În psihiatria secolului al XIX-lea, monomania (din grecescul monos, unu, și mania, care înseamnă "nebunie" sau "frenezie") era o formă de nebunie parțială manifestată printr-o preocupare patologică unică într-o minte altfel sănătoasă.  Nebunia parțială, ale cărei variații au o lungă istorie în jurisprudență, se afla în contrast cu noțiunea tradițională de nebunie totală, exemplificată prin diagnosticul de manie, ca o condiție globală care afecta toate aspectele înțelegerii și care reflecta ideea că mintea sau sufletul era o entitate indivizibilă.  Definită de psihiatrul francez Esquirol (1772-1840) în jurul anului 1810, monomania era o stare patologică caracterizează prin prezența unei idei fixe care afecta o minte care era normală în rest. Esquirol și cercul său au descris trei categorii largi de monomanie care corespund clasificării tradiționale a minții în facultăți intelectuale, emoționale și volitive. Monomania emoțională este aceea în care pacientul este obsedat de o singură emoție sau mai multe aflate în legătură cu ea; monomania intelectuală este cea care are legătură doar cu un singur tip de idee sau idei. Deși monomania a fost considerată una dintre cele șapte categorii recunoscute de boli mintale în recensământul din SUA din 1880, importanța sa ca diagnostic psihiatric era în scădere de la mijlocul secolului al XIX-lea.

Tipuri
Monomania se poate referi la:
 sindromul de Clerambault (erotomanie): iluzia că un anumit bărbat sau femeie este îndrăgostit de pacient. Acest lucru poate apărea chiar fără ca cele două persoane să se cunoască între ele.
 idee fixă: dominația unei idei supraevaluate ca, de exemplu, ideea de slăbire în anorexia nervoasă
 cleptomanie: nevoia irezistibilă de a fura
 piromanie: impulsul de a declanșa incendii în mod deliberat
 lipemanie: termen timpuriu care se va transforma ulterior în conceptul de depresie

Exemple

Literatură și film
În Crimă și pedeapsă de Fiodor Dostoievski, personajul principal, Raskolnikov, este considerat monomaniac în numeroase ocazii.

În romanul Ocolul Pământului în 80 de zile, personajul principal, Phileas Fogg este văzut de către servitorul Passepartout ca un "monomaniac" din cauza faptului că avea ideea sa fixă de a câștiga pariul pentru efectuarea unei călătorii în jurul lumii în 80 de zile.

Scriitorul american Edgar Allan Poe a scris adesea povestiri în care naratorul și protagonistul suferă de o formă de monomanie, devenind obsedați de o idee, un scop, un obiect sau o persoană, de multe ori până în punctul de distrugere fizică și/sau mentală. Poe folosește tema monomaniei în:
 "Berenice" (despre un nebun care devine obsedat de dinții verișoarei și logodnicei sale, Berenice)
 "Pisica neagră" (un om se teme de pisica lui și o omoară, adoptă o altă pisică, își ucide soția, iar apoi este pedepsit de pisică)
 "Prăbușirea Casei Usher" (personajul principal Usher este obsedat de frica de moarte)
 "Masca Morții Roșii" (un prinț se teme de o boală teribilă, dar în cele din urmă se îmbolnăvește de moartea roșie și moare)
 "Portretul oval" (despre un pictor care este obsedat de pictarea soției sale)
 "Inima care-și spune taina" (un nebun este obsedat de un bărbat în vârstă cu un "ochi de vultur")
 "Omul mulțimii" (naratorul urmează un bătrân oriunde se duce acesta)
În Mașina timpului a lui H.G. Wells, călătorul în timp afirmă că "este inutil să te frămânți cu o asemenea enigmă, în mijlocul acestor lucruri necunoscute. Este calea sigură către monomanie".

În "Cei șase Napoleoni" de Arthur Conan Doyle, în care se consideră că ucigașul suferă de monomanie pentru că zdrobea în mod repetat busturile lui Napoleon.

În Contele de Monte Cristo al scriitorului francez Alexandre Dumas, se presupune că abatele Faria suferă de monomanie în ceea ce privește comoara despre care vorbea mereu persoanelor din Castelul d'If, închisoarea politică în care era deținut.

Muzică
Cel de-al șaselea album al trupei Deerhunter, lansat pe 7 mai 2013, este intitulat "Monomania".

Referințe

Legături externe

 Marina Van Zuylen, Monomania: the flight from everyday life in literature and art, Cornell University Press, 2005, ISBN 978-0-8014-4298-8

Manii
Terminologie medicală

Monomanie


Chris Doran (né le  à Waterford (Irlande)) est un chanteur irlandais. Il est le représentant de l'Irlande au Concours Eurovision de la chanson 2004 avec If My World Stopped Turning.

Biographie
Chris Doran est né dans une famille nombreuse de Travellers. Son père meurt quand il avait un an. Doran devient un kickboxeur dans sa jeunesse et remporte quelques tournois. Il est ouvrier dans le bâtiment avant que sa carrière musicale ne décolle.

Chris Doran remporte le concours You're a Star avec sa chanson If My World Stopped Turning. Doran interprète la chanson, accompagné sur scène par le groupe de chant Final 4, qui participait également au concours. Interprétée dans la même configuration, la chanson obtient seulement 7 points, uniquement du Royaume-Uni, et finit  des vingt-quatre participants.

Ensuite, Doran sort d'autres singles, dont cinq entrent dans le classement irlandais, ainsi qu'un album en 2004. Il fait partie du jury d'une émission de télé-réalité intitulée Sony Center Star Search, sur WLR FM de Waterford en 2006. Il fait des enregistrements aux États-Unis, avec le producteur Joe Staxx. Cependant les mauvaises ventes l'éloignent d'un label professionnel.

En , Chris Doran est l'une des huit personnes présentées à une séance spéciale du tribunal de district de Carrick-on-Suir à la suite d'une dispute dans une rue de Carrick-on-Suir et est accusée de bagarre.

Discographoe
Album
 2004 : Right Here

Singles
 2004 : If My World Stopped Turning
 2004 : Nothing's Gonna Change My Love for You
 2004 : Right Here Waiting
 2006 : All of the Above
 2006 : You Know You Want It
 2008 : Hey Girl

Notes et références

Voir aussi

Liens externes

Participant au Concours Eurovision de la chanson pour l'Irlande
Participant au Concours Eurovision de la chanson 2004
Chanteur irlandais du XXIe siècle
Naissance en novembre 1979
Naissance à Waterford

Chris Doran


La Statue équestre d'Édouard VII est une sculpture équestre du roi du Royaume-Uni et des dominions Édouard VII réalisée par le sculpteur Paul Landowski.

L'œuvre est située sur la place Édouard-VII  dans le 9e arrondissement de Paris.

Articles connexes
 Liste des statues équestres de Paris

Notes et références

Statue équestre
Œuvre d'art dans le 9e arrondissement de Paris
Édouard VII
Sculpture en bronze
Édouard VII

Statue équestre d'Édouard VII


L'Unión Sport Mina San Vicente est un club péruvien de football disparu basé dans le district de San Ramón, dans la région de Junín, au centre du Pérou.

Histoire
Fondé le , le club reçoit l'aval financier de la compagnie minière San Ignacio de Morococha. En 1986, alors dirigée par Juan Joya, l'équipe réalise une bonne campagne en Copa Perú et accède en  l'année suivante.

L'US Mina San Vicente réalise sa meilleure campagne au sein de l'élite en 1989, sous les ordres de Luis Roth, mais finit par descendre en 1991, victime d'une réduction d'équipes en D1.

Le club joue depuis dans la ligue de football du district de San Ramón. Sa dernière participation a lieu en 2009 avant sa disparition.

Résultats sportifs

Palmarès

Bilan et records
 Saisons au sein du championnat du Pérou : 5 (1987-1991).
 Saisons au sein du championnat du Pérou D2 : 0.

Couleurs et logos

Maillot

Personnalités historiques du club

Entraîneurs

  Juan Joya (1986-1987)
  Luis Roth (1989)

Notes et références

Liens externes
  US Mina San Vicente sur www.globalsportsarchive.com

Club de football disparu au Pérou
Club de football fondé en 1970

Unión Sport Mina San Vicente


Adolf Friðrik (sænska Adolf Fredrik) var konungur Svíþjóðar frá 1751 til dauðadags síns þann 12. febrúar 1771.  Hann var sonur Kristjáns Ágústs af Holstein-Gottorp, prins af Eutin, og Albertinu Fredericu af Baden-Durlach.

Svíakonungar

Adolf Friðrik Svíakonungur


George Fisher may refer to:

Arts and entertainment
George Fisher (actor) (1891–1960), American actor
George Fisher (dramatist) (1909–1970), Welsh language author
George Fisher (journalist) (1909–1987), Hollywood gossip columnist and radio personality
George Fisher (cartoonist) (1923–2003), American political cartoonist
George Fisher (1927–2005), American actor a.k.a. Brock Peters
George Fisher (musician) (born 1970), American singer

Politics
George Fisher (Illinois pioneer) (died 1820), American pioneer, physician, and legislator
George Fisher (New York politician) (1788–1861), American politician
George P. Fisher (1817–1899), American politician in Delaware
George Fisher (New Zealand politician) (1843–1905), New Zealand politician

Science and academics
George Fisher (scientist) (1794–1873), British Arctic scientist
George Jackson Fisher (1825–1893), American physician, bibliophile, collector and author
George Park Fisher (1827–1909), American theologian and historian
George Clyde Fisher (1878–1949), curator at the American Museum of Natural History

Sports
George Fisher (baseball) (1855–1937), American baseball player
George E. Fisher (1869–1958), American football coach and college professor
George J. Fisher (1871–1960), American physician and sport administrator
George Fisher (baseball) (1855–1937), American baseball player
Showboat Fisher (George Fisher, 1899–1994), American baseball player
George Fisher (basketball coach) (1924–2014), American college basketball coach and administrator
George Fisher (basketball player), American basketball coach and player
George Fisher (footballer) (1925–2015), English footballer
George Fisher (netball) (born 1998), English netball player

Other people
George Fisher (settler) (1795–1873), Serbian-born Mexican and American citizen
George Fisher (bishop) (1844–1921), bishop of Southampton in the Church of England
George M. C. Fisher (born 1940), American business manager
George A. Fisher Jr. (born 1942), retired United States Army officer
George Fisher (miner) (1903–2007), chairman of Mount Isa Mines, Australia

See also
George Drennen Fischer (1925-2021), American activist and spokesman for the National Education Association
George R. Fischer (1937–2016), American underwater archaeologist
Georg Fischer (disambiguation)

George Fisher


El distrito de Bludenz   es un distrito del estado de Vorarlberg,  Austria.

Tiene una superficie de , una población de 60.471 (2001), y una densidad de población de . El centro admninistrativo del distrito es Bludenz.

Localidades (población año 2018)

Enlaces externos

Distritos del estado de Vorarlberg

Distrito de Bludenz


The Vietnamese alphabet () is the modern Latin writing script or writing system for romanized Vietnamese. It uses the Latin script based on Romance languages originally developed by Portuguese missionary Francisco de Pina (1585 – 1625).

The Vietnamese alphabet contains 29 letters, including seven letters using four diacritics: , , , , , , and . There are an additional five diacritics used to designate tone (as in , , , , and ). The complex vowel system and the large number of letters with diacritics, which can stack twice on the same letter (e.g.  meaning 'first'), makes it easy to distinguish the Vietnamese orthography from other writing systems that use the Latin script.

The Vietnamese system's use of diacritics produces an accurate transcription for tones despite the limitations of the Roman alphabet. On the other hand, sound changes in the spoken language have led to different letters, digraphs and trigraphs now representing the same sounds.

Letter names and pronunciation

Vietnamese uses 22 letters of the ISO basic Latin alphabet. Some letters are only used to write loanwords, languages of other ethnic groups in the country based on Vietnamese phonetics to differentiate the meanings or even Vietnamese dialects, for example:  or  for southerner pronunciation of  in standard Vietnamese.

In total, there are 12 vowels () and 17 consonants (, literally 'extra sound').

Notes

 The vowels in the table are bolded and italicized.
 The use of the terms  or  to refer to  and as  or  to refer to  is to avoid confusion in some contexts, the same for  as  or . (literally, 'strong s' or 'heavy s') and  as  (literally, 'light x'),  as  (literally, 'short i') and  as  (literally, 'long y').
  is always followed by  in every word and phrase in Vietnamese, e.g.  'trousers',  'to attract', etc.
 The name  for  is from the French name for the letter:  (literally, 'Greek i'), referring to the letter's origin from the Greek letter upsilon. The other obsolete French pronunciations include  () and  ().
 The Vietnamese alphabet does not contain the 4 letters  (, ),  (),  ( 'double u', ,  'double v') and  (). However, these letters are often used for foreign loanwords (even partially adapted ones:  'fluorine',  'joule',  'base') or may be kept for foreign names.
  is most commonly treated as a vowel along with .  represents 'short ' and  represents 'long '.  can have tones as well as other vowels (, , , , ) e.g.  'America'. It may also act as a consonant (when used after  and ). It can sometimes be used to replace , e.g.  'bread' can also be written .
  and  are similar to each other in sound in Vietnamese and can sometimes replace each other e.g.  or  'grass jelly'.

Consonants
The alphabet is largely derived from Portuguese with some influence from French, although the usage of  and  was borrowed from Italian (compare , ) and that for  from (Latinised) Greek and Latin (compare , , ), mirroring the English usage of these letters (compare , , ).

