Los territorios polacos anexionados por la Alemania nazi se refieren a una porción de las áreas polacas de la preguerra que fueron anexadas al inicio de la Segunda Guerra Mundial por la Alemania nazi y puestas directamente bajo administración civil alemana, mientras que el resto de la Polonia ocupada recayó bajo la autoridad del Gobierno General. La anexión fue parte de la Cuarta partición de Polonia por parte de la Alemania nazi y de la Unión Soviética, delineada meses antes de la invasión, en el Pacto Mólotov-Ribbentrop.

Algunos pequeños territorios fueron incorporados directamente en los ya existentes Gaue de Prusia Oriental y Silesia, mientras que el resto del territorio fue usado para crear los Reichsgau de Danzig-Prusia Occidental y Wartheland. Este último fue el más grande y el único que comprendía únicamente el territorio anexado.

El término oficial empleado por las autoridades nazis para estas áreas fue territorios orientales incorporados (en alemán: Eingegliederten Ostgebieten). Los alemanes planearon una completa germanización de los territorios anexionados, al considerarlos como parte de su lebensraum. La población local judía fue forzada a vivir en guetos y fue progresivamente deportada a los campos de concentración nazis; el más infame de todos, Auschwitz, estaba ubicado en la anexionada Prusia Oriental Superior. La población local polaca debía ser gradualmente remplazada por colonos alemanes. En especial, la intelligentsia polaca se convirtió en objeto de asesinato en masa y un estimado de 780.000 polacos estuvo sujeto a expulsión, bien por el Gobierno General o por el Altreich para realizar trabajos forzados. La población polaca restante fue estrictamente segregada de la población alemana y fue objeto de una variedad de medidas represivas. Estas incluyeron trabajos forzados y su exclusión de todos los aspectos políticos y muchos culturales de la sociedad. Al mismo tiempo, se concedieron varios privilegios a la minoría alemana local y su número creció de forma constante a causa del asentamiento de alemanes étnicos, incluyendo aquellos desplazados por los traslados de población nazi-soviéticos.

Tras la Ofensiva del Oder-Vístula a inicios de 1945, la Unión Soviética tomó el control sobre los territorios en cuestión. La población étnica alemana o bien huyó del Ejército Rojo o bien fue posteriormente expulsada y los territorios pasaron a formar parte de la República Popular de Polonia.

Antecedentes
Ya en el otoño de 1933, Adolf Hitler reveló a las personas de su entorno sus intenciones de anexionar Polonia Occidental para crear la anhelada Gran Alemania (aunque la gran Alemania era la reunificación de la República de Weimar y Austria, porque la Pequeña Alemania, era la unificación de Prusia con el resto de estados germanos, excepto Austria). Tras la invasión de Polonia en septiembre de 1939, el Tercer Reich anexionó en octubre un área de 92.500 km² (23,7% de la Polonia de la preguerra) con una población de alrededor de 10 millones de personas (30% de la población polaca de la preguerra). El resto del territorio polaco fue anexionado por la Unión Soviética (201,000 km² o 51,6% de la Polonia de la preguerra) o fue convertido en la zona de ocupación controlada por Alemania (95,500 km² o 24,5% de la Polonia de la preguerra). Una pequeña porción de la Polonia de la preguerra (700 km²) por la Eslovaquia nazi.

Desde 1935, la Alemania nazi fue dividida en provincias (Gaue) que había remplazado a los antiguos Estados alemanes y provincias prusianas. De los territorios anexionados, algunos fueron adjuntadas a los existentes Gaue de Prusia Oriental y Silesia (más tarde Alta Silesia); mientras que de otros se constituyeron los nuevos Reichgaue Danzig-Prusia Occidental y Wartheland. Wartheland fue el único Gau creado únicamente con territorios anexionados, pues Danzig-Prusia Occidental comprendía también las antiguas áreas alemanas y la antigua Ciudad libre de Danzig. El Gobierno General quedó fuera del Tercer Reich.

La anexión de territorios era una violación del derecho internacional, en particular, la Convención de la Haya IV, firmada en 1907. Los oficiales de Alemania nazi discutieron la convención e intentaron burlarla al declararle la guerra a Polonia antes de la anexión, lo que a su juicio hacía inaplicable la convención.

Administración
Más información: División administrativa de los territorios polacos durante la Segunda Guerra Mundial y Administración militar en la Polonia ocupada

El 8 y 13 de septiembre de 1939, los distritos militares alemanes de "Posen" (Poznań), comandados por el general Alfred von Vollard-Bockelberg, y Westpreußen (Prusia occidental), comandados por Walter Heitz, se establecieron en la Gran Polonia y la Pomerelia conquistadas, respectivamente. De acuerdo con las leyes del 21 de mayo de 1935 y del 1 de junio de 1938, el ejército alemán, la Wehrmacht, delegó poderes administrativos civiles a los "Jefes de Administración Civil" (Chefs der Zivilverwaltung, CdZ). Hitler nombró a Arthur Greiser para convertirse en el CdZ del distrito militar de Posen, y el Gauleiter Albert Forster de Dánzig para convertirse en el CdZ del distrito militar de Prusia Occidental. El 3 de octubre de 1939, los distritos militares "Lodz" (Łódź) y "Krakau" (Cracovia) se establecieron bajo el mando de los principales generales Gerd von Rundstedt y Wilhelm List, y Hitler nombró a Hans Frank y Arthur Seyß-Inquart como jefes civiles. respectivamente. Frank fue al mismo tiempo nombrado "administrador jefe supremo" para todos los territorios ocupados.

Decreto de anexión de Hitler, octubre de 1939
Un decreto, promulgado por Hitler el 8 de octubre de 1939, proveyó la anexión de las antiguas áreas polacas occidentales y la antigua Ciudad Libre de Dánzig y otra ley estipuló la inclusión del área alrededor de Suwalki (el triángulo de Suwalki).

Los primeros dos párrafos del decreto creó el "Reichsgau Posen" en Gran Polonia con las regiones administrativas (Regierungsbezirk) Hohensalza, Posen y Kalisch, así como "Reichsgau Prusia Occidental" () en Pomerelia con las regiones administrativas Bromberg, Dánzig y Marienwerder. Estas regiones administrativas fueron nombradas con los topónimos alemanes de sus ciudades sede: Hohensalza (Inowrocław), Posen (Poznań), Kalisch (Kalisz), Bromberg (Bydgoszcz), Dánzig (Gdansk) y Marienwerder (Kwidzyn). Los territorios anexionados fueron dos veces más grandes que las antiguas conquistas prusias en las Particiones de Polonia y comprendía el doble de población. Comparado a 1914, la frontera del Reich se extiende hacia el este unos 150-200 km en promedio. A pesar de este hecho, Alemania usó la antigua propaganda prusia de crear un "muro alemán vivo" en los territorios polacos. El 29 de enero de 1940, el Reichsgau Posen fue renombrado como "Reichsgau Wartheland" (Warthegau), mientras que el Reichsgau de Prusia Occidental pasó a llamarse "Reichsgau de Dánzig-Prusia Occidental".

Las áreas anexionadas renombradas no fueron convertidas en provincias separadas, sino que fueron incluidas en las provincias existentes de Prusia Oriental y Alta Silesia por §4 del decreto de Hitler. Arthur Greiser fue nombrado Gauleiter del Reichsgau Posen y Albert Forster, del Reichsgau de Prusia Occidental.

Divisiones administrativas

Demografía

Demografía en 1939
Antes de la invasión alemana nazi en septiembre de 1939 y la posterior anexión en octubre, los territorios consistían de un total de hasta 10.568.000 personas o un 30% de la población de la Polonia pre-1939. Debido a las huidas, bajas en la guerra, migración natural y carencia de datos confiables contemporáneos, la demografía, especialmente en las regiones fronterizas, solo puede ser estimada.

{| class=wikitable
! colspan="7" style="text-align:center;"|Datos demográficos por región en los Gaue alemanes que incluían territorio anexionado: Estimados de acuerdo a la Oficina de Políticas Raciales de la Alemania nazi, 25 de noviembre de 1939
|-
!Gau/Reichsgau
!Prusia Oriental
!Reichsgau de Dánzig-Prusia Occidental
!Reichsgau de Wartheland
!Provincia de Silesia
!Total en las cuatro provincias
!Solo partes anexionadas de estas provincias
|-  style="text-align:right; background:white;"
| style="text-align:center;"|Área (km²)|| 52,099 || 25,705||40,309||46,908||165,021||86,295
|- style="text-align:right;"
| style="text-align:center;"|Población total|| 3,113,000 || 2,156,000 ||4,203,000 ||7,258,000||16,729,000||9,082,000
|-  style="text-align:right; background:white;"
| style="text-align:center;"|Personas por km² ||61||84||104||155||101||105
|- style="text-align:right;"
| style="text-align:center;"|Alemanes||2,004,768||817,474||309,002||3,813,930||8,145,174||597,784
|-  style="text-align:right; background:white;"
| style="text-align:center;"|% Alemanes||71%||38%||7%||66%||49%||7%
|- style="text-align:right;"
| style="text-align:center;"|Judíos||79,198 ||23,302||322,947||123,202||548,649||494,913
|-  style="text-align:right; background:white;"
| style="text-align:center;"|% Judíos||3%||1%||8%||2%||3%||5%
|- style="text-align:right;"
| style="text-align:center;"|Polacos||810,834||1,310,099||3,558,489||2,184,329||7,863,751||7,817,377
|-  style="text-align:right; background:white;"
| style="text-align:center;"|% Polacos||26%||61%||85%||30%||47%||86%
|- style="text-align:right;"
| style="text-align:center;"|Otros'||17,773 ||4,666|| 11,984|| 136,578 ||171,001|| 171,001
|}

Heinemann (2003) brinda cantidades idénticas para el Reichsgau de Dánzig-Prusia Occidental y Warthegau. Para la Alta Silesia Oriental, Heinemann calcula la población utilizando el censo nazi de diciembre de 1939, que decía había 2,43 millones de personas, de las cuales ~1,08 millones eran alemanes étnicos, ~930,000 polacos y ~90,000 judíos. Heinemann y la Encyclopaedia Judaica también proporcionan un estimado más alto de población judía, cuyo número calculan fluctuaba entre 560.000 y 586.628 personas. Eberhardt confirma la cantidad dada por la Oficina de Políticas Raciales al afirmar que unas 600.000 personas eran alemanas.

Waszak (1970) cita estimados apenas divergentes, publicados por primera vez en 1947:

Los datos del censo fueron compilados por la Alemania nazi en Dánzig-Prusia Occidental el 3 de diciembre y en Warthegau y la Alta Silesia el7 de diciembre. Muchos polacos intentaron presentarse a sí mismos como alemanes (Volksdeutsche) con la esperanza de evitar las atrocidades antipolacas que ocurrieron durante la invasión. Los nazis clasificaron a la gente de acuerdo a criterios raciales, con los polacos y judíos considerados como Untermenschen (subhumanos), en oposición a los alemanes, quien según la ideología nazi de la época eran una raza superior (Herrenvolk). Esta clasificación no solo tenía significado ideológico, sino que estuvo expresaba en todos los aspectos de la vida diaria práctica y el tratamiento de la población.

 Planes de germanización por medio de la expulsión, colonización y genocidio

El 7 de octubre de 1939, Hitler nombró a Heinrich Himmler como su comisionado de asentamientos, responsable por todas las medidas de colonización en el Altreich y los territorios anexionados, así como del intercambio de población con la Unión Soviética. Para esta nueva oficina, Himmler eligió el título de Reichskommissar für die Festigung deutschen Volkstums (RKF, "Comisionado del Reich para la Consolidación del Pueblo Alemán"). El personal del RKF (Stabshauptamt RKF) a través del Hauptamt Volksdeutsche Mittelstelle (VOMI) y del Rasse-und Siedlungs-Hauptamt (RuSHA, Departamento Central de Raza y Asentamiento) de las SS planificaron y ejecutar durante la guerra el proceso de reasentamiento y exterminio en los territorios anexionados. En octubre de 1939, Himmler ordenó la expulsión inmediata de todos los judíos de los territorios anexionados, de todos los "Polacos del Congreso" del Reichsgau de Dánzig-Prusia Occidental, y de todos los "enemigos del Reich" de Warthegau, Prusia Oriental y la Alta Silesia Oriental. El término «enemigos del Reich» fue aplicado a todos los polacos con educación superior, que hubieran participado en cualquier organización o iniciativa patriota en la preguerra y, generalmente, a quienes manifestaban patriotismo polaco. Aquellos expulsados debían ser deportados al Gobierno General.

