Kaliwatan sa isda ang Lampris guttatus. Una ning gihulagway ni Morten Thrane Brünnich ni adtong 1788. Ang Lampris guttatus sakop sa kahenera nga Lampris, ug kabanay nga Lampridae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Tinípong Bángsà
Isdangtunay sa Gulpo sa Mehiko
Isdangtunay sa Noruwega
Lampris

Lampris guttatus


Kaliwatan sa alibangbang ang Taleporia aphrosticha. Una ning gihulagway ni Edward Meyrick ni adtong 1912. Ang Taleporia aphrosticha sakop sa kahenera nga Taleporia, ug kabanay nga Psychidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Taleporia

Taleporia aphrosticha


Xyla Foxlin (født	29. juni 1996 i USA) er en amerikansk ingeniør, iværksætter og youtuber, der arbejder for at få flere kvinder til at interessere sig for teknologi og ingeniørvidenskab.

Uddannelse og karriere
Xyla Foxlin udgik fra Case Western Reserve University, Cleveland, Ohio, i 2019 som diplomingeniør i generel teknik med fokus på mekatronik (sammenskrivning af mekanik og elektronik) og kreativ teknologi. Fra 2017 til 2020 fungerede hun som administrerende direktør for non-profit organisationen Beauty and the Bolt, som har til formål at sænke adgangsbarrieren for kvinder og minoriteter i STEM-fagene (Science, Technology, Engineering, Mathematics). Foxlin har herefter beskæftiget sig med at udarbejde YouTube-tutorialvideoer, der guider seerne gennem tekniske projekter.

YouTube
Foxlin designer og bygger projekter, der kræver bearbejdning af træ og ingeniørfærdigheder, og poster YouTube-videoer om, hvordan hun lykkes med at bygge dem. For eksempel byggede hun i 2021 efter anmodning fra en med-youtuber, Derek Muller, en vinddrevet modelbil med propel, der kører hurtigere end vinden der driver den. Bilens hjul driver en turbine, og får propellen til at rotere baglæns og generere fremdrift. Medvinden får propellen til at snurre hurtigere, hvilket overføres til hjulene, der nu skubber bilen hurtigere frem end den oprindelige vindhastighed. Foxlin var i stand til at bygge bilen efter studier af den optimale måde hvorpå kraften fra hjulene ville kunne overføres til at dreje propellen.

I februar 2021 sendte Foxlin et diadem ud i rummet ved hjælp af vejrballonteknologi. Ballonen var udstyret med et kamera til at optage flyvningen og sende data tilbage til hendes fjernkontrol. Kameraet, men ikke diademet, blev fundet flere hundrede kilometer væk.

I maj 2021 byggede hun en kraftig træraket på fem dage. Hun byggede en kajak af klar glasfiber og tændte den indvendigt med et væld af farvede LED-lys, så hendes håndværk, som hun kaldte Rainbowt, lyser op på vandet selv om natten.

I en anden video tog Foxlin på en rejse gennem det sydlige og vestlige USA og samlede stykker af træ fra træer, der voksede i hver sin stat, som hun bearbejdede til puslespilsbrikker af træ, der efter de var samlet dannede et kort over landet.

I 2021 designede Foxlin en skudsikker kjole og skød derefter kugler mod kjolen for at se, om kevlar-materialerne i kjolen var effektive til at stoppe kuglerne.

Ved juletid i 2021 skød hun sammen med Joe Barnard et syv fod højt juletræ 100 meter op i luften med en raket der var skubbet ind i træet.

Referencer

YouTubere fra USA
Ingeniører fra USA

Xyla Foxlin


An Emoia mokosariniveikau in uska species han Reptilia nga ginhulagway ni George R. Zug ngan Ivan Ineich hadton 1995. An Emoia mokosariniveikau in nahilalakip ha genus nga Emoia, ngan familia nga Scincidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Emoia

Emoia mokosariniveikau


大西 小西(おおにし こにし、10月20日 - )は、日本の元俳優、元子役。男性。東京都新宿区出身。旧芸名及び本名は大西 良和(おおにし よしまさ)。以前はX-QUESTに所属していた。

