"Living for Love" este un cântec al interpretei americane Madonna pentru cel de-al treisprezecelea ei album de studio, Rebel Heart (2015). Compoziția a fost realizată de Madonna, Diplo și Ariel Rechtsaid, alături de MoZella și Toby Gad. S-a stabilit ca piesa să fie lansată de ziua îndrăgostiților, însă, în urma unor demo-uri apărute pe internet în mod ilegal, cântecul a fost lansat ca primul disc single extras de pe album la 20 decembrie 2014 prin Interscope Records. "Living for Love" este o piesă EDM și house în care Madonna a experimentat diferite genuri de muzică, cântecul având instrumente de percuție, o partitură la pian interpretată de Alicia Keys și cor evanghelic. Solista a compus "Living for Love" drept o piesă de despărțire, însă s-a răzgândit și a compus versuri încurajatoare, vorbind despre contracararea gândurilor negative cu răspunsuri pozitive.

"Living for Love" a obținut recenzii pozitive din partea criticilor de specialitate, aceștia lăudând ritmul și versurile și comparând piesa cu lucrările anterioare ale cântăreței. Criticii au mai observat, de asemenea, un progres de la single-urile precedente. În Statele Unite, piesa nu a reușit să se claseze în Billboard Hot 100, însă "Living for Love" a devenit cel de-al 44-lea cântec al Madonnei care să ocupe prima poziție a clasamentului Dance Club Songs, egalând-ul pe interpretul de muzică country George Strait ca artista cu cele mai multe single-uri de top într-un clasament Billboard. Cu toate că în Regatul Unit, BBC Radio 1 a decis să nu îi difuzeze piesa Madonnei, "Living for Love" s-a clasat pe locul 26 în topul UK Singles Chart, devenind cel de-al 71-lea single de top 40 al solistei, extinzându-și astfel recordul de cântăreață cu cele mai multe cântece de top 40 în Regatul Unit. Deși piesa nu a avut parte de un succes comercial mare, aceasta s-a clasat în top 20 în clasamentele din Finlanda, Ungaria, Israel, Japonia și Libia.

Un videoclip muzical regizat de duo-ul francez Julien Choquart și Camille Hirigoyen, cunoscuți ca J.A.C.K., a fost lansat în februrarie 2015. Povestea videoclipului încorporează elemente mitologice și o înfățișează pe Madonna ca un matador, luptându-se cu dansatorii ei costumați în minotauri pe o scenă rotundă și roșie. Videoclipul conține numeroase schimbări de costume și a fost apreciat de critici pentru mesajul său de împuternicire și depășirea rolurilor de gen. Madonna a interpretat pentru prima oară "Living for Love" la cea de-a 57-a ediție a premiilor Grammy; spectacolul a fost cel mai urmărit moment al serii. Cea de-a doua interpretare a avut loc la ediția din 2015 a premiilor Brit. În primul stadiu al spectacolului, cântăreața a căzut de pe scările care făceau parte din scenă, fiind trasă de pelerină din spate. Versiuni alternative ale piesei au fost cântate la emisiunile The Ellen DeGeneres Show, Le Grand Journal și în turneul Rebel Heart Tour.

Informații generale

"Living for Love" a fost compus și produs de Madonna, Diplo și Ariel Rechtsaid, fiind ajutați la compunerea versurilor de MoZella și Toby Gad. Colaborarea Madonnei cu Diplo a fost dezvăluită în mai 2014, prin intermediul unei fotografii de pe contul solistei de Instagram, prezentându-i pe cei doi în fața unui laptop. Cântăreața l-a invitat pe producător pentru petrecerea ei anuală de Oscar, însă acesta nu a putut participa. În cele din urmă, ei au început să vorbească despre muzică prin mesaje, Diplo trimițându-i melodii. Madonna i-a răspuns cu un mesaj de 20 de pagini, conținând povestiri ale ei despre muzică. Cei doi au hotărât să lucreze la album, Diplo explicând într-un interviu pentru Idolator că Madonna l-a rugat să îi livreze "cea mai nebunească melodie". Împreună au compus și au înregistrat șapte piese, Diplo adăugând că "Aceste cântece vor fi nebunești. Chiar am împins limitele cu unele lucruri pe care le-am făcut... Ea era gata de orice. Îmi place atunci când un artist îi oferă producătorului încrederea de care are nevoie pentru a lucra cu el, iar Madonna a fost foarte deschisă față de ideile mele... a fost așa încă din prima zi". Potrivit lui Diplo, "Living for Love" a avut aproape 20 de versiuni, variind de la o baladă cântată la pian până la o compoziție EDM, cei doi ajungând la compromis. Rechtshaid și cântărețul britanic MNEK s-au oferit, de asemenea, să participe la ședințele de compunere, îmbunătățind versuri ale piesei. Madonna a negat existența celor 20 de versiuni, admițând că "ar putea fi cam prea multe". Aceasta a explicat modul în care și-a dorit să sune piesa:
"Noi ne-am dorit să facem un cântec dance. Dar, știi, sunt diferite nivele ale muzicii dance și chiar diferite categorii ale muzicii house. Deci a fost ceva la modul, cum va suna basul? Va fi foarte liniștit și rar sau va fi încărcat? Va fi house Chicago? Va fi house U.K.? Parcă ar fi peste tot. Va fi și un vers plin de voce? Va fi chiar și un cor? Așa că am experimentat și am făcut lucruri diferite. Toate sunau bine, dar la finalul zilei, voiam să facem ceva care să sune fără sfârșit. Nu voiam să facem ceva pe moment"
În octombrie 2014, cântăreața americană Alicia Keys a confirmat că a lucrat la următorul album de studio al Madonnei, spunând că "A fost bine. Am fost acolo la întâlnire sau așa ceva iar [Madonna] lucra cu Diplo. Ei au spus «Oh, ai putea să cânți la pian aici». Și eu am spus «În regulă. O să încerc. Dacă nu vă place, puteți să scoateți asta». A fost cam așa, întâmplător și grozav". Annie de la London Community Gospel Choir a asigurat acompaniamentul vocal al piesei. Descriind cântecul ca fiind "unul dintre cele mai delicate producții [ale lui Diplo], Madonna a compus "Living for Love" ca o piesă de despărțire, susținând că "mulți oameni scriu despre a fi îndrăgostit și a fi fericit sau scriu despre a avea o inimă frânta și a fi de neconsolat. Dar nimeni nu scrie despre a avea o inimă frântă și a fi plin de speranță și triumfător mai târziu. Deci m-am gândit, cum aș putea eu să fac asta? Nu am vrut să ofer sentimentul de victimă. Acest scenariu m-a devastat, dar m-a făcut mai puternică". Cântăreața a mai adăugat că piesa a fost "un fel de vechea eu și noua eu, mixate împreună".

Lansarea
Versiunea demo a piesei "Living for Love" a apărut pe internet în mod ilegal în decembrie 2014, împreună cu alte 12 demo-uri de pe cel de-al treisprezecelea album de studio al Madonnei care atunci nu avea încă un nume. La 20 decembrie 2014, s-a confirmat faptul că albumul se va numi Rebel Heart și va fi disponibil pentru precomandă pe iTunes împreună cu șase piese, inclusiv "Living for Love" care a fost primul disc single extras de pe album. Madonna a considerat cele șase cântece "un cadou de Crăciun timpuriu". Inițial, "Living for Love" ar fi trebuit să fie lansat de Ziua îndrăgostiților, restul pieselor fiind programate pentru primăvară. Însă, datorită scurgerilor de informații, data lansării a trebuit să fie grăbită. Solista a spus că ar prefera ca fanii ei să asculte versiunile finale ale câtorva cântece în loc să asculte piese incomplete care circulau pe internet.

Gordon Murray de la revista Billboard a anunțat că au fost trimise două versiuni ale piesei pentru radiourile din Statele Unite la 21 decembrie 2014; versiunea originală și instrumentală. Piesa nu a reușit să se claseze în formatele Top 40, obținând un total de 10 difuzări datorită lansării grăbite și săptămânii Crăciunului, moment în care mulți programatori sunt în concediu. Casa de discuri a retrimis piesa pentru difuzare la stațiile radio Top 40/Mainstrem pe 10 februarie 2015. "Living for Love" a fost lansat comercial în Regatul Unit pe 25 februarie. Djemba Djemba, Offer Nissim, Mike Rizzo și Drew G au lansat versiuni remix ale piesei spre streaming.

Structura muzicală și versurile

"Living for Love" este un cântec EDM și house ce începe cu Madonna cântând peste o linie de pian "regal", fiind mai apoi acompaniată de percuție. Piesa este compusă în cheia Fa minor și are un tempo de 123 de bătăi pe minut. Vocea Madonnei variază de la Mi♭3 la Do5. "Living for Love" conține o secvență I–IV–V–I în progresia de acorduri, alături de ritmul fluent Fa minor–Do minor–Re♭–La♭–Mi♭/La♭. Cântecul a fost aranjat de Demacio "Demo" Castellon și Nick Rowe, acesta mixându-l, de asemenea. Angie Teo a realizat înregistrarea suplimentară și mixajul împreună cu Ann Minceli. Alături de The London Community Gospel Choir, MNEK și Santell au contribuit la acompaniamentul vocal, cu Keys și Gad contribuind la muzica piesei. Potrivit lui Dean Piper de la ziarul The Daily Telegraph, piesa are "câteva trăsături specifice Madonnei: referințe religioase, un cor evanghelic, beat-uri de pian din anii '90 și un bas învolburat". "Living for Love" a fost comparat cu single-urile din 1989 ale cântăreței: "Like a Prayer" și "Express Yourself" de către Jason Lipshutz de la revista Billboard. Partitura la pian a lui Keys este adăugată peste producția electro și corul evanghelic, iar Madonna respinge gândurile negative cu versuri pozitive.

Spre deosebire de primele single-uri de pe albumele anterioare: "4 Minutes" de pe Hard Candy (2008) și "Give Me All Your Luvin'" de pe MDNA (2012), "Living for Love" pune accentul pe versuri și voce, cu versuri precum "Took me to heaven, let me fall down/Now that it's over, I'm gonna carry on" (ro.: "M-ai dus în rai, m-ai lăsat să cad/Acum că s-a terminat, voi continua". Sal Cinquemani de la Slant Magazine a considerat piesa ca și cum Keisza s-ar întâlni cu "Like A Prayer" și a remarcat numeroase diferențe față de versiunea demo: muzica house a fost înlocuită cu un sintetizator de ritm 808 și pianul lui Keys, precum și cu bătăi din palme, iar corul evanghelic a fost mutat către sfârșitul cântecului. Pentru Jon Lisi de la PopMatters, "Living for Love" s-a potrivit cu lansările pop contemporane și etica DIY prezentată, începând cu "Shake It Off" până la "Break Free" și "Roar". Asemănător cu imn de supraviețuire, natura piesei evocă supraviețuirea Madonnei în cariera ei muzicală. Cântăreața a explicat semnificația versurilor pentru NRJ, spunând că "[«Living for Love»] este un cântec despre a avea inima frântă însă a spune «știi ce, viața merge mai departe, voi continua, nu voi înceta să cred în dragoste, îmi voi ridica coroana, mi-o voi pune înapoi pe cap și voi merge prin viață cu mândrie, având speranța că iubirea adevărată există»".

Receptare

Critică
După lansarea sa, "Living for Love" a obținut laude din partea criticilor. Lipshutz a apreciat cântecul, aplaudând vocea "plină de încredere" a Madonnei. Acesta a spus că piesa sună "ca o combinație amețitoare între trecutul și prezentul Madonnei, iar asta reprezintă un semn încurajator pentru un proiect în 2015 care a fost pus în mod neașteptat în pericol la sfârșitul anului 2014". Stern a comparat "Living for Love" cu single-ul din 1992, "Deeper and Deeper", remarcând că, spre deosebire de trupele de dans britanice și formațiile teen-pop care aduc omagii muzicii house din anii '90, Madonna a trăit în acea eră. Numind piesa "o bestie totală a unui efort de colaborare", criticul și-a încheiat recenzia spunând "La naiba cu cântatul despre Tanqueray în club: Asta e Madonna pe care mereu am știut-o și am trăit să o iubim, cu sclipiri ale viitorului și mici semne nostalgice ale trecutului". Jamieson Cox de la revista Time a considerat că "Living for Love" a fost adaptat pentru radio datorită creșterii popularității muzicii house și succesului muzicienilor house britanici. Oferindu-i trei din cinci stele, Hardeep Phull de la New York Post a complimentat cântecul "dance euforic cu nuanțe de gospel care va revigora chiar și cele mai descurajate suflete mulțumită refrenului «love's gonna lift me up» (ro.: «dragostea mă va ridica»).

Brian Mansfield de la cotidianul USA Today a complimentat natura optimistă și "sigură pe sine" a piesei, adăugând că "e un fel de imn dance hotărât pe care Madonna îl face atât de bun". Hunter Hauk de la ziarul The Dallas Morning News a descris cântecul ca fiind "o combinație puternică" a diferitelor stiluri de muzică de club, apreciind breakdown-ul dance și atitudinea Madonnei, totodată numind "Living for Love" "mai puțin stricăcios sau provocator decât ceea ce vedem pe Instagram în zilele noastre". Jeff Miers de la ziarul The Buffalo News a comparat piesa cu cântecele ei de club mai vechi, piese care i-au adus succes comercial solistei. Într-o recenzie pentru revista i-D, Nick Levine a descris cântecul ca fiind "un single de revenire perfect: în loc să se întoarcă cu o petardă EDM ieftină... Atunci când spune «I picked up my crown, put it back on my head» (ro.: «Mi-am ridicat coroana, mi-am pus înapoi pe cap»), pare un fel de afirmație a intenției. Lewis Corner de la Digital Spy a listat "Living for Love" ca fiind unul dintre cele mai bune 10 cântece ale săptămânii, opinând că structura l-a făcut "o primă secțiune euforică din... Rebel Heart". Jed Gottileb de la Boston Herald a considerat beat-urile piesei ca fiind contemporane, în timp ce refrenul și ante-refrenul au amintit de melodiile "old school". "Fanii True Blue vor auzi bucurie și nostalgie [în cântec]". Jon Pareles de la ziarul The New York Times a comentat abilitatea piesei de a transforma "emoțiile unei despărțiri într-o eliberare înălțătoare". El a numit "Living for Love" unul dintre cele mai bune single-uri ale Madonnei din ultimul deceniu. Într-o recenzie pentru PopMatters, Lisi a considerat că piesa este cea mai "veselă" lansare a Madonnei de la "Express Yourself" încoace.