Esta directiva fue sobreseída por otra directiva del RKF de inicios de 1940, la cual ordenaba la expulsión inmediata de los judíos restantes y el reemplazo de los 3,4 millones de polacos por colonos alemanes a largo plazo. El primer paso para alcanzar este escenario fue el asentamiento de 100.000 familias alemanes en los primeros tres años. En esta fase preliminar, los planificadores creían que los colonos sería reubicados al Altreich. Los polacos de «valor racial» debían estar exentos de deportación, así como los alemanes étnicos. Himmler dijo que quería «crear una provincia rubia ahí». La Oficina Central de Inmigración (Einwandererzentralstelle, EWZ) y la Oficina Central de Reasentamiento (Umwandererzentralstelle'', UWZ) de la RuSHA en las SS eran las responsables de la «evaluación racial». Los territorios anexionados debían ser germanizados en un período de 5 años en las áreas rurales y de 10 años en las áreas urbanas; mientras que el Gobierno General debía estar completamente germanizado en 15 años.

En la práctica, el cambio de población durante la guerra en los territorios anexionados no llegó a la extensión planeada, sea respecto a la cantidad de polacos expulsados y los alemanes reasentados o con respecto al origen de los colonos alemanes que provenían de la Unión Soviética. Los planes para reubicar a los alemanes del Tercer Reich fueron mantenidos en el Generalplan Ost, pero fueron pospuestos para después de la guerra. Esta plan suponía la eliminación de todos los judíos y, a largo plazo, la deportación de inicialmente 31 millones, luego 51 millones, de eslavos a Siberia de una gran área designada para la colonización alemana. La «remoción» de polacos consistía en acciones tales como limpieza étnica, ejecuciones masivas, hambruna organizada y erradicación de grupos nacionales para dispersarlos en bolsones aislados y utilizar a sus miembros como mano de obra forzada. Alrededor de 350.000 alemanes étnicos fueron reubicados en Polonia después de que la propaganda nazi los persuadiera de abandonar los Estados bálticos antes de su captura por la Unión Soviética.

Además, se esperaba que otros colonos germánicos, tales como los holandeses, daneses y suecos, se asentaran en estas zonas. Una pequeña colonia de artesanos holandeses ya estaba establecida en Poznań en 1941.

Véase también
 Antiguos territorios orientales de Alemania
 Territorios polacos anexionados por la Unión Soviética
 Ocupación de Polonia (1939-1945)
 Crímenes de guerra alemanes en Polonia

Referencias

Bibliografía

Enlaces externos
 Mapa de Polonia bajo ocupación alemana y soviética

Polonia en la Segunda Guerra Mundial
Expansionismo de la Alemania nazi
Polonia por Alemania nazi
Relaciones Alemania-Polonia
Estados y territorios fundados en 1939
Estados y territorios desaparecidos en 1945
Historia territorial de Polonia

Territorios polacos anexionados por la Alemania nazi


Yenihayat, Çorum ilinin Merkez ilçesine bağlı bir köydür.

Tarihçe
Köyün adı, 1925 yılı kayıtlarında Abdalbodu, 1946 yılı kayıtlarında ise Aptalbodu olarak geçmektedir.

Coğrafya
Köy, Çorum il merkezine 37 km uzaklıktadır. Köy, Yenihayat Barajı'nın kıyısındadır.

Nüfus

Kaynakça

Dış bağlantılar

Çorum merkez belde ve köyleri

Yenihayat, Çorum


An Potamogeton intortusifolius in uska species han Liliopsida nga ginhulagway ni J. B. He. An Potamogeton intortusifolius in nahilalakip ha genus nga Potamogeton, ngan familia nga Potamogetonaceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Potamogeton

Potamogeton intortusifolius


Listfræði er ein þeirra fræðigreina sem fjallar um listir og sögulega og samfélagslega virkni þeirra, á ólíkum tímum og mismunandi menningarsvæðum. Upprunalega náði listfræði yfir fagurfræði hluta og sjónræn tjáning skoðuð og ná rannsóknir á sviðinu yfir alla listsköpun, svo sem málaralistar, höggmynda, grafíkur, innsetninga, gjörninga, vídeóverka, en einnig byggingarlist, hönnun og sjónmenningu. Í dag skoðar listfræði víðtækari þætti sjónrænnar menningar, þar með taldar hinar ýmsu sjónrænu og hugmyndafræðilegu afleiðingar af breytilegum skilningi á list. Listfræði nær yfir rannsóknir á hlutum sem eru búnir til af ólíkum menningarsamfélögum um allan heim og á öllum tímum sem flytja merkingu, mikilvægi eða nytjar fyrst og fremst með sjónrænum hætti.

Listfræði er kennd við Háskóla Íslands á grunn- og framhaldsstigi. Listfræðafélag Íslands er félag listfræðinga sem hafa B.A. gráðu frá viðurkenndum háskóla með listfræði sem aðalgrein og annarra sem félagsmenn telja uppfylla kröfur um sambærilega menntun eða fræðistörf.

Sem fræðigrein er lisfræði aðgreind frá listrýni, sem leitast við að skoða listrænt gildi einstakra verka í samanburði við önnur af sambærilegum stíl, eða meta tiltekna stílstefnu eða hreyfingu. Ein grein þessa fræðasviðs er fagurfræði, sem felur í sér að skoða gátuna um hið háleita og finna kjarna fegurðarinnar. Tæknilega séð er listfræði aðskilin frá þessari grein, því listfræðingurinn notar sögulega aðferð til að svara spurningum eins og: hvernig skapaði listamaðurinn verkið?, hverjir voru kaupendurnir?, hverjir voru kennarar hans eða hennar?, hverjir voru áhorfendur?, hverjir voru lærisveinar hans eða hennar?, hvaða sögulegu öfl mótaði listamanninn og hvernig hafði hann eða hún og sköpunin á móti áhrif á gang listrænna, pólitískra og félagslegra atburða? Samt er vafi á því hvort hægt sé að svara mörgum spurningum af þessu tagi á fullnægjandi hátt án þess að hafa einnig í huga grunnspurningar um eðli listarinnar. Skörp skil milli listfræði og listspeki (fagurfræði) geta staðið í vegi slíkra spurninga.

Íslenskir listfræðingar

 Aðalsteinn Ingólfsson
 Aldís Arnardóttir
 Auður Ava Ólafsdóttir
 Ásdís Ólafsdóttir
 Benedikt Hjartarson
 Bera Nordal
 Björn Th. Björnsson
 Eiríkur Þorláksson
 Guðni Tómasson
 Gunnar B. Kvaran
 Halldór Björn Runólfsson
 Halldóra Arnardóttir
 Hannes Sigurðsson
 Harpa Þórsdóttir
 Jón Proppé
 Laufey Helgadóttir
 Margrét Elísabet Ólafsdóttir
 Markús Þór Andrésson
 Ólafur Kvaran
 Ólöf K. Sigurðardóttir
 Selma Jónsdóttir
 Sunna Ástþórsdóttir
 Ynda Eldborg
 Þóra Kristjánsdóttir
 Æsa Sigurjónsdóttir

Heimildir

Hugvísindi

Listfræði


Rob Hubbard (Kingston na Hullu, Engleska, 1955. engleski skladatelj najpoznatiji po glazbenom i programerskom radu za mikroračunala 1980-ih, kao što je Commodore 64.

Mladost
Počeo je svirati sa sedam godina, a za vrijeme školovanja svirao je u glazbenim skupinama. Nakon škole odlazi na glazbeni koledž.

Karijera
U kasnim 70-ima, a prije skladanja za računalne igre, bio je profesionalni studijski glazbenik. Odlučio se naučiti programiranju u  BASIC-u i strojnom kodu za računalo Commodore 64.

1985. je prišao izdavačkoj kući za računalne igre Gremlin Graphics kako bi im ponudio nekoliko demoradova i program za učenje glazbe, ali su u kući bili zainteresiraniji za njegovu glazbu nego softver, te su ga zatražili izradu soundtracka za platformsku igru Thing on a Spring.

Hubbard je između 1985. i 1996. napisao ili prilagodio glazbu za više izdavača u preko 75 igara, među kojima su Monty on the Run, Crazy Comets, Master of Magic i Commando. Neke od svojih popularnijih melodija Hubbard je napisao za igre Warhawk, Delta, Thrust, Lightforce, Spellbound, Sanxion, Auf Wiedersehen Monty i International Karate. Igra Knucklebusters sadrži njegovu najdulju skladbu, trajanja 17 minuta. Kao osobno omiljene radove, Hubbard je izdvojio glazbu u igrama: Kentilla, WAR i Sanxion.  Najmanje omiljen rad mu je za igru Samantha Fox Strip Poker, gdje se pojavio pod pseudonimom John York, za koji priznaje da ga je obavio isključivo radi novca. Kao glazbene utjecaje ističe Jeana Michela Jarree, Larryja Fasta i druge synth grupe.

Hubbard je ponajviše skladao za SID zvučni međusklop računala Commodore 64. Radio je kao slobodni umjetnik i odbijao ponude tvrtki za zasnivanje radnog odnosa.
Nakon duže stanke 2014. godine je napravio glazbu za From Bedrooms to Billions te 2018. godine za Go Go Dash.

Izvori

 Britanski glazbenici

Rob Hubbard


"Fortuneteller" is a song written by Dyer Hurdon and Basil Hurdon, and recorded by Bobby Curtola in 1962. The song spent 14 weeks on the Billboard Hot 100 chart, peaking at number 41 on June 23, 1962.

References

1962 songs
1962 singles

Fortuneteller (song)


Public holidays and statutory holidays in Hong Kong are holidays designated by the Government of Hong Kong. They allow workers rest from work, usually in conjunction with special occasions. Public holidays in Hong Kong are typically associated with traditional Chinese festivals, such as Lunar New Year, the Mid-Autumn Festival, and the Dragon Boat Festival. Other public holidays include National Day (1 October), Hong Kong Special Administrative Region Establishment Day (1 July), and Christmas Day (25 December).

Public holidays and statutory holidays are an important part of life in Hong Kong, allowing people to take a break from work and celebrate important cultural and national events.

List of holidays
The 17 public holidays (), also called bank holidays (), are set by the General Holidays Ordinance.

According to the Employment Ordinance, 13 of the 17 public holidays are compulsory for employers to give to the employees. These 13 holidays are known as statutory holidays (), labour holidays (), or factory holidays (). These are highlighted in beige below.

Operation of statutory holidays
If an employer states in the employment contract that its employees are only allowed to take statutory holidays, it is legal to require the employees to work on public holidays that are not statutory holidays (i.e. Good Friday, the day following Good Friday, Easter Monday and the day following Christmas) without salary or leave compensations.

Traditionally, statutory holidays are an entitlement associated with blue-collar jobs in fields such as manufacturing, construction, textiles and clothing, repairing, mass media, security, cleaning, transportation, logistics, distribution, retailing, catering, labourer, hotel and customer service.

Previous holidays
Under the administration of the United Kingdom prior to 1997, the Queen's Birthday was a public holiday observed in the second Monday of June. It was replaced by the Hong Kong Special Administrative Region Establishment Day after the transfer of sovereignty to the People's Republic of China. Similarly, Commonwealth Day was a school holiday prior to the transfer of sovereignty, as is the birthday anniversary of Dr. Sun Yat Sen. The anniversary of the liberation of Hong Kong () was observed on the last Monday in August, and the preceding day was also observed as anniversary of the victory in the Second Sino-Japanese War. After the transfer of sovereignty, the two public holidays were replaced with Labour Day and the National Day of the People's Republic of China.

Weekends and days in lieu
According to Hong Kong laws, when a designated public holiday falls on a Sunday or on the same day of another holiday, the immediate following weekday would be a public holiday. However, there are exceptions; for example, as Lunar New Year 2007 falls on a Sunday (18 February), the government have designated the Saturday directly before (17 February) as a public holiday. However, this does not apply to Saturdays, and when a non-statutory public holiday falls on a Saturday, the public holiday is lost to people that do not work on Saturdays.