2018年から映像コンテンツ権利処理機構に連絡のとれない権利者として掲載されている。

出演作品

舞台
 森の風子
 狼少女ダルマ〜日出処の天女
 バレンタイン☆キッス
 終わらない僕たちの夜
 前橋市立南高校演劇部〜嫌われミツバチの一生〜
 私を土星に連れてって!
 エロドラマ
 剣狼-KENROH-
 EVE-歴史の傍観者-
 色彩組曲Remix-超伝導ヘキサゴン-
 イヌのチカラ
 鬼と悪魔のファンタジー
 ショート・パッケージ
 金と銀の鬼
 夢の中からこんにちわ

テレビドラマ
 池中玄太80キロIII - 楠太樹 役
 失われた時の流れを - 勝 役
 風流太平記「密命」
 君が海に帰る日 - カイジ 役
 特警ウインスペクター - 相川優樹 役
 特救指令ソルブレイン - 一条アキラ 役
 翔ぶが如く - 大久保伸熊 役
 カミング・ホーム - 城田恭太 役
 好きやねん父ちゃん2
 好きやねん父ちゃん3

ゲーム
 ファイナルファンタジーIV(DS版) - 土のスカルミリョーネ/シドの弟子/兵士役
 LORD of VERMILION ARENA - 土のスカルミリョーネ

脚注

外部リンク
 X-QUESTによる公式プロフィール※旧サイト
 右手に○○、左手に□(大西小西の個人運営サイト)

日本の男優
日本の子役
過去のケッケコーポレーション所属者
東京都区部出身の人物
近況が不明な人物
生年未記載
存命人物

大西小西


Kurwa – wieś w Indiach położona w stanie Jharkhand, w dystrykcie Godda, w tehsilu Poreyahat.

Całkowita powierzchnia miejscowości wynosi 203 ha (2,03 km²). Według spisu z 2011 w Kurwie znajduje się 121 domów i zamieszkuje ją 541 osób.

Przypisy

Linki zewnętrzne
 Map of Danre Villages in Poreyahat, Godda, Jharkhand (ang.) – mapsofindia.com

Wsie w stanie Jharkhand

Kurwa (dystrykt Godda)


Alexandru Pelici (born 10 January 1974) is a Romanian former professional footballer and currently a manager. He was most recently in charge of Liga I club Mioveni.

Player career
He started the player career in his hometown, Timișoara, at Progresul, then he moved at Electrica, eventually reaching in 1994 the most important team from Timișoara, Politehnica. He played for Poli until 1999 (93 matches and scored 3 goals) when he moved to another team from Banat, CSM Reșița. Pelici ended his career in 2002 at only 28 years old due to repeated knee injuries, his last club as a football player was Unirea Alba Iulia, at that time known as Apulum.

Manager career
After the retirement Pelici started immediately his manager career as the assistant of Aurel Șunda, Unirea's manager at that time. At the end of the first season Unirea promoted to Divizia A for the first time in its history. At just 30 years old he was appointed the manager at Unirea Alba Iulia and many thought the team would relegated. It did not happen at all, and Unirea finished on 6th place in Divizia A, the best ranking in the history of the club. For 10 years he held the record of the youngest league coach. After this his career took place mostly at the level of the Liga II at clubs like: CSM Reșița, Forex Brașov, Arieșul Turda, Târgu Mureș, Voința Sibiu, Metalul Reșița, Bihor Oradea or Mioveni. The most he spent two years at Voința Sibiu and Râmnicu Vâlcea, with the first getting a promotion and a Liga I season. Pelici also had a quick crossing in Liga I at Brașov and currently he is the manager of Hermannstadt, the latest Sibiu born football club, being on a promotion spot after 21 rounds in the 2017–18 Liga II season.

Honours

Player

Politehnica Timișoara
Divizia B (1): 1994–95

Coach

Hermannstadt Sibiu
Liga II runner-up: 2017–18
Cupa Romaniei runner-up: 2017–18

Personal life
Alexandru Pelici is the son of the popular folk singer Mariana Drăghicescu.