10 digraphs consist: , , , , , , , , , , and only one trigraph .

Vowels

Pronunciation

The correspondence between the orthography and pronunciation is somewhat complicated. In some cases, the same letter may represent several different sounds, and different letters may represent the same sound. This is because the orthography was designed centuries ago and the spoken language has changed, as shown in the chart directly above that contrasts the difference between Middle and Modern Vietnamese.

 and  are mostly equivalent, and there is no concrete rule that says when to use one or the other, except in sequences like  and  (i.e.  'arm, hand' is read as  while  'ear' is read as ). There have been attempts since the late 20th century to standardize the orthography by replacing  with  when it represents a vowel, the latest being a decision from the Vietnamese Ministry of Education in 1984. These efforts seem to have had limited effect. In textbooks published by Nhà Xuất bản Giáo dục ('Publishing House of Education'),  is used to represent  only in Sino-Vietnamese words that are written with one letter  alone (diacritics can still be added, as in , ), at the beginning of a syllable when followed by  (as in , ), after  and in the sequence ; therefore such forms as * and * are not "standard", though they are much preferred elsewhere. Most people and the popular media continue to use the spelling that they are most accustomed to.

The uses of  and  to represent the phoneme  can be categorized as "standard" (as used in textbooks published by Nhà Xuất bản Giáo dục) and "non-standard" as follows.

This "standard" set by Nhà Xuất bản Giáo dục is not definite. It is unknown why the literature books use Lí while the history books use Lý.

Spelling

Vowel nuclei

The table below matches the vowels of Hanoi Vietnamese (written in the IPA) and their respective orthographic symbols used in the writing system.

{| class="wikitable"
! rowspan="2" |
! colspan="2" | Front
! colspan="2" | Central
! colspan="2" | Back
|-
! Sound
! Spelling
! Sound
! Spelling
! Sound
! Spelling
|- align=center
! Centering
| align=center |  || iê/ia*
| align=center |  || ươ/ưa*
| align=center |  || uô/ua*
|- align=center
! Close
| align=center |  || i, y
| align=center |  || ư
| align=center |  || u
|- align=center
! rowspan="2" | Close-mid/Mid
| align=center rowspan="2" |  || rowspan="2" | ê
| align=center |  || ơ
| align=center rowspan="2" |  || rowspan="2" | ô
|- align=center
| align=center |  || â
|- align=center
! rowspan="2" | Open-mid/Open
| align=center rowspan="2" |  || rowspan="2" | e
| align=center |  || a
| align=center rowspan="2" |  || rowspan="2" | o
|- align=center
| align=center |  || ă
|}

Notes:
The vowel  is:
usually written :  =  (a suffix indicating profession, similar to the English suffix -er).
sometimes written  after , , , , , , , , :  =  'America'
It is always written  when:
 preceded by an orthographic vowel:  =  'to advise';
 at the beginning of a word derived from Chinese (written as  otherwise):  =  'to love'.
The vowel  is written  before  or  (since  in that position represents ):  =  'organ (musical)';  = . This generally only occurs in recent loanwords or when representing dialectal pronunciation.
Similarly, the vowel  is written  before  or :  =  (Nghệ An/Hà Tĩnh variant of  ). But unlike  being frequently used in onomatopoeia, transcriptions from other languages and words "borrowed" from Nghệ An/Hà Tĩnh dialects (such as ),  seems to be used solely to convey the feel of the Nghệ An/Hà Tĩnh accents. In transcriptions,  is preferred (e.g.  'cardboard',  'accordion').

Diphthongs and triphthongs
{| class="wikitable"  align="center"
|- align="center"
! colspan="2" |
! Rising Vowels
! Rising-Falling Vowels
! colspan="2" | Falling Vowels
|- align="center"
!
! nucleus (V)
!  on-glides
!  + V + off-glide
!  off-glides
!  off-glides
|- align="center"
! rowspan="4" | front
! e
|  oe/(q)ue* ||  oeo/(q)ueo* || ||  eo
|- align="center"
! ê
|  uê || || ||  êu
|- align="center"
! i
|  uy ||  uyu || ||  iu
|- align="center"
! ia/iê/yê*
|  uyê/uya* || || || align="center" |  iêu/yêu*
|- align="center"
! rowspan="6" | central
! a
|  oa/(q)ua* ||  oai/(q)uai,  oao/(q)uao* ||  ai ||  ao
|- align="center"
! ă
|  oă/(q)uă* ||  oay/(q)uay* ||  ay ||  au
|- align="center"
! â
|  uâ ||  uây ||  ây ||  âu
|- align="center"
! ơ
|  uơ || ||  ơi ||  ơu
|- align="center"
! ư
| || ||  ưi ||  ưu
|- align="center"
! ưa/ươ*
| || ||  ươi ||  ươu
|- align="center"
! rowspan="4" | back
! o
| || ||  oi ||
|- align="center"
! ô
| || ||  ôi ||
|- align="center"
! u
| || ||  ui ||
|- align="center"
! ua/uô*
| || ||  uôi ||
|}

Notes:

The glide  is written:
 after  (spelled  in this instance)
 in front of , , or  except after
 following  and
  in all other cases; note that  is written as  instead of * (cf.  ), and that  is written as  after

The off-glide  is written as  except after  and , where it is written as ; note that  is written as  instead of * (cf.  ).

The diphthong  is written:
 at the end of a syllable:  =  'sugar cane'
 before a consonant or off-glide:  =  'piece';  =  'to slope, slant'
Note that the  of the diphthong changes to  after :
:  =  'late at night'
:  =  'to advise'
 changes to  at the beginning of a syllable ( does not change):
 =  'calm';   'weak, feeble'

The diphthong  is written:
 at the end of a syllable:  =  'to buy'
 before a consonant or off-glide:  =  'ten thousand';  =  'down'

The diphthong  is written:
 at the end of a syllable:  =  'to rain'
 before a consonant or off-glide:  =  'irrigation canal';  =  'to water, irrigate, sprinkle'

Tone marks
Vietnamese is a tonal language, so the meaning of each word depends on the pitch in which it is pronounced. Tones are marked in the IPA as suprasegmentals following the phonemic value. Some tones are also associated with a glottalization pattern.

There are six distinct tones in the standard northern dialect. The first one ("level tone") is not marked and the other five are indicated by diacritics applied to the vowel part of the syllable. The tone names are chosen such that the name of each tone is spoken in the tone it identifies.

In the south, there is a merging of the  and  tones, in effect leaving five tones.

 * = Z (in TELEX) and 0 (in VNI) keys are used to remove the mark. For example, in TELEX, AS => , then press Z => .
 Unmarked vowels are pronounced with a level voice, in the middle of the speaking range.
 The grave accent indicates that the speaker should start somewhat low and drop slightly in tone, with the voice becoming increasingly breathy.
 The hook indicates in Northern Vietnamese that the speaker should start in the middle range and fall, but in Southern Vietnamese that the speaker should start somewhat low and fall, then rise (as when asking a question in English).
 In the North, a tilde indicates that the speaker should start mid, break off (with a glottal stop), then start again and rise like a question in tone. In the South, it is realized identically to the Hỏi tone.
The acute accent indicates that the speaker should start mid and rise sharply in tone.
The dot or cross signifies in Northern Vietnamese that the speaker starts low and fall lower in tone, with the voice becoming increasingly creaky and ending in a glottal stop.

In syllables where the vowel part consists of more than one vowel (such as diphthongs and triphthongs), the placement of the tone is still a matter of debate.  Generally, there are two methodologies, an "old style" and a "new style".  While the "old style" emphasizes aesthetics by placing the tone mark as close as possible to the center of the word (by placing the tone mark on the last vowel if an ending consonant part exists and on the next-to-last vowel if the ending consonant does not exist, as in , ), the "new style" emphasizes linguistic principles and tries to apply the tone mark on the main vowel (as in , ). In both styles, when one vowel already has a quality diacritic on it, the tone mark must be applied to it as well, regardless of where it appears in the syllable (thus  is acceptable while  is not).  In the case of the  diphthong, the mark is placed on the . The  in  is considered part of the consonant. Currently, the new style is usually used in textbooks published by , while most people still prefer the old style in casual uses. Among Overseas Vietnamese communities, the old style is predominant for all purposes.

In lexical ordering, differences in letters are treated as primary, differences in tone markings as secondary and differences in case as tertiary differences. (Letters include for instance  and  but not . Older dictionaries also treated digraphs and trigraphs like  and  as base letters.) Ordering according to primary and secondary differences proceeds syllable by syllable. According to this principle, a dictionary lists  before  because the secondary difference in the first syllable takes precedence over the primary difference in the second syllable.

Structure
In the past, syllables in multisyllabic words were concatenated with hyphens, but this practice has died out and hyphenation is now reserved for word-borrowings from other languages. A written syllable consists of at most three parts, in the following order from left to right:
An optional beginning consonant part
A required vowel syllable nucleus and the tone mark, if needed, applied above or below it
An ending consonant part, can only be one of the following: , , , , , , , , or nothing.

History

Since the beginning of the Chinese rule 111 BC, literature, government papers, scholarly works, and religious scripture were all written in classical Chinese (chữ Hán) while indigenous writing in  started around the ninth century. Since the 12th century, several Vietnamese words started to be written in , using variant Chinese characters, each of them representing one word. The system was based on , but was also supplemented with Vietnamese-invented characters (, proper Nôm characters) to represent native Vietnamese words.

Creation of
As early as 1620, with the work of Francisco de Pina, Portuguese and Italian Jesuit missionaries in Vietnam began using Latin script to transcribe the Vietnamese language as an assistance for learning the language. The work was continued by the Avignonese Alexandre de Rhodes. Building on previous dictionaries by Gaspar do Amaral and António Barbosa, Rhodes compiled the Dictionarium Annamiticum Lusitanum et Latinum, a Vietnamese–Portuguese–Latin dictionary, which was later printed in Rome in 1651, using their spelling system. These efforts led eventually to the development of the present Vietnamese alphabet. For 200 years,  was used within the Catholic community.

Colonial period
In 1910, the French colonial administration enforced . The Latin alphabet then became a means to publish Vietnamese popular literature, which was disparaged as vulgar by the Chinese-educated imperial elites. Historian Pamela A. Pears asserted that by instituting the Latin alphabet in Vietnam, the French cut the Vietnamese from their traditional Hán Nôm literature. An important reason why Latin script became the standard writing system in Vietnam but not in Cambodia and Laos, which were both dominated by the French for a similar amount of time under the same colonial framework, had to do with the Nguyễn Emperors of Vietnam heavily promoting its usage. According to the historian Liam Kelley in his 2016 work "Emperor Thành Thái's Educational Revolution" neither the French nor the revolutionaries had enough power to spread the usage of  down to the village level. It was by imperial decree in 1906 of Emperor Thành Thái, that parents could decide whether their children will follow a curriculum in  () or  (, 'Southern sound', the contemporary Vietnamese name for ). This decree was issued at the same time when other social changes, such as the cutting of long male hair, were occurring. The main reason for the popularisation of the Latin alphabet in Vietnam/Đại Nam during the Nguyễn dynasty (the French protectorates of Annam and Tonkin) was because of the pioneering efforts by intellectuals from French Cochinchina combined with the progressive and scientific policies of the French government in French Indochina, that created the momentum for the usage of  to spread.

Since the 1920s, the Vietnamese mostly use , and new Vietnamese terms for new items or words are often calqued from Hán Nôm. Some French had originally planned to replace Vietnamese with French, but this never was a serious project, given the small number of French settlers compared with the native population. The French had to reluctantly accept the use of  to write Vietnamese since this writing system, created by Portuguese missionaries, is based on Portuguese orthography, not French.

Mass education
Between 1907 and 1908, the short-lived Tonkin Free School promulgated  and taught French language to the general population.

In 1917, the French system suppressed Vietnam's Confucian examination system, viewed as an aristocratic system linked with the "ancient regime", thereby forcing Vietnamese elites to educate their offspring in the French language education system. Emperor Khải Định declared the traditional writing system abolished in 1918.
While traditional nationalists favoured the Confucian examination system and the use of chữ Hán, Vietnamese revolutionaries, progressive nationalists, and pro-French elites viewed the French education system as a means to "liberate" the Vietnamese from old Chinese domination and the unsatisfactory "outdated" Confucian examination system, to democratize education and to help bridge Vietnamese to European philosophies.

The French colonial system then set up another educational system, teaching Vietnamese as a first language using  in primary school and then the French language (taught in ). Hundreds of thousands of textbooks for primary education began to be published in , with the unintentional result of turning the script into the popular medium for the expression for Vietnamese culture.

Late 20th century to present
Typesetting and printing Vietnamese has been challenging due to its number of accents/diacritics. This had led to the use of accent and diacritic-less names in Overseas Vietnamese, such as Nguyen instead of the proper Nguyễn. Contemporary Vietnamese texts sometimes include words which have not been adapted to modern Vietnamese orthography, especially for documents written in chữ Hán. The Vietnamese language itself has been likened to a system akin to ruby characters elsewhere in Asia. French, which left a mark on the Vietnamese language in the form of loanwords and other influences, is no longer as widespread in Vietnam, with English or International English the preferred European language for commerce in part due to American-influenced globalization.