In general, if a statutory holiday falls on the employee's rest day, the employer is committed to giving a day off-in-lieu at a following day which isn't the employee's rest day. For example, under the 5-day work week system, if a statutory holiday falls on a Saturday, the employee can be entitled to a day off-in-lieu.  This is not true for non-statutory public holidays which are lost to people that do not work on Saturday.

See also
 Traditional Chinese holidays
 Public holidays in Macau

References

GovHK: General holidays for 2010

External links
Hong Kong public holidays list on government web site
 General Holidays Ordinance
LegCo papers concerning the Liberation Day

Hong Kong
Hong Kong

Public holidays in Hong Kong


Kurija Švarcovina (Nespeš), građevina u mjestu Nespeš, u gradu Sveti Ivan Zelina, zaštićeno kulturno dobro.

Opis
Kurija Švarcovina u Nespešu nalazi se na osami usred brežuljka. Podignuta je krajem 18. ili početkom 19. stoljeća u kasnobarokno – klasicističkim oblicima. To je jednokatnica pravokutne tlocrtne osnove pokrivena četverostrešnim krovištem. Eksterijer kurije je naknadnim intervencijama djelomično izgubio izvoran izgled. Unutrašnji raspored prostorija jednostavan je i funkcionalan. Prizemlje je svođeno bačvastim svodom sa susvodnicama, prostorije na katu imaju drvene grednike oslikane geometrijskim motivima. Poluukopani podrum svođen je češkim i bačvastim svodom. Od zelenila je sačuvano nekoliko stabala smreka i pačempresa. Jedna je od vrednijih kurija zelinskog kraja.

Zaštita
Pod oznakom Z-3832 zaveden je kao nepokretno kulturno dobro - pojedinačno, pravna statusa zaštićena kulturnog dobra, klasificirano kao "sakralna graditeljska baština".

Izvori

Zaštićene stambene građevine u Zagrebačkoj županiji
Švarcovina
Građevine u Svetom Ivanu Zelini

Kurija Švarcovina


Ayak Sesleri, Leman Sam'ın 1992 çıkışlı üçüncü stüdyo albümüdür.

Şarkılar
 "Lale"
 "Sorgu"
 "Rüzgâr"
 "Kıyamam Sana"
 "Ayak Sesleri"
 "Güceh Gızım"
 "Dünya Umruna"
 "İçime Sinmiyor"
 "Kavak Yelleri"
 "Yol Ver"
 "Anladım"
 "Sına Yar"

Personel
Stüdyo: Erekli - Tunç Ses Kayıt
Tonmaister: Cihan Okan, İhsan Apça
Hamit Ündaş

Dış bağlantılar
LemanSam.com.tr

Leman Sam albümleri
1992 albümleri

Ayak Sesleri


فيشتشيتاراسيفكا (Вищетарасівка) هي مدينة في مقاطعة دنيبروبيتروفسكا في أوكرانيا.

يبلغ عدد سكانها حوالي 3615 نسمة.

مراجع

مدن أوكرانيا

فيشتشيتاراسيفكا (دنيبروبيتروفسكا)


Ull-Kisa er norskt knattspyrnulið frá  Jessheim . Heimavöllur félagsins heitir Uki Arena. Teitur Þórðarson þjálfaði liðið um nokkurra ára skeið.

Norsk knattspyrnufélög
Jessheim
stofnað 1894

Ull-Kisa


An Pseudorhiza foelscheorum in uska species han Liliopsida nga ginhulagway ni M.Gerbaud ngan Olivier Gerbaud. An Pseudorhiza foelscheorum in nahilalakip ha genus nga Pseudorhiza, ngan familia nga Orchidaceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Pseudorhiza (Orchidaceae)

Pseudorhiza foelscheorum


O Tribunal de Magistrados de Bow Street tornou-se um dos tribunais de magistrados mais famosos da Inglaterra . Ao longo de seus 266 anos de existência, ocupou vários edifícios na Bow Street, no centro de Londres, imediatamente a nordeste de Covent Garden . Fechou em 2006 e seu trabalho mudou para um conjunto de quatro tribunais de magistrados: Westminster, Camberwell Green, Highbury Corner e o Tribunal de Magistrados da Cidade de Westminster. O magistrado sênior em Bow Street até 2000 foi o Chief Metropolitan Stipendiary Magistrate.

O edifício, classificado como grau II, é agora um hotel e um museu da polícia.

História

O primeiro tribunal em Bow Street foi estabelecido em 1740, quando o coronel Sir Thomas de Veil, um juiz de Westminster, sentou-se como magistrado em sua casa no número 4. De Veil foi sucedido pelo romancista e dramaturgo Henry Fielding em 1747. Ele foi nomeado magistrado da cidade de Westminster em 1748, numa época em que o problema do consumo de gim e o crime resultante estavam no auge. Havia oito estabelecimentos licenciados na rua e Fielding relatou que uma em cada quatro casas em Covent Garden era uma loja de gim. Em 1749, em resposta aos apelos para encontrar um meio eficaz de combater o aumento do crime e da desordem, Fielding reuniu oito policiais confiáveis, conhecidos como "Pessoal do Sr. Fielding", que logo ganharam reputação de honestidade e eficiência em sua busca por criminosos. Os policiais passaram a ser conhecidos como Bow Street Runners . O meio-irmão cego de Fielding, Sir John Fielding (conhecido como o "Blind Beak of Bow Street"), sucedeu seu irmão como magistrado em 1754 e refinou a patrulha na primeira força policial verdadeiramente eficaz da capital. O início do século 19 viu um aumento dramático no número e no escopo da polícia baseada em Bow Street com a formação de 1805 da Bow Street Horse Patrole, que cobria os limites de Londres e foi a primeira unidade policial uniformizada na Grã-Bretanha, e em 1821 a Patrulha Montada Desmontada que cobria áreas suburbanas.

Quando o Metropolitan Police Service foi estabelecido em 1829, uma delegacia logo foi instalada nos números 25 e 27.

Em 1876 , o Duque de Bedford alugou um terreno no lado leste da Bow Street para os Comissários da HM Works and Public Buildings para um novo tribunal de magistrados e a delegacia de polícia, com um aluguel anual de £ 100. O trabalho no edifício atual de acordo com um projeto do agrimensor do Office of Works, Sir John Taylor, começou em 1878 e foi concluído em 1881 - a data de 1879 na pedra acima da porta do edifício atual é quando se esperava que o trabalho terminasse. . A entrada da listagem da Inglaterra histórica descreve o estilo arquitetônico como " graeco-romano eclético e digno, com alguns detalhes ligeiramente vanbrughianos, ao estilo Pennethorne ".

Em 1878, o dicionário geográfico Walter Thornbury publicou que o estabelecimento, ainda chamado geralmente de Casa dos Magistrados, consistia em "três magistrados, cada um atendendo dois dias na semana".

Fechamento e reconstrução

O status tombado do prédio, contendo o tribunal e a delegacia de polícia, significava que não era econômico atualizá-lo para os padrões modernos. Foi assim considerado o seu encerramento, permitindo uma melhor utilização de um edifício que dá para a frente da Royal Opera House .

A delegacia de polícia foi fechada em 1992, e em 2004 o tribunal foi colocado à venda por seus proprietários conjuntos, a Greater London Magistrates' Courts Authority e a Metropolitan Police Authority . Em julho de 2005, o local foi comprado pelo promotor imobiliário Gerry Barrett para convertê-lo em um hotel boutique, e o tribunal foi encerrado em 14 de julho de 2006. O caso final foi o de Jason John Handy, um alcoólatra vagabundo de 33 anos acusado de violar sua ordem de comportamento antissocial. Outros casos no último dia incluíram mendigos, ladrões de lojas, motoristas ilegais de minitáxis e uma audiência terrorista - a primeira desse tipo - na qual um suspeito de terrorismo foi acusado de violar sua ordem de controle. O último dia foi fortemente assistido por membros da imprensa. Os casos restantes do tribunal foram transferidos para o Tribunal de Magistrados de Horseferry Road, que foi fechado em 2011, quando seu trabalho foi transferido para o antigo Tribunal de Marylebone e renomeado para Tribunal de Magistrados de Westminster.

Em 2008, o local da Bow Street foi vendido para desenvolvedores austríacos que obtiveram permissão de planejamento para um hotel e museu da polícia, mantendo a fachada do antigo prédio do tribunal. Em outubro de 2016, o local foi vendido novamente, para o braço britânico da empresa de investimentos do Catar BTC, que usou a permissão de planejamento existente. Um hotel de 91 quartos, administrado pela rede NoMad, com sede em Nova York, foi inaugurado em maio de 2021, assim como um restaurante público e um museu da história da polícia local.

Réus famosos
Muitos acusados famosos passaram por Bow Street, muitas vezes antes do julgamento no Tribunal Criminal Central, Old Bailey ou em outros centros do Tribunal da Coroa, ou quando detidos por extradição ou acusações de terrorismo. Esses incluem:

 Giacomo Casanova
 Roger Casement
 Dr Crippen
 Abu Hamza al-Masri
 William Brooke Joyce
  Kray twins
 Emmeline e Christabel Pankhurst
 General Pinochet
 John Cyril Porte
 Oscar Wilde

Ligações externas

 Mapa: Rua Bow
 Museu da Polícia de Bow Street

Tribunais do Reino Unido

Tribunal de Magistrados de Bow Street


Den nye lejer er en dansk kortfilm fra 2005, der er instrueret af Esben Tønnesen efter manuskript af Kim Fupz Aakeson.

Handling
Boligmarkedet har aldrig været sværere at komme ind på.

Referencer

Eksterne henvisninger

Kortfilm fra Danmark
Danske film fra 2005

Den nye lejer (film fra 2005)


Botanical Journal of the Linnean Society (abreviado Bot. J. Linn. Soc.) es una revista ilustrada con descripciones botánicas que es editada por Sociedad Linneana de Londres. Comenzó su publicación en el año 1969. Fue precedida por ''Journal of the Linnean Society.

Es una revista científica para la publicación de artículos originales relacionados con la taxonomía de las plantas y de los grupos de hongos, incluyendo la anatomía, biosistemática, citología, ecología, etnobotánica, microscopía electrónica, morfogénesis, paleobotánica, palinología y fitoquímica.

La revista es una publicación de la Sociedad Linneana de Londres, y está disponible tanto en formato impreso como en línea de búsqueda.

Referencias

Enlaces externos
en IPNI

Revistas de botánica
Revistas científicas en inglés
Revistas científicas del Reino Unido
Publicaciones fundadas en 1969
Sociedad Linneana de Londres


Frontul Războiului din Munți (în ) sau al Războiului Alb (în ) din cadrul Primului Război Mondial se întindea între 1915 și 1917 de la Passo dello Stelvio aflat la granița dintre Cisleithania și Elveția, peste Ortler și Adamello, până în partea nordică a Lacului Garda. De asemenea se întindea la est de Adige, peste Pasubio, până la Sette Comuni. De acolo Austro-Ungaria amenința spatele armatelor italiene de pe Isonzo, drept pentru care se poate vorbi de un război pe două fronturi.

Austro-Ungaria în Primul Război Mondial
Italia în Primul Război Mondial

Războiul din munți 1915–1918


Kings Dominion is an amusement park located in Doswell, Virginia,  north of Richmond and  south of Washington, D.C. Owned and operated by Cedar Fair, the  park opened to the public on May 3, 1975, and features more than 60 rides, shows and attractions including 13 roller coasters and a  water park. Its name is derived from the name of its sister park, Kings Island, and the nickname for the state of Virginia, "Old Dominion."

History

Early history as Kings Dominion (1972–83)

Following the success of Kings Island in Mason, Ohio, Family Leisure Centers (a partnership formed between Taft Broadcasting Company and Top Value Enterprises) decided to expand into a new region of the country by opening a second park. A  site was chosen in Doswell, Virginia, with construction beginning on October 1, 1972. The new park was designed with similar themes, rides, and activities as sister park Kings Island.

