون مذعورين. في إحدى المرات، انهارت إحدى وحدات فرقة الحلفاء المترددة وهربت مذعورة؛ بينما هرعت التعزيزات على متن الدراجات الهوائية.

مراجع

الإمبراطورية الألمانية
الإمبراطورية الألمانية في الحرب العالمية الأولى
الحرب العالمية الأولى حسب البلد
ألمانيا في القرن 20 حسب الحقبة
تاريخ ألمانيا الحديث
ألمانيا في عقد 1910

ألمانيا في الحرب العالمية الأولى


Walter Delle Karth ist der Name folgender Personen:

* Walter Delle Karth sen. (1911–2004), österreichischer Skisportler
 Walter Delle Karth jun. (* 1946), österreichischer Bobfahrer

Walter Delle Karth


Edvard Philip Hother Hage, né le  à Stege et mort à Møn le , est un homme politique et juriste danois.

Biographie
Hother Hage est le fils de Christopher Friedenreich Hage et d'Arnette Christiane Just et ainsi membre de l'une des principales familles libérales danoises de l'époque. En tant que journaliste, Hage contribue régulièrement aux journaux libéraux Fædrelandet et Dansk Folketidende.

Économiquement, il est un défenseur ardent du libre commerce et politiquement, il se réclame de la tendance libérale modérée. Alexis de Tocqueville est son modèle. Avec ses frères Johannes Dam Hage et Alfred Hage, ainsi que ses neveux Orla Lehmann et Carl Ploug, il est l'un des acteurs-clé de la démocratisation à l'époque du Danemark. Il joue son rôle politique principal en tant que membre des États généraux de Roskilde en avril et mai 1848 lors de l'adoption de la loi en vue de l'élection de l'Assemblée constituante danoise, dont il est l'un des membres désignés par le Roi. Ceci lui permet de contribuer de manière décisive à l'adoption de la nouvelle Constitution le 5 juin 1849, laquelle établit un parlement bicaméral avec une chambre basse directement élue au suffrage universel et une chambre haute élue indirectement. Hother Hage est élu plusieurs fois au Folketing. Il refuse cependant le poste de Ministre de la Justice quand Ditlev Gothard Monrad lui propose en 1863.

Hother Hage était ami et admirateur de Søren Kierkegaard.

En 1853, il achète le manoir de Marielyst à Stage, qu'il rebaptise Nybøllegaard et qu'il fait reconstruire en 1854 par l'architecte Michael Gottlieb Bindesbøll.

Iconographie
Hother Hage est un des principaux personnages du tableau au musée de Frederiksborg intitulé  l'Assemblée nationale constituante peint par Constantin Hansen.

Notes et références

Liens externes

Naissance en janvier 1816
Naissance au Danemark
Personnalité politique danoise
Décès en février 1873
Décès au Danemark
Décès à 57 ans

Hother Hage


Amy Karle (1980), é uma artista, bioartista e designer cujo trabalho se concentra na relação entre a tecnologia e a humanidade, especialmente no impacto da tecnologia e biotecnologia na saúde, sociedade, evolução e futuro. Karle combina ciência, tecnologia e arte e é reconhecida por usar tecidos vivos em suas criações. Ela utiliza o corpo, bem como a ciência e a tecnologia, como ferramentas no processo de criação artística. Também é fundadora da Conceptual Art Technologies, onde cria marcas e patentes na área da medicina. Foi classificada como uma das 100 mulheres mais inspiradoras do mundo, pela BBC 100 Women, no ano de 2019.

Biografia
Karle estudou Arte e Design e Filosofia na Universidade de Alfred e Universidade Cornell. Atualmente vive em São Francisco, na Califórnia.

Karle nasceu com aplasia da cútis congênita, e precisou passar por diversas cirurgias. Essa condição rara a inspirou nas criações de seus trabalhos.

Para criar as esculturas e roupas, Karle utiliza a impressão 3D e partes do corpo humano, como células-tronco, ossos, sangue, entre outros. Também trabalha com cientistas e pesquisadores para construir suas peças.

