Carl Seelig () a fost un scriitor și mecena elvețian de limbă germană. El este cel mai bine cunoscut ca prieten, susținător și tutore legal al lui Robert Walser și ca primul biograf al lui Albert Einstein.

Biografie
Provenit dintr-o familie bogată, el a urmat în perioada 1910-1915 cursurile școlii cantonale din Trogen și a fost preocupat de timpuriu de literatură. Prin activitatea sa ca editor al unor diverse antologii și ca partener la editura vieneză E.P. Tal & Co, a intrat în contact cu mai mulți scriitori germani și s-a dovedit mai ales din 1933 ca un prieten empatic și sensibil în caz de nevoie. Producția proprie a lui Seelig a fost extrem de bogată și variată: aceasta variază de la poezie și cântece populare până la a deveni colaborator al lucrării Mein Weltbild a lui Albert Einstein. O privire de ansamblu în bibliotecile internaționale de bibliotecă înregistrează 163 de lucrări publicate de Seelig în 294 de publicații și 13 limbi.

Angajamentul editorial dezinteresat al lui Seelig iese în evidență din corespondența purtată cu scriitori valoroși ai epocii. A corespondat, printre alții, cu Max Brod, Hans Henny Jahnn, Alfred Polgar și Joseph Roth. Seelig a menținut, de asemenea, relații apropiate cu scriitorii elvețieni.

Biblioteca de manuscrise este formată din aproximativ 6000 de bucăți, care sunt păstrate într-un depozit pe termen lung în Arhivele Literare Elvețiene.

Lucrări (selecție)

Ca autor
 Wanderungen mit Robert Walser. Tschudy. St. Gallen 1957; Suhrkamp (Bibliothek Suhrkamp 554), Frankfurt am Main 12. A. 2009, ISBN 978-3-518-01554-4.
 Originelle Gestalten der Familie Schoop. În: Thurgauer Jahrbuch, 33. Jahrgang, 1958, pp. 95–110.
 Albert Einstein und die Schweiz. Europa, Zürich 1952; ediția a III-a a fost revizuită și publicată cu titlul: Albert Einstein. Leben und Werk eines Genies unserer Zeit. Europa, Zürich 1960.

Ca editor
 Der Tag bricht an. Poezii noi de Waldemar Bonsels, Martin Buber, Hermann Hesse, Stefan Zweig ș.a. Der Garten Eden, Dortmund 1921.
 Das neue Wunderhorn. Deutsche Volkslieder. Feuer, Leipzig 1924.
 Die Jahreszeyten im Spiegel schweizerischer Volkssprüche. Orell Füssli, Zürich 1925.
 Novalis: Gesammelte Werke. 5 vol. Bühl, Herrliberg 1945/1946.
 Robert Walser: Dichtungen in Prosa. 5 vol. Kossodo, Genf / Holle, Darmstadt 1953–1961.
 Albert Einstein: Mein Weltbild. Ullstein, Frankfurt am Main 1955; Retipărită în 2005, ISBN 3-548-36728-3.
 Helle Zeit – Dunkle Zeit. In memoriam Albert Einstein. Europa, Zürich 1956; Vieweg, Braunschweig 1986, ISBN 3-528-08934-2.

Referințe

Bibliografie

 Tobias Hoffmann-Allenspach: Carl Seelig. În: Andreas Kotte (Hrsg.): Theaterlexikon der Schweiz. Band 3, Chronos, Zürich 2005, ISBN 3-0340-0715-9, p. 1671.
 Ulrich Weinzierl: Carl Seelig, Schriftsteller. Löcker, Wien 1982, ISBN 3-85409-040-4.

Legături externe

 Kontaktzentrum zu Robert Walser und Carl Seelig

Nașteri în 1894
Decese în 1962
Literatura secolului al XX-lea
Literatură germană
Genul liric
Elvețieni
Autori
Biografi
Eseiști elvețieni

Carl Seelig


Jake Farrow (Oslo, 18 de octubre de 1978) es un actor, guionista de televisión y escritor. Es conocido por haber interpretado el papel de Gavin en la serie de televisión estadounidense Drake y Josh y por haber hecho cameos en series como iCarly. También ha escrito y dirigido junto a Dan Schneider y Joe Catania algunos episodios de las series Drake y Josh, iCarly y Victorious, en este último se le conoce por dar voz a Rex Powers, el irreverente y sarcástico títere de Robbie Shapiro.

Televisión

Escritor
 Jesse (2000)
 Fuera del centro (2002)
 Lo que me gusta de ti (2003)
 Drake y Josh (2005)
 Desarrollo arrestado (2005)
 ICarly (2007-2012) (también como productor)
 Victorious (2010-2012) (también como productor)
 Sam & Cat (2013-2014) (también como coproductor ejecutivo)
 Henry Danger (2014-2015, 2018-2020) (también como coproductor ejecutivo y productor ejecutivo)
 Las aventuras de Kid Danger (2018)
 Game Shakers (2015-2019) (también como productor ejecutivo)
 Danger Force (2020-presente) (también como productor ejecutivo)

Enlaces externos

Actores de televisión de Estados Unidos
Actores masculinos de Estados Unidos del siglo XXI
Reparto de Victorious

Jake Farrow


Bernafon er en global virksomhed fra Schweiz, der fremstiller og markedsfører høreapparater og tilbehør. Hovedkontoret ligger i Bern og selskabet har ca. 500 medarbejdere verden over med kontorer i over 70 lande. Selskabet har siden 1995 været ejet af det danske holdingselskab Demant.

Blandt firmaets opfindelse og innovationer er fremstillingen af et digitalt programmerbart høreapparat og ChannelFree™ signalbehandling. I 2017 blev den nye DECS™ teknologiplatform introduceret.

Historie
Starten på Bernafon skete i 1946, hvor telefon- og telefonsystemvirksomheden Gfeller AG begyndte at fremstille høreapparater, fordi ledelsen ønskede at udvide produktsortimentet og lederen af virksomheden, Hans Gfeller, havde et kraftigt høretab. Den første model blev færdig i 1946, og apparatet og dets batteri kom i to separate læderetuier. Derfor fik det navnet A1 2-Pack. Apparatet blev hurtigt efterspurgt, og høreapparater blev hurtigt en integreret del af Gfellers produktsortiment.

I 1987 fusionerede Gfeller AG med Autophon, Hasler and Zellweger Telecommunications og blev til Ascom group. Virksomheden beskæftigede i alt 14.000 medarbejdere og var verdens 11. største telekommunikationsfirma.

Endnu en udvidelse fandt sted i 1992 med overtagelsen af Robert Bosch GmbHs høreapparataktiviteter. Integrationen af Boschs høreapparataktiviteter samtidig med oprettelsen af en ny produktionslinje i Australien viste sig at blive en for stor udfordring for en relativ lille virksomhed.
I 1995 blev Bernafon overtaget af Demant A/S, hvilket resulterede i åbningen af nye salgsselskaber og en udvidelse af produktsortimentet.