Daryl Deino de la The Inquisitr a lăudat "epica și înălțătoare" piesă, opinând că astfel, Madonna va ajunge și către noua generație. Jim Farber de la New York Daily News a considerat că "Living for Love" este o revenire în formă a cântăreței, descriind cântecul ca "un mixaj excelent de muzică pop și muzică de club, cu un pian R&B old-school, un acompaniament vocal care plutește și o melodie care te ridică". Zel McCarthy de la Vice a opinat că piesa reflectă personalitatea textierilor, iar producția și versurile personale fac "Living for Love" un succes. Bernard Zuel de la The Sydney Morning Herlad a spus că piesa încorporează fiecare aspect al vieții cântăreței: un amestec între trecut, prezent și viitor. Aceeași viziune a avut-o și Lindsay Zoladz de la revista New York, aceasta criticând celelalte cinci cântece de pe album, însă numind "Living for Love" "un echilibru neașteptat între fantomele trecutului și viitorului lui Madge". Dean Piper de la The Daily Telegraph a numit piesa "cea mai originală" dintre cântecele lansate. Cu toate acestea, el a criticat versurile, spunând că acestea nu au reușit să "penetreze sufletul". Cinquemani a complimentat schimbările făcute în comparație cu demo-ul, numind cântecul "cel mai răsunător prim single al Madonnei în ani de zile" însă s-a plâns de vocea nazală a solistei. Michael Jose Gonzalez de la revista daneză Gaffa a considerat "Living for Love" o piesă melodică ce aduce aminte de cel de-al zecelea album de studio al cântăreței, Confessions on a Dance Floor (2005).

În lista de final de an a celor mai bune 25 de single-uri din 2015, Slant Magazine a clasat cântecul Madonnei pe ultimul loc, spunând că este "Supraîncărcat și bine gândit, cu siguranță, însă esența piesei rămâne în tact. Chiar dacă mesajul Madonnei despre viață după dragoste nu a înregistrat o revenire comercială prea mare, precum «Believe» a lui Cher, rămâne în continuare un cântec evanghelic pop de cel mai înalt ordin". În clasamentul Jude Rogers pentru The Guardian la aniversarea a șaizeci de ani, ea a clasat "Living for Love" pe locul 23, considerând că "pianul house pulsant, vocile gospel și producția Diplo proaspăt scoasă din cutie sună fantastic". Chuck Arnold de la Entertainment Weekly l-a numit o "reîntoarcere în formă" a Madonnei, comparându-l cu hitul Gloriei Gaynor din 1978 "I Will Survive". El a situat "Living for Love" pe locul al cincizeci și treilea în topul single-urilor.

Comercială

Odată cu lansarea albumului Rebel Heart spre precomandă, "Living for Love" a debutat în clasamentele Dance/Electronic Songs și Dance/Electronic Digital Songs pe locurile 16 și, respectiv, 12, cu vânzări de 10.000 de exemplare digitale. În următoarea săptămână, piesa a urcat trei poziții în clasamentul Dance/Electronic Songs, având vânzări de 11.000 de copii. Odată ce piesa a ocupat locul nouă, ea a devenit primul hit de top 10 al Madonnei în acest clasament. "Living for Love" a obținut 587,000 de stream-uri după premiera videoclipului muzical, vânzările ulterioare fiind de 17.000 de exemplare. În ianuarie 2015, cântecul a debutat pe locul 32 în clasamentul Dance Club Songs, aceasta fiind prima apariție a solistei de la single-ul precedent, "Turn Up The Radio". Piesa a urcat pe  locul 18, apoi locul 11, având cele mai bune vânzări în ambele săptămâni.

Pe 7 martie 2015, "Living for Love" a devenit al 44-lea cântec al Madonnei care să ocupe prima poziție a clasamentului Dance Club Songs, ajungând la egalitate cu George Strait—care are 44 hituri de top în Hot Country Songs—ca artist cu cele mai multe cântece pe locul unu într-un clasament Billboard. Piesa nu a reușit să intre în Billboard Hot 100, însă a debutat pe locul 8 în topul Bubbling Under Hot 100 Singles. "Living for Love" a devenit cel de-al 29-lea cântec al Madonnei care să ocupe un loc în clasamentul Pop Songs, debutând pe locul 36 la 24 februarie 2015. Billboard a raportat că debutul în clasament a determinat o creștere a difuzărilor cântecului la stațiilor radio iHeartMedia. Piesa a debutat, de asemenea, pe locul 35 în topul Dance/Mix Show Airplay. Madonna a devenit cea mai în vârstă artistă care să se claseze în topul Pop Songs de la Carly Simon care a ocupat locul 20 ca artist secundar în single-ul lui Janet Jackson din 2002, "Son of a Gun (I Betcha Think This Songs Is About You)".

În Europa, cântecul s-a clasat pe locul 50 în Franța, pe locul 12 în Ungaria și pe locul 21 în Spania, împreună cu celelalte piese de pe Rebel Heart. În Japonia, "Living for Love" a debutat pe locul 80 în Japan Hot 100, urcând către locul 26 săptămâna următoare. În Spania, cântecul a debutat pe locul 21 în clasamentul Spanish Singles Chart; după lansarea remixurilor, acestea au ocupat locul 93 în clasamentul de albume.

În Regatul Unit, BBC Radio 1 a decis să nu difuzeze single-ul Madonnei, deoarece aceștia au considerat că înregistrarea Madonnei nu este suficient de bună pentru lista lor de cântece, iar fanii cântăreței sunt mai bătrâni decât vârsta țintă a stației radio. "Marea majoritate a oamenilor care o plac pe Madonna și noua ei muzică au peste 30 de ani și sincer, am trecut peste Madonna" a spus George Ergatoudis. Stația radio a fost criticată atât de Madonna însăși pentru promovarea discriminării pe bază de vârstă, cât și de muzicienii Diplo și Boy George. Reprezentații de la Radio 1 au spus că piesele nu sunt alese pe baza vârstei unui artist, ci în funcție de calitatea pieselor. În schimb, "Living for Love" a fost adăugat în lista cântecelor pentru BBC Radio 2, stație ce se adresează publicului în vârstă de peste 35 de ani. BBC News a explicat că trustul media BBC a cerut ca Radio 1 să se adreseze audiențelor mai tinere. Potrivit Official Charts Company în raportul lor grafic, cântecul s-a clasat în top 20 al UK Singles Chart după doar două zile de vânzări. Piesa a debutat în cele din urmă pe locul 26 cu 17,936 de exemplare vândute, devenind al 71-lea single al Madonnei care să se claseze în top 40, extinzându-și recordul de artistă cu cele mai multe single-uri de top 40 în Regatul Unit.

Videoclipul

Informații generale
În decembrie 2014, managerul Madonnei, Guy Oseary, a anunțat că videoclipul va fi filmat la începutul lunii februarie 2015. Videoclipul a fost regizat de duo-ul francez Julien Choquart și Camille Hirigoyen, cunoscuți împreună ca J.A.C.K. Editările au fost realizate de Danny B. Tull, B. Akerlund s-a ocupat de stilizări, iar Megan Lawson a realizat coregrafia. Potrivit Madonnei, aceasta și-a dorit ca videoclipul să aibă un aspect cinematic, asemănător cu o poveste, adăugând că:[...] este un cântec atât de pasionant. A trebuit să îl prezint într-un mod pasionant, așa că am folosit mitologie pentru a putea spune povestea, cu legenda minotaurului și un matador, luptându-se pentru iubire. Și culoare roșie. Și florile. Coarnele, și moartea. Și bărbații dezbrăcați. Știi, lucrurile importante în viață. Nu vreau ca fiecare videoclip de-al meu să fie la fel. Însă am iubit bogăția acestui videoclip. Pentru mine, seamănă cu un tablou care a prins viață. Asta e ceea ce am încercat să fac.Verena Dietzel, creatoarea companiei V-Couture, care este specialistă în crearea diferitelor tipuri de corsete, a fost cooptată pentru a crea atât costumația din videoclip, cât și cea pentru interpretarea de la premiile Grammy. Dietzel a explicat că inițial a crezut că e-mailul a fost un spam, însă după confirmarea asistentului stilistului cântăreței, B. Åkerlund, aceasta a început să lucreze la modele. În 48 de ore, Dietzel a cusut un nou corset și a creat, de asemenea, încă două noi corsete, bazându-se pe singura informație care i-a fost furnizată, mărimea sutienului Madonnei. Aceasta a trebuit să caute pe Google restul proporțiilor cântăreței. În total, patru corsete diferite au fost expediate către solistă. Designerul libanez Shady Zeineldine a fost, de asemenea, contactat de Åkerlund, acesta vizitând o conferință de presă a designerului în Los Angeles și rugându-l să îi trimită ideile și schițele lui pentru videoclip. După încheierea contractului, designerul a creat o jachetă de matador personalizată pe care Madonna a purtat-o în videoclip. Un alt costum a fost un corset din satin acoperit cu trei tipuri diferite de dantelă, un top din mătase neagră și o cravată din satin. Un bolero roșu din catifea a fost, de asemenea, utilizat în videoclip.

Corsetul a fost descris de Steff Yotka de la Style.com ca "un amestec de masculin-feminin... e un lucru destul de strâns, sexy și androgin, e exact ce ne așteptam [de la Madonna]". Cântăreața și echipa ei i-au trimis lui Zeineldine referințele către matadori, aceasta dorindu-și ca designul să aibă un aspect feminin, folosind astfel numeroase șireturi și o paletă de culori nude pentru a evidenția formele trupului solistei. Amber Kallor de la Style.com a explicat că machiajul Madonnei a fost inspirat de recentele spectacole de modă ale lui Christian Dior și Givenchy. Părul cântăreței a fost prins cu agrafe pentru o coafură asemănătoare cu cea a lui Leia Organa. Designerul Riccardo Tisci a aprobat costumele de minotaur folosite de dansatori, acestea constând în măști din cristal proiectate de Marianna Harutunain și coarne din piele. El a fost de acord și cu aplicarea de pietre prețioase pe fața cântăreței pentru o secvență din videoclip.

Lansare și rezumat
Videoclipul a fost lansat prin intermediul aplicației Snapchat pe 5 februarie 2015, fiind disponibil pe platforma "Snap Channel" a aplicației. Madonna a devenit prima artistă care își prezintă în premieră un videoclip pe Snapchat. Videoclipul a fost șters după 24 de ore datorită etosului de autodistrugere al aplicației, fiind mai apoi încărcat pe canalul de Vevo al cântăreței. Sara Spary de la Marketing Week a comentat decizia, spunând că a fost "o mișcare majoră pentru Snapchat, iar decizia casei de discuri a Madonnei ar putea deschide calea pentru alte companii gigantice să găzduiască conținut pe aplicație".

Videoclipul începe cu un reflector ce urmărește mâna Madonnei, care descoperă treptat o scenă roșie circulară înconjurată de perdele roșii. Solista, purtând o jachetă roșie de catifea, se mișcă în jurul scenei, aruncându-și pelerina și executând mișcări de dans din coregrafie. Scenele intercalate prezintă dansatorii costumați asemănător cu niște minotauri, purtând măști și coarne în timp ce dansează pe jos. Cântăreața ademenește un dansator cu pelerina pe măsură ce refrenul se încheie. O mulțime de dansatori ce poartă aceleași măști o înconjoară pe Madonna în jurul scenei

Pe tot parcursul celui de-al doilea vers, Madonna urmărește dansatorii, învingându-i în luptă. Unul dintre ei o ridică și, împreună, realizează cea de-a doua coregrafie pe scenă. Solista este prezentată, de asemenea, purtând corsetul acoperit cu bijuterii, fluturând o pelerină roșie. Pentru versurile finale și refren, Madonna dansează printre minotauri purtând un alt corset, ucigându-i în cele din urmă. Ultima imagine o prezintă pe cântăreață stând printre cadavrele minotaurilor, aruncându-și pelerină în timp ce ține o pereche de coarne în mâna stângă. Petale de trandafiri roșii cad în jurul Madonnei, iar sunete de aplauze sunt redate pe măsură ce un citat al filosofului german Friedrich Nietzsche apare pe ecran: "Omul este cel mai crud animal. La tragedii, lupte cu tauri și răstigniri, el s-a simțit cel mai bun de pe Pământ; iar atunci când și-a inventat iadul pentru el însuși, acela a fost raiul lui".

Receptare critică
Hugh Mclntyre de la revista Forbes a apreciat decizia Madonnei de a încheia un parteneriat cu Snapchat pentru lansarea videoclipului, considerând că aduce profit pentru ambele părți. Astfel, Madonna se conectează cu audiența mai tânără în timp ce, pentru Snapchat, lansarea unui nou videoclip de-al cântăreței va atrage și publicul mai în vârstă spre a descărca aplicația. Matthew Jacobs de la The Huffington Post a opinat că videoclipul și imaginile sale se potrivesc cu natura înălțătoare a cântecului. Acesta a comparat secvențe din "Living for Love" cu videoclipurile pieselor "Express Yourself" și "Hung Up", spunând că Madonna iese la suprafață victorioasă din turma de bărbați îmbrăcați în tauri, evocând astfel cântecele apărute ilegal pe internet de pe albumul Rebel Heart. Punctând pe subtilitățile auto-referențiale din videoclipuri precum "Give Me All Your Luvin'" și "Girl Gone Wild", Jacobs a explicat că "Madonna se prezintă pe ea însăși ca fiind o regină, fără a se baza pe aluzii la propriul ei CV pentru a dovedi că e stăpâna scenei pop postmoderne... Acesta e videoclipul Madonnei pe care l-am așteptat de mai mult de un deceniu". Joey Guerra de la ziarul Houston Chronicle a oferit o recenzie pozitivă videoclipului, spunând că "nu am învățat și iată – niciodată să nu o subestimezi pe Madonna" și adăugând că videoclipul "se potrivește" cu cântecul. Un editor de la The Guardian a opinat că natura simplistă a videoclipului sugerează că acesta a fost proiectat pentru a fi vizionat pe dispozitive mobile.