Following a limited preview of the park's Lion Country Safari, a drive-through animal zoo with 230 species of animals, and the Scooby-Doo rollercoaster in 1974, Kings Dominion officially opened on May 3, 1975, offering fifteen attractions including the Rebel Yell (later renamed Racer 75), the Lion Country Safari Monorail, Galaxie, and a junior wooden roller coaster known as Scooby-Doo. Also present at the opening was a log flume, steam train, a collection of flat rides and a cable-car sky ride that transported visitors between Old Virginia and The Happy Land of Hanna-Barbera. In addition, Kings Dominion's 1/3-scale replica of the Eiffel Tower and the International Street Fountain greet visitors near the main entrance to the park. Original themed areas included The Happy Land of Hanna-Barbera, International Street, Lion Country Safari, Old Virginia, and Coney Island. Daily admission price in 1975 was $7.50, and a dollar for parking. Opening day of the park saw 50,000 guests, with an additional 50,000-60,000 guests waiting to enter.

Kings Dominion added its fourth roller coaster, a Schwarzkopf shuttle loop known as the King Kobra, in 1977. The King Kobra featured a 50-ton counterweight drop launch and was the park's first launched roller coaster. It was in the park for nine seasons before being relocated to Jolly Roger Amusement Park in Ocean City, Maryland, Alton Towers in England, and later to Hopi Hari in Brazil where it exists today as Katapul. Also in 1977, Kings Dominion was one of several amusement parks serving as location for the film Rollercoaster.

A campground was completed in time for the 1978 season and the park's well-known Lost World mountain debuted in 1979. Originally, the Lost World featured three rides: a flume ride called Voyage to Atlantis, a children's attraction mine ride known as Land of the Dooz, and a rotor called Time Shaft. Only a year later in 1980, the flume ride was rethemed Haunted River. Kings Dominion later expanded Old Virginia with the addition of the park's third wooden roller coaster, the Grizzly, in 1982 and a river rapids ride called White Water Canyon in 1983.

Kings Dominion was also active in political lobbying.  They and other entertainment businesses convinced Virginia to make it illegal for schools to start classes before the Labor Day holiday in early September.  They thought that if students were not able to attend school in August, then more families would spend money at Kings Dominion, and more teenagers would be able to provide a low-cost workforce to the amusement park.  This law, known as the Kings Dominion Law after the amusement park, stayed in force until 2019.

Growth under KECO management (1983–92)

Taft Broadcasting Company sold its theme park division in late 1983 for $167.5 million to Kings Entertainment Company (KECO), a new company formed by senior executives and general managers of Taft's Amusement Park Group.  Three parks were involved in the sale – Kings Island, Kings Dominion, and Carowinds – along with a 20-percent stake in Canada's Wonderland. American Financial Group later purchased KECO in 1987 but allowed KECO to continue to manage operations at the amusement parks.

One of the first additions under the new management group was Berserker – a looping starship ride added to International Street in 1984.  Also that year, Smurf Mountain replaced the mine ride Land of the Dooz, transforming the Lost World into The Smurfs theme.  Kings Dominion unveiled a TOGO stand-up roller coaster in 1986 called Shockwave, the first of three roller coasters to be added under KECO.  Shockwave had one loop, similar to the older King Kobra but added a helix.  King Kobra was removed at the end of the season.  A water slide complex known as Racing Rivers opened in 1987, and Avalanche, which remains the only Mack bobsled roller coaster in the United States, debuted the following year in 1988. The trains of Avalanche now known as "Reptilian" were themed after bobsleds from various countries including the United States, France, Germany, Canada and Switzerland creating the experience of a bobsled race in the Winter Olympics.

Kings Dominion continued to expand over the next few seasons starting with Hanna-Barbera Land in 1990 with the addition of more children's flat rides. A new, looping roller coaster from Arrow Dynamics called Anaconda was introduced the following year in 1991 featuring the world's first underwater tunnel which travels under part of Lake Charles.  Anaconda was also originally billed as having six loops, but unlike Arrow's six-inversion coaster Drachen Fire that opened at Busch Gardens Williamsburg the following year, the Anaconda actually has only four inversions: a vertical loop, a sidewinder, and two consecutive corkscrews.

A new  water park addition called Hurricane Reef opened in 1992. To build the water park, Kings Dominion filled in two-thirds of Lake Charles near the Candy Apple Grove region of the park.  Originally it featured the Monsoon Chutes (two pairs of free-fall body slides, at 70 and  high, respectively), the Torrential Twist (two enclosed body slides that wrapped around each other), the Pipeline (four open body slides), Cyclone (three enclosed body slides, the center of which was a free-fall), Tidal Wave (two open slides, which riders rode on inner tubes), Splash Island (an area for children with five water slides), and a lazy river.

Paramount era (1993–2006)

Kings Dominion continued its growth when it became part of Paramount Parks in 1993 and switched its name to Paramount's Kings Dominion. New attractions and areas of the park themed to Paramount's television shows and films appeared at Paramount's Kings Dominion almost every season that they were under Paramount's ownership. In 1993, they added a motion simulator attraction, originally featuring the Days of Thunder film, and Lion County Safari was removed at the end of the season. Also in 1993, Smurf Mountain was removed, leaving only the Time Shaft and Haunted River remaining in The Lost World Mountain until 1995 when both rides were removed. The 1994 season saw the addition of a new area of the park themed to the 1992 Paramount motion picture Wayne's World, which featured its third full-size wooden roller coaster, Hurler, a shop called the Rock Shop, and a Stan Mikita's restaurant similar to the one featured in the film. Since then, the Wayne's World section has been merged into the Candy Apple Grove; the Stan Mikita's was converted to the Juke Box Diner, and the Hurler was converted into Twisted Timbers, the park's newest roller coaster, in 2018. In the next year, another children's area, known as Nickelodeon Splat City, opened near the Shockwave roller coaster, this was a product of Viacom purchasing Paramount in 1994. This was later converted into Nick Central. In the 1995 season, The Skyride and The Singing Mushrooms were removed.

In 1996, Kings Dominion introduced its second launched roller coaster, and first LIM-launched roller coaster, The Outer Limits: Flight of Fear. The Outer Limits has a  launch, four inversions, and an identical "spaghetti bowl" layout to Flight of Fear at Kings Island. Almost as notable as the launch of The Outer Limits was the fact that the entire ride was in semi-darkness; the riders could not see where they were going. Five years after The Outer Limits opened, Paramount Parks' licensing agreement to use theming from the television show after which the ride was named expired; the Outer Limits theming in the ride and its queue was removed, and the ride was renamed Flight of Fear. After the 2000 season, Flight of Fear's trains also received lap bars instead of shoulder restraints.

1997 featured the debut of KidZville, a re-theming of the Hanna-Barbera section. The park added the new Taxi Jam roller coaster, and Scooby's Playpark became a construction-themed playpen called Kidz Construction Company. Yogi's Cave was rethemed to Treasure Cave and many rides in KidZville, such as Scooby-Doo's Ghoster Coaster, George Jetson's Spaceport, and Huck's Hot Rods, continued to bear the names of Hanna-Barbera characters.

Kings Dominion added another launched roller coaster in 1998, Volcano: The Blast Coaster, in the former Lost World mountain. The mountain's previous rides had all been removed several years previously, and Volcano gave the mountain a major transformation. Volcano, which was manufactured by Intamin, was the world's first LIM-launched inverted roller coaster. The ride featured two separate launch sections, a roll-out inversion on the top of the mountain, and three heartline rolls on the way back down. Volcano was themed to the 1997 film Volcano; the other Paramount Parks added inverted or suspended roller coasters themed to Top Gun around the same time. During the next two seasons, Kings Dominion expanded Hurricane Reef behind the Rebel Yell and renamed it WaterWorks. The new portion of WaterWorks includes Pipeline Peak, a set of four enclosed water slides, one of which (the Night Slider) is the world's tallest dark free-fall slide. In 2000, Nick Central opened, replacing Nick Splat City and part of Kidzville.

The park added its third launched roller coaster, Hypersonic XLC, in 2001. Hypersonic XLC, a Thrust Air 2000 air-launched coaster made by S&S Power, launched riders from 0 to  in 1.5 seconds, taking them up an 87-degree incline and down an 87-degree drop. The entire ride's duration was about 25 seconds. Hypersonic XLC broke down frequently and was closed for the first three months of its second season; no other Paramount Parks installed a similar ride. Nevertheless, Hypersonic XLC helped establish Kings Dominion's reputation as "the launched coaster capital of the world". Hypersonic XLC was removed after the 2007 season.

The early 2000s saw Kings Dominion opening new rides similar to existing rides at other Paramount Parks. In 2002, the park opened its new wild mouse roller coaster, Ricochet (Now known as Apple Zapple), Carowinds also installed its Ricochet in 2002. Diamond Falls, the Shoot the Chute ride closed that season. The 2003 season saw Kings Dominion become the final of several of the Paramount Parks to open a Drop Zone: Stunt Tower, now Drop Tower: Scream Zone. The  Drop Zone at Kings Dominion was the tallest freefall ride in the world at the time it opened. In 2004, Kings Dominion added Scooby-Doo! And the Haunted Mansion; similar Scooby-Doo-themed dark rides had opened at three other Paramount Parks during the three previous seasons. In the next season, Kings Dominion added a Huss Top Spin called Tomb Raider: Firefall, and was named The Crypt, which was a standard size and outdoor version of a similar, but larger, ride named Tomb Raider: The Ride, also now The Crypt, at Kings Island. The differences between the two were that at Kings Dominion riders' feet dangle freely and at Kings Island, which installed a Giant Top Spin, there was a floor. In the 2006 season, Kings Dominion opened the Italian Job Turbo Coaster, its fourth launched roller coaster. Unlike the previously built launched coasters at Kings Dominion, each of which was faster than its predecessor, the Italian Job Turbo Coaster is designed more like a family ride and features multiple launches at . The coaster was later be renamed the Backlot Stunt Coaster in 2008. It is similar to the Backlot Stunt Coaster rides at Kings Island and Canada's Wonderland, which both opened in 2005.

On May 22, 2006, Cedar Fair announced the purchase of all five Paramount Parks. The sale was finalized on June 30, 2006, for $1.24 billion. The park continued to operate as Paramount's Kings Dominion until the beginning of the 2007 season when Paramount was dropped from the title.

Cedar Fair era (2007–present)
Control of Paramount Parks had been transferred from Viacom to CBS Corporation in 2007. Kings Dominion expanded WaterWorks for the 2007 season, adding a second wave pool called Tidal Wave Bay, a four-person family raft slide called Zoom Flume, and a ProSlide Tornado.

During the Cedar Fair era, the park introduced Halloween Haunt. While the park had always had a Halloween event, the new HAUNT event has been received very well.

In December 2006, Kings Dominion put Hypersonic XLC up for sale. The park announced plans to keep it running until a buyer was found. It remained in operation during the 2007 season and was closed and dismantled several weeks before the 2008 season started. Also during the 2007–2008 off-season, Cedar Fair renamed the park's last rides to open with Paramount theming. Drop Zone Stunt Tower became Drop Tower Scream Zone and The Italian Job: Turbo Coaster became Backlot Stunt Coaster. Tomb Raider: Firefall also received the name The Crypt. The Paramount Theater also changed its name to Kings Dominion Theater.

The 2008 and 2009 seasons saw Kings Dominion receive three rides that had operated at Geauga Lake during its dry amusement park's final season. On October 23, 2007, Kings Dominion announced that Dominator, a floorless roller coaster, would be moved to Kings Dominion and located in the International Street section. Dominator opened on May 24, 2008, becoming Kings Dominion's first roller coaster with five inversions. For the 2009 season, two flat rides once located at Geauga Lake, like Dominator, opened in 2008. Located near Rebel Yell, Americana became Kings Dominion's first Ferris wheel.

For the 2010 season, Kings Dominion opened Intimidator 305, a  giga coaster by Intamin.  The ride features a cable lift hill, an 85° first drop and a maximum speed of . The ride, which is themed to NASCAR driver Dale Earnhardt, was announced on August 20, 2009, and represents the park's largest-ever capital investment. It was opened to the public in April 2010. Also for the 2010 season, the Kidzville and Nickelodeon Universe areas of the park began being re-themed to Planet Snoopy, as were the children's areas at Canada's Wonderland and Kings Island. The park has renamed the Hanna-Barbera-themed rides in Kidzville to match the Planet Snoopy theme, ending the park's 35-year run with Scooby-Doo and other Hanna-Barbera characters.