Computing
The universal character set Unicode has full support for the Latin Vietnamese writing system, although it does not have a separate segment for it. The required characters that other languages use are scattered throughout the Basic Latin, Latin-1 Supplement, Latin Extended-A and Latin Extended-B blocks; those that remain (such as the letters with more than one diacritic) are placed in the Latin Extended Additional block.  An ASCII-based writing convention, Vietnamese Quoted Readable and several byte-based encodings including VSCII (TCVN), VNI, VISCII and Windows-1258 were widely used before Unicode became popular.  Most new documents now exclusively use the Unicode format UTF-8.

Unicode allows the user to choose between precomposed characters and combining characters in inputting Vietnamese. Because in the past some fonts implemented combining characters in a nonstandard way (see Verdana font), most people use precomposed characters when composing Vietnamese-language documents (except on Windows where Windows-1258 used combining characters).

Most keyboards on modern phone and computer operating systems, including iOS, Android and MacOS, have now supported the Vietnamese language and direct input of diacritics by default. Previously, Vietnamese users had to manually install free softwares such as Unikey on computers or Laban Key on phones to type Vietnamese diacritics. These keyboards support input methods such as Telex, VNI, VIQR and its variants.

See also
Portuguese orthography
Special characters:
Ă, Â, Đ, Ê, Ô, Ơ, Ư
Dot (diacritic)
Hook above
Horn (diacritic)
Historic Writing
"Chữ Hán", classical Chinese written in Vietnam (Han characters)
"Chữ Nôm", former script used to write Vietnamese using Han and Nom (invented characters) words
Coding and Input Methods:
Telex, the oldest standard input method for the Vietnamese alphabet on electronic devices.
VNI, another input and encoding convention for Vietnamese alphabet.
VIQR, another standard 7-bit input method for Vietnamese alphabet.
VISCII, another standard 8-bit encoding for Vietnamese alphabet.
Unicode, character encoding standard for most of the world's writing systems
Vietnamese Braille
Vietnamese calligraphy
Vietnamese phonology
 Francisco de Pina
 Alexandre de Rhodes

References

Bibliography
Gregerson, Kenneth J. (1969). A study of Middle Vietnamese phonology. Bulletin de la Société des Etudes Indochinoises, 44, 135–193. (Published version of the author's MA thesis, University of Washington). (Reprinted 1981, Dallas: Summer Institute of Linguistics).

Healy, Dana.(2003). Teach Yourself Vietnamese, Hodder Education, London.
.

Nguyen, Đang Liêm. (1970). Vietnamese pronunciation. PALI language texts: Southeast Asia. Honolulu: University of Hawaii Press. .
Nguyễn, Đình-Hoà. (1955). Quốc-ngữ: The modern writing system in Vietnam. Washington, D. C.: Author.

Nguyễn, Đình-Hoà. (1996). Vietnamese. In P. T. Daniels, & W. Bright (Eds.), The world's writing systems, (pp. 691–699). New York: Oxford University Press. .
Nguyễn, Đình-Hoà. (1997). Vietnamese: Tiếng Việt không son phấn. Amsterdam: John Benjamins Publishing Company. .
Pham, Andrea Hoa. (2003). Vietnamese tone: A new analysis. Outstanding dissertations in linguistics. New York: Routledge. (Published version of author's 2001 PhD dissertation, University of Florida: Hoa, Pham. Vietnamese tone: Tone is not pitch). .

Thompson, Laurence E. (1991). A Vietnamese reference grammar. Seattle: University of Washington Press. Honolulu: University of Hawaii Press. . (Original work published 1965).

Further reading
 Nguyen, A. M. (2006). Let's learn the Vietnamese alphabet. Las Vegas: Viet Baby.
 Shih, Virginia Jing-yi. Quoc Ngu Revolution: A Weapon of Nationalism in Vietnam. 1991.

External links

Vietnamese Unicode FAQs

Latin alphabets
Vietnamese writing systems
Latin-script orthographies

Vietnamese alphabet


Pandrof (nje. Parndorf, mađ. Pándorfalu), naselje u Austriji, u saveznoj zemlji Gradišću u kotaru Niuzalju. Pored ostalih naroda, nastanjuju ga Hrvati iz podskupine Haca. 2001. godine imao je 3.967 stanovnika.

Zemljopis
Pandrof u zapadnom dijelu je podno Litavske gore. Nalazi se u Pandrofskoj ravnici. Udaljen je 7 km sjeverno od Nežiderskog jezera.

Zanimljivosti
18. listopada 2018.  su otvorili prvi cimitor za živine u Gradišću, takozvani "Panonski cimitor". Cimitor je na 6.000 kvadratnih metrov velikom arealu med Pandrofom i Novim Selom. Areal je prije pripadao ASFINAG-u. Oko šest metrov visoka skulptura je postavna u sredini cimitora kot simbolični čuvar. U sredini leži poseban prostor za održavanje pogrebnih svetačnosti. Na jednoj strani će biti polag plana pravi cimitor za živine, a na drugoj će se oblikovati prirodni park s dvimi paviljoni, od kih će jedan biti obrašćen rožami, drugi trsi. Kanu na ovom arealu stvoriti i mogućnost za pokop človika u biološki raspadljivoj urni, da bi se človik mogao dati pokopati uz svoju dragu živinu. U planu je dva metre visok plot kot barijera protiv divljih živin.

Gospodarstvo
U Pandrofu 24. rujna 2020. je bio nakop za obnovljenje parka vjetarnic. 23 postojeće vjetarnice ćedu izminiti s 13 novih, eficijentnijih vjetarnic. Novimi vjetarnicami Energije Gradišće ćedu moć nuditi ekostruju za prik 32.000 domaćinstav, duplo toliko kot dosada.  Nove vjetarnice u Pandrofu ćedu pojti u pogon u jeseni 2021. ljeta.

Šport
SC/ESV Pandrof
ASV Novo Selo-Pandrof, iz Novog Sela kod Pandrofa.

Poznate osobe
Jive Žigmund Karner, rođen u Pandrofu.
Šimon Meršić, živio u Pandrofu.
Šimon Knefac, svećenik, bio je kapelan u Pandrofu.
Štefan Geošić, svećenik, službovao u Pandrofu.
Markus Vuketić, austrijski diplomat, veleposlanik Republike Austrije u Hrvatskoj, treti gradišćanski Hrvat kot veleposlanik u Hrvatskoj po Endri Berlakoviću i Rudolfu Bogneru

Izvori

Vanjske poveznice
Službene stranice

Gradišćanski Hrvati
Naselja u Austriji

Pandrof


La  du Tour d'Italie 2022 se déroule le mardi  de Pescara (Abruzzes) à Jesi (Marches), en Italie, sur une distance de .

Parcours
Les cent premiers kilomètres longent la Mer Adriatique, sur un profil totalement plat. Après le sprint intermédiaire de Civitanova Marche, le parcours entre dans les terres et le profil devient plus vallonné sur les quatre-vingt-seize derniers kilomètres, avec trois ascensions de quatrième catégorie répertoriées : Crocette di Montecosaro (km 110,8), Recanati (km 126,3) et Monsano (km 187,5) ; avec entre-temps le sprint intermédiaire de Filottrano. La victoire d'étape devrait se jouer entre sprinteurs et baroudeurs.

Déroulement de la course
L'échappée prend forme dès le départ, avec trois coureurs : le Belge Lawrence Naesen (AG2R Citroën) et les deux Italiens Mattia Bais (Drone Hopper-Androni Giocattoli) et Alessandro de Marchi (Israel-Premier Tech). L'écart maximal avec le peloton est de six minutes.

Au sprint intermédiaire de Civitanova Marche, Mattia Bais passe en tête, avec quatre minutes et vingt-six secondes d'avance sur le peloton ; où les sprinteurs se disputent dans les points : l'Italien Giacomo Nizzolo (Israel-Premier Tech) devance le Français Arnaud Démare (Groupama FDJ) et l'Erythréen Biniam Girmay (Intermarché-Wanty-Gobert Matériaux). Dans la montée du Crocette di Montecosaro, le Danois Christophen Juul Jensen (BikeExchange Jayco) attaque dans le peloton, il est repris huit kilomètres plus tard. Au sommet, Alessandro de Marchi passe en tête ; le peloton passe avec quatre minutes et vingt-et-une secondes de retard, devancé par Juul Jensen de cinq secondes, qui s'est relevé. Au sommet de Recanati, De Marchi passe de nouveau en tête, avec trois minutes d'avance sur le peloton ; dans lequel l'Espagnol David de la Cruz (Astana Qazaqstan) a tenté de s'échapper, en vain, et dont le Britannique Mark Cavendish (Quick-Step Alpha Vinyl) ne parvient plus à suivre le rythme.

Au sprint intermédiaire de Filottrano, Mattia Bais passe en tête ; le peloton passe avec une minute et trente-huit secondes de retard. A trente-trois kilomètres de l'arrivée, Christophen Juul Jensen récidive, suivi par le Belge Dries de Bondt (Alpecin-Fenix) et l'Italien Lorenzo Rota (Intermarché-Wanty-Gobert Matériaux), qui sont rapidement repris ; à l'avant, De Marchi part en solitaire, il est repris aux vingt derniers kilomètres. A neuf kilomètres de l'arrivée, l'Italien Alessandro Covi (UAE Emirates) tente, à son tour, de partir en solitaire, mais il est repris au bout de quelques centaines de mètres par un peloton disloqué par le rythme infernal imposé. Au sommet de Monsano, l'Italien Domenico Pozzovivo (Intermarché-Wanty-Gobert Matériaux) passe en tête devant le Français Romain Bardet (DSM).

Les équipes Intermarché-Wanty-Gobert Matériaux, de l'Erythréen Biniam Girmay, et Alpecin-Fenix, du Néerlandais Mathieu van der Poel, sont les deux seules formations à profiter de ce final indécis ; alors que les sprinteurs les plus massifs, comme l'Australien Caleb Ewan (Lotto-Soudal), le Britannique Mark Cavendish (Quick-Step Alpha Vinyl) et le Français Arnaud Démare (Groupama FDJ) ne sont pas en mesure de disputer la victoire d'étape. Loin d'être avare d'effort, van der Poel participe lui-même à distancer ces principaux rivaux. La victoire d'étape se résume en un duel entre le Néerlandais et l'Erythréen : Girmay lance le sprint, van der Poel, dans sa roue, ne parvient pas à le dépasser.

L'Espagnol Juan Pedro López (Trek-Segafredo) conserve son maillot rose et son maillot blanc ; l'Italien Diego Rosa (Eolo-Kometa) garde son maillot bleu ; Arnaud Démare reste premier au classement cyclamen ;  tout comme l'équipe Bora-Hansgrohe au classement par équipes.

Résultats

Classement de l'étape

Points attribués pour le classement par points

Points attribués pour le classement du meilleur grimpeur

Classements aux points intermédiaires

Bonifications

Classements à l'issue de l'étape

Classement général

Classement par points

Classement de la montagne

Classement du meilleur jeune

Classement par équipes

Abandons
 aucun

Notes et références

Liens externes

    Site officiel
 Parcours

 10

10e étape du Tour d'Italie 2022


Die Liste der denkmalgeschützten Objekte in Sucháň enthält die vier nach slowakischen Denkmalschutzvorschriften geschützten Objekte in der Gemeinde Sucháň im Okres Veľký Krtíš.

Denkmäler

Legende

Einzelnachweise

!
Suchan


القياس عملية قرن الأعداد بالكميات الفيزيائية أو الظواهر. والقياس أساسي للعلوم والهندسة والإنشاء والمجالات التقنية الأخرى وفي كل الفعاليات اليومية تقريبا. ولهذا السبب درست العناصر والشروط والقيود لكل وسائل القياس المختلفة.

علم القياس في الفيزياء هو تقنية استخدام آلات وأساليب لتحديد (قياس) قيم فيزيائية معينة مثل الطول أو الوزن أو القوة أو الضغط أو التيار الكهربائي أو الحرارة أو الوقت.

من الناحية العلمية، يتم تقدير الشيء المراد قياسه (أي إعطاءه قدر معين) حسب إطارات معينة يتم تحديدها مسبقا. فعلى سبيل المثال، يتم استخدام المتر لتحديد المسافة، والجرام لتحديد الكتلة. يضم علم القياس مجالات عديدة أهمها: أنظمة القياس وأساليبه، بالإضافة إلى تحديد المقياس، وتصحيحه من الأخطاء التي تنتج عن تأثيرات معينة غير مرغوب فيها، ويتم تحديد مقدار الخطأ في أجهزة القياس المختلفة عن طريق المعايرة (علم قياس)

أنواع القياس
يستخدم هذا الأسلوب لتحديد المقاييس التي يصعب تحديدها كمّيا. هنا يتم استخدام المحاكاة للقيمة الأصلية، ليتم إظهارها عبر قيم قياسية أخرى يمكن ضبطها. مثالا على ذلك: الميزان الزنبركي لقياس الوزن مع وجود سلّم قيم عليه بالمليمتر. يتطلب استخدام هذا الميزان وجود قطع وزن محددة للقيام بالمقارنة.