Louis Virtel de la HitFix a numit "Living for Love" "cel mai bun videoclip al Madonnei de la «Hung Up» încoace". Acesta a găsit referințe către videoclipuri mai vechi ale solistei, precum "Express Yourself" în "coregrafia neobișnuită cu toată postura și lupta masculină", "Take a Bow" în tema cu lupte de tauri și o imagine familiară din cariera ei și "Open Your Heart" în timpul secvențelor în care Madonna alungă dansatorii costumați în minotauri. Virtel a felicitat, de asemenea, coregrafia, costumele, înfățișările Madonnei și cinematografia videoclipului. Joe Lynch de la revista Billboard a descris videoclipul ca fiind "incredibil, luxuriant și impresionant", criticând totuși scrierea greșită a numelui Nietzsche de la sfârșit. Rita Kokshanian de la revista InStyle a spus că videoclipul a fost "atât de bun cât te-ai fi putut aștepta... Iar în timp ce am fost complet fascinați de mișcările ucigătoare și de fizicul ei demențial, am fost totodată copleșiți de ținutele ei".

Nathan Smith de la revista Out a considerat că videoclipul depășește rolurile de gen de vreme ce Madonna a avut rolul de matador, un titlu rezervat, în general, bărbaților. Acesta a remarcat, de asemenea, că solista și-a prezentat "fizicul tonificat și subțire, demonstrând o stăpânire unică și neegalată a speciei masculine". Pentru Alyssa Tomey de la E!, Madonna "s-a transformat într-un matador fioros și sexy" iar coregrafia a avut "câteva mișcări acrobatice serioase". Jim Farber de la New York Daily News a găsit un contrast între titlul cântecului și "câmpul de luptă" prezentat în videoclip, opinând că "De vreme ce este abundent din punct de vedere sonic, versurile cântecului reflectă rezultatul unei lupte câștigate din greu". Rachel Plicher de la Yahoo! a considerat videoclipul ciudat, însă a spus că este ceva de aștept din partea Madonnei.

Interpretări live
Madonna a cântat pentru prima oară "Living for Love" la cea de-a 57-a ediție a premiilor Grammy, pe 8 februarie 2015. Solista și-a confirmat apariția la ceremonie încărcând o fotografie a unui trofeu Grammy pe contul ei de Instagram , înfășurat cu cabluri negre, asemănătoare cu celelalte meme-uri de pe internet a coperții albumului Rebel Heart. Pentru spectacol, Madonna a purtat un costum de matador roșu dintr-o singură piesă, înconjurată de dansatorii costumați în minotauri, similar ca în videoclipul cântecului. Costumul a fost realizat de designerul Riccardo Tisci de la Givenchy și stilizat de Akerlund. Interpretarea a fost descrisă ca fiind "o poveste minunată despre motivul pentru care matadorii luptă cu taurii, reflectând, de asemenea, viața". După ce a fost introdusă de cântărețele Miley Cyrus și Nicki Minaj, spectacolul a început cu imagini ale Madonnei difuzate pe un ecran kabuki, vorbind despre începutul unei revoluții. Solista a ieșit din ecran și a început să cânte, fiind înconjurată de dansatori. Aproape de final, Madonna a încurajat publicul să cânte împreună cu ea, fiind în cele din urmă ridicată deasupra scenei cu ajutorul unui fir. Dina Gachman de la revista Forbes a relatat că interpretarea cântăreței a fost cel mai urmărit moment al serii. Brittany Spanos de la Rolling Stone a opinat că "legendara cântăreață a ieșit în căutare de sânge cu prima ei interpretare live [a piesei]". Shauna Murphy de la MTV News a observat simbolismul Iluminati din interpretare, inclusiv ritualuri, un omagiu religios și o metaforă a morții. Bradley Stern de la MuuMuse a listat spectacolul ca fiind cea mai bună interpretare la premiile Grammy, spunând că "acesta e modul în care o interpretare pop majoră ar trebui să arate cu adevărat". Efortul solistei de a cânta live, fără folosirea auto-tune-ului în timpul coregrafiei a fost, de asemenea, foarte apreciat.

Artista a cântat "Living for Love" și la ediția din 2015 a premiilor Brit, pe 25 februarie 2015. Cu toate acestea, în primul stadiu al spectacolului, datorită unei defecțiuni de garderobă, cântăreața a căzut de pe scările care făceau parte din scenă. S-a descoperit mai târziu că pelerina Madonnei a fost legată mult prea strâns, iar atunci când dansatorii au încercat să i-o îndepărteze, solista s-a prăbușit la podea. Totuși, Madonna a continuat spectacolul conform planului. Mai târziu, acestea a confirmat pe Instagram că este bine, postând "Mulțumesc pentru urările de bine! Sunt în regulă". Richard Smirke de la revista Billboard a lăudat interpretarea și recuperarea Madonnei, spunând că "[solista] nu a lăsat căzătura să îi afecteze în vreun mod spectacolul, revenindu-și rapid pentru a oferi o coregrafie dibace care reflectă tema de matador de la interpretarea recentă de la premiile Grammy". Madonna a explicat în timpul emisiunii The Jonathan Ross Show că i s-a spus să meargă spre scenă mai mult decât era planificat inițial. Prin urmare, echipa ei a crezut că pelerina îi va putea aluneca, astfel că au strâns-o mai tare în jurul gâtului. Cântăreața a avut două opțiuni atunci când nodul nu s-a desfăcut: "fie eram strangulată, fie cădeam, așa că am ales să cad". Madonna a suferit o lovitură la ceafă, spunând că "Am avut un om care a stat deasupra mea cu o lanternă până la ora trei dimineață pentru a se asigura că sunt compos mentis". Solista a adăugat în glumă că nu va folosi niciun fel de pelerine pentru următoarele spectacole, iar recuperarea rapidă s-a datorat bunei puteri interioare și exercițiilor zilnice. Accidentul a adus creștere în numărul de telespectatori. Potrivit British Phonographic Industry, evenimentul a adus o creștere de 95% a activității pe Twitter despre spectacol în comparație cu anul precedent, cu 7,8 milioane de postări, în timp ce 6,8 milioane de oameni au urmărit interpretarea. Căzătura Madonnei a fost votată cel mai șocant moment al unei celebrități în 2015 de către Channel 5 din Regatul Unit.

Pe 26 februarie 2015, Madonna a apărut la emisiunea The Jonathan Ross Show (difuzată la 14 martie). Solista a interpretat o versiune editată a piesei "Living for Love", purtând o rochie neagră de matador. La 2 martie, cântăreața a apărut la emisiunea franceză Le Grand Journal, cântând o versiune editată a single-ului. Lionel Nicaise de la canalul MCM a remarcat faptul că Madonna nu a purtat niciun fel de pelerină în timpul interpretării. Într-o recenzie pentru Idolator, Bradley Stern a opinat că versiunea editată a cântecului a fost un "remix energic", cu vocea lui MNEK pe fundal. Solista a dansat, de asemenea, vogue în timpul unei secvențe, când aceasta s-a urcat pe un pian pentru a cânta "Living for Love". Două săptămâni mai târziu, Madonna a apărut la emisiunea The Ellen DeGeneres Show în Statele Unite, fiind acompaniată de DeGeneres pe scenă la sfârșitul interpretării. Madonna a adăugat, de asemenea, piesa în cel de-al treilea segment al turneului Rebel Heart Tour (2015-2016). Cântăreața a înrolat o echipă de croitorie spaniolă din Zaragoza pentru a crea două costume de toreador traje de luces, precum și o pelerină și costume de matador pentru dansatorii ei. Interpretarea a constat într-un remix al cântecului și aceeași coregrafie cu cea de la premiile Brit. Jordan Zivitiz de la Montreal Gazette a spun că interpretarea a fost una dintre "victoriile minore ale serii", considerând tranziția de la "Living for Love" către următoarea secțiune a turneului "constantă".

Ordinea pieselor pe disc și formate

CD single
"Living for Love" – 3:38
"Living for Love" (Offer Nissim Living for Drama Mix) – 6:34

Descărcare digitală
"Living for Love" – 3:38

Descărcare digitală (Remixuri)
"Living for Love" (Djemba Djemba Club Mix) – 5:47
"Living for Love" (Erick Morillo Club Mix) – 6:12
"Living for Love" (Thrill Remix) – 5:11
"Living for Love" (Offer Nissim Living for Drama Mix) – 6:33
"Living for Love" (Offer Nissim Dub) – 7:15
"Living for Love" (DJ Paulo Club Mix) – 8:14
"Living for Love" (Mike Rizzo's Funk Generation Club) – 7:02
"Living for Love" (Dirty Pop Remix) – 4:58

CD maxi single
"Living for Love" – 3:38
"Living for Love" (Mike Rizzo's Funk Generation Club) – 7:02
"Living for Love" (Offer Nissim Living for Drama Mix) – 6:33
"Living for Love" (Djemba Djemba Club Mix) – 5:47

Descărcare digitală (The Remixes 1)
"Living for Love" (Mike Rizzo's Funk Generation Club) – 7:03
"Living for Love" (Djemba Djemba Club Mix) – 5:47
"Living for Love" (Erick Morillo Club Mix) – 6:12
"Living for Love" (DJ Paulo Club Mix) – 8:15

Descărcare digitală (The Remixes 2)
"Living for Love" (Thrill Remix) – 5:10
"Living for Love" (Dirty Pop Remix) – 4:59
"Living for Love" (Offer Nissim Living for Drama Mix) – 6:30
"Living for Love" (Offer Nissim Dub) – 7:12

Acreditări și personal
Management
MNEK de la Virgin EMI Records, o divizie a Universal Music.
Alicia Keys de la RCA Records
Webo Girl Publishing, Inc. (ASCAP) / Songs Music Publishing, LLC, "I Like Turtles" Music and Songs of SMP (ASCAP) / EMI April Music, Inc., MoZella Mo Music (ASCAP) / Atlas Music Publishing and Gadfly Songs (ASCAP) / Lion of God Publishing Co. (ASCAP), Kobalt Songs Music Publishing

Personal
Madonna – voce principală, textier, producător
Diplo – textier, producător
Ariel Rechtshaid – textier, producător
Toby Gad – textier, muzicant
Maureen McDonald – textier
Alicia Keys – pian
London Community Gospel Choir – acompaniament vocal
Ann Mincieli – înregistrare suplimentară
MNEK – acompaniament vocal
Demacio "Demo" Castellon – inginer de sunet, mixare
Nick Rowe – inginer de sunet
Santell – acompaniament vocal
Angie Teo – înregistrare suplimentară, mixare suplimentară

Acreditări adaptate de pe site-ul oficial al Madonnei

Prezența în clasamente

Săptămânale

De final de an

Note
 Albumul de remixuri pentru cântecul "Living for Love" a ocupat locul 93 în clasamentul de albume din Spania.

Certificări

Note
 reprezintă "disc de aur".

Datele lansărilor

Note

Legături exerne

Discuri single din 2014
Cântece din 2014
Cântece lansate de Madonna

Living for Love


رياض طه هو صحافي لبناني عريق (1927 - 1980م) اغتيل سنة 1980 بإطلاق النار على سيارته. كان نقيبا للصحافة اللبنانية.

نبذة
ولد رياض طه في الهرمل (البقاع) سنة 1927. زاول الصحافة مبكرًا في مجلة الطلائع (1945م)، و صحيفة «النضال والدنيا». انتخب نقيبـًا للصحافة عام 1967م.

أعماله
 1947: أسس أخبار العالم وهي جريدة أسبوعية
 1948: سافر  مراسل للصحف من القدس،
 1949:أسس وكالة أنباء الشرق (1949م)، فكانت من أوائل وكالات الأنباء العربية الخاصة.
 1950: أسس جريدة الأحد، محققـًا قفزة صحفية مميزة بملاحقها وتبويبها.
 1953: أصدر جريدة البلاد
 1955: أسس جريدة الكفاح ومعها أسس دار الكفاح لجميع مشاريعه ومنشآته الصحفية، التي ظل يديرها حتى اغتياله في بيروت.

ترك آثاراً عدة منها: شفتان بخيلتان (1950م)، في طريق الكفاح (1958م)، فلسطين اليوم لا غدًا (1963م)، الإعلام والمعركة (1973م)، قصة الوحدة والانفصال (1974م).

وصلات خارجية

مراجع

شيعة لبنانيون
صحفيون لبنانيون مغتالون
مواليد 1927
مواليد في الهرمل
ناشرو صحف لبنانيون مغتالون
وفيات 1980

مؤسسو صحف لبنانيون
رؤساء تحرير لبنانيون

رياض طه


Majak (russisk: Maяк) er et russisk anlæg for plutoniumproduktion og oparbejdning af radioaktivt affald. Anlægget ligger ved den lukkede by Ozjorsk i den østlige ende af Uralbjergene, 100 km syd for Jekaterinburg, 60 km nordvest for Tjeljabinsk og cirka 1300 km direkte øst for Moskva. I 1987 var der i alt syv militære kernereaktorer som forarbejdede plutonium på anlægget. I dag er mindst to af disse stadig i brug til oparbejdning af civile og militære radionuklider.

Historie
Teknikken til at producere kernevåben blev først udviklet under Manhattanprojektet i USA og plutonium blev for første gang forarbejdet i reaktorer ved Hanford-anlægget (Site W) i Washington. Eftersom teknikken var helt ny, forstod man endnu ikke konsekvenserne af forarbejdningen og store områder blev kontamineret med radioaktive isotoper. Ingen af disse forarbejdningsfaciliteter kunne dog måle sig med Majak i skødesløshed.