I 2016 fejrede Bernafon sit 70-års jubilæum i høreapparatbranchen.

Produkter
 1946: A1 2-Pack, første transportable høreapparat
 1958: G-Series, lommeapparat med transistor
 1963: H-Series, første bag-øret høreapparat
 1986: Charisma, første i-øret høreapparat
 1988: PHOX, verdens første digitalt programmerbare høreapparat
 1992: Audioflex, høreapparat med fjernbetjening
 1999: Smile, første fuldstændigt digitale høreapparat
 2002: Symbio, verdens første ChannellFree™ høreapparat
 2007: Brite, prisvindende design med ekstern højttaler
 2012: Chronos Nano, receiver-in-the-ear høreapparat med Adaptiv tilbagekoblingsannullering Plus
 2017: Zerena, første Made for iPhone® høreapparat med DECS™ teknologi

Referencer

Eksterne henvisninger

 William Demant

Høreapparatproducenter
Elektronikvirksomheder fra Schweiz
Etableret i 1946

Bernafon


Bohemian Rhapsody je američki film iz 2018. godine, redatelja Bryana Singera, o britanskom rock sastavu Queen, te njihovom pjevaču Freddieju Mercuryju.

Radnja

Prvi kadrovi filma, za vrijeme najavne špice s imenima glumaca, prikazuju Freddieja Mercuryja kako se budi na dan Live Aid koncerta 1985. godine, te kako dolazi na stadion Wembley u Londonu. Nakon toga vraćamo se 15 godina u prošlost u 1970., još uvijek u Londonu, ali u zračnoj luci Heathrow gdje mladi Freddie, tada još uvijek Farrokh radi kao radnik na utovaru i istovaru prtljage. U slobodno vrijeme 24-godišnji Freddie piše kratke ljubavne stihove, te odlazi u lokalni noćni klub u kome sluša sastav Smile, koji prati već neko vrijeme. Nakon nastupa sastav je ostao bez pjevača, dolazi Freddie i kad čuje vijest, nudi se gitaristu Brianu Mayu i bubnjaru Rogeru Tayloru da bude zamjena za dotadašnjeg pjevača Tima Staffella. Uz uvođenje bas gitarista Johna Deacona ovaj demosastav, sad pod imenom Queen nastupa na gažama po Velikoj Britaniji, dok Freddie ne odluči da je vrijeme snimiti prvu ploču, za što je potrebno prodati njihov kombi, kojim su se vozili na gaže. Rizik uspijeva, te uskoro potpisuju ugovor s EMI recordsom.

Glavni likovi

 Rami Malek - Freddie Mercury pjevač rock sastava Queen
 Lucy Boynton - Mary Austin, Mercuryjeva djevojka
 Gwilym Lee - Brian May, gitarist sastava Queen
 Ben Hardy as Roger Taylor, bubnjar sastava Queen
 Joe Mazzello - John Deacon, bas gitarist sastava Queen
 Aidan Gillen - John Reid, menadžer sastava Queen
 Allen Leech - Paul Prenter, Mercuryjev osobni menadžer
 Tom Hollander - Jim Beach, odvjetnik-menadžer grupe Queen
 Mike Myers - Ray Foster, direktor u EMI-ju
 Aaron McCusker - Jim Hutton, Mercuryjev partner

Produkcija

Pripreme za snimanje, snimanje

Brian May je najavio film o grupi Queen još 2010. godine, tada se govorilo da će Sacha Baron Cohen glumiti Freddieja, a film bi završavao s nastupom na Live Aidu 1985. godine.

U kolovozu 2017. objavljeno je tko će glumiti članove Queenovce: Ben Hardy bit će bubnjar Roger Taylor, Gwilym Lee gitarist Brian May, te Joseph Mazzello bas gitarist John Deacon.

Glumica Lucy Boynton dobila je ulogu Freddieve djevojke Mary Austin u rujnu 2017. godine.

Snimanje je započelo u rujnu 2017. u Londonu, no u prosincu je redatelj Singer dobio otkaz, te je Dexter Fletcher dovršio snimanje filma, no sukladno pravilima Američkog udruženja redatelja, Singer je zadržao status jedinog redatelja, dok je Fletcher naveden kao izvršni producent.

Detalji izvedbe filma

Film traje 134 minute.

Kritike

Producenti filma uspjeli su napraviti komercijalnu uspješnicu, uz relativno skroman proračun za holywoodske standarde od 52 milijuna dolara, u tri mjeseca od početka prikazivanja film je zaradio 799 milijuna dolara, što dodatno potvrđuje ocjena na IMDb-u 8,3 (od 10), te trenutačno 153. mjesto na ljestvici 250 najboljih filmova svih vremena.

Dio se filmskih kritičara nije dao impresionirati vizualnom dojmu, gdje naravno prednjači Rami Malek u ulozi Freddieja Marcuryja, što potvrđuje nekoliko kritičara, od Varietyja, do domaćih: ... odmah ću reći kako je izvedba Ramija Maleka bez premca izvanredna i dostojna ne samo nominacije za Oscara, nego i osvajanja ove nagrade, ako ćemo kvalitetu nečije izvedbe uopće suditi prema Oscaru. ... ne samo da je vokalna izvedba bila perfektna, nego i gestikulacija, ponašanje na pozornici ili da u konačnici kažem – stav Kraljice.; niti sjajnoj glazbi Queenovaca. Kritičar Varietyja jasno ukazuje gdje je film odličan, a što po njemu nedostaje u filmu, te završava kritiku riječima :

Negativne kritike naviješćuju naslovi: "'Bohemian Rhapsody' - Freddie Mercury zaslužio je više i bolje" te "Film o originalnosti bez originalnih ideja". Za razliku od većine domaćih negativnih kritika kojima je cijela bit kritike filma žaljenje što Freddie nije dobio više mjesta, a ostalo - naracija povijesti grupe Queen i sama glazba manje, prethodna spomenuta domaća recenzija nije manje precizna od Varietyja, jer uz uočavanje scenarističkih kompromisa u filmu također ništa manje jasno uočava ono dobro u filmu, te završava riječima:

Usprkos nekim kritičarima film je dobio dva Zlatna globusa, za najbolji film i Rami Malek za najboljeg glumca, obje u kategoriji dramskih filmova, te je 22. siječnja 2019. nominiran za Oscara u pet kategorija: za najbolji film, najboljeg glavnog glumca, za najbolju montažu zvuka, najbolji zvuk te najbolju montažu.

Izvori

Vanjske poveznice

 https://www.foxmovies.com/movies/bohemian-rhapsody - službena stranica filma

Američki filmovi 2010-ih
Glazbeni filmovi

Bohemian Rhapsody (2018.)