For the 2012 season, Kings Dominion installed WindSeeker in the Grove section of the park next to the Juke Box Diner. There are other versions of the ride in Cedar Fair parks such as Canada's Wonderland, Cedar Point, Kings Island, Knott's Berry Farm, and Carowinds. The ride stands  and gives riders a view of the surrounding area. Kings Dominion also added Dinosaurs Alive!, an upcharge dinosaur walkthrough exhibit, located in the Old Virginia section of the park. This attraction also appeared at Kings Island, Dorney Park, Cedar Point, and Canada's Wonderland.

For the 2013 season, Planet Snoopy merged with KidZville during a  expansion to form the largest Planet Snoopy in the Cedar Fair chain. There are now 18 attractions covering .

For the 2014 season, Kings Dominion commemorated the 40th anniversary of Lion Country Safari and the preview-opening of Kings Dominion by returning park icons from past eras. These icons included the return of the classic singing mushrooms, the repainting of Anaconda, an improved queue line for Volcano: The Blast Coaster, the return of classic blue ice cream, among other additions. They also returned the Rebel Yell roller coaster to its original red and blue colors. The 2014 season also saw the return of the iconic floral clock, the popular clown band, and the renaming of Johnny's and Trail's End Grill restaurants to the original names, Dinner Bell and Hungry Hippo, respectively. New lighting packages were added to the International Street fountains and Rebel Yell. The Congo and Grove sections of the park were returned to the original themes, Safari Village and Candy Apple Grove, respectively.

For the 2015 season, Kings Dominion continued in celebration of its 40th anniversary with a major expansion to WaterWorks. The expansion included a new 65-foot tall slide complex featuring three different attractions called Paradise Plunge, Aqua Blast, and Thunder Falls; a new children's area called Splash Island; expanded cabana areas, updated bathhouses, and other improvements to the area. As part of the major water park expansion, the area was renamed Soak City. On August 9, 2015, Shockwave closed in Candy Apple Grove permanently, and a swinging pendulum ride titled "Delirium" was built in its place. Hurler closed permanently at the end of the season on November 1, 2015. In 2017, Planet Snoopy was expanded with the addition of three new children's rides in the former Nickelodeon Central side of the area. On October 15, 2016, Kings Dominion announced that the Hurler wooden coaster would be permanently closed.

For the 2018 season, Kings Dominion opened Twisted Timbers on March 24, 2018, three years after Hurler operated for the last time, converting the track from wood to steel. It was built by Rocky Mountain Construction utilizing many of the original wooden supports from Hurler. 2018 also marked the debut of WinterFest, a Christmas-themed holiday event, during the winter season. The Rebel Yell and Ricochet coasters were renamed Racer 75 and Apple Zapple, respectively. Tornado, Dinosaurs Alive, and Volcano: The Blast Coaster were all removed before the 2019 season.

In August 2019, Kings Dominion announced that Soak City would be expanded in 2020 to include a new sub-area called Coconut Shores, featuring a multi-level water play structure and a children's wave pool. In January 2020, the park also announced the removal of The Crypt to make room for future development in the Safari Village section of the park.

Kings Dominion did not open for its normal operating schedule in 2020 due to the COVID-19 pandemic. After restrictions were partially lifted by Virginia governor Ralph Northam in November 2020, the park opened for a limited capacity winter event titled "Taste of the Season" that operated for three weeks the following month in December. The event featured specialty food trucks, seasonal decorations, a small selection of rides.

Normal operation resumed for the 2021 season, and in August of that year, the park announced that Safari Village would receive a makeover for 2022. The upgraded section of the park, Jungle X-Pedition, is themed to an archeological research facility and dig site. The area received similarly themed restaurants and retail shops, as well as a new roller coaster named Tumbili, a 4D Free Spin model manufactured by S&S – Sansei Technologies.

Areas and attractions

Candy Apple Grove
Candy Apple Grove was known as Coney Island when the park first opened in 1975. It was renamed Candy Apple Grove in 1976. The area is Kings Dominion's largest section in the park, and in its early years, it featured an orchard theme that included three apple-themed rides: Apple Turnover, Bad Apple, and Adam's Apple. Much of the apple-related themes were removed over the years, and the area became known as simply The Grove when it merged with the former Wayne's World area in 2001.

As part of Kings Dominion's 40th-anniversary celebration in 2014, The Grove was restored to its original orchard theme, and the name was changed back to Candy Apple Grove. The animatronic Singing Mushrooms, popular decades ago, was redeveloped with newer technology and placed back on display. Other features that made a return to the area include a fully restored floral clock near the Carousel, oversized candy apples, and the popular blue ice cream that existed in the park for decades.

The westernmost corner of Candy Apple Grove, distinct from the rest of the area, is themed to the 1950s.

Some of the area's more notable rides include WindSeeker, a  swing ride that opened in 2012, and Delirium, a type of pendulum amusement ride that opened in place of stand-up roller coaster Shockwave in 2016. Candy Apple Grove's newest ride, steel coaster Twisted Timbers, opened in 2018 replacing Hurler and reusing some of the previous support structure. In addition to rides, the area features an arcade, carnival games, counter-service restaurants, and a gift shop.

Jungle X-Pedition
Jungle X-Pedition is themed to an archeological base camp in a mysterious jungle. The area's fictional backstory centers around an explorer who discovered the uncharted land in 1935, naming the location "Site X." Initially, the area was part of one of the park's original attractions, Lion Country Safari, which contained a monorail train through a nature preserve until its closure in the 1990s. The area's name changed from Lion Country Safari to Safari Village in the mid-1980s and was changed again by Paramount to Congo in the 1990s. In 2014, the area's name reverted to Safari Village to commemorate the park's 40th anniversary. For the 2022 season, the area was rethemed to Jungle X-Pedition, which includes new immersive theming elements, dining, shopping, and a new roller coaster, Tumbili.

The area is home to many of the park's thrill rides and roller coasters. From 1979 until 2019, the area was anchored by a large artificial mountain, originally home to the Lost World ride complex and later to Volcano: The Blast Coaster; the structure was demolished with the coaster in spring 2019.

International Street
International Street is the park's main entry area, featuring a  rectangular fountain pool in the center of the walkway, which leads up to a 1/3 scale replica of the Eiffel Tower. Guests can ascend the tower by elevator up to the  observation deck. International Street is designed to showcase a variety of European architecture, with buildings representing France, Germany, Switzerland, Spain, and Italy. The buildings contain an assortment of gift shops, specialty shops, cafés and eateries. The International Street section of the park, which originally included the walkway, buildings, and Eiffel Tower, was expanded under Paramount ownership to include the former Action Theater.

Old Virginia

Along with International Street, Old Virginia is the only original section of Kings Dominion that has kept its same name throughout the park's history. Set in the Blue Ridge Mountains, the area has a vintage, rustic theme marked by its wooded architecture and country-style decor. An Intamin Flying Dutchman flat ride called Jamestown Landing operated in Old Virginia through the 1970s, and was removed in 1980. A steam train ride called Old Dominion Line operated nearby in the same park section. It has since been removed.

Planet Snoopy
While under Paramount ownership, Nickelodeon Splat City debuted in 1995, which was later renamed Nickelodeon Central in 2000. After Cedar Fair acquired the park, the area was redesigned in 2010 using a Peanuts theme, one of Cedar Fair's predominant I.P.s, with Snoopy serving as one of the central characters. In 2013, Cedar Fair merged the KidZville section of the park, introducing new attractions and retheming others. Another expansion in 2017 updated the former Nickelodeon Central area of Planet Snoopy with three new attractions and a covered pavilion area.

Soak City

Soak City, formerly known as WaterWorks, is Kings Dominion's water park. It opened in 1992 as Hurricane Reef and is included with admission to Kings Dominion. In 2015, the water park was expanded and re-branded as Soak City.

Fast Lane

Fast Lane is Kings Dominion's virtual queue system. For an increased cost, visitors get a wristband enabling them to get to the front of the line on 17 of the most popular attractions without queueing.

Halloween Haunt

Halloween Haunt is an annual Halloween event at Kings Dominion on weekends during the months of September and October. It debuted in 2001 as FearFest, but following Cedar Fair's acquisition of the park, the event was renamed Halloween Haunt in 2007. In 2017, Kings Dominion's Halloween Haunt was voted the second-best theme park Halloween event by USA Today. Kings Dominion cancelled the event in 2020 due to the COVID-19 pandemic.

In 2013, Halloween Haunt featured a walk-through maze called Miner's Revenge.  Advertisements for the attraction characterized it as "the worst coal mine accident in history," and the attraction featured depictions of dead miners' bodies that had been mangled by a mining disaster. The attraction drew criticism in the press due to the region's experience with mining disasters. Washington Post writer Peter Galuszka (author of a book on the Upper Big Branch Mine disaster) said the attraction "hits a little too close to home for me" since "the idea of abandonment is a difficult topic for miners". He added, "At Kings Dominion, the suggestion of living miners left to die is meant to inject some enjoyable dramatic tension". Kathleen Geier of Washington Monthly decried, "agonizing deaths are being served up for fun and profit to the gawking, peanut-crunching masses" and asked, "What next – a thrill ride based on the Rana Plaza factory disaster in Bangladesh? Auschwitz: The Theme Park?". Following the controversy, Kings Dominion dropped Miner's Revenge from its Halloween maze lineup the following season.

Attractions
:

Timeline
 1974: Preview event featuring a film theater, Scooby-Doo (now called Woodstock Express), and Lion Country Safari.
 1975: Grand opening, Eiffel Tower, Rebel Yell (wooden coaster), and Galaxie (steel coaster)
 1976: Apple Turnover (Enterprise flat ride)
 1977: King Kobra (Steel coaster)
 1978: Kings Dominion Campground
 1979: Lost World (Themed area) featuring Journey to Atlantis, Land of the Dooz and Time Shaft
 1980: Haunted River replaced Journey to Atlantis
 1982: Grizzly and Amphitheater
 1983: White Water Canyon; Galaxie coaster closed
 1984: Berserker; Smurf Mountain replaced Land of the Dooz
 1985: Diamond Falls and Scooby's Play Park
 1986: Shockwave; King Kobra removed
 1987: Racing Rivers
 1988: Avalanche
 1989: Sky Pilot (replaced Monster)
 1990: Hanna-Barbera Land expansion
 1991: Anaconda
 1992: Hurricane Reef (Water park)
 1993: Days of Thunder; Smurf Mountain removed
 1994: Hurler; Old Dominion Line steam train removed
 1995: Nickelodeon Splat City; The Time Shaft and The Haunted River are removed, leaving The Lost World completely empty
 1996: The Outer Limits: Flight of Fear and Xtreme SkyFlyer
 1997: Taxi Jam; Hanna-Barbera Land renamed KidZville
 1998: Volcano; Action Theater replaces Days of Thunder
 1999: Expansion of Hurricane Reef to WaterWorks
 2000: Nickelodeon Central; Pipeline Peak added to WaterWorks
 2001: HyperSonic XLC (Xtreme Launch Coaster); Stan Lee's 7th Portal 3D (feature in Action Theater); Shockwave and Anaconda repainted with new colors; The Outer Limits: Flight of Fear becomes Flight of Fear and lap bars replace the shoulder restraints
 2002: Ricochet and Triple Spin; Meteor Attack (feature in Action Theater); Diamond Falls closes
 2003: Drop Tower and SpongeBob SquarePants 3-D (feature in Action Theater)
 2004: Scooby-Doo & The Haunted Mansion
 2005: Tomb Raider Firefall (later known as The Crypt)
 2006: Backlot Stunt Coaster and Thunder Raceway Go-Karts
 2007: Tidal Wave Bay, Tornado and Zoom Flume added to WaterWorks; FearFest becomes Halloween Haunt
 2008: Dominator (Originally from the now-closed amusement park Geauga Lake); Hypersonic XLC removed
 2009: El Dorado and Americana (both relocated from Geauga Lake); Grizzly retracked
 2010: Intimidator 305 (Intamin Giga Coaster); Nickelodeon Central becomes Planet Snoopy; Boo Blasters on Boo Hill replaces Scooby-Doo & The Haunted Mansion; Rebel Yell retracked
 2011:  Snoopy's Starlight Spectular; Shockwave repainted a new color; Grizzly retracked; El Dorado closes
 2012: WindSeeker and Dinosaurs Alive!; Fast Lane debuts; Dinosaur 3D replaces SpongeBob SquarePants 3-D (motion seats removed), this was the final year for Snoopy's Splash Dance, Yogi's Cave and 5 other Kidzville rides.
 2013: Planet Snoopy  expansion and merges with KidZville; 8 new rides were added.
 2014: 40th Anniversary celebration; International Street fountain restored, Candy Apple Grove and Safari Village return; Volcano: The Blast Coaster and Anaconda retrofitted.
 2015: 40th Anniversary celebration continues; WaterWorks expands and is renamed to Soak City with new attractions including Aqua Blast, Paradise Plunge, Splash Island and Thunder Falls; Shockwave and Hurler close
 2016: Delirium opens in place of Shockwave
 2017: Planet Snoopy expansion with the addition of Kite Eating Tree, Sally's Sea Plane, and Peanuts 500; Tornado closes
 2018: Twisted Timbers and WinterFest. Rebel Yell renamed Racer 75 and Ricochet renamed Apple Zapple.
 2019: Big Wave Bay, Dinosaurs Alive, and Volcano: The Blast Coaster close
 2020: The Crypt is removed; park closed until December due to the COVID-19 pandemic
 2021: Coconut Shores area opens in Soak City with Lighthouse Landing and Sand Dune Lagoon, replacing Big Wave Bay and Soak City Splash House
 2022: Tumbili coaster replaces The Crypt. Avalanche renamed Reptilian and Scrambler renamed Arachnidia.
2023: Year Round operations start; Grizzly retracked.