Efter 2. verdenskrig var Sovjetunionen ca. tre år efter USA i udviklingen af kernevåben. For indhente vestmagterne tog man få hensyn og hverken sikkerhed eller miljø fik lov at stå i vejen for udviklingen af den nye teknik. I jagten efter hurtige resultater udvikledes meget enkle teknikker for affaldshåndtering. De første reaktorer i Majak anvendte derfor et åbent kølesystem. Det åbne kølesystem indebar at vand fra floden Tetja i nærheden blev pumpet direkte ind i reaktorerne for at køle dem og det kontaminerede flodvand blev derefter pumpet urenset tilbage i floden. Mellem 1949 og 1956 blev i alt 73,6 milliarder kubikmeter højradioaktiv vand ledt tilbage i floden. Vandet havde en radioaktivitet på over 2,75 MCi svarende til over 100 PBq. Strålingsniveauet fra radionukliderne som dumpedes i floden beregnes til at være 20 gange højere end det som forårsagedes ved Tjernobylulykken. En undersøgelse fra 1992 afslørede at baggrundsstrålingen langs flodens bredder var 100 gange højere end ved en normal flod.

I 1951 opdagede man at radioaktivitet var trængt ud i de arktiske vande nord for Rusland og de sovjetiske myndigheder satte da restriktioner på at anvende flodvandet til fiskeri og drikkevand. I stedet valgte man at dumpe det flydende affald i forskellige reservoirer og søer, mest kendt af disse er Karatjajsøen. Tanken var at søen skulle anvendes som en midlertidig lagerplads indtil en permanent lagerplads kunne etableres. Mellem 1951 og 1953 dumpede man yderst radioaktivt materiale i søen. Derefter fortsatte man i de efterfølgende to årtier med at dumpe middel- og lavradioaktivt materiale.

Høje årsdoser
Håndteringen af radioaktive nuklider var yderst lemfældig på Majak og personalet blev udsat for ekstremt høje strålingsdoser. Middelårsdosis for ansatte ved "værk A" var 936 mSv i 1949, og i perioden 1950-1951 lå mere end 30% af arbejderne på en årsdosis over 1 Sv. Til sammenligning er 50 mSv den højeste tilladte årsdosis i Sverige for personer som arbejder med nuklear stråling.

Ulykker

Kysjtym-ulykken

Den mest kendte episode ved Majak indtrak 29. september 1957, ved den hemmelige by Ozjorsk. Både Majak og Ozjorsk var på dette tidspunkt betegnet som hemmelige byer og fremgik derfor ikke på noget kort. Ulykken blev derfor på kendt som "Kysjtym-ulykken", hvor en tank med højradioaktivt affald eksploderede og resulterede i en massiv kontaminering af lokalområdet.

Ulykken i 1968
I december 1968, eksperimenterede man med forskellige plutoniumforædlingsteknikker. Her skete der en ulykke med et af forsøgene og anlægget blev evakueret. Efter evakueringen vendte to højerestående medarbejdere tilbage til anlægget hvor de skulle undersøge uheldet. Da de kom ind i rummet hvor uheldet var sket, kom de uforvarende til at forårsage en ny og større ulykke, hvor den ene blev bestrålet med en dødelig mængde radioaktiv stråling.

Forhøjet strålingsniveau i 2017
Unormalt høje strålingsniveauer blev rapporteret i området i november 2017, men strålingsniveauet har efter sigende været unormalt højt i op til to måneder tidligere.

Referencer

Eksterne henvisninger

Kernekraft
Kernekraftulykker
Statsejede virksomheder fra Rusland
Sovjetunionen
Etableret i 1948

Majak


Ercole Balzac, également connu sous le nom de Billy Balzac, est un boxeur français né le  à Villeneuve-lès-Béziers, où il est mort le .

Biographie
Ercole Balzac naît en 1891 d'un père cultivateur et d'une mère couturière. Il fait ses débuts à Paris en gagnant le championnat de France amateur 1911. Après une tournée en Australie en 1912, qu'il conclut avec un bilan d'une victoire pour cinq défaites. Fantassin puis mitrailleur dans l'aviation, il obtient la médaille militaire, la croix de guerre avec sept citations et finit capitaine. Ercole Balzac est champion de France des moyens de 1919 à 1922. Lors de la perte du titre, son partenaire d'écurie Battling Siki, soigneur et homme de coin, s'en prend au vainqueur Maurice Prunier et à son manager. En 1920, Balzac devient champion d'Europe des poids moyens en s'imposant par knockout contre l'Anglais Tom Gummer. Battu lors de sa défense devant Gus Platts en 1921, il conserve finalement son titre, la caution alors obligatoire du challenger n'ayant pas été déposée à la pesée. Retiré des rings, il est attaché à la direction du fret de la compagnie Aigle Azur à Nice.

Notes et références

Liens externes

Boxeur français
Naissance en novembre 1891
Naissance dans l'Hérault
Décès en septembre 1973
Décès dans l'Hérault
Décès à 81 ans

Ercole Balzac


"Općinska B nogometna liga Ludbreg" za sezonu 1983./84. je bila drugi stupanj općinske lige ONS Ludbreg, te liga sedmog stupnja nogometnog prvenstva Jugoslavije.
Sudjelovalo je 10 klubova, a prvak je bio "Dinamo" iz Apatije.

Ljestvica

 "Dinamo" Apatija prvak zbog bolje gol-tazlike

Rezultatska križaljka

 Izvori:

Povezani članci
 Općinska A liga Ludbreg 1983./84.

Vanjske poveznice

Izvori
 Franjo Vrtulek: "Nogomet u ludbreškom kraju", Varaždin, 1999., , str. 89
 library.foi.hr, "Ludbreški list"
 library.foi.hr, "Ludbreški list", br. 38, izdano 28. lipnja 1984., str. 11, preuzeto 23. srpnja 2019.

Ludbreg-B
1983-84 B

Općinska B nogometna liga Ludbreg 1983./84.


El Club Deportivo Ramón Barba Naranjo  es un equipo de fútbol profesional de Latacunga, Cotopaxi, Ecuador. Fue fundado el 31 de agosto de 1999. Se desempeña en la Segunda Categoría del Campeonato Ecuatoriano de Fútbol.

Está afiliado a la Asociación de Fútbol No Amateur de Cotopaxi.

Referencias

Equipos de Segunda Categoría Ecuatoriana

Club Deportivo Ramón Barba Naranjo


AC Sparta Prag, Çekya'nın en popüler ve en başarılı futbol takımıdır. 1893 yılında kurulan kulüp Çekoslovakya döneminde de Çekya döneminde de millî takıma en çok oyuncu veren takım olmuştur. Maçlarını 20.854 kişilik Generali Arena'da oynayan kulüp bordo-beyaz renklere sahiptir. 1992'de Şampiyon Kulüpler Kupası'nda yarı final oynamıştır.

Kulübün 2021 yılına dek kullandığı logo

Kulübün ezeli rakibi Slavia Praha ile oynadığı Prag Derbisi ülkenin en önemli futbol derbisidir.

Lig Tarihi

1993-94 sezonunda ilk kez düzenlenen 1. liga'yı ilk kazanan takımdır. Ligin ilk 14 sezonunda 10 şampiyonluk kazanmıştır. 12 şampiyonlukla ligde en çok şampiyon olan takımdır. 2013-14 sezonundan sonra ligde şampiyon olamamıştır. Son 6 sezonunda ligi 4 defa 3. sırada, 1 kez 2. sırada ve 1 kez de 5. sırada tamamlamıştır. Son sezonlarda ligdeki eski gücünü kaybetmiştir. Son 4 sezonda ezeli rakibi Slavia Praha ile oynadığı karşılaşmalarda 4 kez 3-0 ve 1 kez 4-0 yenilgilerini almıştır.

Avrupa Kupaları Tarihi

İlk Avrupa maçını 1964-65 sezonunda Kupa Galipleri Kupasında Anorthosis Ammohostu ile oynadı. Rakibini 10-0 ve 6-0 yenerek üst tura yükseldi. Üst turda ilk maçta 2-0 yenildiği West Ham United rövanşta 2-1 yenmesine rağmen elendi.

1965-66 sezonunda Şampiyon Kulüpler Kupasında Lausanne Sports ve Górnik Zabrze takımlarını eleyerek çeyrek finale yükseldi. Çeyrek finalde Partizan'a elendi.

1967-68 sezonunda Şampiyon Kulüpler Kupasında FC Skeid, Anderlecht takımlarını eleyerek çeyrek finale yükseldi. Çeyrek finalde Real Madrid'e elendi.

1972-73 sezonunda UEFA Kupa Galipleri Kupası'nda Standart Liege, Ferencvárosi ve Schalke 04 takımlarını eleyerek yarı finale yükseldi. Yarı finalde Milan'a elendi.

1983-84 sezonunda Uefa Kupasında Real Madrid, Widzew Łódź ve Watford FC takımlarını eledi. Çeyrek finalde Hajduk Split'e elendi.

1984-85 sezonunda Şampiyon Kulüpler Kupasında Vålerenga ve Lyngby takımlarını elesede çeyrek finalde Juventus'a elendi.

1991-92 sezonunda Şampiyon Kulüpler Kupası adıyla son kez düzenlenen turnuvada Rangers FC ve Marseille eleyerek gruplara kaldı. Gruplarda Barcelona, Dinamo Kyiv ve Benfica ile eşleşti. O sezon kupa; turnuvadaki son 8 takımın dörderli 2 gruba ayrıldığı ve grup birincilerinin final maçı oynacağı formatta düzenlendi. Galibiyetin 2 puan beraberliğin 1 puan olduğı gruplarda Sparta Prag 2 galibiyet, 2 beraberlik ve 2 yenilgi ile 6 puan topladı. Grubu 9 puanlı Barcelona'nın ardında 2. sırada bitiren Sparta Prag finale yükselemeyerek elendi.

1992-93 sezonunda Kupa Galipleri Kupasında Airdrieonians FC ve Werder Bremen'i elesede çeyrek finalde Parma'ya elendi.

Tarihi boyunca 7 kez UEFA Şampiyonlar Ligi grup aşamasında yer alma başarısı göstermiştir. 2005-06 sezonundan sonra bir daha Şampiyonlar Ligi gruplarına katılım hakkı elde edememiştir. Kulüp Avrupa Kupalarında Real Madrid, Barcelona, Juventus ve Internazionale gibi devleri yenme başarısı göstersede son yıllarda bu başarılarını tekrarlayamamıştır. 2016-17 sezonundan sonra Avrupa Kupalarında grup aşamasından ileriye gidememiştir.

1997-98, 1999-00, 2000-01, 2001-02, 2003-04, 2004-05 ve 2005-06 sezonlarında Şampiyon Ligi grup aşamasında yer almıştır. 1997-98 sezonunda ilk kez gruplarda yer almıştır. Gruplarda Borussia Dortmund, Galatasaray ve Parma ile eşleşti. Grubu 1 galibiyet 2 beraberlik ile toplamda 5 puanla 3. sırada bitirerek elendi.

1999-00 sezonunda Bordeaux, Willem II ve Spartak Moskova ile yer aldığı Şampiyonlar Ligi grubunda 12 puan toplayarak yenilgisiz ve lider olarak üst tura çıktı. Son 16 gruplarında Barcelona, Porto ve Hertha Berlin ile eşleşti ve 5 puanla grubu 3. sırada bitirerek elendi.

2000-01 sezonunda Şampiyonlar Ligi gruplarında Shakhtar Donetsk, Arsenal ve Lazio ile eşleşti ve grubu 3 puan ile sonuncu sırada bitirdi.

2001-02 sezonunda Şampiyonlar Ligi gruplarında Bayern Münih, Feyenoord ve Spartak Moskova ile eşleşti. Grubu 11 puanla 2. sırada bitirerek üst tura yükseldi. Son 16 turunda Real Madrid, Panathinaikos ve Porto ile yer aldığı grubu 6 puanla 3. sırada bitirerek elendi.

2003-04 sezonunda Şampiyonlar Ligi gruplarında Chelsea, Lazio ve Beşiktaş ile eşleşti. Grubu 8 puanla 2. sırada bitirerek üst tura yükseldi. Son 16 turunda eşleştiği Milan'a elendi. Son Şampiyonlar Ligi galibiyetini grubun son maçında Lazio karşısında 1-0 sonucu ile almıştır.

2004-05 sezonunda Şampiyonlar Ligi gruplarında Manchester United, Fenerbahçe ve Olympique Lyonnais eşleşti. Grubu 1 puanla son sırada bitirerek elendi.

2005-06 sezonunda son kez yer aldığı Şampiyonlar Ligi gruplarında Arsenal, FC Thun ve Ajax ile eşleşti. Grubu 2 puanla son sırada bitirerek elendi.

Kulübün Avrupa Kupalarında son başarısı 2015-16 sezonunda UEFA Avrupa Ligi'nde çeyrek final oynamasıdır. O sezon Şampiyonlar Ligi Elemelerinde CSKA Moskova'a elendikten sonra yoluna Avrupa Liginde devam etmiştir. Play-off turunda FC Thun'u eleyerek gruplara kalmıştır. Schalke 04, APOEL ve Asteras Tripoli ile eşlediği grubu 3 galibiyet ve 3 beraberlikle yenilgisiz bitirerek üst tura çıkmıştır. Son 32 turunda Krasnodar'u son 16 turunda Lazio'u elemeye başarmıştır. Çeyrek finalde ise Villarreal CF'e elenmiştir.

2016-17 sezonunda Internazionale, Southampton ve Hapoel Be'er Şeva ile yer aldığı Uefa Avrupa Ligi grubunu 12 puanla lider bitirerek üst tura yükseldi. Son 32 turunda karşılaştığı FK Rostov'a 4-0 ve 1-1 sonuçları ile elendi.