En algunos tratados de artillería se encuentra el nombre de pirobolaria para designar la balística, pero en la actualidad no se emplea.

De esta palabra proceden piróbolos para designar los fuegos artificiales, mixtos incendiarios y demás artificios de fuego de guerra y pirobolario que es el nombre de artificiero en griego.

Referencias

Balística

Pirobolaria


Dr. Dolittle er en amerikansk komediefilm fra 1998 med Eddie Murphy i hovedrollen som en doktor som opdager at han har evnen til at kommunikere med dyr. Den er instrueret af Betty Thomas. I 2001 udkom efterfølgeren Dr. Dolittle 2.

Handling
Som lille barn snakker unge John Dolittle til sin hund (stemme af Ellen DeGeneres), som forklarer at hunde snuser hinanden bagi som en måde at hilse på hinanden, og John prøver dette da han møder den nye rektor på sin skole. Denne opførsel bekymrer hans far (Ossie Davis), som ansætter en lokal præst for å udføre eksorsisme på sønnen. Da John bliver bange prøver hunden at beskytte ham ved at bide ministeren, og hans far giver hunden væk. Denne hændelse går stærkt ind på John, og han slutter fuldstændig med at snakke med dyr som følge af dette. 30 år senere, bor John Dolittle (Eddie Murphy) i San Francisco, Californien. Han har uddannet sig til læge, er gift og har døtrene Charisse (Raven-Symone) og Maya (Kyla Pratt). Maya tager sig af det hun tror er et svane-æg, i håb om at den vil knytte bånd til henne når den klækker. Hun har også et marsvin som hedder Rodney (stemme af Chris Rock).

John tager familien med på ferie. Kort tid senere må han vende tilbage til arbejdet for at se til en patient. Under en biltur rammer han en hund (stemme af Norm MacDonald) og han banker hovedet mod frontruden. Hunden stikker af, og råber "Se hvor du kører, din idiot!". Dette er første gang Dolittle har forstået et dyr siden barndommen. Næste dag, tager John marsvinet Rodney med til resten ag familien, og Rodney begynfer også at snakke med ham. I løbet af natten, beder en ugle (stemme af Jenna Elfman) om at fjerne en kvist som har sat sig fast i vingen. Uglen fortæller alle dyrene den kender om lægen, og snart kommer flere dyr for å spørge om hjælp. Dolittle går til Dr. Sam Litvak (Steven Gilborn) fordi han er bange det er noget alvorlig galt med ham eftersom han kan snakke med dyr igen, men han er helt frisk. Næste dag finder han hunden han næsten ramte med bilen, og Dolittle giver den navnet Lucky.

Samme aften ser John at hans rygte for at kunne snakke med dyr har spredt sig videre, og mange dyr kommer til ham for behandling. John begynder at sætte pris på at kunne snakke med dyr, og han betror sig til Lucky at han føler sig mere energisk om sit arbejde end han har været i mange år. En cirkus-ape fortæller lægen om en syg tiger (stemme af Albert Brooks) som planlægger at begå selvmord. De finder tigeren, som hedder Jake, på toppen av en høj bygning og han planlægger at hoppe. Tigeren forklarer at noget i sin hjerne giver ham enorme smerter. John og Lucky overbeviser Jake om at de kan hjælpe ham. John`s kollega Mark (Oliver Platt) opdager ham i det han er i færd med at give HLR til en rotte, og Mark får ham indlagt på en psykiatrisk institution. Hunden Lucky kommer til John og fortæller at tigeren Jake er blevet sygere, men John er sur fordi han blev indlagt for at have prøvet at hjælpe dyrene. Lucky mener at John gemmer sig fra sit sande jeg, og at han aldrig burde stoppe med at snakke med dyr.

Samme aften som John og Lucky tager Jake med til klinikken for at operere den, arrangeres der en sammenkomst der, og en mand som er interesseret i at købe klinikken er tilstede. Politiet kommer for at lede efter tigeren, men Lucky samler alle dyrene i San Francisco for at beskytte bygningen hvor John opererer på Jake. Deltagerne til festen opdager Jake på operationsbordet, men John forklarer hvad han gør. John`s far betror sig til John`s kone at John kan snakke med dyr. John opdager at Jake har en stor blodprop i hjernen, og han klarer at redde tigerens liv. Den potentielle køber af deres selskab er meget imponeret, men John afslår hans generøse tilbud om at købe hans selskab. I en epilog, er John blevet både en lege for mennesker og en veterinær for dyr. Mayas æg klækker, og dette viser sig at være en alligator. John og Lucky tager til cirkuset og besøger Jake og de snakker om sin fremtid som venner.

Rolleliste
 Eddie Murphy som doktor John Dolittle.
 Oliver Platt som Doktor Mark Weller
 Peter Boyle som potensiell kjøper av bedriften.
 Kristen Wilson som hustru Lisa Dolittle

Stemme-skuespillere
Norm Macdonald – Hunden Lucky.
Albert Brooks – Tigeren Jake
Chris Rock – Marsvinet Rodney.
Reni Santoni – en rotte

Eksterne henvisninger

Amerikanske film fra 1998
Komediefilm fra USA
Engelsksprogede film

Dr. Dolittle (film)


Raman Hui Shing-Ngai (chinês tradicional: 許誠毅 | Hong Kong britânico, 4 de julho de 1963) é um animador, cineasta e produtor de cinema sino-americano. Ele é mais conhecido por dirigir os filmes Monster Hunt e Monster Hunt 2.

Início de vida
Hui nasceu em Hong Kong e cresceu em uma família monoparental, com sua mãe criando ele e dois outros irmãos. Gostando de desenhar desde muito jovem, foi para a Universidade Politécnica de Hong Kong, onde se formou em 1984 em design gráfico.

Carreira
Após a formatura, ele trabalhou como animador no Quantum Studios em Hong Kong. Em 1989, mudou-se para o Canadá para fazer um curso de três meses no Sheridan College para aprimorar seus conhecimentos em animação digital. Por um tempo ele estava trabalhando para comerciais de TV em Toronto. Em 1989, Hui começou a trabalhar como animador na Pacific Data Images, que mais tarde foi adquirida pela DreamWorks Animation. Lá, entre outros trabalhos, dirigiu dois curtas-metragens, Sleepy Guy (1995) e Fat Cat on a Diet (2000). Ele foi o supervisor de animação e designer de personagem no primeiro longa-metragem da PDI, FormiguinhaZ, lançado em 1998. A partir daí, ele passou a atuar como supervisor de animação em Shrek e Shrek 2. Em 2004, passou meio ano em Hong Kong, onde dirigiu animação da série de televisão Rei da Selva, da DreamWorks. Em 2007, ele codirigiu seu primeiro longa-metragem, Shrek Terceiro. Também dirigiu três curtas-metragens, Kung Fu Panda: Secrets of the Furious Five, Assustando Shrek e Puss in Boots: The Three Diablos.