Suas obras são expostas internacionalmente e já passaram pelo Centro Pompidou, na França; Museu de Arte Mori, no Japão; Smithsonian, nos EUA; Ars Electronica, na Áustria; Bienal de Artes Midiáticas de Pequim, na China; FILE Festival Internacional de Linguagem Eletrônica, no Brasil; no Museu de Arte Contemporânea de Taipé, na Bienal Nova Rio no Brasil, e na Trienal de Milão, na Itália. Em 2010, Karle também participou da performance "L'artiste est présent" de Marina Abramović no MoMA.

Em 2018, atuou como artista diplomata pelo Departamento de Estado dos EUA, no programa American Arts Incubator, na Polônia. Durante o programa, Karle expôs no Centro de Ciência Copernicus, em Varsóvia.

Prêmios
 Mulheres Mais Influentes na Impressão 3D (2017).
 BBC 100 Women.
 Grande Prêmio dos YouFab Global Creative Awards (2017)
 Uma das 10 mulheres mais inspiradoras do mundo
 Artista residente na Autodesk San Francisco, Califórnia, Estados Unidos
 Centro Científico Copernicus (em inglês) Artista residente Varsóvia, Polônia
 Artista residente no HP Labs (em inglês), Palo Alto, Califórnia, Estados Unidos
 Artista residente na Smithsonian Institution Washington, DC, Estados Unidos
 Bolsista de Salzburgo

Obras
 2011 - Biofeedback Artwork.
 2016 - Regenerative Reliquary.
 2017 - The Body and Technology: a Conversational Metamorphosis.
 2019 - The Heart of Evolution?.
 2020 - Morphologies of Resurrection.

Exposições
2023: Supercreativity. Nova Bienal Rio de Arte e Tecnologia, Museu do Amanhã. Rio de Janeiro, Brasil.
2023: IA: A Próxima Evolução Galeria Chimaera, Filadélfia, EUA.
2022/23: Unknown Unknowns Trienal de Milão, Itália.
2022: Corpo Perfeito ESC Medien Kunst Labor. Graz, Áustria.
2022: WAGMI: Primeira Exposição IRL NFT do Kuwait na Plataforma de Arte Contemporânea (CAP) Kuwait.
2022: Arte, Design & Tecnologia Astro Studios. São Francisco, EUA.
2022: A Coleção de Caveiras Wake Gallery, OnCyber, O Metaverso.
2022: Gaia: Gene, Algoritmo, Design Inteligente e Autômato_ Um Espelho de Si, O Outro Reino Museu de Arte Contemporânea Taipei (MoCA Taipei) Taipei, Taiwan.
2021/22: Futuro U Galeria RMIT, Melbourne, Austrália.
2021: Sou Humano para Você? Museu de Arte KUBE, Ålesund, Noruega.
2020: Regeneração Através da Tecnologia Smithsonian Institution National Museum of American History, Washington, D.C., EUA.
2020: [UN]REAL Science Gallery, Roterdã, Países Baixos
2020: Nos Jardins de Kepler Ars Electronica Garden, Roterdã, Países Baixos
2020: Ars Electronica .ART Galeria Global (online)
2019/20: Futuro e as Artes: Como a Humanidade Viverá Amanhã Mori Art Museum, Tóquio, Japão
2019/20: O Estado de Nós The Lowry, Manchester, Inglaterra
2019: Arte e Vida Futura, Pós-Vida Tian Contemporary Art Museum, Xangai, China
2019: La Fabrique Du Vivant Centre Pompidou, Paris, França
2018/19: Humanidade Futura – Nosso Planeta Compartilhado Ars Electronica, Pequim, China
2018: Post Life Bienal de Arte Midiática de Pequim, Pequim, China
2018: Ars Electronica Export, Tóquio, Japão
2018: Camadas da Vida: O que é Vida na Era da Biotecnologia? Centrum Nauki Kopernik, Varsóvia, Polônia
2018: Exibição no Planetário. Planetário Céus de Copérnico, Centrum Nauki Kopernik Varsóvia, Polônia
2018: L.A.S.T. SLAC National Accelerator Laboratory, Stanford University Califórnia, EUA
2017: Futuros Colaborativos – Design, Tecnologia e Arte Good Design Marunouchi, Tóquio, Japão
2017: Inteligência Artificial: AI / O Outro Eu Ars Electronica Linz, Áustria
2017: FILE Festival Internacional de Linguagem Eletrônica São Paulo, Brasil