القياس بالانحياز عن الصفر

هنا يتم مسبقا ضبط قيمة قياسية معروفة، بحيث أن يكون الفرق بينها وبين القيمة المراد قياسها، صفر. مثالا على ذلك: «الميزان ذو كفين» مع وجود وحدة لإظهار عزم الدوران الناتج عن الثقلين المتواجدين في كلا الكفّين. يتم هنا استخدام طقم أثقال لتحاكي ثقل الجسم المراد قياسه.
يستخدم هذا الأسلوب لتحديد المقاييس التي يصعب تحديدها كمّيا. هنا يتم استخدام المحاكاة للقيمة الأصلية، ليتم إظهارها عبر قيم قياسية أخرى يمكن ضبطها. مثالا على ذلك: الميزان الزنبركي لقياس الوزن مع وجود سلّم قيم عليه بالمليمتر. يتطلب استخدام هذا الميزان وجود قطع وزن محددة للقيام بالمقارنة

القياس المباشر وغير المباشر

القياس المباشر

في القياس المباشر يتم مقارنة قيمة القياس بطريقة فورية بواسطة سلّم للقياس أو نقطة نظام معيّنة. من الأمثال البسيطة عن استخدام القياس المباشر: إلقاء مسطرة على الطول المراد قياسه وقراءة الطول عنها بعد مقارنة طول الجسم بها. هذا النوع من القياس يحتوي دائما على خطأ قياس معين لا يمكن تفاديه في أغلب الأحيان.

القياس غير المباشر

يستخدم هذا النوع من القياس عند وجود صعوبات معينة تجعل استخدام القياس المباشر غير ممكنا. مثالا على ذلك، قياس بعد القمر عن كوكب الأرض، حيث نرى هنا استحالة استعمال القياس المباشر بواسطة شريط مقياس. فلقياس هذا البعد، نستخدم هنا سرعة ارتداد الموجات الضوئية أو الإذاعية التي يعكسها القمر، مما يمكننا اليوم من حساب بعد القمر عن الأرض مع نسبة خطأ لا تتعدى بضع ميليمترات.

بعض من المقادير الفيزيائية وآلات قياسها

الزمن : يتم تحديده للاستخدام التقني بواسطة الميقاتية.

التوتر أو الجهد الكهربائي: يتم قياسه بواسطة آلة الفولتمتر.

التيار أو الجريان الكهربائي : يتم قياسه بواسطة مقياس غلفاني Galvanometer.

درجات الحرارة: يتم قياسها بواسطة المِجَرّ (ميزان الحرارة) أو بواسطة مزدوجة حرارية.

الرطوبة (رطوبة الهواء، النسبية، المطلقة): يتم قياسها بواسطة مرطاب قياس الرطوبة Hygrometer.

الطول/المسافة/العمق: يتم قياسها بواسطة أدوات قياس البعد.

السرعة: يتم قياسها بواسطة عداد السرعة Speedometer.

الضغط: بواسطة مقياس الضغط، أو الباروميتر، أو بواسطة شريط التواء Jauge de déformation.

القوة: بواسطة Kraftaufnehmer.

الزخم: بواسطة آلة قياس التدفق Mass flow meter.

مستوى الصوت: بواسطة آلة قياس ارتفاع الموجات Schallpegelmessgerät.

قوة الإضاءة: اللكس-متر لقياس الوحدات الضوئية.

القوة المغناطيسية: بواسطة مغناطومتر، وهناك السكويد لقياس القيمة والاتجاه لقوة مغناطيسية بشكل دقيقSQUID.

المراجع

أسومبشون
دقة وضبط
علم القياس

قياس (فيزياء)


An Ottelia balansae in uska species han Liliopsida nga syahan ginhulagway ni François Gagnepain, ngan ginhatag han pagkayana nga asya nga ngaran ni James Edgar Dandy. An Ottelia balansae in nahilalakip ha genus nga Ottelia, ngan familia nga Hydrocharitaceae. Ginklasipika han IUCN an species komo kulang hin datos. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Ottelia

Ottelia balansae


TGS-NOPEC Geophysical Company (), ofte kaldet TGS er en norsk geofysikvirksomhed. Selskabet blev etableret i 1998 ved en fusion mellem TGS (Tomlinson Geophysical Services Inc.), Calibre Geophysical Co. Inc (etableret i 1981), og NOPEC (NOrwegian Petroleum Exploration Consultants) International ASA som blev etableret i 1981, med finansiel hovedkvarter i Oslo i Norge. Omsætningen i TGS-NOPEC var i 2013 på 883,4 mio. amerikanske dollars.

Kontorer er lokaliseret i Oslo, Calgary, Houston, London og Perth. TGS tilbyder multi- client geovidenskabsdata til olie og naturgasefterforskning og produktionsvirksomheder over hele verden gennem fire produktgrupper. Multi-client geofysiske data, multi-client geologiske data, billedbehandlings-services og reservoir-løsninger. TGS's databehandling modtager opgørelser og lagrer seismiske data bånd og materialer til multi-client 2D og 3D seismiske undersøgelser.

Referencer

Eksterne henvisninger
 , virksomhedens officielle webside

Etableret i 1981
Virksomheder i Oslo
Ingeniørvirksomheder fra Norge
Energivirksomheder fra Norge
Geofysik

TGS-NOPEC Geophysical Company


Alfio Flavo fue un retórico romano del  de nuestra era. Fue discípulo de Cestio y se asegura que aventajó en elocuencia a su maestro, el cual, después de las lecciones de Flavo, no se atrevía a hablar en público.

Cultivo también la poesía, pero, según Cestio, se notaba demasiado en sus composiciones la influencia de Ovidio.

Referencias

Bibliografía

Rétores de la Antigua Roma
Antiguos romanos del siglo I

Alfio Flavo


Salto Pacheco o Cascadas Pacheco (también escrito Salto Arapan Merú, o en pemón: Arapan Merú)
es una caída de agua localizada en el área protegida conocida como Parque Nacional Canaima, al sureste del país suramericano de Venezuela. Administrativamente es parte del Municipio Gran Sabana del Estado Bolívar.

Cerca de las cascadas existe un campamento con el mismo nombre pemón de Arapan. Posee una altura de unos 25 metros, y sus aguas provienen de la quebrada homónima (Pacheco). Se caracteriza por ser una cascada clara en el medio de un bosque muy verde, además resaltan los colores y formas de sus rocas y pozos de agua.

Véase también
Geografía de Venezuela
Geografía de América del Sur

Referencias

Enlaces externos
 Vista de la cascada en Youtube
 Vista del Salto en Flickr

Cascadas de Venezuela
Parque nacional Canaima

Salto Pacheco


An Bromelia minima in uska species han Liliopsida nga ginhulagway ni Elton Martinez Carvalho Leme ngan Esteves. An Bromelia minima in nahilalakip ha genus nga Bromelia, ngan familia nga Bromeliaceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Bromelia

Bromelia minima


Die Lincoln Township ist eine von 24 Townships im Ogle County im Norden des US-amerikanischen Bundesstaates Illinois.

Geografie
Die Lincoln Township liegt im Norden von Illinois rund 180 km westlich von Chicago. Die Grenze zu Wisconsin liegt rund 50 km nördlich; der Mississippi, der die Grenze zu Iowa bildet, befindet sich rund 50 km westlich.

Die Lincoln Township liegt auf 42°03′58″ nördlicher Breite und 89°34′15″ westlicher Länge und erstreckt sich über 93,2 km².

Die Lincoln Township liegt im mittleren Nordwesten des Ogle County und grenzt im Nordwesten an die Forreston Township, im Nordosten an die Maryland Township, im Osten an die Mount Morris Township, im Südosten an die Pine Creek Township, im Süden an die Buffalo Township, im Südwesten an die Eagle Point Township und im Westen an die Brookville Township.

Verkehr
In der Lincoln Township treffen die Illinois State Routes 26 und 64 zusammen. Alle weiteren Straßen sind County Highways sowie weiter untergeordnete und zum Teil unbefestigte Fahrwege.

Der nächstgelegene Flugplatz ist der rund 12 km östlich der Township gelegene Ogle County Airport; der nächstgelegene größere Flughafen ist der 40 km nordöstlich gelegene Chicago Rockford International Airport am südlichen Stadtrand von Rockford.

Bevölkerung
Bei der Volkszählung im Jahr 2010 hatte die Township 481 Einwohner. Neben Streubesiedlung existiert in der Lincoln Township nur die gemeindefreie Siedlung Haldane.

Einzelnachweise

Weblinks
 www.city-data.com - Lincoln Townschip
 Histopolis - Lincoln Township
 Midwest Government Info - Lincoln Township

Lincoln Township (Illinois)


John Mace Grunsfeld (born 10 October 1958) is an American physicist and a former NASA astronaut. He is a veteran of five Space Shuttle flights and has served as NASA Chief Scientist. His academic background includes research in high energy astrophysics, cosmic ray physics and the emerging field of exoplanet studies with specific interest in future astronomical instrumentation. After retiring from NASA in 2009, he served as the deputy director of the Space Telescope Science Institute in Baltimore, Maryland. In January 2012, he returned to NASA and served as associate administrator of NASA's Science Mission Directorate (SMD). Grunsfeld announced his retirement from NASA in April 2016.

Personal life
Grunsfeld was born in Chicago, Illinois, to Ernest Alton 'Tony' Grunsfeld III, a distinguished Chicago architect, and Sally Mace Grunsfeld; grandson of architect Ernest Grunsfeld Jr., architect of the Adler Planetarium. He is married to the former Carol E. Schiff, with whom he has two children. Grunsfeld enjoys mountaineering, flying, sailing, bicycling, and music. His father, Ernest Grunsfeld III, died in 2011 at the age of 81.

Education
Grunsfeld graduated from Highland Park High School in Highland Park, Illinois, in 1976. He attended the Massachusetts Institute of Technology, earning a Bachelor of Science in physics in 1980. He then attended the University of Chicago, earning a Master of Science in physics in 1984 and a Doctor of Philosophy in physics in 1988.

Organizations
American Astronomical Society
American Alpine Club
Experimental Aircraft Association
Aircraft Owners and Pilots Association.
Cosmos Club
American Association for the Advancement of Science

Awards and honors
NASA Distinguished Service Medal (2002)
NASA Exceptional Service Medals (1997, 1998, 2000)
NASA Space Flight Medals (1995, 1997, 1999, 2002)
NASA Graduate Student Research Fellow, 1985–1987
W.D. Grainger Fellow in Experimental Physics, 1988–89
Komarov Diploma (1995)
Korolov Diploma (1999, 2002)
Inductee into the United States Astronaut Hall of Fame.
Distinguished Alumni Award, University of Chicago
Alumni Service Award, University of Chicago

Science career
Grunsfeld's academic positions include that of visiting scientist, University of Tokyo/Institute of Space and Astronautical Science (1980–81); graduate research assistant, University of Chicago (1981–1985); NASA Graduate Student Fellow, University of Chicago (1985–1987); W.D. Grainger Postdoctoral Fellow in Experimental Physics, University of Chicago (1988–89); and senior research fellow, California Institute of Technology (1989–1992). Grunsfeld's research has covered x-ray and gamma-ray astronomy, high-energy cosmic ray studies, and development of new detectors and instrumentation. Grunsfeld studied binary pulsars and energetic x-ray and gamma ray sources using the NASA Compton Gamma Ray Observatory, x-ray astronomy satellites, radio telescopes, and optical telescopes including the NASA Hubble Space Telescope.

NASA career
Grunsfeld was selected by NASA in March 1992 as an astronaut candidate and reported to the Johnson Space Center in August 1992. He completed one year of training and qualified for flight selection as a mission specialist. Grunsfeld was initially detailed to the Astronaut Office Mission Development Branch and was assigned as the lead for portable computers for use in space. Following his first flight, he led a team of engineers and computer programmers tasked with defining and producing the crew displays for command and control of the International Space Station (ISS). As part of this activity, he directed an effort combining the resources of the Mission Control Center (MCC) Display Team and the Space Station Training Facility. The result was the creation of the Common Display Development Facility (CDDF), responsible for the onboard and MCC displays for the International Space Station, using object-oriented programming techniques. Following his second flight, he was assigned as Chief of the Computer Support Branch in the Astronaut Office supporting Space Shuttle and International Space Station Programs and advanced technology development. Following STS-103, he served as Chief of the Extravehicular Activity Branch in the Astronaut Office. Following STS-109, Grunsfeld served as an instructor in the Extravehicular Activity Branch, and worked on the Orbital Space Plane, exploration concepts, and technologies for use beyond low-Earth orbit in the Advanced Programs Branch. He served as NASA Chief Scientist assigned to NASA Headquarters from 2003 to 2004. In January 2012, he became the associate administrator for the Science Mission Directorate at NASA's headquarters in Washington, replacing Ed Weiler.

Grunsfeld has been actively engaged in communicating space science topics to the public through interviews, public lectures, and television appearances. He was interviewed by NASA's Astrobiology Magazine about the James Webb Space Telescope and at the Science with Hubble Space Telescope III conference in Venice, Italy, about carrying out repairs and upgrades on the Hubble Space Telescope. His public lectures include Hugging Hubble at the Space Telescope Science Institute's May, 2010, Symposium, Big Science Questions at the 50th anniversary celebration of the Aspen Center for Physics and The Hubble Story presented as a special public lecture at Oxford University's department of physics. He has made several television appearances to discuss the successful landing of the Mars Curiosity rover in August 2012 and its mission, including appearances on the PBS NewsHour with Judy Woodruff, the Colbert Report, and on NASA television.

On April 5, 2016, Grunsfield announced his retirement from NASA, starting April 30.