References

External links

1974 births
Living people
Footballers from Timișoara
Romanian men's footballers
Men's association football defenders
Men's association football midfielders
Liga I players
Liga II players
FC Politehnica Timișoara players
CSM Reșița players
CSM Unirea Alba Iulia players
Romanian football managers
Liga I managers
Liga II managers
CSM Unirea Alba Iulia managers
CSM Reșița managers
ASA 2013 Târgu Mureș managers
CS Sportul Snagov managers
FC Brașov (1936) managers
FC Bihor Oradea (1958) managers
CS Mioveni managers
FC Hermannstadt managers
FC Ripensia Timișoara managers

Alexandru Pelici


Encyclopedia of Life (EOL) er en gratis, online encyklopædi beregnet til at dokumentere alle de 1,9 millioner levende arter, som videnskaben kender. Den er sammensat fra eksisterende pålidelige databaser kurateret af eksperter og med bistand fra ikke-eksperter fra hele verden. Den sigter mod at bygge én "uendeligt udvidelig" side for hver art, inklusive video, lyd, billeder, grafik såvel som tekst. Derudover inkorporerer encyklopædien indhold fra , som digitaliserer millioner af sider med trykt litteratur fra verdens største naturhistoriske biblioteker. Projektet blev oprindeligt støttet af en finansieringsforpligtelse på 50 millioner USD, ledet af MacArthur Foundation og Sloan Foundation, som gav henholdsvis 20 millioner USD og 5 millioner USD. De yderligere 25 millioner USD kom fra fem hjørnestensinstitutioner - Field Museum, Harvard University, Marine Biological Laboratory, Missouri Botanical Garden og Smithsonian Institution . Projektet blev oprindeligt ledet af Jim Edwards  og udviklingsteamet af David Patterson . I dag fortsætter deltagende institutioner og individuelle donorer med at støtte EOL gennem økonomiske bidrag.

Oversigt
EOL gik live den 26. februar 2008 med 30.000 sider. Siden viste sig straks at være ekstremt populær og måtte midlertidigt vende tilbage til demonstrationssider i to dage, da der blev anmodet om over 11 millioner visninger af den.

Siden blev relanceret den 5. september 2011 med en redesignet brugerflade og værktøjer. Den nye version – kaldet EOLv2 – blev udviklet som svar på anmodninger fra den brede offentlighed, borgerforskere, undervisere og professionelle biologer om et websted, der var mere engagerende, tilgængeligt og personligt. EOLv2 er redesignet for at forbedre brugervenligheden og tilskynde til bidrag og interaktioner mellem brugere. Den er også internationaliseret med brugerflader på engelsk, tysk, spansk, fransk, galicisk, serbisk, makedonsk, arabisk, kinesisk, koreansk og ukrainsk. Den 16. januar 2014 lancerede EOL TraitBank, et søgbart, åbent digitalt lager for organismeegenskaber, målinger, interaktioner og andre fakta for alle taxa.

Initiativets eksekutivkomité omfatter højtstående officerer fra Atlas of Living Australia, Biodiversity Heritage Library -konsortiet, Chinese Academy of Sciences, CONABIO, Field Museum, Harvard University, Bibliotheca Alexandrina (Library of Alexandria), MacArthur Foundation, Marine Biological Laboratory, Missouri Botanical Garden, Sloan Foundation og Smithsonian Institution .

Hensigt
Information om mange arter er allerede tilgængelig fra en række forskellige kilder, især om megafaunaen. Indsamling af aktuelt tilgængelige data om alle 1,9 millioner arter vil tage omkring 10 år. , havde EOL oplysninger om mere end 700.000 arter tilgængelige, sammen med mere end 600.000 fotos og millioner af sider med scannet litteratur. Initiativet er afhængigt af indeksering af oplysninger, der er indsamlet i andre sammenhænge, herunder Sp2000 og ITIS Catalog of Life, Fishbase og Assembling Tree of Life-projektet fra NSF, AmphibiaWeb, Mushroom explorer, mikroskop osv. Fokus har først været på levende arter, men vil senere omfatte uddøde arter. Da opdagelsen af nye arter forventes at fortsætte (i øjeblikket omkring 20.000 om året), vil encyklopædien fortsætte med at vokse. Efterhånden som taksonomi finder nye måder at inkludere arter opdaget ved molekylære teknikker, vil hastigheden af nye tilføjelser stige, især med hensyn til det mikrobielle arbejde af (eu)bakterier, arkæbakterier og vira. EOLs mål er at tjene som en ressource for den brede offentlighed, entusiastiske amatører, undervisere, studerende og professionelle forskere fra hele verden.