Ligações externas
 Site oficial de Amy Karle
 Perfil no American Arts Incubator

Pessoas na lista BBC 100 Mulheres de 2019
Mulheres artistas dos Estados Unidos
Arte Contemporânea
Pessoas vivas
Artistas dos Estados Unidos do século XXI
Artistas mulheres
Artistas contemporâneos dos Estados Unidos
Bioartistas
Artistas conceituais
Artistas de novas mídias
Artistas digitais
Artistas performáticos dos Estados Unidos
Filósofos dos Estados Unidos do século XXI
Bioeticistas
Futurólogos dos Estados Unidos
Nascidos em 1980
Mulheres artistas dos Estados Unidos do século XXI
Bioeticista

Amy Karle


Amar Shonar Bangla Altın Bangladeşim (Bengali dili: আমার সোনার বাংলা ) Bangladeş'in milli marşıdır. Söz ve beste Rabindranath Tagore'ye aittir. 1972'de Bangladeş'in bağımsızlığından sonra uyarlanmıştır.

Ulusal marşlar
Bangladeş'in ulusal sembolleri
Rabindranath Tagore'in şarkıları

Amar Sonar Bangla


ආහාර ජීර්ණ පද්ධතිය ප්‍රධාන වශයෙන් ආමාශය සහ අන්ත්‍ර/ බඩවැල් වලින් සමන්විත වේ.වඩා පුළුල්ව සැළකීමේදී ඹුඛයේ සිට ගුදය දක්වා සියළුම ඉන්ද්‍රියයන් මෙහි ලා සැළකේ.
වැඩිහිටි පිරිමියෙකුගේ ආහාර ජීර්ණ පද්ධතිය සාමාන්‍යයෙන් මීටර් 5 පමණ දිගකින් යුක්ත වේ.එය මීටර් 9 දක්වාද දිගින් යුක්ත විය හැකිය.පද්ධතිය ප්‍රධාන වශයෙන් පුර්වාන්ත්‍රිකය හෙවත් පෙර බඩවැල,මැදි බඩවැල සහ අපරාන්ත්‍රිකය යන් ප්‍රධාන කොටස් 3කින් සමන්විත වේ.ආහාර ජීර්ණ පද්ධතිය මගින් නිරන්තරයෙන් ජීර්ණය සඳහා අවශ්‍ය කරන හෝර්මෝන ශ්‍රාවය කිරීම සිදු කරනු ලබයි.ගැස්ට්‍රින්,සෙක්‍රටීන්,කොලෙසිස්ටොකිනින්,ග්‍රෙහිලින් යන හෝර්මෝන මේ යටතට ගැනේ.
ඉහළ ආහාර ජීර්ණ පද්ධතිය අන්නශෝතය,ආමාශය සහ ග්‍රහණිය හෙවත් කුඩා බඩවැලෙහි ඉහළ කොටස් යන ප්‍රධාන ඉන්ද්‍රියයන් 3කින් සමන්විත වේ.නමුත් ඉහළ ආහාර ජීර්ණ පද්ධතිය සහ පහළ ආහාර ජීර්ණ පද්ධතිය අතර මායිම් වෙනස් විය හැක.පහළ ආහාර ජීර්ණ පද්ධතිය සඳහා කුඩා බඩවැල් සහ මහා බඩවැල් අයත් වේ.සමහර අර්ථ දැක්වීම් වලට අනුව ගුදය ද මේ යටතෙහි ලා සැළකේ.කුඩා බඩවැල් ප්‍රධාන කොටස් 3කින් සමන්විත වන අතර මහා බඩවැල ද ප්‍රධාන කොටස් 3කින් සමන්විත වේ.
අතුණුබහන් හෙවත් බඩවැල්,දළ වශයෙන් කලලයේ 16 වන දිනයේ සිට මෙහි ව්‍යුහාත්මක වර්ධනය ඇරඹේ.භූණීය කාල පරාසයේදී මෙය ඉහත දක්වන ලද ප්‍රධාන කොටස් 3කට විභේදනය වීම සිදුවෙ.ආහාර ජීර්ණ ක්‍රියාවලියේදී ඒ සඳහ ගතවන කාලය ඉතාමත් වැදගත් සාධකයකි.එය ආහාර වර්ගයේ ස්වභාවය වැනි කරුණු ගණනාවක් මත රඳා පැවතුනද දල වශයෙන් පැය 2.5 සිට 3 දක්වා වු කාල පරාසයක් ආහාරයේ 50% ජීර්ණට වී අවශෝෂණය වීමට වැය වන අතර එය ආමාශය පුර්ණ වශයෙන් හිස් වීමට පැය 4 සිට 5 දක්ව කාලයක් වැය වේ.
ආහාර ජීර්ණ පද්ධතිය ප්‍රතිශක්තිකරණ ක්‍රියාවලියේදී ඉතාමත් වැදගත් කාර්යභාරයක් ඉ‍ටු කරයි.ආහාර ජීර්ණ පද්ධතියේ පෘෂ්ඨ වර්ගඵලය පාපන්දු පිටියක වර්ගඵලයට සමාන යයි සැළකේ.මෙවැනි විශාල පෘෂ්ඨ වර්ගඵලයක් පැවතිම නිසා ශරීර ප්‍රතිශක්තිකරණ පද්ධතියට රෝග කාරක රුධිරයට හෝ වසා තරලයට ඇතුළු වීම වැළේක්වීමට විශාල කාර්ය භාරයක් සිදු කළ යුතු වේ.ආමාශයේ පවතින අඩු pH අගය (1 සිට 4 දක්වා)බොහෝමයක් ක්ෂුද්‍ර ජීවීන් (වෛරස්,බැක්ටීරියා) වලට මාරාන්තික වන අතර එමගින් විනාශයට පත්වේ.ශ්ලේශ්මල ස්‍රාවය මගින් ද විශාල වශයෙන් ක්ෂුද්‍ර ජීවීන් විනාශයට පත් වීම සිදුවේ.