Spaceflight experience

STS-67/Astro-2  (March 2–18, 1995) was launched from Kennedy Space Center, Florida, and returned to land at Edwards Air Force Base, California. It was the second flight of the Astro observatory, a unique complement of three ultra-violet telescopes. During this record-setting 16-day mission, the crew conducted observations around the clock to study the far ultraviolet spectra of faint astronomical objects and the polarization of ultraviolet light coming from hot stars and distant galaxies. Mission duration was 399 hours and 9 minutes.

STS-81  (January 12–22, 1997) was a 10-day mission, the fifth to dock with Russia's Mir space station, and the second to exchange U.S. astronauts. The mission also carried the Spacehab double module providing additional middeck locker space for secondary experiments. In five days of docked operations more than three tons of food, water, experiment equipment and samples were moved back and forth between the two spacecraft. Grunsfeld served as the flight engineer on this flight. Following 160 orbits of the Earth the STS-81 mission concluded with a landing on Kennedy Space Center's Runway 33 ending a 3.9 million mile journey. Mission duration was 244 hours, 56 minutes. During this flight, Grunsfeld placed a phone call to NPR's auto-repair radio show, Car Talk. In this call he complained about the performance of his serial-numbered, Rockwell-manufactured "government van". To wit, it would run very loud and rough for about two minutes, quieter and smoother for another six and a half, and then the engine would stop with a jolt. He went on to state that the brakes of the vehicle, when applied, would glow red-hot, and that the vehicle's odometer displayed "about 60 million miles". This created some consternation for the hosts, until they noticed the audio of Grunsfeld's voice, being relayed from Mir via TDRS satellite, sounded similar to that of Tom Hanks in the then-recent film Apollo 13, after which they realized the call was from space and the government van in question was, in fact, the Space Shuttle.

STS-103  (December 19–27, 1999) was an eight-day mission during which the crew successfully installed new gyroscopes and scientific instruments and upgraded systems on the Hubble Space Telescope (HST). Enhancing HST scientific capabilities required three spacewalks (EVA). Grunsfeld performed two spacewalks totaling 16 hours and 23 minutes. The STS-103 mission was accomplished in 120 Earth orbits, traveling 3.2 million miles in 191 hours and 11 minutes.

STS-109  (March 1–12, 2002) was the fourth Hubble Space Telescope (HST) servicing mission. The crew of STS-109 successfully upgraded the Hubble Space Telescope installing a new digital camera, a cooling system for the infrared camera, new solar arrays and a new power system. HST servicing and upgrades were accomplished by four crewmembers during a total of five EVAs in five consecutive days. Grunsfeld served as the payload commander on STS-109 in charge of the space walking activities and the Hubble payload. He also performed three spacewalks totaling 21 hours and 9 minutes, including the installation of the new Power Control Unit. STS-109 orbited the Earth 165 times, and covered 3.9 million miles in over 262 hours.

STS-125  (May 11–24, 2009) was the fifth and final servicing mission to the Hubble Space Telescope. Atlantis launched from Kennedy Space Center Launch Pad 39A May 11, 2009, at 2:01 p.m. EDT, and landed on May 24, 2009 at California's Edwards Air Force Base. During the mission, Grunsfeld performed three of the mission's five back-to-back spacewalks, which installed two new instruments to the Hubble Space Telescope: The Cosmic Origins Spectrograph, and the Wide Field Camera 3. The mission also replaced a Fine Guidance Sensor, six new gyroscopes, and two battery unit modules, to allow the telescope to continue to function at least through 2014.  One issue Grunsfeld and his crew experienced during the overhaul was the stripping of 10mm bolts due to improper assembly and technique which he discussed again on Car Talk.

Grunsfeld has logged over 58 days in space, including eight space walks totaling 58 hours and 30 minutes.

Space Telescope Science Institute
According to a NASA press release in January 2010, Grunsfeld indicated he would leave the agency to serve as deputy director of the Space Telescope Science Institute in Baltimore. There he helped prepare the institute for operations with NASA's planned James Webb Space Telescope. He also became a research professor in the Johns Hopkins University department of physics and astronomy in July, 2010.

Mountaineering
Grunsfeld appeared on the PBS NOVA episode "Deadly Ascent", which showed him climbing Denali, the highest peak in North America, in June 2000. Grunsfeld, along with Howard Donner, (a consultant to NASA) conducted research into the effects of body temperature at high altitudes by using internal thermometers swallowed in pill form. He was able to climb to an altitude of 18,200 feet before one of the team members had difficulty forcing the team to turn back. Grunsfeld was inspired by Edmund Hillary, Tenzing Norgay, and Brad Washburn in mountaineering.

In June 2004, Grunsfeld returned to Denali while on leave from NASA and successfully led a team of fellow NASA climbers that summitted. He is the one of two astronauts to have climbed to the top of Denali.

References

External links

Spacefacts biography of John M. Grunsfeld

New York Times profile

1958 births
21st-century American physicists
American astronomers
20th-century American Jews
American mountain climbers
Highland Park High School (Illinois) alumni
Jewish physicists
Living people
Massachusetts Institute of Technology School of Science alumni
NASA civilian astronauts
NASA astrophysicists
Recipients of the NASA Distinguished Service Medal
Recipients of the NASA Exceptional Service Medal
Scientists from Chicago
Space Shuttle program astronauts
United States Astronaut Hall of Fame inductees
University of Chicago alumni
Spacewalkers
Mir crew members
21st-century American Jews

John M. Grunsfeld


"No Russian" é uma missão controversa no vídeo game de 2009 Call of Duty: Modern Warfare 2 e sua versão remasterizada, Call of Duty: Modern Warfare 2 Campaign Remastered. No nível, o jogador pode participar de um tiroteio em massa em um aeroporto russo. "No Russian" é visivelmente mais gráfico do que qualquer outro nível do jogo. O jogador não é forçado a atirar em ninguém, no entanto, e pode pular o nível completamente sem penalidade. A trama de "No Russian" gira em torno do agente secreto da CIA Joseph Allen, que tenta ganhar a confiança de um terrorista russo chamado Vladimir Makarov.

O desenvolvedor de jogos Mohammad Alavi esteve fortemente envolvido no desenvolvimento do nível. Alavi queria que o nível servisse como um catalisador para o enredo de Call of Duty: Modern Warfare 2 e criasse uma conexão emocional entre o jogador e Makarov. Grande parte do desenvolvimento do nível foi gasto projetando a parte do massacre, o qual Alavi não queria que parecesse muito artificial ou traumática. Os membros da equipe de desenvolvimento de Call of Duty: Modern Warfare 2 ficaram polarizados em suas opiniões sobre o nível, e vários testadores de jogos expressaram desaprovação, incluindo um testador de jogos que se recusou a jogar o nível.

"No Russian" provocou uma controvérsia significativa por permitir que os jogadores participassem diretamente de um assassinato em massa terrorista, e se tornou um assunto popular em publicações de jogos e grandes publicações de notícias. Os jornalistas descreveram o enredo do nível como ilógico e ridicularizaram a capacidade de pular o nível. Devido ao conteúdo gráfico do nível, Call of Duty: Modern Warfare 2 foi alvo de censura nas versões internacionais do jogo, incluindo sua remoção total das versões russas. Desde então, os jornalistas discutiram a importância de "No Russian" para a indústria de vídeo games.

Conteúdo do nível
"No Russian" é o quarto nível da campanha single-player de Call of Duty: Modern Warfare 2. No nível, o jogador controla Joseph Allen, um agente secreto da CIA encarregado de se infiltrar e ganhar a confiança de um grupo terrorista russo liderado por Vladimir Makarov. Para atingir esse objetivo, ele deve participar de um tiroteio em massa no Aeroporto Internacional Zakhaev, em Moscou.

"No Russian" começa com o jogador em um elevador com Makarov e outros três homens armados. Makarov diz ao grupo "Lembre-se, nada de russo" - uma instrução para falar apenas inglês. Depois de sair do elevador, Makarov e os outros atiradores começam a atirar em um grande grupo de civis em um posto de segurança do aeroporto. O jogador então acompanha os atiradores enquanto caminham pelo aeroporto matando todos os civis restantes.

"No Russian" é visivelmente mais gráfico do que qualquer outro nível no jogo - os gritos dos civis podem ser ouvidos por toda parte e os feridos rastejantes deixam rastros de sangue. O jogador não é forçado a atirar em civis, no entanto, e pode caminhar pelo aeroporto enquanto o massacre se desenrola. O jogo não encoraja explicitamente o jogador a atirar em civis, e os atiradores não reagem se o jogador não atirar. O jogador pode atirar nos atiradores, mas eles retaliarão, fazendo com que o jogador fracasse na missão. Uma vez que o jogador sai do aeroporto, eles entram em um tiroteio com agentes do FSB, alguns dos quais possuem escudos antimotim. Os agentes devem ser mortos para completar o nível.

No final do nível, Makarov mata Allen e revela que sabia da sua verdadeira identidade; seu objetivo era que as autoridades russas descobrissem que um dos agressores era americano e que a Rússia declarasse guerra aos Estados Unidos. Antes do início do modo single-player, uma mensagem de aviso notifica o jogador sobre a opção de pular o nível caso ele ache seu conteúdo "perturbador ou ofensivo"; se o jogador optar por ignorar o nível, ele não perderá nenhuma conquista e seu progresso no jogo não será penalizado.

Desenvolvimento e história

"No Russian" foi idealizado no início do desenvolvimento de Call of Duty: Modern Warfare 2. Membros da empresa de desenvolvimento Infinity Ward inicialmente queriam fazer um nível onde o jogador pilotaria um Lockheed AC-130 e mataria zumbis em Moscou. Quando os elementos de fantasia foram descartados, a equipe de desenvolvimento mudou seu foco para um nível centrado em torno de um ataque terrorista em um aeroporto de Moscou, o qual foi influenciado por preocupações com a segurança das viagens aéreas após os ataques de 11 de setembro. O escritor principal, Jesse Stern, acredita que as pessoas têm um desejo inato de experimentar tiroteios em massa em primeira mão, e diz que essa crença inspirou a ideia de fazer o jogador controlar um terrorista. Stern citou documentários sobre os ataques de 2008 em Mumbai e o massacre de Columbine High School como evidência, e disse: "São seres humanos que perpetram esses atos, então você realmente não quer fechar os olhos para isso. Você quer desmontá-lo e descobrir como isso aconteceu e o que, se houver, pode ser feito para evitá-lo. Em última análise, nossa intenção era colocá-lo o mais próximo possível da atrocidade."

O desenvolvedor de jogos Mohammad Alavi esteve fortemente envolvido no desenvolvimento do nível, desde a programação da inteligência artificial até a direção da captura de movimento usada para as animações dos personagens. As intenções de Alavi enquanto trabalhava em "No Russian" diferiam das de Stern, pois ele simplesmente queria que o nível servisse como um catalisador para a narrativa do jogo. Em uma entrevista de 2012, Alavi disse que tinha três objetivos enquanto trabalhava em "No Russian": "Vender por que a Rússia atacaria os EUA, fazer o jogador ter uma conexão emocional com o vilão Makarov e fazer isso de uma maneira memorável e envolvente." Alavi se inspirou em artigos de notícias e filmes e não entrevistou vítimas de ataques terroristas reais.

Grande parte do desenvolvimento do nível consistiu em projetar o massacre. Na primeira iteração de "No Russian", o massacre terminou quando o grupo de civis foi morto do lado de fora do elevador, que então se transformou em um tiroteio. Alavi sentiu que ter uma cena emocional mudando abruptamente para um tiroteio era "enigmático". Ele alterou o nível para prolongar o massacre. Ele também removeu cenas com crianças ou famílias se abraçando para reduzir o trauma do jogador. "No Russian" inicialmente apresentava uma quantidade limitada de sangue, uma decisão que foi alterada quando a esposa do artista principal Joel Emslie questionou a autenticidade de tal nível sem sangue. Devido ao cenário emocionalmente carregado do nível, alguns dos dubladores ficaram chorosos enquanto recitavam suas falas.

Alguns membros da Infinity Ward se opuseram fortemente ao conteúdo do nível, enquanto alguns membros sugeriram que o jogador deveria controlar um guarda do aeroporto em vez de um terrorista. De acordo com Emslie, "No Russian polarizou este estúdio". Alavi não estava ciente de qualquer reação da Activision, a publicadora do jogo, sobre o nível, mas observou que os testadores do jogo foram induzidos uma variedade de reações. Muitos ficaram inicialmente irritados e confusos com o conteúdo do nível, mas eventualmente se acalmaram e começaram a atirar nos civis. Um testador, que na época estava alistado nas Forças Armadas dos Estados Unidos, recusou-se a jogar o nível, mas estava disposto a jogar o resto do jogo. Isso levou à implementação do recurso de pular, pois Alavi não queria que o jogador fosse punido por não fazer o que achava ser moralmente errado.

Recepção inicial
Antes do lançamento de Call of Duty: Modern Warfare 2, imagens de vídeo do nível "No Russian" vazaram ilegalmente na Internet. A Activision rapidamente confirmou a existência do nível e esclareceu seu contexto dentro do jogo. Em uma declaração por e-mail, a Activision escreveu como o nível "não era representativo da experiência geral de jogo em Modern Warfare 2". O vídeo foi uma história popular nas publicações de jogos e nas principais publicações de notícias, incluindo a Associated Press e o The Guardian. Os jornalistas atribuíram a ampla exposição da história ao significado cultural da série.