Ressourcer og samarbejder
Encyclopedia of Life giver fuld indsigt i informationens oprindelse gennem citater fra dets pålidelige databaser. Professionelle forskere, der udgiver akademisk forskning, bør citere direkte til de underliggende data. Brugere kan i øjeblikket ikke redigere EOL's informationer direkte, men kan registrere sig på webstedet for at tilslutte sig specialist-ekspertsamfund for at diskutere relevant information, spørgsmål, mulige rettelser, kilder og potentielle opdateringer, bidrage med billeder og lyd eller melde sig frivilligt til tekniske supporttjenester. Dens brugerflade er oversat på translatewiki.net.

 Wikispecies

Referencer

Eksterne links
  from May 2007.
 Encyclopedia of Life at the National Museum of Natural History

Taksonomi (biologi)
Onlineencyklopædier

Encyclopedia of Life


An Netrocera jordani in uska species han Lepidoptera nga ginhulagway ni James John Joicey ngan Talbot hadton 1921. An Netrocera jordani in nahilalakip ha genus nga Netrocera, ngan familia nga Thyrididae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Netrocera

Netrocera jordani


An Callasopia in uska genus han Lepidoptera. An Callasopia in nahilalakip ha familia nga Pyralidae.

An kladograma hini sumala ha Catalogue of Life:

Mga kasarigan

Callasopia

Callasopia


Tytthocope beddardi là một loài chân đều trong họ Munnopsidae. Loài này được Bonnier miêu tả khoa học năm 1896.

Chú thích

Tham khảo

Tytthocope

Tytthocope beddardi


Norah Casey (born 28 May 1960) is an Irish businesswoman, magazine publisher, television personality and broadcaster from Dublin, Ireland.

Early life
Norah Casey grew up in a lodge in the Phoenix Park, her father and grandfather were park rangers.

Growing up, Casey worked for a period of time in the quarantine section of Dublin Zoo helping to raise gorillas. Casey cites this early experience with animals as the foundation for her love of animals. Casey works with a number of animal conservation charities globally and with the ISPCA to encourage people to adopt animals.

At 17, Casey moved from Dublin to Loch Lomand in Scotland to study nursing. At 23, Casey decided she needed a career change and undertook a postgrad in journalism and television production at Harlow College and Ealing College, respectively. Casey went on to work for several well known broadcasters including the BBC, Sky and LBC and publications, including The Irish Post, before moving back to Ireland where she did an MBO (management buy out) in 2004 of a number of companies owned by Smurfit Kappa.

Business career
Casey's business expertise includes acquiring and launching multiple enterprises as well as a wide range of SME investments in Ireland and internationally. She studied strategic management  for a number of years at Ashridge Management College. Casey began her publishing career at the age of 26, after five years as a registered general nurse and a professional officer for the Royal College of Nursing in London. She is the founder of the award-winning company, Harmonia. An Irish publishing house behind such titles including, FOOD&WINE Magazine, Irish Tatler, Tatler Man, Woman's Way, Ireland of the Welcomes and U Magazine.

In November 2017, it was announced that Casey had closed a deal with US-based publishing company Irish Studio (also an investor in Irish Central) to sell six of Harmonia's titles to the company. Norah would remain on the board of each of the titles in an executive role.

Casey still publishes Ireland's best selling women's magazine, 'Woman's Way,' along with several other contracted magazine publications.

Media career

Dragon's Den
Casey joined the panel of Dragons' Den (Irish TV series) in 2011 for two series.

Today
Casey became the Friday host, alongside Bláthnaid Ní Chofaigh, of Today with Maura and Daithi. She left the show after one series.

The Takeover
Casey participated in The Takeover by RTÉ.

Norah's Traveller Academy
Norah's Traveller Academy was an RTÉ2 show where Casey advised young ambitious Irish Traveller women who all wanted to go down certain career paths. She helped them on their journey to creating and sustaining jobs in a country where they deal with prejudice on a regular basis.

Newstalk
In September 2012, Casey began presenting Newstalk's breakfast radio show. She left the station the following Summer to spend more time with her son.

Home of the Year
In 2016, Casey took part in a Celebrity special of RTÉ's Home of the Year. Her home was voted the winner of the episode. She was awarded a €5,000 prize for a charity of her choice.