Hui ilustrou vários livros de histórias infantis em colaboração com a Kiehl's para arrecadar fundos para várias organizações de Hong Kong. Seu primeiro livro, Brownie and Sesame, foi lançado em 2004, seguido por Piccolo em 2005 e Grandma Long Ears em 2006.

Devido às suas contribuições para os filmes de Shrek, a Forbes listou Hui em 2010 entre os 25 sino-americanos mais notáveis no campo dos negócios.

Hui disse de si mesmo que é um "Hong Kong que vive na América", estando "espremido entre as culturas ocidental e chinesa". Depois de chegar aos Estados Unidos, além de aprender um novo idioma, Hui teve mais problemas para se adaptar a um estilo de vida diferente: "Hong Kong é um lugar movimentado. Mas o lugar onde eu morava, o Vale do Silício, era tão tranquilo que se você visse alguém andando na rua à noite, você deveria se preocupar.". Embora prefira morar em Hong Kong, Hui prefere trabalhar nos Estados Unidos: "Eles garantem que você tenha tempo suficiente para fazer bem o seu trabalho. Sinto-me apegado a esse país porque foi onde aprendi todas as minhas habilidades.".

Filmografia

Cinema

Televisão

Ligações externas

Pessoas vivas
Nascidos em 1963
Cineastas de Hong Kong
Pessoas da DreamWorks Animation

Raman Hui


Flemming Møldrup (født 19. juli 1969), er kendt som vært på tv-programmet Vild med bøger på DR K og som livstilsekspert i tv-programmet Kender du typen? på DR1.

Han har studeret til billedjournalist og har gået på forfatterskolen for børnelitteratur.

I 2018 har han udgivet han sin første børnebog Syv guddommelige dage i Albert Svenssons ellers ret så normale liv.

Desuden har Flemming Møldrup medvirket i tv-serien Klovn, hvor han spillede en fiktiv udgave af sig selv i episoden "Kender du typen" fra 2018.

Privatliv
Han har en datter fra et tidligere forhold.
Gift med Rikke Rasmussen, der er medstifter og medejer af det danske tøjmærke Moshi Moshi.

En overgang dannede han par med Lotus Turell, der er datter af Dan Turell.

Bibliografi
 Syv guddommelige dage i Albert Svenssons ellers ret så normale liv (2018) • Slug kamelen - der kommer flere (2021) • Bogen om bål (2021)

Filmografi
 Kender du typen?
 Vild med bøger
 Klovn (2018)

Referencer

Eksterne henvisnigner

Ansatte i DR
Dansksprogede forfattere fra Danmark

Flemming Møldrup


O Palloseura Kemi Kings, também conhecido como PS Kemi, é um clube de futebol finlandês com sede na cidade de Kemi. Foi fundado em 21 de outubro de 1999, após uma fusão entre três clubes locais. Em sua história, detém um título da Ykkönen.

História
O PS Kemi foi fundado em 21 de outubro de 1999, resultado de uma fusão entre Kemin Pallotoverit (KPT), Kemin Palloseura (KePS) e Visan Pallo. Porém, os clubes fundadores continuaram suas atividades em categorias de base. Em 29 de abril de 2000, debutou na Ykkönen com uma derrota para o FF Jaro.

Após mais de uma década em divisões inferiores, o PS Kemi obteve duas promoções consecutivas, vencendo a Ykkönen em 2015 e estreando na Veikkausliiga do ano seguinte. O clube permaneceu na principal divisão do futebol finlandês até 2018.

Em 2019, foi decretada a falência da PS Kemi Oy, empresa que gerenciava o PS Kemi. Por conseguinte, as atividades do clube foram interrompidas e um novo fundado, o Kemi City FC. Este último permaneceu em atividade por três anos, tendo sido extinto para o retorno do PS Kemi.

Títulos
 Ykkönen: 2015.

PS Kemi
PS Kemi

Palloseura Kemi Kings


Kovrov (, ) er en by i Vladimir oblast i Rusland. Kovrov ligger ved floden Kljazma, omkring 64 km nord for Vladimir. Kovrov er Vladimir oblasts næststørste by med  indbyggere.

Geografi

Byen ligger på højre og venstre bredder af floden Kljazma, 64 km fra Vladimir og 250 km nordøst for Moskva.

Historie

Ifølge en ubekræftet tradition blev det senere Kovrov grundlagt i 1100-tallet på bredden af Kljazma af storfyrst Jurij Dolgorukij som landsbyen Jelifanovkoj.

Overskygget af den nærliggende Starodub-na-Kljazme siden 1100-tallet, blev Kovrov først bystatus i 1778. Den 13. juli 1978 ved byens 200-års jubilæum blev Kovrov tildelt Arbejdets røde fanes orden.

Referencer

Eksterne henvisninger

Byer i Vladimir oblast

Kovrov


B-29 er en tidligere landslægeembedsbolig i Nuuk der i dag fungerer som den grønlandske landsstyreformands officielle embedsbolig.

Kilder
 http://www.permagreen.gl/landsstyreformandens-hus/

Grønlands politik
Grønlands historie
Embedsboliger

B-29 (Grønland)


Frøen Station (Frøen stasjon) er en metrostation på Holmenkollbanen på T-banen i Oslo. Stationen ligger 59,7 meter over havet. Stationen betjener sammen med Steinerud og Borgen Diakonhjemmet Sykehus.

Stationen ligger hvor Holmenkollbanen og Sognsvannsbanen grener fra hinanden. Tidligere havde Sognsvannsbanen også en station ved Frøen, men den blev nedlagt i 1993. Den nuværende station på Holmenkollbanen er dog stadig præget af udfletningen, idet de to perroner for nord- og sydgående spor ligger et stykke fra hinanden med Sognsvannsbanen i en banegrav indimellem. Perronen ved det sydgående spor mod Sentrum er den eneste på T-banen, der ikke er tilgængelig uden brug af trapper.

Da Holmenkollbanen fra 1993 til 2010 havde køreledninger, mens det meste af resten af T-banenettet havde strømskinne, skete skiftet mellem de to systemer på Frøen.

Eksterne henvisninger

T-barnekunst - En gutt fra Thailand har gjort lille Frøen T-banestasjon til noe mer enn en grå murkonstruksjon.  2018-10-02. Dagsavisen

T-banestationer i Oslo
Etableret i 1898

Frøen Station


Celeriac (Apium graveolens var. rapaceum), also called celery root, knob celery, and turnip-rooted celery (although it is not a close relative of the turnip), is a variety of celery cultivated for its edible stem or hypocotyl, and shoots. Celeriac is like a root vegetable except it has a bulbous hypocotyl with many small roots attached.

In the Mediterranean Basin and in Northern Europe, celeriac is widely cultivated. It is also cultivated in North Africa, Siberia, Southwest Asia, and North America. In North America, the 'Diamant' cultivar predominates.