As imagens vazadas dividiram os jornalistas de vídeo games. Tom Hoggins, do Daily Telegraph sentiu que, embora não pudesse julgar adequadamente o nível sem tê-lo jogado, ele ainda questionou se a Infinity Ward havia abordado o nível na direção errada, deixando o jogador usar granadas para "tratar esses civis como pinos de boliche humanos". Escrevendo para o The Guardian, Keith Stuart criticou o recurso de pular, descrevendo-o como uma "desculpinha" para um nível que o desenvolvedor pretendia que os jogadores experimentassem. Jim Sterling, da Destructoid, foi mais positivo, pois achava que era uma afirmação de que os vídeo games poderiam discutir tópicos controversos, os quais ele achava que muitos desenvolvedores evitavam. Ele sentiu que se "No Russian" fosse capaz de fazer os jogadores questionarem se as mortes de civis inocentes eram justificáveis, então os vídeo games poderiam finalmente ser considerados uma forma de arte.

Enquanto Call of Duty: Modern Warfare 2 recebeu elogios da crítica em seu lançamento, jornalistas criticaram fortemente o conteúdo de "No Russian". Marc Cieslak, da BBC News, ficou triste com o nível, pois sentiu que refutou sua teoria de que a indústria de vídeo games havia "amadurecido". Kieron Gillen, da Rock, Paper, Shotgun, criticou o nível por não corresponder às expectativas. Ele achou o enredo ilógico, criticou o recurso de pular por tornar uma declaração artística como "risivelmente patética" e, finalmente, resumiu o nível como "choque idiota". Escrevendo para a PC World, Matt Peckham questionou por que os atiradores não se importariam se o jogador não atirasse, e sentiu que não informar o jogador sobre o que estava prestes a acontecer até o último momento possível estava "criando uma espécie de negação emocional plausível ao remover todo o ímpeto dramático que deveria cercá-lo". Vários líderes religiosos britânicos proeminentes condenaram "No Russian": Alexander Goldberg do Fórum Judaico de Londres estava preocupado que as crianças jogassem o nível; Fazan Mohammed do Fórum Muçulmano Britânico descreveu o nível como uma experiência íntima de encenar o terrorismo; e Stephen Lowe, o bispo aposentado de Hulme, sentiu que o nível era "enojante".

Censura internacional e classificações de jogos
Devido ao conteúdo gráfico apresentado em "No Russian", algumas versões internacionais de Call of Duty: Modern Warfare 2 foram sujeitas a censura. A Activision removeu o nível inteiramente das versões russas do jogo, uma decisão que foi tomada com base na falta de um sistema formal de classificação de jogos no país. De acordo com a Activision: "A Rússia não possui uma entidade formal de classificação. Como resultado, optamos por bloquear a cena depois de procurar o conselho do advogado local". Alguns jornalistas relataram erroneamente que Call of Duty: Modern Warfare 2 havia sido banido ou recolhido na Rússia. Nas versões japonesa e alemã do jogo, o nível foi editado para que o jogador recebesse uma tela de game over se matasse algum civil. A versão japonesa foi criticada por alguns jogadores por mudar a fala de abertura de Makarov, "Lembre-se, nada russo", para "Mate-os; eles são russos".

Versões sem censura do jogo receberam uma alta classificação de conteúdo, como uma classificação M pela ESRB na América do Norte e um certificado 18 pela BBFC no Reino Unido. Call of Duty: Modern Warfare 2 foi o primeiro jogo da série a receber um certificado 18, que o BBFC observou ser especificamente devido a "No Russian". Em seu resumo do jogo, o BBFC escreveu: "A evidente brutalidade nesta missão tem foco na 'imposição de dor ou lesão' que, juntamente com a natureza perturbadora do cenário que configura, foi considerada mais apropriadamente colocada na categoria adulta." O político do Partido Trabalhista britânico Keith Vaz ficou "absolutamente chocado" com o conteúdo de "No Russian" e questionou se as vendas de Call of Duty: Modern Warfare 2 deveriam ser interrompidas de acordo com a Byron Review. Vaz levantou suas preocupações na Câmara dos Comuns, embora isso não tenha afetado as vendas de jogos.

Na Austrália, Call of Duty: Modern Warfare 2 foi classificado MA15+ pelo Australian Classification Board (ACB). Quando o vídeo de "No Russian" vazou, o Conselho Australiano de Crianças e Mídia (ACCM) pressionou por uma reclassificação. A presidente da ACCM, Jane Roberts, disse: "As consequências do terrorismo são simplesmente abomináveis em nossa comunidade e, no entanto, aqui estamos com um produto que deve ser passado como uma atividade de lazer, promovendo realmente o que a maioria dos líderes mundiais fala publicamente contra". Na época, um MA15+ era a classificação mais alta que um vídeo game poderia receber, e uma classificação potencialmente mais alta efetivamente proibiria as vendas do jogo. Muitas publicações de jogos australianas pediram a implementação de uma classificação R18+, o que foi contestado pelo procurador-geral da Austrália do Sul, Michael Atkinson, que achava que "No Russian" permitia que os jogadores fossem "terroristas virtuais". Ele procurou apelar a classificação e banir o jogo, embora a ACB nunca tenha recebido correspondência de Atkinson.

Comentário retrospectivo
Em 2012, Laura Parker da GameSpot discutiu como "No Russian" foi um divisor de águas para a indústria de vídeo games. Ela sentiu que o nível levantou a questão se era ou não aceitável discutir o sofrimento humano em vídeo games e se o status de produtos de entretenimento os impedia de fazê-lo. Ela também comentou que se mais desenvolvedores estivessem dispostos a correr riscos e incluir material controverso, os vídeo games finalmente receberiam reconhecimento cultural. Um jogo que incluiu material controverso foi Spec Ops: The Line (2012). Durante uma cena, o jogador se depara com um companheiro de grupo de combate que foi linchado por uma multidão, e o jogador tem a opção de matar os civis ou assustá-los com tiros de advertência. Walt Williams, o roteirista principal de Spec Ops: The Line, comentou que a equipe de desenvolvimento queria fazer a cena parecer orgânica e explicitamente procurou evitar a "falta de jeito" de "No Russian".

Em seu livro, Playing War: Military Video Games After 9/11, Matthew Payne analisou três níveis controversos da série Call of Duty, incluindo "No Russian". Ele sugeriu que a morte de Allen enfatizou o tema de militância do soldado que se sacrifica pelo bem maior e que o nível racionaliza operações moralmente suspeitas, desde que sirvam sob o pretexto de segurança nacional. Payne também comentou que, embora "No Russian" possa ser visto como uma representação realista da guerra quando comparado com representações contemporâneas, ele só pode ser visto no contexto da história e, portanto, remove qualquer potencial de fazer o jogador reexaminar o preceitos da guerra moderna. Após os ataques de novembro de 2015 em Paris, Robert Rath do Zam.com jogou "No Russian" novamente e examinou como o nível espelhava ataques terroristas da vida real. Rath sentiu que, embora o enredo fosse absurdo, o ataque apresentado no nível era realista e poderia ensinar aos jogadores que ataques terroristas geralmente ocorrem em alvos fáceis.

"No Russian" tem sido associado a alguns ataques premeditados reais. Após o atentado ao Aeroporto Internacional de Domodedovo em 2011, a rede de televisão estatal russa RT transmitiu uma reportagem que justapunha imagens de câmeras de segurança do ataque com imagens de jogabilidade de "No Russian". O repórter afirmou que o nível era uma reminiscência do ataque à bomba e citou o analista da Fox News Walid Phares dizendo que os terroristas poderiam estar usando vídeo games como ferramentas de treinamento. Em 2013, um estudante de Albany, Oregon, foi detido pela polícia por planejar atacar sua escola com explosivos e armas de fogo. Cadernos encontrados pela polícia detalhavam como o estudante planejava usar granadas de napalm e ter a música tema de "No Russian" tocando ao fundo. O autor dos ataques de 2011 na Noruega, Anders Behring Breivik, chamou Call of Duty: Modern Warfare 2 de "simulação de treinamento", e alguns jornalistas comentaram sobre uma possível ligação entre os ataques e "No Russian". No entanto, o nível não foi explicitamente mencionado no manifesto de Breivik, e o estudioso de mídia Gareth Schott argumenta que os jornalistas ignoraram a maioria do manifesto e, em vez disso, usaram vídeo games como bode expiatório.

Legado
"No Russian" reaparece na sequência do jogo, Call of Duty: Modern Warfare 3 (2011), durante uma cena de flashback. Em uma missão, o personagem jogável, Yuri, revela ao Capitão Price que ele era originalmente um assessor de Makarov. Ele era originalmente parte do grupo que atacou o aeroporto em "No Russian", mas como Makarov estava ciente de sua traição ao grupo, ele feriu Yuri com um tiro no peito à queima-roupa com uma Desert Eagle e o deixou para morrer. Ele sobrevive e tenta parar o massacre rastejando em um elevador e pegando uma Walther P99 de um guarda do aeroporto caído e atirando nos terroristas. Ele eventualmente desmaia, tendo errado todos os tiros, devido à dor e perda de sangue. Ele revela que foi encontrado por seguranças e ficou inconsciente logo após receber atendimento médico de emergência.

O nível foi remasterizado para Call of Duty: Modern Warfare 2 Campaign Remastered (2020), sem mudanças significativas fora das melhorias gráficas. Um ovo de páscoa foi incluído na missão remasterizada que mostra Yuri tentando impedir o massacre antes de desmaiar, da perspectiva de Joseph Allen, referenciando a cena de flashback de Modern Warfare 3. O jogador pode atirar em Yuri antes ou depois que ele desmaie, mas contará como fogo amigo, e o jogador terá que recomeçar em um checkpoint anterior. O jogo, disponível apenas em serviços digitais, não foi disponibilizado na Rússia; enquanto a Activision não especificou uma razão para isso, os jornalistas especularam que era devido à inclusão de "No Russian".

Leitura adicional

Níveis de jogos eletrônicos
Controvérsias sobre obscenidade em jogos eletrônicos
Assassinatos em massa na ficção
Call of Duty
Russofobia

No Russian


San Pietro Viminario ist eine nordostitalienische Gemeinde (comune) in der Provinz Padua in Venetien. Die Gemeinde liegt etwa 19 Kilometer südsüdwestlich von Padua.

Quellen

Weblinks

Ort in Venetien
Simon Petrus als Namensgeber

San Pietro Viminario


Sakis Tolis (pravo ime Atanasios Tolis, gr. Σάκης Τόλης / Αθανάσιος Τόλης, Atena, 29. lipnja 1972.) grčki je glazbenik, gitarist i pjevač. Najpoznatiji je kao pjevač i gitarist grčkog black metal-sastava Rotting Christ, koji je osnovao s bratom Themisom i Jimom Patsourisom. Također se služi pseudonimom Necromayhem. Svira i u skupini Thou Art Lord, koju je osnovao s članovima ostalih grčkih sastava kao što Septicflesh i Necromantia.

Diskografija
Rotting Christ
 Thy Mighty Contract (1993.)
 Non Serviam (1994.)
 Triarchy of the Lost Lovers (1996.)
 A Dead Poem (1997.)
 Sleep of the Angels (1999.)
 Khronos (2000.)
 Genesis (2002.)
 Sanctus Diavolos (2004.)
 Theogonia (2007.)
 Aealo (2010.)
 Κατά τον δαίμονα εαυτού (2013.)
 Rituals (2016.)
 The Heretics (2019.)

Thou Art Lord

 Eosforos (1994.)
 Apollyon (1996.)
 DV8 (2002.)
 Orgia Daemonicum (2005.)
 The Regal Pulse of Lucifer (2013.)

Izvori

Grčki pjevači
Glazbenici heavy metala

Sakis Tolis


Der Íshokkísamband Íslands (kurz ÍHÍ; Eishockeyverband Islands) ist der nationale Eishockeyverband Islands mit Sitz in Reykjavík (neben der Sporthalle Laugardalshöllin und gegenüber dem Nationalstadion Laugardalsvöllur). Der Verband ist einer der Sportfachverbände des isländischen Sportverbandes Íþrótta- og Ólympíusamband Íslands, (ÍSÍ) und Vollmitglied der Internationalen Eishockey-Föderation (IIHF), in die er am 6. Mai 1992 aufgenommen wurde. Er ist Dachverband für über 600 Spieler, die in folgenden fünf Vereinen aktiv sind: Íshokkífélagið Björninn, Skautafélag Akureyrar, Skautafélag Reykjavíkur, Jakarnir Vestmannaeyjum und Narfi frá Hrísey. Aktueller Präsident ist Viðar Garðarsson.

In Island wurden in den Jahren 1997, 2000 und 2003 drei Eissporthallen gebaut, davon zwei in der Hauptstadt und eine in Akureyri.

Aufgaben
Der Verband kümmert sich überwiegend um die Durchführung der Spiele der isländischen Eishockeynationalmannschaft sowie der Frauen-Nationalmannschaft und der Junioren-Mannschaften. Zudem organisiert der Verband den Spielbetrieb auf Vereinsebene, unter anderem in der isländischen Eishockeyliga, deren Meister seit 1992 für die Männer und seit 2000 für die Frauen ermittelt werden.