Dancing with the Stars
On 8 December 2017, in an appearance on The Late Late Show, Casey announced she was joining the cast of the second series of Dancing with the Stars (Irish series 2). She was partnered with professional dancer, Curtis Pritchard. They were the first couple eliminated from the competition.

Personal life
Casey married broadcaster Richard Hannaford on New Year's Eve 1996. They had one child together, a son, Dara, in 1998. After a short battle with cancer, Richard died on 12 October 2011.

Casey was a guest on the Late Late Show on 26 May 2017, during which she discussed the abuse she suffered from her first husband. Since this announcement, Norah has worked closely with domestic violence charities, including Women's Aid, most notably on their campaign #TooIntoYou.

References

External links

1960 births
Living people
20th-century Irish businesswomen
21st-century Irish businesswomen

Norah Casey


An Trichotroea semiflava in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Stefan von Breuning hadton 1956. An Trichotroea semiflava in nahilalakip ha genus nga Trichotroea, ngan familia nga Cerambycidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Trichotroea

Trichotroea semiflava


Adriana Marmorek (born 1969) is a Colombian artist, exploring themes of desire through photography, video, installation and sculpture.

Marmorek has shown her work in Colombia, the United States, Argentina, Italy and Belgium, and some of her work is owned by the Museo de Arte Moderno in Cartagena de Indias. Marmorek was nominated for the 9th Luis Caballero Award for Contemporary Art in 2017.

She currently lives and works in Bogotá, Colombia.

Early life and education
Adriana Marmorek was born in Bogotá, Colombia in 1969. She comes from a traditional and conservative family and studied at a catholic school.

She studied Social Communication at the Universidad Javeriana in Bogotá, Colombia from 1988 to 1992. Her visual arts career reflects some of her beginnings in the fields of television and publicity.

From 2004 to 2006 Marmorek received a Fine and Visual Arts master's degree at the Universidad Nacional in Colombia.

Career
Marmorek developed her visual arts career as a sculptor and slowly expanded into other mediums such as photography, video and installation.

Using her knowledge of television and publicity, from her early studies, Marmorek developed a style of art in which she questions and challenges Colombia's conservative and timid views of sex and explores the concept of "Desire" and how human relationships, femininity, love, heartbreak and sexuality all relate to it.

From the start, Marmorek's work manifested an erotic nature. Through her first sculptures of twisted, contorted and multi-layered bronze figures that resembled a human body, the artist was able to embrace the conceptual style of art she is known for today.

She expanded beyond sculpture and delved into photography, video, and installation around 2006. In addition to these, she conceived a medium called "Architecture of Desire," which she uses to investigate the concepts of desire and pleasure through a thorough analysis of social, historical and erotic elements.

Marmorek explores human curiosity by adding elements to her artwork, such as peep-holes and mirrors, to force the viewer to be an active part of the work. Marmorek's work also forces the viewer to confront his or her own intimacy and become more open to one's own ideas of desire and sexuality.

Artwork
During the extent of her career, Marmorek has examined and worked with the theme of relationships and intimacy, for example, her 2009 exhibition "El Tocador" at LA Galeria in Colombia, consisted of 15 objects made up of used furniture, video and installation. All of them conveyed the ideas and reoccurring themes of eroticism while also questioning the supposed liberal views of sex today. For this particular exhibition, the artist examined, for two years and a half, the relationships between inanimate objects and the subject that uses it.  Marmorek centers her interests in what goes on around this specific, feminine piece of furniture, the boudoir, and in one of the most intimate spaces, the bedroom between the lovers, and the self. Along with the boudoir or the "Tocador" she explores other pieces of furniture on which she projects sexual imagery of the body that complement this fantasy world between furniture and body that the artist had created for this exhibition.

Similar to the way she was exploring the relationship between objects and subjects in "El Tocador", her 2013 exhibition, "Ánima" explores the relationship between love and destruction and shows through mixed media how love and destruction go hand in hand. One of the main pieces in the show is influenced by Bosch's "Garden of Earthly Delights"   Anima is a crystal urn like the one in the painting but instead of two lovers she places two thin, gold sheets that dance around each other touching, similarly to two lovers kissing and caressing each other. This motion does not go on forever and the two wear each other down and slowly destroy each other. Another piece in the show "Penelope- Where are you?" is a machine made of wood that finds and prints out any tweet that mentions the word "love" no matter the language. As the machine prints it, it also shreds it into thin pieces of paper. Both of these pieces convey love and destruction and show how one can not exist without the other.