History

Celeriac and celery originated in the Mediterranean Basin. It was mentioned in the Iliad
and Odyssey
as selinon. Celeriac was grown as a medicinal crop in some early civilizations. Celery contains a plant compound called apigenin, which was used in traditional Chinese medicine as an anti-inflammatory agent.

Culinary use

Typically, celeriac is harvested when its hypocotyl is  in diameter. However, a growing trend (specifically in South American cuisine, particularly Peruvian) is to use the immature vegetable, valued for its intensity of flavour and tenderness overall.  It is edible raw or cooked, and tastes similar to the leaf stalks of common celery cultivars. Celeriac may be roasted, stewed, or blanched, and may be mashed. Sliced celeriac is used as an ingredient in soups, casseroles, and other savory dishes. The leaves (both the stalks and the blades) of the vegetable are quite flavoursome, and aesthetically delicate and vibrant, which has led to their use as a garnish in contemporary fine dining.

The shelf life of celeriac is approximately six to eight months if stored between , and not allowed to dry out. However, the vegetable will tend to rot through the centre if the finer stems surrounding the base are left attached. If celeriac is not fresh its centre becomes hollow, though even when freshly harvested there can be a small medial hollow. The freshness will also be obvious from the taste; the older it is, the weaker the celery flavour.

See also
 List of vegetables
 List of root vegetables

Explanatory notes

References

External links
 Nutritional Summary for Celeriac , cooked, boiled, drained, without salt

Edible Apiaceae
Root vegetables
Celery

de:Echter Sellerie#Knollensellerie
it:Sedano rapa

Celeriac


Demirli, Samsun ilinin Çarşamba ilçesine bağlı bir mahalledir.

Coğrafya
Samsun il merkezine 58 km, Çarşamba ilçesine 17 km uzaklıktadır.

Nüfus

Dış bağlantılar

Çarşamba'nın mahalleleri

Demirli, Çarşamba


Yuji Wakasa (født 9. februar 1996) er en japansk fodboldspiller, som spiller for den japanske fodboldklub Fukushima United FC.

Referencer

Eksterne henvisninger

Fodboldspillere fra Japan
Fodboldspillere fra Blaublitz Akita

Yuji Wakasa


Mangostin (lat. Garcinia mangostana), vrsta garcinije, porodica kluzijevki , tropskog zimzelenog drveta iz jugoistočne Azije, ukjlučujući Borneo i Malajski poluotok.

Naraste od 6 do 25 metara visine. Poznato je po vrlo sočnom plodu, slatkog i pikantnog okusa koje se koristi u prehrani a korisno je kod snižavanja razine kolesterola u čovjekovom tijelu. Konzumirati se može svježe, može se i zamrznuti za buduću upotrebu, no može se desiti da će izgubiti okus.

Znanstvena istraživanja se pokazala da sadrži prirodne polifenolne spojeve, poznatije kao ksantoni.

Podvrste
 Garcinia mangostana var. borneensis Nazre
 Garcinia mangostana var. malaccensis (Hook.f.) Nazre
 Garcinia mangostana var. mangostana

Sinonimi
 Mangostana garcinia Gaertn.

Izvori

Garcinieae

Mangostin


Zümrütova, Antalya ilinin Elmalı ilçesine bağlı bir mahalledir.

Tarihçe
Daha önceleri Bayat adını taşıyan yerleşim, 25 Haziran 1943'te "Zümrütova" adını aldı.

Coğrafya
Antalya iline 137 km., Elmalı ilçesine 25 km. uzaklıktadır.

Nüfus

Kaynakça

Elmalı'nın mahalleleri

Zümrütova, Elmalı


Brotherhood of Evil er en fiktiv gruppe af superskurke kendt fra tegneserier udgivet af det amerikanske forlag DC Comics.

Gruppen optræder først og fremmest i tegneserien Doom Patrol og blev skabt af forfatteren Arnold Drake og tegneren Bruno Premiani i 1964. Gruppen bestod oprindeligt af figurerne The Brain, Monsieur Mallah, General Immortus og Madame Rouge.

Referencer

Tegneseriefigurer

Brotherhood of Evil


O Fokker D.II foi um caça biplano alemão da Primeira Guerra Mundial. Era um caça monoposto desenvolvido antes do Fokker D.I.

Projeto e desenvolvimento
O Fokker D.II foi baseado no protótipo M.17, com asas não escalonadas de baia única e uma fuselagem maior e envergadura mais curta do que os D.II de produção. Usando um motor Oberursel U.I de 100 hp (75 kW), o D.II tinha pouca potência, embora a única metralhadora lMG 08 de 7,92 mm (.312") fosse normal para 1916. O Exército Alemão comprou 177 unidades.

Histórico operacional
Em serviço, o D.II provou ser um pouco melhor do que os primeiros caças Fokker Eindecker - em particular, foi superado pelos Nieuport 11 e 17. Alguns exemplares foram usados pelos "Kampfeinsitzerkommandos" e os primeiros "Jagdstaffeln" ao lado do Halberstadt D.II mas os primeiros biplanos Fokker foram rapidamente descartados quando os novos caças Albatros foram lançados.

Operadores

 "Luftstreitkräfte"

 "Koninklijke Marine"

 Schweizer Luftwaffe

Ver também
Desenvolvimentos relacionados
 Fokker D.I

Bibliografia

Ligações externas

Aviões da Primeira Guerra Mundial (Alemanha)
Fokker
Aeronaves da Fokker
Aviões monomotor
Aviões biplanos

Fokker D.II


Ağcaalan, Samsun ilinin Vezirköprü ilçesine bağlı bir mahalledir.

Tarihçe

Coğrafya
Samsun iline 131, Vezirköprü ilçesine 16 km uzaklıktadır.

Nüfus

Kaynakça

https://www.e-icisleri.gov.tr/Anasayfa/MulkiIdariBolumleri.aspx  Genel Mahalle Listesi, T.C.İçişleri Bakanlığı, Mart 2020.

Dış bağlantılar
 Yerelnet

Vezirköprü'nün mahalleleri

Ağcaalan, Vezirköprü


Den åndssvage kærlighed er en film instrueret af Mette Wismann.

Handling
Dorte og Theodor er kærester og begge udviklingshæmmede. De har taget den store beslutning at gifte sig og flytte sammen. Brylluppet skal arrangeres, uventede problemer skal løses og Dorte skal forlade sit bofællesskab gennem 10 år, for at starte sin nye tilværelse med Theodor. I denne dokumentarfilm følger vi dem i tiden omkring brylluppet og flytningen.

Referencer

Eksterne henvisninger

Danske film fra 2001
Dokumentarfilm fra Danmark

Den åndssvage kærlighed


مستشفى الشاريتي  كان مستشفا بباريس.