Retired rides and attractions

Former roller coasters

Other rides
 1974-1993: Lion Country Safari
 1975–1983: Adam's Apple/Vertigo (Himalaya ride)
 1975–1984: Flying Carpets
 1975–1995: Old Dominion Line (steam train)
 1975–1995: Sky Ride (two entrances, one next to the Racer 75 and one in (Planet Snoopy)Hanna-Barbera Land; one entrance still stands)
 1975–1988: Bad Apple (Monster)
 1975–2011: Yogi's Cave (renamed and rethemed later, did not open in 2012 and was demolished after the season was over, replaced by Snoopy's Junction)
 1976–1993: Apple Turnover (Enterprise ride next to Lake Charles)
 1976–1990: Mt. Kilimanjaro (Bayern Kurve)
 1976–1983: Flying Bobs
 1979–1980: Lost World Mountain: Journey to Atlantis (replaced by Haunted River)
 1979–1995: Lost World Mountain: The Time Shaft
 1979–1983: Lost World Mountain: Journey to the Land of Dooz
 1980–1995: Lost World Mountain: The Haunted River
 1984–1993: Smurf Mountain
 1985–2002: Diamond Falls (shoot the chute) (located where Backlot Stunt Coaster sits)
 1986–1996: Fred's Jungle Gym (children's play area)
 1987–1996: Racing Rivers (waterslide complex)
 1989–1998: Sky Pilot (Located near Racer 75 in Candy Apple Grove)
 1992–2004: Kiddie Cove (children's area of WaterWorks(Soak City))
 1992–2007: Spiral Chute (two, body waterslides next to the Anaconda roller coaster)
 1992–2014: Shoot-The-Curl (water slide, demolished to make room for a food stand)
 1995–2012: Snoopy's Splash Dance (formerly Nickelodeon Green Slime Zone)
 1997–2012: KidZville (This section became part of Planet Snoopy in 2013.)
 1998-2019: Soak City Splash House (children's water play area; replaced by Lighthouse Landing)
 1999–2019: Big Wave Bay (wave pool)
 2005–2019: The Crypt (HUSS Park Attractions Top Spin) (replaced by Tumbili in 2022)
 2007–2017: Tornado (a ProSlide Tornado water slide at Soak City)
 2009–2011: El Dorado (where the WindSeeker is now located)
 2010–2016: Snoopy's Moon Bounce (replaced by Sally's Sea Plane)
 2012–2018: Dinosaurs Alive! (animatronic dinosaur walkthrough)

Kings Dominion logos

In popular culture
Parts of the 1977 movie Rollercoaster were filmed at Kings Dominion, and the park was involved in a major part of the film's plot.

See also

Incidents at Kings Dominion

References

External links

Cedar Fair amusement parks
1975 establishments in Virginia
Amusement parks in Virginia
Landmarks in Virginia
Buildings and structures in Hanover County, Virginia
Tourist attractions in Hanover County, Virginia
Interstate 95
Amusement parks opened in 1975

Kings Dominion


Headlines! es el primer EP de la banda británica The Saturdays publicado el 13 de agosto de 2010 en Irlanda y el 16 de agosto de 2010 en Reino Unido bajo Fascination Records, debido a su duración, el EP fue considerado un "Mini Álbum" por la banda y su sello discográfico; este sirve como puente entre su segundo álbum de estudio Wordshaker y su tercer álbum de estudio, On Your Radar.

Este Mini Álbum incluye singles anteriores como "Forever Is Over" y "Ego", también se encuentra un remix de la canción "One Shot", todas estas provienen del álbum Wordshaker, y 5 temas nuevos grabados en 2010, entre ellos un cover de Kristinia DeBarge llamado "Died in Your Eyes". El disco fue relanzado el 8 de noviembre de 2010 incluyendo los temas: "Deeper", "Lose Control" y "Here Standing", provenientes de Wordshaker.

El álbum obtuvo desde críticas mixtas a positivas, la mayor crítica se refirió hacia la nueva dirección que tomó el grupo que si bien logró calar en la gente, a ellos los hizo dudar, algunos aludieron al disco llamándolo el "Álbum de la Semana" o dijeron que fue "Corto pero Dulce". También se dijo que la banda trató de "imponer un lado más serio de su personalidad". Otros criticaron al material como "insuficiente" o "decadente", además, dijeron que si bien "no era tan malo", "sonaba igual a todo lo que se hace por ahí"

Sencillos
Missing You: Fue publicado el 5 de agosto de 2010 y alcanzó el puesto #3 en Reino Unido y el #6 en Irlanda. Es la primera canción en la que usan Auto-tune.

Higher: Tiene como artista colaborador al rapero Flo Rida, fue publicado como descarga digital el 31 de octubre de 2010 y físicamente el 1 de noviembre de 2010. Alcanzó el #10 en las listas del Reino Unido.

Lista de canciones

Versión Expandida

Posiciones

Headlines! alcanza el #3 en el Reino Unido y el #10 en Irlanda, haciéndolo su álbum mejor posicionado hasta la fecha.

Referencias

Álbumes de 2010
The Saturdays
Álbumes en inglés

Headlines!


عوائد الملكية الفكرية، أو إتاوات التشغيل أو ضرائب القطاع الخاص، هي القائمة على استخدام المدفوعات طرف واحد (المرخص له) إلى آخر (المرخص) على حق الاستخدام المستمر للموجودات، أحيانا ملكية فكرية. عادة يتم الاتفاق الإتاوات على نسبة مئوية من الإجمالي وصافي الإيرادات الناتجة عن استخدام الموجودات أو تباع بسعر ثابت لكل وحدة بند من هذا القبيل، ولكن هناك أيضا أخرى أوضاع والمقاييس للتعويض. مصلحة الملوك هو الحق في تحصيل تيار مدفوعات الإتاوات المستقبل، كثيرا ما تستخدم في صناعات النفط والموسيقى لوصف ملكية النسبة مئوية للإنتاج في المستقبل أو الإيرادات المتأتية من معين في حيازة إيجارية، الذي قد انتزع من المالك الأصلي للموجودات.

اتفاقية ترخيص تحدد الشروط تحت التي مورد أو الممتلكات مثل البترول والمعادن، وبراءات الاختراع، والعلامات التجارية وحقوق التأليف والنشر مرخصة من طرف واحد إلى آخر، دون قيود أو خاضعا لقيود على مصطلح أو الأعمال التجارية أو إقليم جغرافي، اكتب للمنتج، وما إلى ذلك. يمكن أن تنظم اتفاقات الترخيص، ولا سيما حيث تشكيل حكومة هو المالك المورد، أو أنها يمكن أن تكون العقود الخاصة التي تتبع هيكل عام. ومع ذلك، على أنواع معينة من اتفاقات الامتياز أحكام قابلة للمقارنة.

تنشط هذه العوائد في الدول المتقدمة، وبعض الدول النامية حيث تقدم شركات الموسيقى مثلا مبالغ ضخمة لأصحاب الحقوق الفكرية.

تم مؤخرا في المملكة المتحدة صياغة قانوان خاص بهذه العوائد حدد فيه نسب الدخل للمواد المرئية، والمسموعة، والموزعة عبر طرق الإعلان المتنوعة، والمكونة من الإنترنت، والتلفاز، والراديو، وأيضا التنزيل عبر الجوال.

حقوق النشر
قانون حقوق النشر يمنح للمالك الحق في منع الآخرين من نسخ أو إنشاء أعمال مشتقة من أعمالهم أو استخدامها بأي شكل من الأشكال. يمكن تقسيم حقوق النشر– مثل حقوق براءات الاختراع – بعدة طرق مختلفة. فقد يكون ذلك حسب الحق المتضمن، أو حسب مناطق جغرافية أو سوقية محددة، أو بمعايير أكثر تحديدًا. قد يخضع كل منها لتراخيص وحقوق ملكية منفصلة.

مراجع

انظر أيضا
 حقوق المؤلف
 حقوق الملكية الفكرية

ضرائب
قانون الملكية الفكرية
قانون براءات الاختراع
حقوق التأليف والنشر
مصاريف

عوائد الملكية الفكرية


Valentina Lungu (n. 25 ianuarie 1959, s. Cărbuna, raionul Ialoveni, Republica Moldova), pedagog, autor de manuale, studii și lucrări didactice.

Biografie
Valentina Lungu s-a născut în familia lui Anatol Ciubotaru, mecanic de cinema, și a Parascoviei Ciubotaru, pedagog la clasele primare. A absolvit școala medie din sat în anul 1976. Este licențiată a Universității Pedagogice "Al. Russo" din Bălți, Facultatea Pedagogia și Metodica Învățământului Primar (1980).

După absolvirea facultății, a lucrat institutoare în Școala  Medie nr. 1 (azi Liceul Teoretic Român-Francez "Gheorghe Asachi") din Chișinău (1980-1989), apoi ca șefă a cabinetului metodic al claselor primare la Institutul de Perfecționare a Cadrelor Didactice din Chișinău (1989-1996), șefă de catedră a claselor primare la Liceul Teoretic "Mircea Eliade" din Chișinău (1996-1999). În 1996, după absolvirea unui training de perfecționare la Washington (SUA), devine metodist coordonator în cadrul Programului Educațional "Pas cu Pas". Din 1999, este director la Școala-grădiniță "Pas cu Pas"  și metodist coordonator în cadrul Programului Educațional "Pas cu Pas".

În anul 2005 face studii de recalificare pentru formatori naționali în domeniul Deprinderi pentru viață, sub egida Ministerului Educației din Republica Moldova și UNICEF, iar în 2007 obține diploma de master în management educațional la Academia de Administrare Publică pe lângă Președintele Republicii Moldova. Deține gradul didactic superior (din 1995) și gradul managerial superior (din 2015).