Avrupa İstatistikleri

Takım kadrosu

Başarılar

Yerel
 1. fotbalová liga / 1. liga
Şampiyon (33): 1925-26, 1926-27, 1931-32, 1935-36, 1937-38, 1938-39, 1943-44, 1945-46, 1947-48, 1952, 1954, 1964-65, 1966-67, 1983-84, 1984-85, 1986-87, 1987-88, 1988-89, 1989-90, 1990-91, 1992-93, 1993-94, 1994-95, 1996-97, 1997-98, 1998-99, 1999-00, 2000-01, 2002-03, 2004-05, 2006-07, 2009-10, 2013-14, 2022-23

 Československý pohár / Pohár FAČR
Şampiyon (15): 1963-64, 1971-72, 1975-76, 1979-80, 1983-84, 1987-88, 1988-89, 1991-92, 1995-96, 2003-04, 2005-06, 2006-07, 2007-08, 2013-14, 2019-20

 Český Superpohár
Şampiyon (2): 2010, 2014

Avrupa
 UEFA Şampiyonlar Ligi
Yarı final (1): 1991-92

 UEFA Kupa Galipleri Kupası
Yarı final (1): 1972-73

 Mitropa Kupası
Şampiyon (3): 1927, 1935, 1964

Uluslararası
 Pequeña Copa del Mundo de Clubes
Şampiyon (1): 1969

Kaynakça

Dış bağlantılar
 Resmî site  /
 Fan site
 UEFA takım profili

Çekya'daki futbol kulüpleri
Prag'da spor
Bohemya'da kurulan oluşumlar
1890'larda Avusturya-Macaristan'da kurulan oluşumlar
1893'te kurulan futbol kulüpleri

AC Sparta Praha


Das Instituto de Profesores Artigas (IPA) ist ein Institut des tertiären Bildungsbereichs für Lehrerbildung in der uruguayischen Hauptstadt Montevideo.

Am Institut findet die Lehrerausbildung Uruguays für die Sekundarstufe statt. Diese Pädagogische Hochschule wurde Ende der 1940er, Anfang der 1950er Jahre auf Grundlage zweier auf den 2. Juli 1949 und den 10. August 1950 datierender gesetzlicher Regelungen gegründet. Der Sitz des Instituts befindet sich im montevideoanischen Barrio La Aguada in der Avenida del Libertador 2025. Erster Direktor des Instituts war Antonio M. Grompone. Im Jahr 2012 hat diese Funktion Bettina Corti inne.

Bekannte Alumni (Auswahl)
 Roberto Appratto
 José Pedro Barrán
 Sylvia Lago
 Ana Inés Larre Borges

Weblinks
 Offizielle Internetpräsenz (spanisch), abgerufen am 17. Mai 2012

Einzelnachweise

Akademisches Bildungswesen in Uruguay
Organisation (Montevideo)
Gegründet in den 1940er Jahren
Bildung in Montevideo
Bildungseinrichtung in Uruguay

Instituto de Profesores Artigas


وهو الشيخ أبو نور الدين رضا أفندي بن ويس المعروف بالواعظ، ولد في مدينة كركوك، عام 1287 هـ/1870م، وبها نشأ وتعلم القرآن ثم درس العلوم الدينية واللغة العربية على مشايخ بلدهِ حتى بز أقرانه ونال الإجازة العلمية من شيوخهِ، ثم سافر إلى بغداد لطلب العلم، ودرس على يد العلامة محمد فيضي الزهاوي مفتي بغداد، وأخذ الإجازة العلمية في العلوم الشرعية والفقهية واللغوية منهُ، وعين واعظاً لولاية الموصل، في عهد الدولة العثمانية، ومنها جاء لقبهُ (الواعظ)، والتقى بالشيخ محمود شكري الآلوسي، حفيد أبو الثناء الآلوسي، وعند تأسيس حكومة المملكة العراقية عام 1921م، عين مديراً لأوقاف لواء كركوك، ثم أحيل على التقاعد فتفرغ لتدريس العلوم الشرعية الإسلامية في مساجد كركوك، وأجاز عدداً من العلماء الشرعيين بالإجازة الشرعية، ثم انصرف إلى التعليم والتدريس وإلى إلقاء المواعظ الدينية، وموجهاً الناس إلى الالتزام بالإسلام.

ولهُ الكثير من المؤلفات والتعليقات والحواشي، وكان رجلاً فاضلاً زاهداً تقياً صالحاً، وكان يجيد اللغة العربية والكردية والفارسية والتركية، وكان ينظم الشعر والأراجيز في جميعها.

من مؤلفاته
 حاشية كتاب (منظومة العوامل ) للجرجاني.

من تلاميذه
أجاز الشيخ رضا الواعظ مجموعة من العلماء وهم:
 الشيخ سيد عبد القادر.
 الشيخ عمر كريم.
 الشيخ خورشيد السياه منصوري.
 الشيخ الدكتور محمد رمضان - أستاذ الإلهيات في كلية الشريعة.
وغيرهم كثير من العلماء والمجازين في محافظة كركوك وأربيل والسليمانية.

من أقوال العلماء فيه
قال مفتي العراق الشيخ عبد الكريم بيارة المدرس عن ترجمة رضا الواعظ: (تجول في المدارس العديدة، وحصَّل العلوم من شتى أصنافها، وبالآخرة تخرج على العلامة محمد فيضي أفندي الزهاوي في المدرسة السليمانية ببغداد ووعظ وأرشد زهاء ثمانين سنة، وعمَّر زهاء مائة سنة وتوفي في حدود ألف وثلثمائة وثلاث وثمانين هجرية في ما أحسبه، ودفن في مقبرة الأعظمية طاب ثراه).

وفاته
وقد عمر رضا الواعظ طويلاً وأصابهُ المرض أواخر عمره، فقدم بغداد، وسكن منزل ولده المحامي نور الدين في الأعظمية. وتوفي في شهر محرم من عام 1383 هـ/ 1963م، وشيع بموكب كبير يليق بمقامه حضرهُ العُلماء والفقهاء، وصلوا عليه في جامع الإمام الأعظم، ودفن في مقبرة الخيزران، ولقد كتب الشاعر والخطاط وليد الأعظمي على رقيمِ قبرهِ هذه الأبيات الشعرية:

سنة 1383هـ..

مصادر

أشخاص من كركوك
علماء دين سنة عراقيون
فقهاء عراقيون
لغويون عراقيون
مواليد 1287 هـ
مواليد 1870
وفيات 1383 هـ
وفيات 1963
شعراء كركوكيون
مدفونون في مقبرة الخيزران
لغويون عرب في القرن 20

رضا الواعظ


كأس السودان هي البطولة الرسمية الثانية لأندية كرة القدم السودانية بعد الدوري السوداني الممتاز، يشرف على البطولة الاتحاد السوداني لكرة القدم. ويعتبر المريخ هو الأكثر تتويجاً بالبطولة بواقع 26 لقباً.

بطل كأس السودان 2022 هو الهلال للمرة الثامنة في تاريخه وذلك بعد فوزه في النهائي على أهلي الخرطوم بركلات الترجيح 4 - 3.

نظام البطولة
تلعب فرق الولايات مباريات تمهيدية ويتأهل ستة عشر فريقاً لملاقاة أندية الدوري الممتاز وتكون باقي المباريات بنظام الذهاب والإياب إلا الربع النهائي والنصف النهائي وأيضا النهائي.

سجل الأبطال

 1963 : المريخ
 1964 : لم تنظم
 1965 : لم تنظم
 1966 : لم تنظم
 1967 : لم تنظم
 1968 : لم تنظم
 1969 : لم تنظم
 1970 : المريخ
 1971 : المريخ
 1972 : المريخ
 1973 : لم تنظم
 1974 : المريخ
 1975 : لم تنظم
 1976 : لم تنظم
 1977 : الهلال
 1978 : النيل الحصاحيصا
 1979: لم تنظم
 1980 : لم تنظم
 1981 : حي العرب
 1982 : أهلي مدني

 1983 : المريخ
 1984 : المريخ
 1985 : المريخ
 1986 : المريخ
 1987 : الموردة
 1988 : المريخ
 1989 : الموردة
 1990 : اتحاد مدني
 1991 : المريخ
 1992 : لم تنظم
 1993 : المريخ
 1994 : المريخ
 1995 : الموردة
 1996 : المريخ
 1997 : الموردة
 1998 : الهلال
 1999 : المريخ
 2000 : الهلال
 2001 : المريخ
 2002 : لم تنظم

 2003 : لم تنظم
 2004 : الهلال
 2005 : المريخ
 2006 : المريخ
 2007 : المريخ
 2008 : المريخ
 2009 : الهلال
 2010 : المريخ
 2011 : الهلال
 2012 : المريخ
 2013 : المريخ
 2014 : المريخ
 2015 : المريخ
 2016 : الهلال
 2017 : أهلي شندي
 2018 : المريخ
 2019 : لم تستكمل البطولة
 2020 : ألغيت بسبب جائحة كورونا
 2021 : لم تستكمل البطولة
 2022 : الهلال

الأكثر تتويجاً

مصادر

انظر أيضاً
 الدوري السوداني الممتاز

وصلات خارجية
 تاريخ البطولة - rsssf.com

أحداث رياضية دورية أسست في 1963
سودان
منافسات كرة قدم في السودان

كأس السودان


Calitys é um gênero de besouros pertencente à família Trogossitidae . É o único membro da subfamília Calityinae . O gênero foi descrito pela primeira vez por Thomson em 1859. O gênero contém duas espécies inequívocas, Calitys scabra (Thunberg, 1784), nativa da Europa e América do Norte, e Calitys minor (Hatch, 1962), nativa da América do Norte. Algumas espécies foram relatadas na África do Sul, mas são contestadas. As duas espécies inequívocas vivem sobre e sob a casca de árvores coníferas, onde se alimentam de fungos.

Referências

Gêneros de coleópteros
Trogossitidae

Calitys


Jürgen Arne Bach (* 25. September 1942 in Stuttgart) ist ein deutscher Verleger.

Leben und Arbeit
Nach dem Schulbesuch und dem Absolvieren einer Buchhändlerlehre studierte Bach Geschichte, Politik und Englisch in Freiburg. 1976 promovierte er bei Andreas Hillgruber mit einer Arbeit über Franz von Papen zum Dr. phil.

1977 wurde Bach Lektor beim Herder Verlag in Freiburg. Im April 1987 übernahm er die Leitung des Hardcover-Lektorats des Ullstein Verlages in Berlin. 1990 wurde ihm zusätzlich die Leitung des dazugekauften Verlages Franckh-Kosmos
übertragen. 1995 ging er als Geschäftsführer zu Dornier, bevor er 2001 als Geschäftsleiter zu Herder zurückkehrte.

Seit 1997 gehört Bach dem Vorstand des Verleger-Ausschusses beim Börsenverein des Deutschen Buchhandels an, seit 2000 als dessen Vorsitzender.

Schriften
 Franz von Papen in der Weimarer Republik. Aktivitäten in Politik und Presse 1918-1932, 1976.

Literatur
 Börsenverein des Deutschen Buchhandels: Börsenblatt, Bd. 171, 2004, S. 39.

Weblinks

 Meldung zum 65. Geburtstag beim Ideenmagazin des Buchhandels

Verleger (20. Jahrhundert)
Verlagslektor
Person (Herder-Verlag)
Funktionär (Börsenverein des Deutschen Buchhandels)
Deutscher
Geboren 1942
Mann

Jürgen Arne Bach


Austur-Lothian (skosk gelíska: Lodainn an Ear) er eitt af 32 sveitarfélögum Skotlands. Flatarmál er 680 ferkílómetrar og eru íbúar um 106.000 (2021).

Höfuðstaðurinn er Haddington en stærsti bærinn Musselburgh.

Sveitarfélög í Skotlandi

Austur-Lothian


Strumica ( ) es una ciudad de Macedonia del Norte. Strumica es un importante centro administrativo, cultural, industrial y comercial de Macedonia del Norte, siendo uno de sus principales centros turísticos. Se ubica a orillas del río Strumica, y su cercanía con Bulgaria ha permitido el desarrollo de un dialecto propio de la zona. Con 45.087 habitantes, es la décima ciudad más poblada del país, y la capital del municipio homónimo además de la Región del Sudeste.

Historia
La actual zona donde se asienta Strumica ha estado ocupada desde el Neolítico. El primer asentamiento data del , donde figuraba como una villa habitada por tracios. Tito Livio mencionó a la localidad por primera vez bajo el nombre de "Astraion". Strumica fue conquistada por los romanos en el año 181 (a. C.) y la renombraron como "Tiberiopolis".

Tras la caída del Imperio romano, la ciudad es entonces parte del Imperio bizantino, y los pueblos eslavos proveniente del norte de Europa invadieron la ciudad, rebautizándola como "Strumica"; que significa "pequeño Estrimón", nombre de un río búlgaro de la región.

La ciudad ocupada por los eslavos se enfrentó en varias ocasiones con en Imperio bizantino liderado por Basilio II, aunque posteriormente pasó a formar parte de los búlgaros tras la conquista de Samuel de Bulgaria en 1014.

Después de 1395, la ciudad pasó a formar parte del Imperio otomano. Fue renombrada como "Ustrumce", y la economía de la ciudad se basaba principalmente en el ganado. Después del Congreso de Berlín, la ciudad acoge a un gran número de refugiados turcos provenientes de las antiguas posesiones otomanas de los Balcanes, provenientes de Serbia o Bulgaria.

Durante la primera guerra de los Balcanes en 1912, los serbios, búlgaros y griegos expulsaron definitivamente a los turcos de Macedonia. Strumica, que por aquel entonces pertenecía a los otomanos, fue anexionada a Bulgaria en 1913 y al Reino de Serbia tras la Primera Guerra Mundial.

Strumica fue invadida de nuevo en 1941, esta vez por la Alemania Nazi, que rápidamente estableció el fascismo en Bulgaria. La resistencia comunista y los "partisanos" liberan la ciudad el 5 de noviembre de 1944. Pasa a pertenecer a Yugoslavia hasta la independencia de la anteriormente conocida como Antigua República Yugoslava de Macedonia en 1991.

Deporte

Fútbol

Hay pocos clubes de fútbol importantes. En 2017, el Akademija Pandev estuvo en la división de élite de la Primera Liga de Macedonia del Norte. FK Horizont Turnovo juega en la Segunda Liga de Macedonia del Norte, mientras que FK Belasica juega en Segunda y FK Tiverija en Tercera.

También el equipo femenino del FK Tiverija juega en primera división.