تأسس الأوبيتال دي شاريتي (مستشفى الشاريتي) في القرن 17 في باريس، من طرف الاخوة الرحماء من سانت يوحانا الإلاهي. وصلت 1606 ماريا دي ميديشي إلى فرنسا، سنة 1613 تم البدء بالبناء، حيث قام المطران في يوليو 1621 بمباركة المبنى لافتتاح العمل به. سنة 1732 تم إحداث بوابة جديدة من قبل روبرت دو كوت أثناء الترميم. منذ 1850 حتى بداية القرن 19، أُقيمت في البناية الأكاديمية الوطنية للطب. حوالي 1935 تم تدمير البناية لإفساح المجال لكلية الطب الجديدة.

مراجع

المستشفيات التي لا يعرف سنة تأسيسها
انحلالات سنة 1935 في فرنسا
تأسيسات القرن 17 في فرنسا
تأسيسات سنة 1621 في فرنسا
مبان ومنشآت اكتملت في 1621
مبان ومنشآت سابقة في باريس
مبان ومنشآت مهدمة في باريس
مبان ومنشآت هدمت في 1935
مستشفيات أسست في القرن 17
مستشفيات انحلت في 1935
مستشفيات سابقة في فرنسا
مستشفيات فرنسا
مستشفيات في باريس
مستشفيات مهجورة

مستشفى الشاريتي


NXT WarGames 2021 était le cinquième pay-per-view WarGames produit par la WWE. Il a été organisé exclusivement pour les catcheurs de la division NXT de la promotion. Il a eu lieu le 5 décembre 2021 au WWE Performance Center à Orlando, en Floride.

Il s'agissait du premier événement WarGames de NXT à ne pas porter le nom NXT TakeOver, car les pay-per-views de 2017 à 2020 portaient le nom de "TakeOver: WarGames" ; ainsi que du premier pay-per-view de NXT après l'arrêt de la série TakeOver, et par la suite du premier événement de NXT à ne pas être promu sous le nom de TakeOver depuis le show Halftime Heat en février 2019. Il s'agissait du premier événement PPV de la marque organisé après sa restructuration en NXT 2.0 en septembre.

Cinq matchs ont été disputés durant le show, dont deux matchs WarGames. Dans le main event, l'équipe 2.0 (Bron Breakker, le champion nord-américain NXT Carmelo Hayes, Grayson Waller et Tony D'Angelo) a battu l'équipe Black & Gold (le champion NXT Tommaso Ciampa, Johnny Gargano, Pete Dunne et LA Knight) dans un match WarGames. En ouverture du show, Raquel González, Io Shirai, Cora Jade et Kay Lee Ray ont vaincu Dakota Kai et Toxic Attraction (la championne féminine de NXT Mandy Rose et les championnes par équipe féminine NXT Gigi Dolin et Jacy Jayne) dans un autre match WarGames.

Contexte

Les spectacles de la World Wrestling Entertainment (WWE) sont constitués de matchs aux résultats prédéterminés par les scénaristes de la WWE. Ces rencontres sont justifiées par des storylines – une rivalité avec un catcheur, la plupart du temps – ou par des qualifications survenues dans les shows de la WWE telles que Raw, SmackDown et NXT. Tous les catcheurs possèdent une gimmick, c'est-à-dire qu'ils incarnent un personnage gentil (Face) ou méchant (Heel), qui évolue au fil des rencontres. Un événement comme WarGames est donc un événement tournant pour les différentes storylines en cours.

Tableau des matches

Notes et références

Pay-per-view de la WWE
Catch à Orlando (Floride)

NXT WarGames (2021)


Florence Rabier est une météorologue française qui est directrice générale du Centre européen pour les prévisions météorologiques à moyen terme. Elle travaille sur la prévision numérique du temps. Elle a été nommée chevalier de la Légion d'honneur en 2014.

Biographie
Rabier est engagée chez Météo-France dès janvier 1988 pour étudier à l'École nationale de la météorologie, recevant de l'université Toulouse-III-Paul-Sabatier une maîtrise en météorologie en 1990. Elle poursuivit à l'université Pierre-et-Marie-Curie à Paris où elle étudia la variation des données météorologiques en présence d'instabilités baroclines pour son doctorat.

Après avoir obtenu son diplôme en 1992, Rabier a occupé divers postes à Météo-France, où elle a travaillé sur la prévision numérique du temps. En 1997, elle a développé des méthodes d'assimilation de données pour optimiser l'utilisation des observations satellitaires dans les prévisions météorologiques. En particulier, Rabier a travaillé sur des méthodes d'assimilation variationnelle en quatre dimensions (4D-VAR). Elle devient scientifique sénior en 1998 et est nommée Chef de la Section Observation de Météo-France en 2001.

En 2003, Rabier a été nommé ingénieur en chef des ponts et chaussées. Elle a travaillé sur l'interféromètre atmosphérique de sondage dans l'infrarouge (IASI), un instrument pour les satellites météorologiques européens. L'IASI permet de mesurer les profils atmosphériques de températures et hygrométriques depuis 2007 et a considérablement amélioré la météorologie opérationnelle. Pendant l'année polaire internationale (2007-2008), Rabier faisait partie d'une campagne de terrain au-dessus de l'Antarctique sous les auspices du programme THORPEX.

Rabier a rejoint le Centre européen pour les prévisions météorologiques à moyen terme (CEPMMT/ECMWF) en 2013, où elle a occupé le poste de directrice des prévisions. En 2016, elle a été nommée directeur général du CEPMMT. Le centre, créé dans le cadre d'une initiative de coopération européenne en science et technologie, est situé à Reading au Royaume-Uni, utilise des supercalculateurs pour produire des prévisions numériques du temps.

Rabier a travaillé aux côtés d'Anne Grete Staume sur la mission ADM-Aeolus lancée en 2018. Elle a été nommée présidente du comité consultatif de l'Agence spatiale européenne sur les observations de la Terre en 2021.

Récompenses
 2014 : Chevalier de la Légion d'honneur
 2014 : Grand Prix de l'Académie de l'air et de l'espace

Publications choisies
.
.
.
.
.

Référence

Liens externes

Naissance en 1971
Météorologue français
Femme météorologue
Docteur de l'université Pierre-et-Marie-Curie
Étudiant de l'université Toulouse-III-Paul-Sabatier
Personnel de Météo-France
Chevalier de la Légion d'honneur décoré en 2014

Florence Rabier


«Un'estate italiana» (en español: «Un verano italiano») es una canción compuesta por el músico italiano Giorgio Moroder y el letrista estadounidense Tom Whitlock, al efecto de servir como Canción oficial de la Copa Mundial de la FIFA de 1990. Escrita originalmente en inglés bajo el título de To Be Number One (Para ser número uno), la versión italiana, escrita por Gianna Nannini y Edoardo Bennato, y conocida también como Notti magiche (Noches mágicas), fue interpretada por ambos en el Sorteo del Mundial y en la Ceremonia Inaugural del mismo. Esta última versión terminó siendo más exitosa que la original, alcanzando el estatus de canción de culto en Argentina, incluso fue exitosa en los países de habla inglesa, donde se ha utilizado tanto en las coberturas televisivas y radiales sobre las diferentes ediciones de la copa del mundo, como en publicidades alusivas al respecto. También diversas encuestas de diferentes medios deportivos y musicales del mundo, la han considerado la mejor canción de la historia de los mundiales, por la emoción que transmiten tanto su letra como su música.