ඉහළ ජීරණ ආන්ත්‍රික කාර්ෂය

මුඛය' ග්‍රසනිකාව' අන්නස්‍රාතය සහ අමාශය ඉහළ ජීරණ ආන්ත්‍රික කාර්ෂයට ඇතුලත් වන්නේය.

ඛේට ග්‍රන්ථීන්' දිව සහ දත් මුඛය තුල ඇති ග්‍රන්ථීන් වේ.
මුඛයේ පිටුපස ඇති ග්‍රසනිකාව අන්නස්‍රාතය තුලට මාර්ගය දක්වන්නේය.
ආහාර ආමාශය තුලට තල්ලු කිරීමේ ක්‍රියාවලිය හැඳින්වෙන්නේ පරිනස්තනය යනුවෙන්ය

මුඛය
මිනිසාගේ ආහාර ජිර්ණය ආරම්භ වන්නේ මුඛයෙනි. මුඛය තුලදි ආහාර විකා, ඛේටය සමඟ මිශ්‍ර කිරිම සිදුකෙරේ.ඛේටයේ ඇති amylase නම් එන්සයමයෙන් අහාරයයේ ඇති පිෂ්ට ධාතුව (කබොහද්‍රටෙ)ජීරණය කිරීම ආරම්භ වේ.

ග්‍රසනිකාව
මුඛයට හා නාස් කුහරයට පසු පසින් අන්නසෝත්‍රයට පෙර පිහිටා ඇත. මෙම කොටස ජිර්ණ පද්ධතියට සහ ශ්වසන පද්ධතිය යන පද්ධතින් දෙකටම අයත් වේ. මේ හරහා ආහාර මෙන්ම වාතයද හුවමාරු වේ. මේ තුල වු යාන්ත්‍රනයක් මඟින් ආහාර සහ දියර වර්ග පෙනහළු තුලට ඇතුල්විම වලකයි.

අන්නසෝත්‍රය
මුඛයේ සිට ආමාශය දක්වා ආහාර ගමන් කරන්නේ මේ හරහාය.මුඛ කුහරයෙන් එන ආහාර ආමාශය වෙත තල්ලු කැරේ.

ආමාශය
ආහාරය තාවකාලිකව ගබඩා කරන ස්ථානයයි.එහිදී අහාර ආමාශික යුශ සමග මිශ්‍ර වී ජීරණයට ලක්වේ.

සටහන්

{|
==

|Digestive system
|-
{|

මිනිස් ආහාර ජීරණ පද්ධතිය