After reading the novel The Human Stain by Philp Roth, in which the author talks about the dress Monica Lewinsky saves after her relationship with Bill Clinton, Adriana Marmorek began thinking about the many objects and gifts that came from past loves, and began documenting the object's history and examining how they reached such importance in someone's life. She spent over five years delved into the investigation of relationships between people and the memories that are left lingering in specific objects from past relationship and gathered over 51 objects that she refers to as "relics". The artist believes that there are powerful moments in every love story that, with the passing of time, start to seem unreal, these "Relics" or "Reliquias" are fragments from the past that remind the viewer that those magical moments did actually happen and although that relationship is over, there are still fragments left from it. The fact that these object hold such magical moments make it hard to dispose of them, the Colombian newspaper, El Tiempo, talks about how holding on to these objects affects the psychology of the individual. The artist wants people to see these as artifacts, hence why she calls them relics, and exhibits them in glass cases as if they were precious treasures. At the end of the exhibition, Marmorek decides to burn 12 of those "relics"  during a ceremonial event. By burning the objects the artist allows the owner to be rid of that baggage that is affecting the individual's psychology while still honoring the object and the memories. The event was also recorded and photographed allowing for another exhibition in 2016, "Reliquias de amor"   and "Háblame amor" in 2017.

Public collections
Marmorek's work is owned by the Museo de Fotografía de Bogotá, Colombia; Museo de Arte Moderno, Cartagena de Indias, Colombia; and Ayala-Suárez Colección de Arte Latinoamericano, Buenos Aires, Argentina.

Solo exhibitions
Marmorek's solo shows include:

"The Unspoken." - Remy Toledo Gallery, NY - 2006

"A través del espejo" - LA Galeria, Bogotá - 2007

"Habitación Propia" in In-situ and "Construcción Sensible" - Cámara de Comercio, Bogta - 2008

"El Tocador" - LA Galeria, Bogotá - 2009

"Punto Básico: Doble Nudo" -  LA Galeria, Bogotá - 2011

"Desidium" - MUUA Colombia - 2013

"Anima" - La Galeria - 2013

"Aqua" - MAG3 Vienna, Austria - 2014

"Máquinas deseantes" Artbo - Nohra Haime Gallery - 2015

"Ensayos para Objetos de Deseo" - NH Galeria, Colombia - 2015

"AlterEGo" - Museum of Contemporary art, Bogotá - 2015

"Love Relics" - Nohra Haime Gallery, NY - 2016

"Love Relics" - Modern Art Museum, Bogotá - 2017

Recent group exhibitions
Marmorek's group shows include:

"Máquina Deseante" - Galería Dos Casas, Bogotá - 2011.

"Tránsitos" - LIA, LA Galería, Bogotá - 2012

"Ellas Sí Hablan" - Galería Villa Manuela, Havana, Cuba - 2012

"La Luz" - Rojo Galería, Bogotá - 2012

"L'Essenza Di Tutte Le Cosse" - Primo Piano Livingallery, Lecce, Italy - 2012

"Infinitum cuerpo: de corrosiones y placeres" - Galería Espacio Alterno, Bogotá - 2013

"theRed," - MAG3, Vienna, Austria - 2013

"theRed" - Ruse Bulgaria (with Ruse Art Gallery) - 2014

"La Novia del Viento" - MUUA, Museo de la Universidad de Antioquía, Medellín - 2014

"theRed" - Galerie Lisi Hämmerle, Bregenz, Austria - 2014

"Dialogs with the Collection" - Museo de Arte Moderno de Bogotá, Colombia - 2015

"Abrahadabra" - Museo de Arte Contemporáneo de Bogotá, Colombia - 2015

"Mythologies" - Galería El Nogal, Bogotá - 2015

"Heroin" - Galería Nest, Bogotá,

ARCO Colombia, Curatorial Selection by Juan Andrés Gaitán, Madrid, Spain - 2015

"Dame un Beso, Kiss Me, Küss Mich" - Tatiana Pagés Gallery, New York - 2015

"Intimate Voices," - Museo Nacional de Colombia, Bogotá, Colombia - 2016

"Pasado Imperfecto" - NH Galería, Cartagena de Indias - 2016

"Schnabel, Muniz y Otras Obras Maestras" - NH Galería, Cartagena, Colombia, - 2016