Baloncesto
Los dos primeros clubes de la Macedonia del Norte independiente fueron Makedonija 91 y Nemetali Ograzden. Dos clubes de baloncesto entrenan y juegan en Strumica después de la reorganización de KK Strumica 2005: KK Aba y KK Milenium. En estos días, solo un club está en la Segunda División de Baloncesto de Macedonia del Norte: el KK Strumica.

Referencias

Enlaces externos

Localidades de Macedonia del Norte

Strumica


Tomášov este o comună slovacă, aflată în districtul Senec din regiunea Bratislava. Localitatea se află la , se întinde pe o suprafață de  și în 2017 număra 2.527 de locuitori.

Istoric
Localitatea Tomášov este atestată documentar din 1240.

Note

Legături externe

Localități din Slovacia

Tomášov


Jason Piper ist ein britischer Schauspieler, Tänzer und Synchronsprecher, bekannt durch seine Synchronrolle als Zentaur Bane in der Verfilmung des Harry-Potter-Romans Harry Potter und der Orden des Phönix.

Leben
Jason Piper hat zwei Staffeln in der Hauptrolle des Schwans in Matthew Bournes Schwanensee in London und in der Promotion-Welttournee getanzt. Er hat in Bands namens CREON und GUS mitgespielt. Im November 2006 schloss sich Jason Kylie Minogue bei ihrer Showgirl Homecoming Tour an.

Er ist Tutor und Head of Dance bei der Kington University. Er hat für viele Shows Choreografien durchgeführt. Im Sommer 2009 wurde Matthew Bourne Mitglied von Dorian Gray als Basil und schloss die internationale Tour ab.

Weblinks

 Offizielle Website
 Kritik seiner Schwanensee-Aufführung (englisch)

Tänzer (Vereinigtes Königreich)
Synchronsprecher
Choreograf
Filmschauspieler
Brite
Geboren im 20. Jahrhundert
Mann

Jason Piper


Peresznye (em : Prisika; : Prössing) é um município da Hungria, situado no condado de Vas. Tem  de área e sua população em 2015 foi estimada em 826 habitantes.

Localidades de Vas (Hungria)

Peresznye


Der Lieschgrasrüssler (Sphenophorus striatopunctatus) ist ein Käfer aus der Familie Dryophthoridae, die zu den Rüsselkäferartigen gehört. Traditionell wird die Gattung zur Unterfamilie Rhynchophorinae der Familie Curculionidae gestellt. Synonyme sind Rhynchophorus abbreviatus Herbst 1795, Curculio fimbriatus Gmelin 1790, Sphenophorus helveticus Stierlin 1882 und Curculio mutilatus Laichartaing 1781. Die Gattung Sphenophorus ist in Europa mit fünf Arten vertreten.

Der Gattungsname Sphenophorus von altgriechisch σφήν 'sphēn, sphenós' 'Keil' und φορός 'phorós' 'tragend' bezieht sich vermutlich auf die Form des Rüssels. Der Artname striatopunctatus von lat. 'striātus' 'gestreift' und 'punctātus' 'punktiert' bezieht sich auf die Flügeldecken, auf denen Streifen und Punkte abwechseln. Den Namen Lieschgrasrüssler verdankt die Art seiner Entwicklung in Lieschgras.

Merkmale des Käfers
Der schwarze, langovale Käfer erreicht eine Länge von 6,5 bis 9 Millimeter (ohne Rüssel). Er ist damit der kleinste der drei mitteleuropäischen Arten der Gattung. Er ist flach gewölbt und erscheint kahl.

Der mäßig nach unten gebogene Rüssel ist etwa so lang wie der Halsschild, fast glatt und nach vorn gestreckt. An der Einlenkungsstelle der Fühler ist er verdickt, davor stielrund und schlank. Die Fühlerbasis ist bei den Weibchen breiter als bei den Männchen. Die ovale Grube, in der der Fühler eingelenkt ist, liegt nahe der Fühlerbasis und mündet nicht in eine Fühlerrinne (Abb. 1). Sie ist scharfkantig begrenzt, aber nicht nach hinten durch einen stumpfen Zahn abgeschlossen. Die Fühler (Abb. 2) sind gekniet, der Schaft ist etwas länger als die Geißel ohne Keule. Das zweite Glied der Fühlergeißel ist nicht deutlich länger als breit, die folgenden sind breiter als lang. Die sechsgliedrige Geißel ist insgesamt gedrungener als bei den beiden anderen mitteleuropäischen Arten. Die auffallend abgeplattete Fühlerkeule besteht aus drei Gliedern. Die beiden letzten sind klein und dicht gelb behaart, das erste glänzend und im Gegensatz zu ähnlichen Arten mit gerundeten Seiten. Die nierenförmigen Augen sind sehr flach und liegen seitlich am Kopf tiefer als der Rüssel (Abb. 1).

Der Halsschild ist länger als breit und verjüngt sich nach vorn stärker als nach hinten. Die breiteste Stelle ist etwa in der Mitte, sie ist schmaler als die Flügeldecken gemeinsam. Am Vorderrand ist der Halsschild außer in der Mitte linienförmig abgeschnürt, seine Basis leicht konvex. Der Halsschild ist kräftig punktiert, die Punktierung wird zur Mitte weniger dicht und ist in einem schmalen Längsstreifen in der Mitte erloschen.

Die Flügeldecken sind länglich, fast eiförmig. Sie sind am Ende einzeln verrundet und lassen das Pygidium unbedeckt. Dieses ist dicht und kräftig punktiert. Eine Schulterbeule ist ausgebildet. Die Flügeldecken sind durch fein eingerissene Punktstreifen in alternierend breite Intervalle zerlegt. Auf diesen verlaufen zwei bis drei unregelmäßigen Punktreihen. Das 2., 4., 6., ... Intervall ist in der Regel schmaler und dichter punktiert als die ungeraden Intervalle. Dadurch entsteht ein ungewöhnliches Muster. An jedem Punkt entspringt eine kleine, gelbliche Haarschuppe, die jedoch nur bei Vergrößerung und günstigem Lichteinfall deutlich erkennbar ist (Abb. 3).

Der Hinterleib zeigt auf der Unterseite fünf Segmente, die durch geradlinige Nähte gegeneinander begrenzt sind. Das fünfte Segment ist breiter als das dritte und vierte gemeinsam. Die Vorderhüften sind getrennt. Die Schienen sind fein längs gekielt. Die die Hinterseite begrenzenden Kiele sind bewimpert. Die Schienen enden in einem kräftigen, nach innen gebogenen Dorn, der auf der Vorder- und Innenseite ansetzt (Abb. 4). Die Tarsen sind scheinbar viergliedrig, das Klauenglied ist auffallend lang.

Biologie
Die Larven entwickeln sich in den Wurzeln von Binsen und Riedgräsern. Bevorzugt werden Wiesen-Lieschgras und Gewöhnliche Teichbinse. Die Imagines sind langlebig und überwintern in Moos versteckt. Sie benötigen warme und trockene Orte in Wassernähe, etwa sandige Stellen in sonnigen Flussauen oder Flussdämme. Entsprechend bieten auch künstliche Biotope wie Golfplätze einen günstigen Lebensraum. Auf Sportanlagen und Golfplätzen in Italien wurden die Larven im Wurzelwerk eines Mischrasens mit Deutschem Weidelgras und Wiesen-Rispengras schädlich. Bei Versuchen mit 120 Sorten des Wiesen-Rispengrases wurden nur 20 Sorten durch die Larven geschädigt. Am gefährdetsten waren die Sorten "Princeton", "Optigree" und "Midnight", am wenigsten geschädigt wurde die Sorte "Conni".

Die Art bringt pro Jahr eine Generation hervor. Sie überwintert als Imago. Der Käfer erscheint im Frühjahr und wird am häufigsten im Mai gefunden. Er führt einen Reifungsfraß durch. Die Eier werden einzeln in die Blattscheide am basalen Teil der Pflanzen abgelegt. In Italien schlüpfen die Larven noch im Mai. Sie leben in der untersten Schicht des Rasens und fressen an den Wurzelhälsen. Im Juli dringen sie abhängig von der Feuchtigkeit bis zu zehn Zentimeter tief in den Boden ein und fressen an den Graswurzeln. Diesen Fraß setzen sie im August fort. Die Verpuppung erfolgt im Wurzelhals, Ende August erscheinen die Imagines und ziehen sich bald in das Winterquartier zurück. Von der Eiablage bis zum Schlüpfen der Imago vergehen etwa 100 Tage, wobei sieben Larvenstadien auftreten. Die Imagines werden 10 bis 11 Monate alt. Die Schädigung des Rasens (Vergilben bis Absterben) ist im Juni und Juli zu beobachten.

Verbreitung
Die Art ist in Süd- und Mitteleuropa verbreitet. In Mitteleuropa ist der Käfer selten und fehlt im Flachland. Die Art fehlt in Portugal. Die nördliche Grenze des Verbreitungsgebietes verläuft durch Frankreich, die Beneluxstaaten, Deutschland, Polen, Belarus und die Ukraine. Das Verbreitungsgebiet ist jedoch lückenhaft. Aus Tschechien und der Slowakei, Slowenien, Kroatien, Bosnien-Herzegowina, Albanien, Mazedonien, Griechenland und Moldawien liegen keine Fundmeldungen vor.

Gefährdung
Die Art wird in Deutschland auf der Vorwarnliste der Roten Liste geführt.

Literatur

 Gustav Jäger (Hrsg.): C. G. Calwer's Käferbuch. K. Thienemanns, Stuttgart 1876, 3. Auflage
 Edmund Reitter: Fauna Germanica, die Käfer des Deutschen Reiches V. Band, K.G.Lutz' Verlag, Stuttgart 1916

Einzelnachweise

Weblinks

 Kurzes Video auf YouTube

Rüsselkäfer

Lieschgrasrüssler


Middle Men ist eine US-amerikanische Tragikomödie aus dem Jahr 2009 des Regisseurs George Gallo. Die Hauptrollen spielten Luke Wilson, Giovanni Ribisi, Gabriel Macht und James Caan.

Der zum Teil auf wahren Ereignissen aus dem Leben des ePassporte-Gründers Christopher Mallick basierende Film erzählt die Geschichte der Pornografie im Internet. Mallick fungierte auch als einer der Produzenten des Films.

Handlung
Der Geschäftsmann Jack Harris begibt sich zu einem Treffen mit russischen Gangstern, bei dem er mehrere Millionen US-Dollar gegen ein entführtes Kind tauschen will. Während der Fahrt fragt er sich, wie es "so weit kommen konnte" und was ihn in diese Situation gebracht hat. Im Rückblick erzählt Harris seine Geschichte.

Im Jahr 1997 leben die arbeitslosen Tüftler Wayne Beering und Buck Dolby in einem heruntergekommenen Apartment in Los Angeles. Beide haben nach Exzessen durch ihre Drogenabhängigkeit ihre Jobs als Tierarzt bzw. Wissenschaftler bei der NASA verloren. Beering ärgert sich, dass er im Internet keinerlei vernünftigen pornografischen Fotos oder Videos finden kann. Nach einem handfesten Streit beschließen sie kurzerhand einige Fotos ins Netz zu stellen und diese Internetpornografie kostenpflichtig als Service anzubieten. Das fehlende Programm zur sicheren Abrechnung mit Kreditkarten programmiert Dolby in kurzer Zeit einfach selbst.

Zur gleichen Zeit fliegt Harris nach LA, wo er einen verunfallten Freund mit der Weiterführung seines Nachtclubs unterstützt. Er möchte seine Familie in Houston eigentlich nicht verlassen und übernimmt den Job zunächst nur kurzfristig aus Geldgründen.

Währenddessen erweist sich die Pornoseite von Beering und Dolby als wahre Goldgrube. Sie verkaufen nach kurzer Anlaufzeit zahlreiche Abonnements für 9,99 US-Dollar und verdienen in wenigen Tagen ein Vermögen. Allerdings häufen sich auch erste Beschwerden der Abonnenten, dass nicht ausreichend neues Material zur Verfügung gestellt wird. Die beiden besuchen daraufhin einen von der Russenmafia betriebenen Stripclub und gehen eine Abmachung mit deren Chef Nikita Sokoloff ein. Sie erhalten Videos der Stripperinnen und liefern im Gegenzug lebenslang 25 % ihrer Einnahmen an die Russen. Mit dem neuen Material steigen die Abonnentenzahlen rapide an, wodurch die beiden bald 25.000 US-Dollar pro Tag verdienen. Beering und Dolby fahren nach Las Vegas und feiern dort ihren Triumph.

Harris lernt nach der erfolgreichen Sanierung des Nachtclubs den Anwalt Jerry Haggerty kennen. Dieser lädt ihn nach Las Vegas ein und stellt ihm dort die beiden Pornoproduzenten vor. Diese haben Harris Problemlösungskompetenz dringend nötig. Nachdem sie im Drogenrausch mehrere Nächte in einem Hotel in Las Vegas gefeiert hatten, vergaßen sie die Bezahlung ihrer russischen Geschäftspartner und wurden von diesen verprügelt und mit dem Tod bedroht. Harris möchte mit der Pornoindustrie nichts zu tun haben, wird aber von Haggerty überzeugt, dass er ja kein Pornoproduzent sei, sondern ein klassischer Unternehmer.

Harris lernt Beering und Dolby kennen und vereinbart, dass sie ein Unternehmen gründen. Dabei sollen sie keine eigenen Pornografie produzieren, sondern sind lediglich die Mittelsmänner für die diskrete Abrechnung. Dazu wollen sie auf den Kreditkartenabrechnungen zum Schutz ihrer Kunden Unterhaltungsangebote ausweisen. Harris vertraut Haggerty jedoch nicht und bezahlt ihn noch vor dem Start der Aktion aus.

Derweil wollen die Russen ihr bislang nicht erhaltenes Geld vollständig ausbezahlt haben. Die drei erhalten Besuch von Sokoloffs Cousin Ivan. Bei der Geldübergabe bedroht dieser Harris' Sohn Michael. Harris Türsteherfreund James will den Russen für die Drohung bestrafen und schlägt ihn ins Gesicht. Obwohl der Schlag nicht besonders hart war, blutet Ivan kurz darauf aus dem Ohr, bricht über einem Glastisch zusammen und stirbt. In Panik versenken sie die Leiche auf dem Meer. Harris verpflichtet Beering und Dolby sowie die beteiligten Türsteher zur Schweigsamkeit.