Publicații
Este autoarea a numeroase articole și studii în presa generală și de specialitate (Ab ovo, Alternative rurale, Convorbiri didactice, Învățământul public, Didactica PRO, Familia, Făclia, Flux, Curierul de seară, Dialoguri chișinăuiene, Odoraș etc.), inclusiv în publicații internaționale (revista Educating Children for Democracy), ia parte la dezbateri televizate, participă activ, prin luări de atitudine și discursuri, la traininguri, simpozioane și conferințe naționale și internaționale (Ungaria, Bulgaria, România, Georgia, Ucraina, Tadjikistan, Slovacia, Lituania, Letonia, Serbia, Turcia, Slovenia, Croația, Olanda). Cartea Valentinei Lungu De ce? și ABC (pictor Sergiu Puică, Editura Litera, 1990) a fost propusă, alături de Abecedarul lui Grigore Vieru și Spiridon Vangheli, de lucrarea Să citim, să scriem cu litere latine de Vitalia Vangheli-Pavlicenco și Vlad Pohilă, prin Hotărârea Colegiului Ministerului Învățământului Public din 4 septembrie 1989 "Despre sarcinile imediate privind realizarea hotărârilor Sesiunii a treisprezecea a Sovietului Suprem al RSS Moldovenești de Legislatura a unsprezecea în sistemul Învățământului Public" ca material didactic pentru studierea alfabetului latin (Hotărârea respectivă a fost tipărită în ziarul Învățământul public din 6 septembrie 1989. Alte cărți și manuale:

 Șotron matematic, Editura Hyperion, 1992
 Carte pentru bobocei, Editura Uniunii Scriitorilor, 1996 (în col. cu A. Suceveanu)
 Rândunica. Manual integrat pentru cl. 1, Editura Litera, 1997 (în col. cu A. Suceveanu)
 Rândunica. Caiet pentru manualul integrat, cl. l, Editura Litera, 1997 (în col. cu A. Suceveanu)
 Abecedar. Manual de limbă română pentru cl. l, Editura Arc, 2000; reeditare 2002 (în col. cu A. Suceveanu, U. Boghiu et al.)
 Ghid pentru părinți și învățători, auxiliar didactic la abecedar, Editura Arc, 2000; reeditare 2002 (în col. cu A. Suceveanu, U. Boghiu et al.)
 Caiet de scriere pentru cl. 1, Editura Arc, 2002 (în col. cu U. Boghiu)
 Șotron matematic, Editura Arc, 2007 (în col. cu S. Puică)
 Acasă, Editura Casa IMAGO, 2008 (în col. cu A. Suceveanu)
 Căsuța din copac, Editura Casa IMAGO, 2009
 Abecedar , Editura Arc, 2011 (în col. cu A. Suceveanu, U. Boghiu)
 Caiet de scriere pentru cl. I, auxiliar didactic la abecedar, Editura Arc, 2011 (în col. cu U. Boghiu)
 Set de planșe (48 de planșe și 12 jocuri), Editura Cartdidact, 2010 (în col. cu N. Ciobanu, C. Șargu, N. Issa)
 Fișe de lucru la limba română, clasele I-II, Editura Arc, 2011 (în col. cu U. Boghiu)
 Cu mami și cu tati ai spor la carte, Editura Litera, 2012 (în col. cu A. Suceveanu, C. Rabei)
 Cu mami și cu tati învăț literele toate, Editura Litera, 2013 (în col. cu A. Suceveanu, C. Rabei)
 Cu mami și cu tati vei fi bun și la mate, Editura Litera, 2013 (în col. cu A. Suceveanu, C. Rabei)
 Joacă-te și învață. Logica, 3-6 ani, Arc, 2013, reeditare 2016 (în col. cu M. Olevschi, A. Panait, M. Savițchi)
 Joacă-te și învață. Citirea, 3-6 ani, Editura Arc, 2013 (în col. cu M. Olevschi, A. Panait, M. Savițchi)
 Joacă-te și învață. Matematica, 3-6 ani, Editura Arc, 2013 (în col. cu M. Olevschi, A. Panait, M. Savițchi)
 Set de planșe (54 de planșe și 13 jocuri didactice),  Editura Epigraf, 2014 (în col. cu N. Ciobanu, C. Șargu, N. Issa)
 La drum prin poveste, Editura Arc, 2014
 Învăț să scriu, Editura Arc, 2014
 Abecedar, Editura Billion, 2014 (în col. cu I. Guțu)
 Abecedar (pentru copii de 6 ani). Editura Litera Educațional, București, 2016 (în col. cu A. Suceveanu, C. Rabei)
 Comunicarea în limba română (caiet de scriere pentru clasa I de 6 ani), Editura Litera Educațional, București, 2016 (în col. cu A. Suceveanu)
 Limba română. Exerciții și jocuri logice, clasa I, fișe laminate refolosibile, Editura Arc, 2016 (în col. cu M. Olevschi)
 Matematica. Exerciții și jocuri logice, clasa I, fișe laminate refolosibile, Editura Arc, 2016 (în col. cu M. Olevschi)

Premii și distincții
În anul 1996 obține Premiul Uniunii Scriitorilor din Moldova (categoria "Literatură pentru copii"), împreună cu poetul Arcadie Suceveanu și pictorul Sergiu Puică. În anii 2009 și 2014 este menționată cu Diploma Ministerului Educației. În anul 2021 este decorată cu "Ordinul Republicii".

Referințe critice
"De ce? și ABC se cheamă noua carte apărută recent la editura «Literatura Artistică» prin concursul agenției «Litera», iar subtitlul ei «Pentru băieți isteți și fetițe cu cosițe» dă prea lesne de înțeles cui este destinată. […] Concepută și alcătuită de pedagogul Valentina Lungu și pictorul Sergiu Puică în vremuri când munții latiniei, aici, la noi în Moldova, se cutremurau de erupții vulcanice, apariția ei a fost să treacă mai multe obstacole, inclusiv incertitudinea unor funcționari cu posturi de răspundere de la Ministerul Învățământului, ca până la urmă să grăbească spre clasa cea mai privilegiată, care de mult duce lipsa unei cărți de învățătură, îmbrăcate în haine strămoșești. […] Unicală în felul ei la noi în republică, cartea va stimula micuților dezvoltarea facultăților creative, cercând să dea sfredelitoarelor căutări ale minții de copil făgașuri logice și erupții intelectuale utile. Cercul destinatarilor este și el destul de vast".

"...Duminică, pe piață, s-a făcut târg… Spre bucuria copiilor «băieți isteți și fetițe cu cosițe» și a părinților lor s-au vândut «ABC»-uri. Din străduința autoarei Valentina Lungu și a pictorului Sergiu Puică, lumina tiparului a văzut-o, de fapt, prima carte ce vine să-i familiarizeze pe micuții de la grădiniță cu alfabetul latin. Licărul din ochii picilor are să ne convingă că colaborarea celor doi autori s-a dovedit a fi destul de reușită, lucru ce nu poate să nu ne bucure. Având însă în vedere setea și năzuința spre «mieii latinești», tirajul de 300 000 exemplare ni se pare de data aceasta a fi moderat, îndemnându-ne să facem coadă la ușile librăriilor" (subliniat în text).

"Manualul (Rândunica) are caracter integrat. Componentele lui de bază sunt: limba română (citit-scrisul, dezvoltarea vorbirii), matematica (socotitul, semnele matematice), muzica, arta plastică, cunoștințele despre natură și altele... Conținutul manualului este accesibil, stimulează dezvoltarea cognitivă și afectivă a copilului, este interesant și atractiv, are o certă și distinsă ținută artistică".

"Directoarea Valentina Lungu e un specialist de marcă în acest program. Ea participă la elaborarea unor programe metodice, instructive, educative, elaborate sub egida Ministerului Educației. Într-un minimuzeu al instituției, printre alte materiale, am văzut cărți, monografii sau lucrări scrise în colaborare cu colegii, am văzut un splendid Abecedar, scris de Valentina Lungu împreună cu Arcadie Suceveanu. […] Una din ideile Valentinei Lungu e ca elevii claselor primare să lucreze cu manuale integrate, în care toate disciplinele școlare să se îmbine într-o armonie intra- și interdisciplinară. Ea, împreună cu echipa, se străduie să elaboreze diverse manuale și materiale de suport. Cei care o cunosc spun despre Valentina Lungu că, în ceea ce privește spiritul ei organizatoric, dar și setea de cunoștințe, pasiunea față de pedagogie și atașamentul față de școala prefigurată de Programul Pas cu Pas – ea nu are egal".

Interviuri

 "În Programul nostru, «Pas cu Pas», copiii învață să învețe". Interviu realizat de Horia Nagacevschi cu Valentina Lungu, coordonatorul Programului «Pas cu Pas»
 "Încotro merge Programul «Pas cu Pas»?". Virgil Mândâcanu, profesor universitar, în dialog cu Valentina Lungu, metodist coordonator în Programul «Pas cu Pas»
 "Mie-mi plac toți copiii, dar sunt fascinată de cei mici". De vorbă cu Valentina Lungu, învățătoare, directoarea Centrului didactic grădiniță-școală «Pas cu Pas»
 "Școlile comunitare – salvatoare"
 "Despre abecedarul relațiilor dintre majoritate și minoritate"
 "Educația alternativă din Moldova și deficitul de profesori din sistem"

Note

Bibliografie

 Nicolae Misail, "De ce? și ABC", în Moldova socialistă, 21 octombrie 1989.
 Valentin Dulce, Editorial în Tinerimea Moldovei, 25 octombrie 1989
 Vasile Malanețchi, "De ce nu avem manuale?", în Flux. Magazin săptămânal, 5 septembrie 1997
 Tudor Rusu, "Programul Pas cu Pas – model de școală a viitorului", în Făclia, 23 ianuarie 2015
 Programul Educațional "Pas cu Pas" - http://www.pascupas.md/

Nașteri în 1959
Moldoveni în viață
Pedagogi români

Valentina Lungu


«Never Learn Not to Love» es una «canción» grabada por The Beach Boys de su álbum 20/20, además de ser editada como lado B de "Bluebirds over the Mountain". Es un título citado frecuentemente en la biografía del conjunto estadounidense, por estar implicada con Charles Manson, ya que este se adjudicó una versión propia llamada "Cease to Exist", cuando en los créditos solo aparecía Dennis Wilson.

Dennis Wilson y Charles Manson
Charles Manson conoció a Dennis Wilson (baterista de The Beach Boys) a mediados de 1968. De acuerdo con su amigo y luego letrista, Stanley Shapiro, un día mientras Dennis conducía por la carretera subió a dos chicas que hacían auto-stop a su coche que resultaron ser miembros del clan Manson y no dejaban de nombrar a Charlie Manson como "el mago". El asunto despertó interés en Dennis. Según Dennis, a la noche siguiente al regresar a su casa en Malibú (California) de una sesión de grabación a las , se encontró en la entrada con un hombre de corta estatura y barba, que se le acercó. Dennis le preguntó: "¿Me vas a lastimar?", a lo que el hombrecillo le respondió: "¿Crees que estoy aquí para lastimarte, hermano?", y se arrodilló para besarle los zapatos (esta era una de la aperturas preferidas de Manson). Cuando Dennis entró a su casa acompañado de Manson, se encontró con una docena de desconocidos en su casa, la gran mayoría mujeres, el punto débil de Dennis.

Manson llegó a grabar algunas canciones con The Beach Boys, según él mismo relata:

Si bien el grupo ha negado enérgicamente que existan dichas grabaciones (incluso con coproducciones de Carl y Brian, y no de Dennis como tantas veces se había dicho), el ingeniero Stephen Desper afirmó que las mismas existen, e incluso dijo que el material de Manson era "bastante bueno... tenía talento musical".

Producción
Antes de que el álbum comenzara a grabarse, Dennis tomó la canción "Cease to Exist" de Charles Manson (que al parecer fue escrito por Manson para el grupo), y la canción fue reelaborada por Wilson para The Beach Boys; así, algunas de las letras se habían cambiado, y lo mismo ocurrió con la música y melodía, que fueron reescritas con menos influencia del blues. Parte de las revisiones en la letra incluyeron el cambio de la apertura de "Cease to Exist" para "Cease to Resist", lo que se tradujo en el cambio del título a "Never Learn Not to Love".

Manson había dicho explícitamente a Dennis que no se debía modificar la letra por ningún motivo, pero sí podía hacer lo que quisiera con la música. En cualquier caso la melodía básica en gran parte estaba sin cambios.

Cuando "Never Learn Not to Love" fue lanzado por The Beach Boys como lado B del sencillo "Bluebirds over the Mountain" a finales de 1968, fue acreditando únicamente a Dennis -con la letra cambiada y nuevo puente- y como resultado Manson lo amenazó de muerte. Según Van Dyke Parks, colaborador de Brian para SMiLE, cuando Manson quería hacer realidad su amenaza, a Dennis lo golpeaban o le mandaban mensajes intimidantes, como una bala y una carta con un mensaje críptico.