Historia

En 1989, los organizadores de la Copa Mundial de Fútbol de 1990 le encargaron al músico italiano Giorgio Moroder la realización de una canción para que esta sea el tema oficial del campeonato. Moroder escribió la música, pero le encargó el contenido lírico de la canción al letrista estadounidense Tom Whitlock, con quien ya había colaborado en Take My Breath Away, el tema principal de la película Top Gun. Whitlock escribió la letra en inglés, que llevó como título To Be Number One (Para ser número uno), la cual fue interpretada por una banda creada por Moroder especialmente para la ocasión, llamada "Giorgio Moroder Project", que tenía como vocalista al cantante estadounidense Paul Engemann. Sin embargo, Moroder no quedó del todo conforme con la letra original en inglés, que era bastante sencilla y solamente hablaba sobre el juego limpio y las ansias de victoria, por lo que le encargó una letra en italiano a sus compatriotas Edoardo Bennato y Gianna Nannini, quienes eran en aquel momento las principales figuras de la música rock en Italia. Esto provocó la ruptura de la relación profesional entre Moroder y Whitlock, quienes nunca más volvieron a trabajar juntos. Bennato y Nannini, sabiendo que Moroder no había quedado satisfecho con la letra escrita por Whitlock, decidieron escribir una letra totalmente diferente, llamada Un'estate italiana (Un verano italiano), que a diferencia de la versión original, poseía una estructura lírica más elaborada y poética, que además del fair play y la voluntad de ganar, hablaba sobre la emoción de la competencia futbolística y de la fiesta internacional que generaba la copa.  Finalmente, la versión en italiano, además de ser más exitosa que la versión original en Italia y en la zona italoparlante de Suiza, tuvo más éxito a nivel internacional, incluso en los países angloparlantes. Sin embargo, seguramente para evitar un conflicto por los derechos de autor, Whitlock figura en los créditos de la versión en italiano como coautor de la letra, junto a Bennato y Nannini.

Lista de canciones
 Siete pulgadas
 «Un'estate italiana» – 4:07
 «Un'estate italiana» (karaoke versión) – 4:07

 Doce pulgadas
 «Un'estate italiana» (stadium versión) – 4:50
 «Un'estate italiana» (7" versión) – 4:07
 «Un'estate italiana» (karaoke versión) – 4:07

 Maxi sencillo
 «Un'estate italiana» (versión de estadio) – 4:50
 «Un'estate italiana» (sencillo versión) – 4:07
 «Un'estate italiana» (karaoke versión) – 4:07

Versión en español

Una versión de esta canción en español fue realizada por la cantante paraguayo-argentina Susan Ferrer. Curiosamente, quizás por un defecto de traducción, la canción recibió como título Estadio italiano (sic). De igual manera, vale la pena destacar otra versión en español hecha en Venezuela por el cantante Félix Valentino (representante de Venezuela en el ahora desaparecido Festival de la OTI) acompañado del grupo musical juvenil Los Chamos, y más recientemente, la versión del grupo argentino Valentín y Los Volcanes.

Posicionamiento

Referencias

Sencillos de 1989
Música de la Copa Mundial de Fútbol

Un'estate italiana


Muammer Çavuşoğlu (1903, Kuşadası - 9 Ağustos 1972), Türk mimar ve siyasetçidir.

İstanbul Üniversitesi Mühendislik Fakültesi'ni bitirdi Bayındırlık Bakanlığı Müsteşarlığı, X.ve XI. Dönem İzmir Milletvekilliği ile Ulaştırma ve Bayındırlık Bakanlıkları yaptı.

27 Mayıs darbesi sonrası Menderes'le birlikte Yassıada'da yargılandı. Siyasi yasaklı duruma düştü.

Evli ve Gazeteci Nazlı Ilıcak ile iş insanı Ömer Çavuşoğlu'nun babasıydı.

1903 doğumlular
1972 yılında ölenler
Türk mimarlar
Türk siyasetçiler
TBMM 10. dönem İzmir milletvekilleri
TBMM 11. dönem İzmir milletvekilleri
Kuşadası doğumlular
Resim aranan siyasetçiler
TBMM Dışişleri Komisyonu Başkanları
Demokrat Parti (1946) mensubu siyasetçiler
20. yüzyıl Türk siyasetçileri

Muammer Çavuşoğlu


Tiroit hormonları, tiroit bezi tarafından üretilen ve salgılanan tiroksin (T4), triiyodotironin (T3) ve kalsitonin hormonlarına verilen isim. Bu hormonlar tirozin kaynaklı hormonlar olup, metabolizmanın regülasyonunda rol oynarlar . T3  ve T4 başlıca iyottan meydana gelir. Iyot eksikliğinde  T3  ve T4 salgısı azalır, tiroit doku büyür ve bu durum basit guatr denen hastalığa yol açar. Tiroit hormonunun dolaşımdaki asıl formu, yarı ömrü T3'ten daha uzun olan tiroksindir (T4).

Fonksiyonu
Tiroit hormonları vücuttaki neredeyse her hücrede rol oynar. Ayrıca bu hormon bazal metabolizma hızını, protein sentezini, uzun kemik gelişiminin regülasyonunu (büyüme hormonuyla sinerjik çalışarak), sinir olgunlaşmasını ve vücudun katekolaminlere (bkz. adrenalin) geçirgenliğini arttırır. Tiroit hormonları vücuttaki hücrelerin gelişimi ve farklılaşması için esansiyeldir. Ayrıca vücudun enerji kaynaklarını nasıl kullanacağını etkileyerek; protein, yağ ve karbonhidrat metabolizmasının regülasyonunu da etkiler.

Ayrıca bakınız
 Tiroksin
 Triiyodotironin
 Kalsitonin
 Tiroit bezi

Kaynakça

Tiroit hormonu


Aktu taktu er íslensk skyndibitakeðja sem opnaði fyrst árið 1993 og er á fjórum stöðum á Íslandi. Á Skúlagötu, Stekkjarbakka, Ásgarði (Garðabæ) og Fellsmúla. Aðaleigandi keðjunnar er Jóhannes Ásbjörnsson. Skyndibitakeðjan er styrktaraðali hlaðvarpsins Beint í bíllinn.

Í keðjunni er selt hamborgar, pylsur, ís, samlokur, gos og fleira.