Weblinks
 Offizielle Website (isländisch, englisch)
 Island auf der Webseite der IIHF (englisch)

Island
Eishockey (Island)
Sportverband (Island)
Nationaler Sportverband (Island)
Sport (Reykjavík)
Organisation (Reykjavík)

Íshokkísamband Íslands


Et lod er en tung genstand, typisk et stykke metal, som bruges til at tynge noget ned med, trække noget nedad med eller lignende fx brugt i et urværk, i et fysikforsøg,  eller hængende i en snor ved kontrol af om noget er lodret, eller ved måling af dybde. Et lod er en genstand, der oftest ligger lodret. Kan også bruges til at måle vægt.

Måleinstrumenter

Lod (genstand)


Gara din Curtea de Argeș este un monument istoric aflat pe teritoriul municipiului Curtea de Argeș.

Arhitectul italian Giulio Magni a primit, în același an 1898, o comandă pentru realizarea a două gări (aproape identice) și a unei halte pe liniile Pitești - Curtea de Argeș și Adjud - Comănești - Ghimeș, ambele
linii executate sub coordonarea inginerului român Elie Radu. Gările gemene din Curtea de Argeș și Comănești reprezintă o ilustrare a viziunii lui Magni asupra stilului național, el combinând elemente cu certe filiații în arhitectura romanică cu motive și materiale de tip oriental, asimilate pe filieră bizantină.

Destinată să servească linia Pitești – Curtea de Argeș, în lungime de 38,4 kilometri, gara a fost inaugurată pe 27 noiembrie 1898, dată la care s-a dat în folosință și linia de cale ferată.

Decorațiile exterioare sunt realizate cu brâuri de ceramică smălțuită executate de meșteri italieni, iar ancadramentele ușilor și ferestrelor sunt făcute tot din cărămidă smălțuită. Pentru învelitoarea acoperișului s-au folosit solzi de ardezie. Dimensiunile mici ale solzilor au permis urmărirea conturului nervurilor bolților.

Din cauza neglijenței autorităților, gara se găsește într-o avansată stare de degradare. Tencuiala de pe pereți este în multe locuri căzută, plouă prin acoperiș, ceasul Paul Garnier amplasat pe fațada dinspre peroane, asemănător celui din Gara Centrală din Paris, nu mai funcționează, maiestuosul candelabru de cristal care lumina sala de așteptare, încăpere în care se țineau odinioară cele mai frumoase baluri ale acelor vremuri, a fost transferat la Regionala CFR Craiova, Gara din Curtea de Argeș pierzând astfel un element decorativ excepțional.

Galerie

Note

Monumente istorice din județul Argeș
Curtea de Argeș
Curtea de Argeș
Clădiri și structuri proiectate de Giulio Magni
Clădiri și structuri realizate de Elie Radu

Gara Curtea de Argeș


Carola von der Weth (geborene Carola Manger; * 19. Juni 1959 in Suhl) ist eine deutsche Schachspielerin und Ingenieurin.

Leben
Carola von der Weth absolvierte eine Ausbildung zum Diplom-Ingenieur für Städtebau und arbeitet im Bau- und Stadtentwicklungsamt der Stadt Suhl. Ihre Hobbys waren Nah- und Fernschach. 1976 nahm sie erstmals an einer Schachmeisterschaft der Frauen teil. 1983 wurde sie DDR-Meisterin im Fernschach und 1986 gewann sie die 35. DDR-Schachmeisterschaft der Frauen.

Nahschach

Einzelmeisterschaften
Als Carola Manger nahm sie bei den DDR-Schachmeisterschaften der Frauen in den Jahren 1976 in Gröditz, 1979 in Suhl, 1982 in Salzwedel, 1983 in Cottbus, 1984 in Eilenburg  und 1986 in Nordhausen teil. In Nordhausen wurde sie Erste mit einem halben Punkt Vorsprung vor den punktgleichen Iris Bröder, Annett Wagner-Michel und Antje Riedel.

Mannschaftsmeisterschaften
Sie spielte am ersten Brett der Bezirksliga der Männer, um für Meisterschaften der Frauen zu trainieren.

In der Deutschen Schachbundesliga der Frauen wurde sie in den Spielzeiten 1991/92 und 1992/93 für die Mannschaft von Motor Weimar bzw. dem SV Weimar aufgestellt, kam jedoch nicht zum Einsatz.

Sonstiges
Sie trägt den Titel FIDE-Meister der Frauen (WFM).

Ihre höchste Wertung war eine Elo-Zahl von 2110 Punkten im Januar 1989, seitdem hat sich ihre Elo-Zahl nicht mehr verändert, da sie keine gewertete Partie mehr gespielt hat.

Fernschach
Sie gewann 1983 die Fernschachmeisterschaft der DDR und spielte im Semifinale der 5. Fernschachweltmeisterschaft der Frauen.

Sie nahm am Finale der 16. Deutschen Fernschachmeisterschaft der Frauen 1994/96 teil, die Anke Koglin gewann.

Quellen
 Horst Rittner: Carola Manger, eine Siegerin, mit der niemand rechnete – sie war die nervenstärkste. In: SCHACH 4/1986, S. 160–163.
 Integriertes Stadtentwicklungskonzept ISEK Suhl 2025 (PDF-Datei; 5,30 MB) Informationsbroschüre der Stadt Suhl
 Deutsche Meisterschaften der Frauen auf TeleSchach

Weblinks

Einzelnachweise

Schachspieler (Deutschland)
Schachspieler (DDR)
Schachspieler
Nationaler Einzelmeister (Fernschach)
Deutscher Einzelmeister (Schach)
DDR-Bürger
Deutscher
Geboren 1959
Frau

Carola von der Weth


An Digitaria simpsonii in uska species han Liliopsida nga syahan ginhulagway ni George Vasey, ngan ginhatag han pagkayana nga asya nga ngaran ni Merritt Lyndon Fernald. An Digitaria simpsonii in nahilalakip ha genus nga Digitaria, ngan familia nga Poaceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Digitaria (Poaceae)

Digitaria simpsonii


Söyleyeceklerim Var, Uğur Işılak'ın 2000 yılında piyasaya sürülen Türkiye'de çıkardığı sekizinci albümüdür. Parçaların söz ve müzikleri Uğur Işılak'a aittir.

Haydi Anadolu adlı parçası ise birçok siyasi parti, dernek ve kuruluş tarafından kullanıldı.

Parça Listesi
 Soran Varsa
 Yağmurlar Islanmasın
 Namusum Üstüne
 Muamma
 Gemileri Yakıyorum
 Nazlı Ceylan
 Zülfikar
 Kal Biraz Daha
 Şakir
 Erenlerin Sofrasında
 Sen Yoksun Diye
 Haydi Anadolu
 Vakit Tamam

Kaynakça

Uğur Işılak albümleri
2000 albümleri

Söyleyeceklerim Var


Le Lathar est un véhicule militaire léger tout-terrain non-blindé de transport tactique espagnol utilisé par les forces spéciales. Ils sont aérotransportables. Il est fabriqué par l'entreprise espagnole VT Proyectos.

Description
Ces modèles sont semblables au véhicule AGF Serval et basé sur le Nissan Patrol. 2 exemplaires peuvent être placés dans un hélicoptère Boeing CH-47 Chinook ou 1 transporté par élingage, trois dans le CASA C-295.

Utilisateurs

Militaires
  Le Lathar véhicule léger de reconnaissance pour forces spéciales a été vendu à 10 exemplaires à l'armée espagnole en 2016 pour le Commandement des opérations spéciales (Espagne) sur la base du Nissan Patrol qui remplaceront ou complèteront le véhicule unique Jankel Fox. Il est remplacé ou complété par le véhicule Neton dès 2020.

Notes et références

Véhicules comparables
 Jankel (entreprise) Fox
 Neton
 AGF Serval
 Polaris RZR

Véhicule militaire espagnol
Équipement militaire fabriqué en Espagne
Véhicule tout-terrain
Véhicule militaire léger
Véhicule militaire aéroporté
Automobile Nissan
Forces spéciales
Automobile des années 2010

Lathar


La Ligier JS21 est une monoplace de Formule 1, conçue par Michel Beaujon, Claude Galopin et Henri Durand, engagée par l'écurie française Ligier dans le cadre du championnat du monde de Formule 1 1983.

La monoplace est propulsée par un moteur V8 Ford-Cosworth atmosphérique et équipée de pneumatiques Michelin. Ses pilotes sont le Français Jean-Pierre Jarier et le Brésilien Raul Boesel.

Résultats en championnat du monde de Formule 1

Liens externes

Modèle de Formule 1 Ligier
Formule 1 en 1983

Ligier JS21


iPhone 7 සහ iPhone 7 plus යනු Inc. සමාගම විසින් නිෂ්පාදිත නවතම ස්මාර්ට් දුරකතනයකි.එය දී ප්‍රකාශ කර ඇත.එම දුරකතන 2ම  දින නිකුත් කිරීමට නියමිතය

පිරිවිතර

මෘදුකාංග
මෙම අයිෆෝන් 7 හා 7ප්ලස් iOS 10 සමඟ නැව් ගත කෙරේ.

දෘඪාංග

නව විශේෂාංග

සැලැසුම

බොත්තම
මෙවර අයිෆෝන්7 & 7ප්ලස් සඳහාHome key ද ත්‍රිමාණ ස්පර්ශ(3D touch) යොදා ඇත.

ප්‍රතිරෝධී
පෙර තිබූ අයිෆෝන් හී ජල ප්‍රතිරෝධී වුවත් නිල වශයෙන් ජල හා දූලි ප්‍රතිරෝධී(water & dust resistens) මෙම අයිෆෝන් 7 හා 7ප්ලස් දුරකතන සඳහ යොදා ඇත.

කැමරාව

අයිෆෝන් 7හී කැමරාව සඳහා කාච 6 සමඟ නිකුත් වේ.එම කාච මඟින් කැමරාව සඳහා මෙය පසුබිමක් මෙය වස්තුවක් ආදී ලෙස වෙන්කර හදුනාගත හැක.
 අයිෆෝන් 7ප්ලස් හී ද්විත්ව කැමරා(dual cam) සහිතය එක් කැමරාවක් wide angle කැමරාවකි එහි කාච 2කින් සමන්විත වේ.අනෙක Telephoto නම් වේ.මෙම කැමරා දෙකෙන්ම එකවර ඡායාරූප ලබාගෙන එවා එකිනෙක මත තබා සුපිරි ඡායාරූපයක් ලබාදේ.එමඟින් පැහැදිලිව නිවැරදි කර ලබාදේ.දහගුණයක්(×10) විශාලනය කළත් එහි ඇති තත්වය සුරැකේ.

තිරදර්ශකය

Stereo Speacker

EarPods
Lightning port වෙත ඍජුවම සම්බන්ධ කළ හැකි Earpodsද නිපදවා ඇත.මේවා Lightning headphone ලෙස හැදින්වේ.නැත හොත් jack සම්බන්ද කිරීමට ඇඩප්පරයක්(Adapter) භාවිතා කළ හැක එම Adapter මිල $9 වේ..එහි එක් පසෙක අයිෆෝනයට සම්බන්ධ කළ හැකි Lightning port එක හා අනෙක් පස head phone jack එක සම්බන්ධ කළ හැකි port එකද ඇත.

Air Pods
මෙහි ඇති 3.5mm ජැක් ඉවත් කිරීම නිසා විරැහැන් ලෙස සමබන්ධ කළ හැකි මෙම  AirPods නවතම අයිෆෝන් සමඟම නිකුත් කරන ලදී.මෙයටම ආවේනික චිපයක් ඇත.එය Apple W1වේ

ක්‍රියාකාරිත්වය
මෙය casing එකෙහි පියන විවර කර අයිෆෝනයට සමීප කළ විගස air pods සම්බන්ධ කළ යුතුද යන්න විමසයි.එසේ සම්බන්ද කළ පසු air pod මත දෙවරක් ස්පර්ශ කිරීමෙන් සිරී වෙත ප්‍රවේශ වීමේ හැකියාවද ඇත.මෙහි භාවිත කරන්නාගේ මුඛය අංග චලන මඟින් ඔහුගේ හඬ පමණක් වෙන් කර හඳුනා ගනී.

NFC/Pay

Specs

අයිෆෝන් 7


Cicloserina este un antibiotic tuberculostatic din clasa izoxazolidinonelor, utilizat în special în tratamentul tuberculozei. Calea de administrare disponibilă este cea orală.

Unele studii au indicat faptul că ar putea aduce beneficii în tratamentul tulburărilor de anxietate.

Molecula a fost descoperită în 1954 într-o specie de Streptomyces. Se află pe lista medicamentelor esențiale ale Organizației Mondiale a Sănătății.

Utilizări medicale
Cicloserina este utilizată în tratamentul tuberculozei produse de Mycobacterium tuberculosis, fiind un agent de linia a 2-a.

Mecanism de acțiune
Efectul antibacterian al cicloserinei se datorează efectului acesteia de a inhiba biosinteza peretelui celular bacterian.

Note

Vezi și
 Fosfomicină
 Bacitracină
 Linezolid

Antituberculoase
Izoxazoli
Lactame
Medicamente esențiale listate de OMS

Cicloserină


Schülldorf Almanya'nın kuzeyinde Schleswig-Holstein eyaletinde, Rendsburg-Eckernförde iline bağlı bölge. 12,99 km² yüzölçüme sahiptir. Nüfusu, 31 Aralık 2004 itibarıyla yaklaşık 567 olarak tespit edilmiştir. Belediye Başkanlığı Gudrun Höhling tarafından yürütülmektedir.