Bei einem Besuch in Houston erzählt Harris seiner Frau Diana von seinem neuen Unternehmen. Sie will mit diesem Geschäft nichts zu tun haben. In Vegas wird Harris von Nikita Sokoloff am Flughafen abgeholt, der ihn zum Verschwinden seines Cousins befragt. Harris bleibt bei seiner Version, dass dieser das Haus mit den 450.000 US-Dollar verlassen habe. Sokoloff erzählt ihm, dass er nur 200.000 US-Dollar geschuldet hätte. Nachdem es fast zu einem Schusswechsel mit Harris Türstehern gekommen wäre, einigt man sich auf eine monatliche Zahlung. Ivans Verschwinden wird nicht weiter diskutiert. Harris fürchtet jedoch, dass Beering und Dolby irgendwann über den Vorfall sprechen werden.

Harris entfremdet sich zusehends von seiner Frau, die sich nicht länger mit großzügigen Geschenken anstelle eines intakten Familienlebens zufriedengibt. Bei einer Veranstaltung der Pornoindustrie lernt Harris die Pornodarstellerin Audrey Dawns kennen und schläft mit ihr. Bei einem erneuten Aufeinandertreffen mit seiner Frau zeigt Harris kein Interesse an Sex. Diana erahnt sein Fremdgehen und will die Scheidung. Harris kehrt nach Vegas zurück und beginnt eine Beziehung mit Dawns, obwohl er seine Frau nach wie vor liebt.

Der Anwalt Haggerty hat Harris das Ausbooten aus dem Millionengeschäft nicht verziehen und plant derweil hinter dessen Rücken eine Intrige. Er stellt Beering und Dolby den zwielichtigen Programmierer Denny Z vor. Gemeinsam erstellen sie weitere Pornoseiten, an deren Gewinn Harris nicht länger beteiligt ist.

Bei einem Treffen auf der Pferderennbahn weist Sokoloff Harris darauf hin, dass er ziemlich dilettantisch von FBI-Agenten beschattet wird. Nebenbei erfährt Harris auch, dass Dawns früher in Sokoloffs Nachtclub als Stripperin gearbeitet hat und dass sie in ihrem ersten Pornounternehmen von Anwalt Haggerty um eine erhebliche Menge Geld geprellt wurde. Bislang war ihm nicht bekannt, dass es eine Verbindung von den Russen zu Haggerty gab. Harris erkennt nun, dass Ivan mit Haggerty zusammengearbeitet hat und dass dieser deshalb die 450.000 statt der 200.000 US-Dollar Schulden eintreiben wollte. Er konfrontiert Haggerty mit diesen Erkenntnissen. Der Anwalt unterstellt ihm den Mord an Ivan, was Harris bestreitet.

Die FBI-Agenten nehmen derweil Kontakt zu Dawns auf. Offensichtlich sind einige Terroristen große Fans ihrer Seite. Während des Einloggens kann ihr Aufenthaltsort identifiziert werden. Das FBI schlägt daher eine Partnerschaft vor. Zur gleichen Zeit entdecken Beering und Dolby, dass Denny Z auf einer Seite Sexvideos einer Minderjährigen anbietet und sie Gefahr laufen, wegen Verbreitens von Kinderpornografie angeklagt zu werden. Als sie im Büro ein Gespräch zwischen Harris und den FBI-Agenten beobachten, vermuten sie, dass sie bereits unter Beobachtung stehen und Harris mit den Behörden kooperiert. Tatsächlich spricht Harris jedoch wegen der Terroristenbekämpfung mit den Agenten.

Beering und Dolby ziehen Haggerty ins Vertrauen, der nun die Gelegenheit sieht, sich an Harris zu rächen. Nachdem Harris von Denny Zs Minderjährigen-Seite erfahren hat, schlägt er diesen auf einer Party und schießt ihm in den Fuß. Beim Verlassen des Hauses sieht er Dawns mit zwei männlichen Pornodarstellern. Bei ihrer Rückkehr wirft er sie aus dem Haus.

Das FBI hat währenddessen mit seiner Hilfe über 100 Terroristen lokalisiert und getötet. Zum Dank informiert ihn der FBI-Agent von den Untersuchungen bezüglich der Kinderpornografie und dass sie über den Mord an Ivan Sokoloff informiert sind, diesen aber nicht weiter verfolgen werden. Sokoloffs Männer brechen in Harris Houstoner Haus ein und entführen dort anstelle Michael Harris fälschlicherweise Alejandro, den Sohn der Haushälterin. Harris beschließt nun, diesen gegen eine erhebliche Summe Geld freizukaufen und dann endgültig aus dem Geschäft auszusteigen.

Bei der Übergabe muss Harris nicht nur das Geld übergeben, sondern wird auch gezwungen, von Haggerty vorgefertigte Verträge zur Übergabe des Unternehmens zu unterzeichnen. Er erinnert sich der Ermittlungen zur Kinderpornografie und bittet unter einem steuerlichen Vorwand darum, den Vertrag zurückzudatieren. Haggerty stimmt dem zu, da er davon ausgeht, dass die Kinderpornoseite abgeschaltet wurde und es keinen Unterschied macht. Nach der Unterzeichnung erschießt Sokoloff jedoch Haggerty, wodurch die Firma an ihn sowie Beering und Dolby übergeht. Jack kehrt mit dem Kind zu seiner Familie zurück.

Beering und Wayne werden vom FBI befragt und aufgrund der zurückdatierten Verträge in Haft genommen. Sie können den Großteil der Schuld jedoch Denny Z zuweisen und müssen lediglich 18 Monate einer 5-jährigen Haftstrafe absitzen. Sokoloff entzieht sich der Verhaftung und wird von den Behörden in Moskau vermutet. Dawns arbeitet weiterhin als Pornodarstellerin. Jack und Diana Harris lassen sich nicht scheiden und leben wieder zusammen.

Hintergrund
Der Film floppte in den Vereinigten Staaten massiv und spielte bei einem Budget von über 20 Mio. US-Dollar nur 754.000 US-Dollar ein. Auch im Vereinigten Königreich wurde der Film kein großer Erfolg.

In Deutschland erschien der Film am 21. Juli 2011 als Direct-to-DVD/Blu-ray.

Rezeption
Der Film erhielt durchschnittliche Kritiken. Die Film-Website Rotten Tomatoes weist eine Durchschnittswertung von 40 % aus. Der Film profitiere von soliden schauspielerischen Leistungen, insbesondere der von Luke Wilson, leide aber einem wirren Drehbuch.

Das Lexikon des internationalen Films beurteilte den Film ebenfalls mittelmäßig:

Deutlich positiver fiel die Kritik der New York Post aus. Middle Men erreiche nicht ganz das Ziel, das Boogie Nights der Internetpornografie zu werden, sei jedoch dank guter Schauspieler und harter Dialoge amüsant und unterhaltsam. Trotz der komplexen und verwirrenden Rückblenden bewertete der Kritiker den Film mit 3 von 4 Sternen. Auch der Rolling Stone vergab eine gute Wertung und lobte Wilsons Schauspiel. Variety nannte den Film eine "unbestreitbar faszinierende" Mischung aus Boogie Nights und Goodfellas mit deutlichen Reminiszenzen an das Werk Martin Scorseses.

Auch Cinema.de lobte Gallos "Mischung aus Biopic und Gangsterdrama":

Weblinks

 Offizielle Seite zum Film

Einzelnachweise

Filmtitel 2009
US-amerikanischer Film
Filmdrama
Filmkomödie

Middle Men


الصمار هي إحدى مدن ولاية تطاوين بالجنوب التونسي وهي مركز معتمدية.

أماكن مأهولة في تونس
مدن تونس
ولاية تطاوين

الصمار


Zimirina lepida est une espèce d'araignées aranéomorphes de la famille des Prodidomidae.

Distribution
Cette espèce est endémique de Madère au Portugal.

Description
La femelle holotype mesure .

Les mâles mesurent de  à .

Systématique et taxinomie
Cette espèce a été décrite sous le protonyme Clotho lepida par Blackwall en 1859. Elle est placée dans le genre Zimirina par Dalmas en 1919.

Publication originale
 Blackwall, 1859 : « Descriptions of newly discovered spiders captured by James Yate Johnson Esq., in the island of Madeira. » Annals and Magazine of Natural History, , ,  (texte intégral).

Liens externes

Notes et références

Prodidomidae
Espèce d'araignées (nom scientifique)
Faune endémique de Madère

Zimirina lepida


An Aloe kilifiensis in uska species han Liliopsida nga ginhulagway ni Hugh Basil Christian. An Aloe kilifiensis in nahilalakip ha genus nga Aloe, ngan familia nga Xanthorrhoeaceae. Ginklasipika han IUCN an species komo nangangarat-an. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Aloe

Aloe kilifiensis


Sarmaşık şu anlamlara gelebilir:

 Sarmaşık (film), Tolga Karaçelik tarafından yazılıp yönetilmiş 2015 yapımı sinema filmi.

Yerleşim yerleri
 Sarmaşık, Ilgaz, Çankırı ili Ilgaz ilçesine bağlı köy
 Sarmaşık, Eğil, Diyarbakır ili Eğil ilçesine bağlı mahalle
 Sarmaşık, Korkut, Muş ili Korkut ilçesine bağlı köy
 Sarmaşık, Türkeli, Sinop ili Türkeli ilçesine bağlı köy
 Sarmaşık, Hayrat, Trabzon ili Hayrat ilçesine bağlı mahalle
 Sarmaşık, Çaycuma, Zonguldak ili Çaycuma ilçesine bağlı köy

Bitki türleri
 Hedera
 Duvar sarmaşığı (Hedera helix)
 İsveç sarmaşığı (Plectranthus verticillatus)
 Amerika sarmaşığı (Parthenocissus quinquefolia)
 Japon sarmaşığı (Parthenocissus tricuspidata)
 Yer sarmaşığı (Glechoma hederacea)
Sarmaşıkgiller

Sanat
 Sarmaşık (film)

Eğitim
 Sarmaşık Ligi (eğitim)

Sarmaşık


An Pelatantheria insectifera in uska species han Liliopsida nga syahan ginhulagway ni Heinrich Gustav Reichenbach, ngan ginhatag han pagkayana nga asya nga ngaran ni Henry Nicholas Ridley. An Pelatantheria insectifera in nahilalakip ha genus nga Pelatantheria, ngan familia nga Orchidaceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Image gallery

Pelatantheria

Pelatantheria insectifera


"Deklaracija" i borba za hrvatsku samostalnost, hrvatski dokumentarni film iz 1997. godine. Govori o razvitku hrvatske državotvorne ideje i putu prema samostalnoj Hrvatskoj. Autor je Darko Dovranić. U filmu govore sudionici zbivanja Vlatko Pavletić, Dalibor Brozović, Slavko Mihalić i drugi. Deklaracija o nazivu i položaju hrvatskog jezika bila je više od borbe za samostalnost i neovisnost u Jugoslaviji potlačenog i podređenog hrvatskog jezika. Bila je jedan drski čin prema konzervativnim jugokomunistima, jugounitaristima i prikrivenim velikosrbima antihrvatskoga jugoslavenskog sustava. Mnogi su to naslućivali, ali rijetki su znali zbog čega su se stvorile takve turbulencije u društvu i podigla tolika hajka na potpisnike i one koji su poduprijeli Deklaraciju. Pokazalo se da se stvorio čvrsti krug, jezgra domoljubnih ideologa i intelektualaca koji će voditi dugotrajnu borbu do samostalnosti Hrvatske. Tvorili su ga ljudi oko Miroslava Krleže, ponajviše okupljajući u Matici hrvatskoj, gdje je važnu ulogu imao i Tuđmanov Institut za historiju radničkog pokreta. U vladajućoj Partiji (Savezu komunista) tek najiskusniji čelnici kao Vladimir Bakarić shvatili su da Deklaracija to znači.

Izvori

Hrvatski jezik
Hrvatski dokumentarni filmovi


في الواقع لا توجد لهجة إماراتية محددة حيث تنقسم اللهجة الإماراتية جغرافيا إلى عدة أقسام لها فروعها: لهجة حضر الإمارات العربية المتحدة ولهجة بدو الإمارات العربية المتحدة ولهجة المناطق الجبلية لدولة الإمارات العربية المتحدة وهي تعتبر قسم من اللهجة الخليجية.

أقسام اللهجة الإماراتية
لهجة حضر الإمارات العربية المتحدة وهي تنقسم لقسمين:
لهجة حضر الساحل الغربي لدولة الإمارات العربية المتحدة (وهي اللهجة الأكثر شيوعا في الدولة):
اللهجة الظبيانية (نسبة لمدينة أبوظبي).
لهجة أهل دبي والشارقة وعجمان وحمرية الشارقة (تختلف لهجات هذه المدن قليلا عن بعضها البعض وقد ذابت اغلب الفروقات مع مرور الزمن).
اللهجة القيوانية (نسبة لمدينة أم القيوين وهي مثل اللهجة السابقة ولكنها تختلف عنها في بعض الكلمات).
لهجة حضر رأس الخيمة.
لهجة حضر المنطقة الغربية لإمارة أبوظبي (وتعتبر هذه اللهجة خليط بين اللهجة الظبيانية ولهجات بدو المنطقة الغربية).
لهجة حضر الساحل الشرقي لدولة الإمارات العربية المتحدة (وهي تختلف عن لهجة الساحل الغربي وتشبه إلى حد ما اللهجة العمانية):
لهجة أهل كلباء وما جاورها. •
لهجة أهل الفجيرة وما جاورها.
لهجة أهل خور فكان وما جاورها.
لهجة أهل ضدنا وما جاورها.
لهجة أهل دبا وما جاورها (و تنتشر اللهجة الشحية في المدينة خاصة في شمالها وهي مختلفة عن لهجة حضر دبا).
لهجة بدو الإمارات العربية المتحدة:
لهجات بدو الإمارات الشمالية (وتختلف فروع هذه اللهجة باختلاف المناطق والقبائل).
لهجات بدو أبوظبي (وتختلف فروع هذه اللهجة باختلاف المناطق والقبائل).
لهجات بدو العين (وتختلف فروع هذه اللهجة باختلاف المناطق والقبائل).
لهجات بدو المنطقة الغربية (وتختلف فروع هذه اللهجة باختلاف المناطق والقبائل).
لهجات المناطق الجبلية لدولة الإمارات العربية المتحدة
لهجة أهالي جبال إمارة رأس الخيمة دون الشحوح.
لهجة المناطق الجبلية الشرقية (وتختلف فروع هذه اللهجة باختلاف المناطق).
اللهجة الشحية (تختلف هذه اللهجة اختلافا كليا عن كل اللهجتين السابقتين ويتحدث هذه اللهجة أبناء قبيلة الشحوح وتختلف فروعها باختلاف المناطق وفروع القبيلة).