Tilvísanir

 https://aktutaktu.is/

Skyndibitakeðjur
Skyndibiti

Aktu taktu


NGC 6882 (NGC 6885) je otvoreni skup u zviježđu Lisici.

Izvori

Vanjske poveznice

  Hartmut Frommert: Revidirani Novi opći katalog
  Izvangalaktička baza podataka NASA-e i IPAC-a
  Astronomska baza podataka SIMBAD
   VizieR
 DSS-ova slika NGC 6882
  Auke Slotegraaf: NGC 6882 Deep Sky Observer's Companion
   DSO-tražilica
  Courtney Seligman: Objekti Novog općeg kataloga: NGC 6850 - 6899

6882

NGC 6882


Vicente López Veiga, nacido en Moeche, La Coruña en 1847 y fallecido en La Habana el 27 de septiembre de 1928, fue un empresario emigrado a Cuba, donde fundó la revista Galicia, la publicación más longeva de la emigración gallega en América.

Trayectoria
López Veiga emigró a Cuba a la edad de 14 anos, el 31 de octubre de 1861, y entró a trabajar en un negocio de papelería y, posteriormente, en una acreditada imprenta de La Habana. Fue socio fundador del Centro Gallego de La Habana, de la Sociedad de Beneficencia de Naturales de Galicia, de la agrupación Ferrol y su Comarca y de la asociación iniciadora de la Real Academia Gallega. En 1876 se casó con Dolores Álvarez Romero.

En 1902 fundó la revista Galicia, de la que fue director hasta finales de 1903, año en el que fue sustituido en su cargo por José Benito Cerdeira. En tal revista publicó diferentes colaboraciones bajo los pseudónimos de Pardo de Cela y Conde de Castelnovo.

En 1909 fundó la imprenta La Comercial en la que se publicó la revista Bohemia.

Notas

Bibliografía
 "Don Vicente López Veiga", en Galicia. Revista semanal ilustrada 48, 20 de noviembre de 1903, pg. 1-2. Edición facsimilar (años 1902-1903) del Centro Ramón Piñeiro para la Investigación en Humanidades, 2007.
 NEIRA VILAS, Xosé: "Galicia: revista semanal bilingüe", en GRAN ENCICLOPEDIA GALEGA, s. v. Galicia (2003).
 REAL ACADEMIA GALEGA: "Boletín nº 154" (1923).

Personas de La Coruña
Académicos correspondientes de la Real Academia Gallega

Vicente López Veiga


120375 Kugel este un asteroid din centura principală de asteroizi.

Descoperirea asteroidului
120375 Kugel este un asteroid care a fost descoperit la 10 august 2005, la Ottmarsheim, de către astronoma franceză Claudine Rinner.

Caracteristici
Asteroidul prezintă o orbită caracterizată de o semiaxă majoră egală cu 2,32 u.a., de o excentricitate de 0,22 și de o înclinație de 2,8° în raport cu ecliptica.

Denumirea asteroidului
Asteroidul a primit numele în onoarea colaboratorului descoperitoarei, François Kugel.

Note

Bibliografie

Legături externe
 Uniunea Astronomică Internațională, Minor Planet Center, (120375) Kugel = 2005 PB6 = 1998 SM108 = 2001 KE74
 JPL Small-Body Database Browser 120375 Kugel (2005 PB6)

Vezi și
 Centura de asteroizi

Obiecte astronomice descoperite în 2005
Centura de asteroizi
Asteroizi cu nume de oameni

120375 Kugel


Nadine Schatzl (født 19. November 1993) er en ungarsk håndboldspiller, der spiller for Ferencváros TC og det ungarske landshold.

Meritter
 Nemzeti Bajnokság:
 Vinder: 2011, 2012
 Magyar Kupa:
 Vinder: 2011, 2012
 EHF Champions League:
 Finalist: 2012

Kilder

Eksterne henvisninger

 Nadine Schatzl statistik på Worldhandball

Håndboldspillere fra Ungarn
Håndboldspillere fra Ferencváros TC (håndbold)
Håndboldspillere ved sommer-OL 2020
Deltagere for Ungarn ved sommer-OL 2020

Nadine Schatzl


An Helictotrichon murcicum in uska species han Liliopsida nga ginhulagway ni Josef Holub. An Helictotrichon murcicum in nahilalakip ha genus nga Helictotrichon, ngan familia nga Poaceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Helictotrichon

Helictotrichon murcicum


Novozelanski lan (lat. Phormium), rod jednosupnica iz porodice čepljezovki. Postoje dvije vrste raširene pi Novom Zelandu i otocima Antipodes, Chatham i Norfolk

Rod je opisan 1775.

Vrste
 Phormium colensoi Hook.f.
 Phormium tenax J.R.Forst. & G.Forst.

Vanjske poveznice

Izvori

Hemerocallidoideae

Novozelanski lan


Francisco Soares Senna ( Salvador, 27 de fevereiro de 1952) é um historiador, arquiteto, professor e escritor brasileiro,  imortal da Academia de Letras da Bahia, Cadeira 24,  especialista em conservação e restauração de bens culturais e restauração de monumentos e conjuntos históricos pela UFBA  e em Florença, Itália.

Biografia
Filho de Renato de Moraes Senna e Almíria d'Araújo Senna.

Graduou-se pela Faculdade de Arquitetura e Urbanismo da UFBA em 1977.

É especialista em Conservação e Restauração de Monumentos e Conjuntos Históricos na UFBA, em 1982 e na Cidade de Florença – Itália, em 1985.

Foi Pró-Reitor de Extensão da UFBA, de 1991 a 1992.

Foi presidente da Fundação Gregório de Mattos, de 1997 a 2004.

É professor adjunto do departamento V da Faculdade de Arquitetura da UFBA e regente da disciplina História e Teoria da Arquitetura Brasileira.

Em 27 de abril de 2000 tomou posse na Cadeira 24 da Academia de Letras da Bahia.

Naturais de Salvador
Historiadores do Brasil
Arquitetos da Bahia
Escritores da Bahia
Professores da Bahia
Membros da Academia de Letras da Bahia

Francisco Senna


Fronta za oslobođenje okupiranoga Južnog Jemena (arapski   جبهة تحرير جنوب اليمن المحتل  ,   eng. Front for the Liberation of Occupied South Yemen, skraćeno FLOSY), arapska vojna organizacija koja je 1960-ih djelovala u Federaciji Južne Arabije, današnjem Južnom Jemenu. Kako su Britanci sredinom 1960-ih odlučili ugasiti Federaciju Južne Arabije i uspostaviti izravnu kolonijalnu upravu, sindikalni vođa Abdullah al Asnag (Adenski sindikalni kongres, ATUC) stvorio je FLOSY. Kad su Britanci otišli, FLOSY je pokušao osvojiti vlast od druge paramilitarne skupine u Južnoj Arabiji, Nacionalne oslobodilačke fronte.

Izvori

Povijest Jemena