Dış bağlantılar
 www.amt-eiderkanal.de

Rendsburg-Eckernförde iline bağlı yerleşim birimleri

Schülldorf


Apacheria chiricahuensis, jedina biljna vrsta u rodu Apacheria, porodica Crossosomataceae, koja raste u stjenovitim pustinjskim staništima Arizone (okrug Cochise), i Novog Meksika (okruzi Hidalgo, Sierra, i Socorro) koji su nekada bili naseljeni Apačima, po čemu je rod i dobio ime.

A. chiricahuensis je lokalno puznata kao Cliff brittlebush i "apački grm". To je grm koji naraste do pola metra visine, sitnih bijeli do krem boje cvjetova, s 4 latice dugih 4 do 5 mm.

Izvori

Vanjske poveznice
Apacheria chiricahuensis C.T.Mason

Crossosomataceae

Apacheria chiricahuensis


NGC 7008, también conocida como la nebulosa del Feto por su aspecto, es una nebulosa planetaria situada en la constelación del Cisne al alcance de telescopios de aficionado. Fue descubierta en 1787 por William Herschel.

Se ha propuesto que las irregularidades en su estructura pueden haber sido causadas por interacciones entre la estrella progenitora cuando ésta estaba en la rama asintótica gigante y cuerpos de masas inferiores a una estrella -planetas o enanas marrones- que la orbitaban y que pudieron suponer incluso la destrucción de estos últimos al ser absorbidos por la estrella.

Referencias

Enlaces externos

 Cosmic Mystery: NGC 7008 by Dietmar Hager
 NGC 7008 @ DeepSkyPedia
 NGC 7008 (SIMBAD)

Nebulosas planetarias
Constelación de Cygnus
Objetos NGC

NGC 7008


Dünya Bankası, II. Dünya Savaşı'nın ardından 1945 yılında Uluslararası Yeniden Yapılanma ve Kalkınma Bankası (IBRD=International Bank for Reconstruction and Development) adıyla kurulmuş, 1947 yılında Birleşmiş Milletler'in özerk uzman kuruluşlarından biri olma özelliği kazanmıştır.

Günümüzde dünya devletlerinin 188'i Banka üyesidir. Bunlardan 11'i, Banka sermayesinin %55'ine sahiptir.
Dünya Bankası Guvernörler Kurulu, İcra direktörleri Kurulu, Başkanlık organları tarafından yönetilmektedir. Guvernörler Kurulu, üye devletlerin atadıkları birer guvernör ve vekilinden oluşmakta ve yılda bir kez toplanmaktadır. İcra direktörleri Kurulu iki yıl için görevlendirilen 24 üyeli ve sürekli karar organıdır.

Zaman içinde bir grup haline gelerek Dünya Bankası Grubu (World Bank Group) adını alan kuruluşun bünyesinde beş ana kurum yer almaktadır.

Uluslararası Yeniden Yapılanma ve Kalkınma Bankası - IBRD 1945 yılında kurulmuş olan ve gelişmekte olan ülkelerin kamu sektörüne kredi açan bölümdür. Türkiye kuruma 1947 yılında üye olmuştur. Kişi başına GSMH'ye göre yapılan dört gruplu sınıflandırmada Türkiye 3. grupta yer almakta, böylece 5 yıl geri ödemesiz 17 yıla kadar vadeli kredi kullanabilmektedir. Türkiye'nin sermaye ve oy gücü %0,5 düzeyindedir.

Uluslararası Kalkınma Birliği
Uluslararası Kalkınma Birliği (IDA - International Development Association), 1960 yılında kurulmuştur. Kişi başına gelir bakımından yoksulluk çizgisinin altında kalan ülkelere kredi açmaktadır. Bu ülkelere genel olarak sıfır faizli ve 35-40 yıl vadeli kredi kullandırmaktadır. Türkiye IDA'ya 1960 yılında katılmıştır; toplam sermaye içindeki payı %0,9'dur ve bu fondan kredi kullanmamaktadır.

Uluslararası Finans Kurumu
Uluslararası Finans Kurumu (IFC - International Finance Corporation), 1956 yılında kurulmuştur. Bu parça, gelişmekte olan ülkelerde özel sektöre kredi açmak ve özel sektörün gelişmesini sağlamak ile görevlidir. Türkiye, bu kuruma kurulduğu yıl katılmıştır ve toplam sermaye içinde %0,6 paya sahiptir.

Çoktaraflı Yatırımlar Garanti Ajansı
Çoktaraflı Yatırımlar Garanti Ajansı (MIGA - Multilateral Investment Guarantee Agency), 1985 yılında kurulmuştur. Gelişmekte olan ülkelerde yapılacak yabancı yatırımlara, ticari olmayan (döviz transfer zorluğu, kamulaştırma, millileştirme, vb.) riskleri karşılamaya dönük güvenceler sağlamak ile görevli parça olarak tasarlanmıştır. Türkiye MİGA'ya 1988 yılında katılmıştır. Bu kurum içinde sermaye payı ve oy gücü %0,4 düzeyindedir.

Uluslararası Yatırım Anlaşmazlıkları Çözüm Merkezi
Uluslararası Yatırım Anlaşmazlıkları Çözüm Merkezi (ICSID - International Centre for Settlement of Investment Disputes), 1965 yılında kurulmuştur. Merkez, arabuluculuk ve hakemlik davalarına bakan bir organdır. Tahkim ve Uzlaşma Panellerine ilişkin kurallar geliştirmekte, uzlaştırma komisyonu olarak iş görmektedir. Türkiye bu kuruma 1987 yılında katılmıştır.

Kriterlerin gelişimi
Çeşitli gelişmeler, bazı durumlarda 2015 yılı için Binyıl Kalkınma Hedefleri'ne ulaşılmasını sağladı. Hedeflerin gerçekleştirilebilmesi için şu altı kriterin karşılanması gerekmektedir: Afrika'da ve kırılgan ülkelerde daha güçlü ve daha kapsayıcı büyüme, sağlık ve eğitimde daha fazla çaba, kalkınma ve çevre gündemlerinin entegrasyonu, daha iyi yardımın yanı sıra ticaret müzakerelerinde hareket ve Dünya Bankası gibi çok taraflı kurumlardan daha güçlü ve daha odaklı destek.

 Aşırı Yoksulluk ve Açlığın Ortadan Kaldırılması: 1990'dan 2004'e kadar, aşırı yoksulluk içinde yaşayan insanların oranı neredeyse üçte birden beşte birin altına düştü. Sonuçlar bölgeler ve ülkeler arasında büyük farklılıklar gösterse de, eğilim, bir bütün olarak dünyanın yoksulluk içinde yaşayan insanların yüzdesini yarıya indirme hedefine ulaşabileceğini göstermektedir.
Ancak Afrika'nın yoksulluğunun artması beklenmektedir ve dünyadaki yetersiz beslenen çocukların %90'ının yaşadığı 36 ülkenin çoğu Afrika'dadır.
 Evrensel İlköğretimin Gerçekleştirilmesi: Gelişmekte olan ülkelerde okula giden çocukların oranı 1991'de %80'den 2005'te %88'e yükseldi. Yine de, 2005 itibariyle %57'si kız olmak üzere ilkokul çağındaki yaklaşık 72 milyon çocuk eğitim görmüyordu.
 Cinsiyet Eşitliğinin Teşvik Edilmesi: İşgücü piyasasında kadınlar için gidişat yavaş ilerlemektedir ancak erkeklerden çok daha fazla kadın - dünya çapında %60'tan fazla - ücretsiz aile işçisi olarak katkıda bulunmaktadır. Dünya Bankası Grubu Toplumsal Cinsiyet Eylem Planı, kadınların ekonomik olarak güçlenmesini ilerletmek ve ortak büyümeyi teşvik etmek için oluşturulmuştur.
 Çocuk Ölümlerinin Azaltılması: Küresel olarak hayatta kalma oranlarında bir miktar iyileşme vardır; hızlandırılmış iyileştirmelere en acil olarak Güney Asya ve Sahra Altı Afrika'da ihtiyaç duyulmaktadır. 2005 yılında tahminen 10 milyondan fazla beş yaş altı çocuk öldü; ölümlerinin çoğu önlenebilir nedenlerdendi.
 Anne Sağlığının İyileştirilmesi: Her yıl hamilelik veya doğumda ölen yarım milyon kadının neredeyse tamamı Sahra Altı Afrika ve Asya'da yaşamaktadır. Çeşitli sağlık müdahalelerinin büyük çapta erişilebilir olmasını gerektiren çok sayıda anne ölüm nedeni vardır.
 HIV/AIDS, Sıtma ve Diğer Hastalıklarla Mücadele: Yıllık yeni HIV enfeksiyonları ve AIDS ölümleri azaldı ancak HIV ile yaşayan insanların sayısı artmaya devam etmektedir. En kötü etkilenen sekiz Güney Afrika ülkesinde yaygınlık yüzde 15'in üzerindedir. Tedavi küresel olarak arttı, ancak yine de ihtiyaçların yalnızca yüzde 30'unu karşılamaktadır. (ülkeler arasında büyük farklılıklar vardır). AIDS, Sahra Altı Afrika'da önde gelen ölüm nedeni olmaya devam etmektedir (2007'de 1,6 milyon ölüm). Her yıl 300 ila 500 milyon sıtma vakası olmakta ve bu da 1 milyondan fazla ölüme yol açmaktadır. Neredeyse tüm vakalar ve ölümlerin yüzde 95'inden fazlası Sahra Altı Afrika'da görülmektedir.
 Çevresel Sürdürülebilirliğin Sağlanması: Ormansızlaşma, özellikle biyolojik çeşitliliğin azalmaya devam ettiği bölgelerde kritik bir sorun olmaya devam etmektedir. Sera gazı emisyonları, enerji teknolojisindeki ilerlemeden daha hızlı artmaktadır.
 Kalkınma için Küresel Bir Ortaklık Geliştirilmesi: Bağışçı ülkeler taahhütlerini yenilediler. Bağışçılar, mevcut çekirdek program geliştirme hızına uymak için taahhütlerini yerine getirmelidir. Binyıl Kalkınma Hedefleri'nin gerçekleştirilmesine yönelik ilerlemeyi hızlandırmak için Banka Grubu'nun çok taraflı ve yerel ortaklarla işbirliğine vurgu yapılmaktadır.

Kaynakça

Uluslararası hukuk
Maliye
Finans
Bankacılık
Siyasi tarih
Ekonomi tarihi
Çok taraflı kalkınma bankaları
Uluslarüstü bankalar

Dünya Bankası


Kong Harald eller Kong Harold kan henvise til flere monarker med dette navn:

Danmark
 Harald Blåtand (død ca. 985/986) – konge af Danmark ca. 958–ca. 986
 Harald 2. (død senest 1018) – konge af Danmark 1014–ca. 1018
 Harald Hen (ca. 1041–1080) – konge af Danmark 1076–1080

England
 Harald Harefod (ca. 1016–1040) – konge af England 1037–1040
 Harold Godvinson (1022–1066) – konge af England januar–oktober 1066

Norge
 Harald Hårfager (ca. 850–ca. 932) – konge af Norge ca. 871–ca. 932
 Harald Gråfeld (død 970) – konge af Norge ca. 959–970
 Harald Hårderåde (1015–1066) – konge af Norge 1046–1066
 Harald Gille (ca. 1103–1136) – konge af Norge omkr. 1130–1136
 Harald 5. (født 1937) – konge af Norge siden 1991

Andet
 Harald 1. Olafsson (1223–1248) – konge af Man og Hebriderne 1237–1248

Kong Harald


Mølskov (dansk) eller Möhlhorst (tysk) er et gods beliggende få kilometer nordvest for Egernførde ved foden af halvøen Svans i Sydslesvig. Gården ligger ved Østerbækken, som efter få kilometer munder ud i Slien. Nord for gården ligger skovområdet Dyrvad (Dürwade) og nordøst Dannevirkets Østervold, som i vikingetiden beskyttede halvøen Svans mod sydfra kommende tropper.

Navnet er afledt af en forhenværende vandmølle på samme sted. Møllegården hørte op til 1700-tallet under Himmelmark gods. I 1806 blev gården anerkendt som adelige gods. Mølskov hører nu i administrativ henseende til Flækkeby Kommune.

Noter

Svans adelige godsdistrikt

Mølskov (Sydslesvig)


Kuća Nazor nalazi se u Bobovišćima na Moru na otoku Braču.

Opis
Kuća Nazor nalazi se na padini brežuljka Glava pored starog puta za selo Ložišća. Dvorište je ograđeno visokim zidom s monumentalnim lučnim vratima, a na zaglavnom kamenu urezani su inicijali i godina gradnje: A•S•E•N 1817 (Antonio Stefano eredi Nazor 1817). Kuća je prostrana jednokatnica s visokim potkrovljem. Kuća je pokrivena dvostrešnim krovom od kamenih ploča s luminarima, a na polukružnim konzolama uz strehu leži facetirani kameni oluk. Zgrada predstavlja vrijedan primjer stambene građevine s utvrđenim dvorištem s početka 19. stoljeća i prva je kuća obitelji Nazor na Braču nakon doseljenja iz Poljica.

Zaštita
Pod oznakom Z-4327 zavedena je kao nepokretno kulturno dobro - pojedinačno, pravna statusa zaštićena kulturnog dobra.

Izvori

Građevine u Bobovišćima na Moru
Zaštićene javne građevine u Splitsko-dalmatinskoj županiji

Kuća Nazor u Bobovišćima na Moru