Grabación
"Never Learn Not to Love" fue grabada entre el 11 y 17 de septiembre de 1968 en el estudio hogareño de Brian Wilson en Bel Air, California, con Dennis y Carl Wilson en la supervisión de la producción. La canción fue mezclada en mono para la edición en sencillo, sin la introducción de platillos al revés que se encuentra en la versión del álbum.

Véase también
 Discografía de The Beach Boys

Referencias

Enlaces externos
 Artículo: "Charles Manson and The Beach Boys"
 Biografía de Charles Manson

Canciones de 1969
Canciones de The Beach Boys
Canciones en inglés
Canciones de rock

Never Learn Not to Love


O controlador de Richards é um método de implementação de uma máquina de estados finitos usando circuitos integrados simples e lógica combinacional. O método recebeu o nome de seu inventor, Charles L. Richards. Permite uma concepção mais fácil de máquinas de estados finitos complexas do que as técnicas tradicionais de diagramas de transição de estados, quadros de transição de estados e álgebra booleana. Usando a técnica de Richards, torna-se mais fácil implementar máquinas de estados finitos com centenas ou mesmo milhares de estados.

História
O controlador de Richards foi desenvolvido devido à necessidade de um método mais fácil de projetar máquinas de estados finitos do que o método tradicional de diagramas de estados, tabelas de transição de estados e minimização. Naquele tempo, muitos dos softwares para minimização de circuitos que temos hoje não existiam. Assim, a minimização lógica limitou-se, na sua maior parte, à utilização de Mapas de Karnaugh e Lei de DeMorgan. Por isso Charles L. Richards inventou um método de implementação de uma máquina de estados finitos que não precisava explicitamente de uma tabela de transição de estados. Charles publicou as suas conclusões na edição de fevereiro de 1973 da Electronics. Sua implementação generalizada tornou-se popular e na década de 1980 era já considerada um método clássico. Embora seja improvável que os produtos comerciais encontrados hoje contenham um controlador de Richards clássico (uma vez que existem designs mais rápidos hoje em dia), há uma boa chance de que um controlador de Richards modificado ou um design derivado do controlador de Richards esteja sendo utilizado.

Aplicações
Devido à capacidade do controlador de Richards de usar muitos estados facilmente, ele pode ser usado em muitas aplicações práticas.

O fluxograma de Richards

O controlador de Richards é uma máquina de Mealy, pois sua saída depende tanto do estado atual quanto da entrada. No entanto, Richards projetou seu próprio método de representação de estados usando um fluxograma, ao invés de um diagrama de estado.

Cada estado é representado como uma condição de transferência no fluxograma. Cada condição tem dois caminhos de controle saindo dela, um SIM ou um NÃO. A condição é SIM ou NÃO (VERDADEIRO ou FALSO) com base em um único bit inserido na máquina.

Dependendo de qual é a entrada para uma condição, uma das duas funções de transferência associadas a essa condição será executada. A máquina considera a execução de uma função como definir a saída de um único pino no dispositivo, e isso pode ser usado para formar-se uma lógica combinacional.

Cada função de transferência definirá implícita ou explicitamente um novo estado para o qual a máquina mudará para. Então, após a execução de uma função de transferência, a máquina entrará em um novo estado.

Uma definição implícita de estado pode ser considerada o padrão, pois ocorrerá sem nenhum circuito adicional do designer. Se a condição for SIM, o controlador fará a transição para o próximo estado numericamente.

Por exemplo, se você estiver no estado 0 e ocorrer um SIM, você fará a transição para o estado 1. Se a condição for NÃO, a máquina permanecerá em seu estado atual. Usando deste comportamento é possível criar uma máquina com um fluxograma sequencial simples. É claro que uma máquina sequencial geralmente não é muito útil, mas felizmente existe uma maneira de fazer a transição para estados fora de ordem: Usando um salto (jump). Implementar um salto requer hardware adicional para selecionar o estado de destino. O hardware exato depende da função que está sendo executada.

Kernel do controlador

O núcleo central do controlador de Richards pode ser resumido em quatro partes: Um contador, um multiplexador e dois decodificadores. Um controlador simples pode ser construído usando a clássica série 7400 de circuitos integrados TTL. O contador utilizado é o 74163, o multiplexador é o 74151 e os dois decodificadores são do tipo 7442.

A saída do contador seleciona qual bit da entrada do multiplexador deve ser enviado para a saída Y, (cujo inverso é enviado para a saída WN.) Se Y está no estado "alto", o contador incrementa, caso contrário, não. Da mesma forma, Y deve ser "alto" para permitir saídas "SIM", uma vez que a entrada D no decodificador está ligada à WN, enquanto Y deve ser "baixo" para permitir as saídas "NÃO", uma vez que a entrada D nesse decodificador está definida como Y. Para executar um jump, deve-se definir o bit LDN do contador e as entradas A, B, C e D. LDN diz ao contador para carregar o valor nas entradas A, B, C e D. Com o uso de uma lógica combinacional qualquer pode-se então carregar um valor no contador para certas funções (mas não outras), bem como especificar o endereço de estado a ser carregado, dada a função ativa. Fazer isso é uma simples questão de fazer uma tabela de funções e estados para os quais elas devem fazer a transição e, em seguida, encontrar a expressão de álgebra booleana para cada bit que compõe o endereço do estado de destino.

Ver também
 Software de projeto de circuitos integrados
 Unidade de controle

Bibliografia
 Richards, Charles L.; An easy way to design complex program controllers. Electronics, 1 (fevereiro de 1973): 107-113.
 Wakerly, John F.; Digital Design — 3a Edição. Upper Saddle River, NJ: Prentice-Hall Inc. 2001.

Teoria dos autômatos
Ciência da computação teórica

Controlador de Richards


John Barrow (19 Haziran 1764; Dragley Beck, Ulverston, Cumbria - 23 Kasım 1848), Britanyalı devlet memuru ve tarihçi.

Amiralliğin ikinci sekreteri olarak, Napolyon'a karşı elde edilen zaferden sonra işsiz kalan deniz subaylarına meşguliyet bulmak için 19. yüzyılın ilk yarısı boyunca, Afrika 'dan Kuzey Denizi'ne kadar Dünya'nın çeşitli bölgelerine çok sayıda başarısız keşif gezileri organize etmiştir.

ABD'nin Alaska eyaletindeki Barrow kenti, ismini John Barrow'dan almıştır.

1764 doğumlular
Ulverston doğumlular
1848 yılında ölenler
18. yüzyıl tarihçileri
19. yüzyıl tarihçileri
Britanyalı tarihçiler
Britanyalı kâşifler
Çin'deki Britanyalı gurbetçiler
Güney Afrika Cumhuriyeti'ndeki Britanyalı gurbetçiler
Kraliyet Coğrafya Topluluğu başkanları
Royal Society üyeleri

John Barrow (tarihçi)


La bande est une pièce honorable qui va de l'angle dextre du chef à l'angle senestre de la pointe.

Cet armorial n'a pas vocation à l'exhaustivité : il ne retient que les blasons issus des pages de Wikipédia présentant les armoriaux des familles, y compris les armes imaginaires, mais en dehors du système héraldique napoléonien.

Fronton du château de Divonne

Bande d'or

Fond d'argent

Fond d'azur

Fond de gueules

Fond de sable

Fond de sinople

Fond de fourrure

Bande d'argent

Fond d'or

Fond d'argent

Fond d'azur

Fond de gueules

Fond de sable

Fond de sinople

Fond de pourpre

Bande d'azur

Fond d'or

Fond d'argent

Fond de gueules

Fond de sable

Fond de fourrure

Bande de France

Bande de gueules

Fond d'or

Fond d'argent

Fond d'azur

Fond de sinople

Fond de France

Fond de fourrure

Bande de sable

Fond d'or

Fond d'argent

Fond d'azur

Fond de gueules

Fond de fourrure

Bande de sinople

Fond d'or

Fond d'argent

Bande de pourpre

Bande échiquetée

Bande de fourrure

Fond d'or

Fond d'argent

Fond d'azur

Fond de gueules

Bande engoulée

Fond d'or

Fond d'argent

Fond d'azur

Fond de gueules

Fond de sinople

Fond de pourpre

Bâton en bande

Fond de France

Cotice en bande

Fond de France

Fond de sable

Fond parti

Meuble en bande

Fond d'or

Fond d'argent

Fond d'azur

Fond de gueules

Fond de sable

Fond de sinople

Autres bandes

Notes et références

Bibliographie

Meuble héraldique

Armorial à la bande


FX Movie Channel (FXM) est une chaîne de télévision payante américaine appartenant à FX Networks, LLC, une filiale de la division Walt Disney Television de The Walt Disney Company. C'est la chaîne sœur de FX et FXX et FX sur Hulu. La programmation de la chaîne se compose en grande partie de films, principalement ceux de 20th Century Studios, Twentieth Century Pictures et Fox Film Corporation. Depuis 2012, FXM a séparé son contenu cinématographique en deux blocs distincts. Sa programmation principale se concentre davantage sur les films récents et sa grille de début de matinée et de journée (marquée comme « FXM Retro ») se concentre sur les films classiques.

En février 2015, FXM est disponible auprès d'environ  de télévision payante (45,2 % des foyers équipés d'une télévision) aux États-Unis.

Histoire

fXM: Movies from Fox (1994–2000)
Initialement prévue pour s'intituler "Fox Movie Studio" au cours des étapes de planification, la chaîne a été lancée à minuit le  sous le nom de fXM : Movies from Fox, un nom dérivé de celui de sa chaîne câblée sœur FX, qui avait été lancée cinq mois plus tôt, le . Le premier film diffusé sur fXM était le classique culte de 1975, The Rocky Horror Picture Show. Son format d'origine se concentrait uniquement sur les films classiques de la cinémathèque de la 20th Century Fox, qui étaient présentés sans publicité et (en ce qui concerne les films sortis à l'origine en noir et blanc) sans coloration, et étaient généralement montrés sans montage pour le contenu et le temps ; les films diffusés étaient principalement des sorties des années 1920 à 1980

Le , FXM a diffusé ses premières commissions de production de six films de moins de 12 minutes dans un showcase animé par le producteur-réalisateur Michael Apted. Deux d'entre eux, Better Late (réalisé par Jessica Yu) et 78 (dirigé par Noah Edelson), ont été présentés pour la première fois au Sundance Film Festival.

Fox Movie Channel (2000–2014)
La chaîne a officiellement changé de nom pour devenir Fox Movie Channel le .

Le , la programmation de Fox Movie Channel a été divisée en deux blocs de 12 heures : sa grille principale, de 3 h à 15 h, heure de l'Est, était un bloc sans publicité retenant les films plus anciens de la bibliothèque de la 20th Century Fox. Un autre bloc, appelé FX Movie Channel, les autres 12 heures consistait en une liste élargie de longs métrages plus récents de la Fox et de quelques autres studios de cinéma, dont Columbia Pictures et Universal Pictures.

La chaîne, qui ne diffusait que des promos pour sa programmation ainsi que des interstitiels relatifs à ses films, a également commencé à diffuser des publicités traditionnelles pendant le bloc de 12 heures, qui s'étend de la fin de l'après-midi au début de la nuit (de 15 h à 3 h, heure de l'Est). Par conséquent, les films diffusés dans le bloc FXM sont montés pour tenir compte du temps de publicité et du contenu. Fox Movie Channel a conservé la diffusion de ses films sans montage et sans publicité.

FX Movie Channel (2014-présent)

Le , Fox Movie Channel a changé son nom en FXM. Le , FXM a brisé le format pour sa première et unique fois, en organisant un marathon de la première saison de la série originale de FX, Fargo.

Haute définition
FXM fournit un flux simulcast haute définition qui diffuse le contenu cinématographique de la chaîne en 720p, le format de transmission par défaut de la société.

Notes et références

Liens externes

  website

Disney
Chaîne de télévision aux États-Unis

FX Movie Channel


An Amorphophallus eichleri in uska species han Liliopsida nga syahan ginhulagway ni Adolf Engler, ngan ginhatag han pagkayana nga asya nga ngaran ni Joseph Dalton Hooker. An Amorphophallus eichleri in nahilalakip ha genus nga Amorphophallus, ngan familia nga Araceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Amorphophallus

Amorphophallus eichleri