لمحة تاريخية
تميزت اللهجة الإماراتية بغزارة مفرداتها منذ الأزل نتيجة تجمع الإماراتيين الأوائل الذين "جاؤوا من وجهتين رئيسيتين من الغرب والجنوب، وقد جاء من الغرب ثلاثة فرق هي الحجازيون والنجاديون والحساويون.
هذه الفئات الثلاثة التي جاءت من الغرب جاءت بثلاث لهجات منفصلة بينها كثير من الاختلافات، أما من جاء من الشرق فهم العمانيون ولهجتهم بها الكثير من المفردات والتراكيب من اللهجة الحميرية. وبالتالي فلا شك في أن هذا التمازج في أصول السكان انعكس على مفردات اللغة وأضاف لها وغير عليها، كما أن هذه اللهجات الحالية هي في معظمها مجموعة من اللهجات التي انتقلت كلماتها من قبيلة إلى أخرى لسبب أو لآخر، إمّا لأن قبيلة ما قد تكون واسعة النفوذ أو لأن لفظة ما هي لدى قبيلة ما أسهل من لفظة أخرى فتنتشر اللفظة السهلة على حساب الألفاظ الأخرى المشابهة.
ونظرًا لوقوع دولة الإمارات العربية المتحدة منذ القدم في ممرات التجارة؛ فقد تميزت بكثرة الوافدين إليها من مختلف بلاد العالم، وتمازجهم مع السكان الإماراتيين؛ مما أدى إلى الكثير من المزج والتغيير في مناحي متنوعة من الحياة، وكان تأثر اللهجة الإماراتية من أوضح التغييرات، إذ اكتسب السكان الأصليون كلمات عديدة من السكان الوافدين إلى الدولة، واستعملوها في حياتهم اليومية مع تغيير بسيط في طريقة نطق الكلمة عن لغتها الأصلية.

العوامل المؤثرة في اللهجة الإماراتية
يلخص الباحثون والدارسون أسباب تأثر اللهجة الإماراتية بالتالي:
استخدام أكثر من لغة في الحياة اليومية كالإنجليزية والأوردو للتفاهم مع العمالة الوافدة والأجانب.
خجل جيل الشباب من استخدام المفردات الأصلية على اعتبار أنها دليل رجعية لا تقدم.
الزواج من أجنبيات.
التباعد الثقافي والفكري بين جيل الشباب والأجداد والآباء الأولين حملة اللهجة الأصلية.
بعض الكلمات الأصلية لم تعد تستخدم في حياة اليوم.
اختلاط الخدم من الجنسيات الاسيوية في البيوت الإماراتية مع الأطفال والشباب.

ويقترح بعض الباحثين تدوين اللهجة الشعبية في محاولة لتجنب اندثار المفردات الأصلية وتحولها، ونجد أن عملية التدوين هذه تحتاج للتواصل مع الأبناء الأصليين لدولة الإمارات، وسماع الكلمات، واستيعاب طريقة نطقها ومعناها منهم مباشرة، بالإضافة إلى ضرورة معرفة اللغات الأخرى التي تأثرت بها اللهجة المحلية، ودراسة عادات شعوبها والوافدين الذين انسجموا معهم في المجتمع المحلي وشكلوا جزءًا منه.

اللغات الدخيلة
ويوجز الأستاذ عبد العزيز عبد الرحمن المسلم هذه اللغات الدخيلة في كتابه: (اللهجة الإماراتية) بالآتي:
 الإنجليزية. القادمة من الاستعمار
الفارسية. بسبب قرب إيران وبلاد فارس
البلوشية: وهي لغة سكان جبال بلوشستان الواقعة بين باكستان وإيران.
الأردية: هي اللغة الرئيسية في شبه القارة الهندية وتسمى لغة الجيش؛ لأنها لغة تفاهم عناصر الجيش المختلفة، وهي خليط من الهندية القديمة والفارسية والعربية.
السواحيلية: أوالزنجبارية وهي اللغة السائدة في شرق أفريقيا."

مثال على الكلمات الدخيلة على اللهجة الإماراتية

دمج اللهجات في اللهجة الإماراتية
يقول عبد العزيز المسلَّم، الباحث في التراث الشعبي الإماراتي، ومدير إدارة التراث بدائرة الثقافة والإعلام في الشارقة: عندما نتحدث عن اللهجة هنا، فنحن لا نتحدث عنها إلا بوصفها إبنة اللغة الأم، فاللهجة تتميز بميزاتها، وتتصف بصفاتها، وتتشكل بشكلها، ولكنها لا ترقى إلى الأصل بل هي أدنى منه، وأوائل الإماراتيين وفدوا إلى المِنْطقة من جهتين رئيسيتين هما الغرب والجنوب، فمن الغرب جاءت ثلاثُ مجموعات هي الحجازيون (نسبةً إلى الحجاز)، والنجادي (نسبةً إلى نجد)، والحساويون (نسبةً إلى الإحساء)، ولكلِ مجموعة لهجتها الخاصة، ومن الشرق جاءت مجموعة العمانيين بلهجتها الزاخرة بمفردات وتراكيب اللهجة الحميرية، ولكي نعرف الخصائص الصوتية للهجة الإماراتية.

حيث توجد الحروف العربية التي يلحقها قلب (أي تغيير في النطق)، في لسان البدو والحضر وأهل الساحل الشرقي في الدولة، وهذه الحروف هي: (الألف، الثاء، الجيم، الذال، الراء، السين، الشين، الصاد، العين، الفاء، القاف، الكاف، النون والهاء)، وتأتي على النحو التالي، حرف الألف، ينطَق كما هو مع إهمال الهمزة، كما في قولهم: «رأى، وعيشه» بدلاً من (رأى، وعائشة)، وحرف (فاء)، كما في قولهم «فريد، وفَلْج» بدلاً عن (ثريد، وثَلْج)، وحرف الجيم، وغالباً ما ينْطَق (ياءً)، كما في قولهم «دِياي، ويميل، وحَيَر» بدلاً عن (دِجاج، وجميل، وحَجَر)، بينما حرف الذال، ينْطَق أحياناً (ظاءً)، كما في قولهم: «اظكره» بدلاً عن (أذكره)، وحرف الراء، البعض ينطقه (لاماً)، كما في قولهم «لادار، كلوزر» بدلاً عن (رادار، كروزر) والمفردتان واردتان من الإنجليزية، وهكذا إلى ان نأتي إلى بقية الأحرف، وهنا من الصعب ذكرها جميعا.

المراجع

لغات الإمارات العربية المتحدة
لهجات حسب اللغة
لهجة خليجية

لهجات إماراتية


Melodik death metal, (Melodeath ve MDM olarak da bilinir) genel olarak death metal türündeki distortion riff'leri yerine alt solo gitar riff'leri kullanılan ve bu yolla öne çıkan melodik özellikten dolayı bu adı alan death metal alt türüdür.

At The Gates, Kalmah, Dark Tranquillity,In Flames ve Avatar bu türün en önemli temsilcileridir. Finlandiya'da Insomnium, Wintersun ve Ensiferum'dur. Türkiye'de de başta In Spite, Antagonist, Nettlethrone, Affliction, Sabhankra ve In Revel of Seduce olmak üzere bu türde müzik yapan çok sayıda grup vardır. Tür, New Wave of British Heavy Metal (NWOBHM) akımı etkisiyle İsveç'te 1990'ların başında ortaya çıkmıştır. Melodik death metal, bir başka tür olan hardcore türüyle bir sentez haline getirilip melodik metalcore türünü ortaya çıkarmıştır. As I Lay Dying, Unearth, Killswitch Engage bu türün bilinen gruplarındandır. Dünya genelinde melodik death metal türüne hakim olan en büyük bölge İskandinavya'dır. At The Gates'in Slaughter of the Soul, Kalmah'ın The Black Waltz, In Flames'in The Jester Race ve Dark Tranquillity'nin The Gallery albümleri en önemli melodik death metal albümleri arasındadır. Bu üç albüm melodik death metal severlere göre bir daha ulaşılması çok zor olan bir mertebededir. Özellikle At The Gates'in Slaughter of the Soul'u bu türün camiasında adeta bir rönesans etkisi yaratmış ve birçok gruba esin kaynağı olmuştur.

Kaynakça

Death metal
Heavy metal

Melodik death metal


Incijativa za istraživanje djela moderne i suvremene umjetnosti, program je koji je započeo Getty Conservation Institut (GCI, Los Angeles, SAD). Rad je počeo 2007., prije svega kao odgovor na sve veći raspon novih materijala korištenih u suvremenoj umjetničkoj praksi, te nedostatka konzervatorsko restauratorskih iskustava u radu na spomenutim materijalima.

Ovo je područje siva zona u polju konzervacije restauracije, te postavlja i sasvim nove izazove u očuvanju autentične namjere umjetnika koji je neko djelo suvremene umjetnosti stvorio, kao i fizičkog starenja prije navedenih novih materijala. Po Thomas F. Reeseu, "Konzervatori restauratori... moraju spoznati kritički duh samih djela, ako nam ne žele prenijeti ne tek dekontekstualizirane fragmente, već njihovu suštinu sačuvati za budućnost.".

Zašto istraživati modernu i suvremenu umjetnost?

 Jer suvremeni umjetnici koriste već sada nebrojene najrazličitije materijale,te postoji potreba za istraživanjem ponašanja spomenutih unutar promjena klime i temperaturnih skokova koji su posljedica spomenute. Kako umjetnici konstantno koriste nove tehnike rada i nove materijale potrebno je odrediti strategije budućeg rada na ovim novim materijalima.
 Danas brojni umjetnici (kao i u bliskoj prošlosti) koriste komercijalno proizvedene materijale, znači materijale sastav kojih je zaštićen kao poslovna tajna. Konzervatori restauratori stoga imaju jedinstven zadatak definiranja prirode ovih materijala, kao i prikupljanja uzoraka materijala, kako bi isti bili raspoloživi i nakon prestanka proizvodnje. Kao primjer navedimo boje koje se koriste u soboslikarstvu.
 Primjećeno je da je određen broj suvremenih materijala nestabilan i sklon brzom propadanju - stoga treba što prije osmisliti strategije za usporavanje propadanja rečenih materijala.
 Time based media art: umjetnička djela koja uključuju elektroniku predstavljaju izazov konzervatorima - jer korišteni software može ubrzo postati zastarjelim. I za ovakove radove treba razraditi strategiju produženja opstojnosti i gledljivosti istih djela, uz striktno poštovanje izvorne umjetnikove namjere.
 Brojna su suvremena umjetnička djela zasnovana više na konceptu nego na fizičkoj opstojnosti, te i ovdje konzervator mora voditi računa o umjetnikovoj namjeri.
 Postoji i ozbiljna rasprava o potrebi uključivanja umjetnika ili njegovih nasljednika u spomenute rasprave.Ovo uključuje kako etičke tako i legalne implikacije.

Ključni ciljevi incijative za istraživanje moderne i suvremene umjetnosti

Prema Getty Conservation Institute (GCI)
 Provođenje znanstvenih studija sintetskih materijala koje umjetnici danas koriste,kako bi se što bolje shvatilo njihovo ponašanje.
 Korištenje kombinacije znanstveno zasnovanih testova i kritičke procjene, u svrhu razvoja i vrednovanja znanstveno zasnovanih konzervatorskih postupaka.
 Korištenje studija stvarnih predmeta,a kako bi surađujuće institucije stekle bolji uvid u materijale i tehnike pojedinih umjetnika.
 Organiziranje radionica kako bi se pospješio transfer znanstvenih podataka, te stvorile primjenjive konzervatorske strategije.
 Organiziranje simpozija, susreta, rasprava, kao i publikacijakako bi se pospješila diskusija o legalnim i etičkim problemima vezanim za konzervaciju restauraciju suvremene umjetnosti.
 Korištenje publikacija a i web zasnovanih tehnika distribucije, poboljšanje razmjene informacija o problematici konzerviranja restauriranja moderne i suvremene umjetnosti.

Aktualni projekti

Suvremene boje

Očuvanje plastike

Vani postavljene skulpture

Dodatna literatura
 Hummelen, I.; Sille, D. Modern Art: Who Cares?, London 2006.
 Restauratorenblätter Band 30: Kunst des 20. und 21. Jahrhunderts und ihre Erhaltung, Beč, 2012.
 Scholte, T.; Wharton, G. (Eds.): Inside Installations-Theory and Practice in the Care of Complex Artworks, Chicago 2011.
 Bechthold, T.(Ed.) Future Talks 009 - The Conservation of Modern Materials in applied Arts and Design. 22. – 23. listopada, 2009., München, 2011.
 Schädler-Saub, U.; Weyer, A.(Eds.) Theory and Practice in the Conservation of Modern and Contemporary Art: Reflections on the Roots and the Perspectives, London, 2010.

Izvori

Vanjske poveznice
 Jackson Pollock's Mural Project
 Art in LA Project
 Concrete Art in Argentina and Brazil

Konzervacija


An Centrolepis mutica in uska species han Liliopsida nga syahan ginhulagway ni Robert Brown, ngan ginhatag han pagkayana nga asya nga ngaran ni Georg Hans Emmo Emo Wolfgang Hieronymus. An Centrolepis mutica in nahilalakip ha genus nga Centrolepis, ngan familia nga Centrolepidaceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Centrolepis

Centrolepis mutica