"Obras en la Colección del Museo" - Museo de Arte Moderno de Cartagena, Colombia - 2016

"Medusas. Mujer Mito/Mujer Sombra" - MAC Museo de Arte Contemporaneo de Bogotá, Colombia - 2016

"Creative Tech Week NYC" - Hyphen Hub, New York, -2016

"Objetus" - NH Galería, Cartagena de Indias, Colombia - 2016

"Retrospective /10Years Mag3" - Mag3, Vienna, Austria - 2016

"El Trueque" - Rincon Projects, Bogotá - 2016

"Hagase la luz" - Fundacion Artnexus, Bogotá - 2017

"Dark and Stormy Night: The Gothic in Contemporary Art" - Lehman College Art Gallery, New York - 2017

"New Place, New Space" - Nohra Haime Gallery, New York - 2017

"FEMALE\FEMINIST/2017" - Lyme Academy College of Fine Arts, Old Lyme, CT - 2017

"2017 Hot New Pics" - Midwest Center for Photography, Wichita, KS - 2017

"Wealth" - LA galería, Bogotá, Colombia - 2017

"Feminist Feminine" - Nohra Haime Gallery, New York - 2017

"Visiones Algorítmicas" - NH Galería, Cartagena - 2017

Publications
Adriana Marmorek: DESEO, Poética de la Seducción.

Adriana Marmorek: Love Relics.

Y EL AMOR...¿COMO VA?

References

1969 births
Living people
20th-century Colombian women artists
21st-century Colombian women artists
Colombian women sculptors
Colombian photographers
Colombian women photographers
National University of Colombia alumni
Pontifical Xavierian University alumni
Women installation artists

Adriana Marmorek


Kaliwatan sa alibangbang ang Ectoedemia hexapetalae. Una ning gihulagway ni Szöcs ni adtong 1957, ug gihatagan sa eksakto nga ngalan ni Van Nieukerken ni adtong 1985. Ang Ectoedemia hexapetalae sakop sa kahenera nga Ectoedemia, ug kabanay nga Nepticulidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Uropa

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Uropa
Ectoedemia

Ectoedemia hexapetalae


O Campeão, por vezes intitulada O Campeão (Meu Time), é a música mais famosa do Neguinho da Beija-Flor. A música tornou-se seu maior sucesso, sendo tocada em todos os estádios de futebol do país, unificando todas as torcidas, que sempre modificam uma parte da letra: "Domingo eu vou ao Maracanã, vou torcer pelo time que sou fã...".

Em entrevista ao programa "Globo Esporte" do dia 28/05/2013, Neguinho contou que a música foi originalmente composta em homenagem ao Vasco, pois havia sido encomendada por um amigo vascaíno do sambista. A versão inicial da música tinha o seguinte começo: "Domingo, eu vou ao Maracanã, vou torcer pro Vasco que sou fã...". Porém, ao perceber que a música poderia se tornar um grande sucesso, Neguinho mudou a palavra 'Vasco' para 'time'.

Ela foi gravada em 1979, pela Top Tape, em um compacto simples que também continha a música "Meu Rio de Janeiro". Em 2016, após 5 anos de batalhas na Justiça  pelos direitos autorais da música, Neguinho perdeu o processo que movia contra a produtora Top Tape, já que a empresa administra várias canções compostas por ele e possui 75% dos valores comercializados das músicas do sambista.

Regravações
 De olho na Copa do Mundo de 2014 que foi disputada no Brasil, o produtor de música eletrônica Mister Jam regravou a canção, com a voz do cantor e compositor mineiro Rogério Flausino.

Canções de 1979
Hinos de futebol
Canções de Neguinho da Beija-Flor
Estádio do Maracanã

O Campeão (canção)


Munhoz de Melo là một đô thị thuộc bang Paraná, Brasil. Đô thị này có diện tích 137,018 km², dân số năm 2007 là 3688 người, mật độ 23,6 người/km².

Tham khảo

Liên kết ngoài
 Cơ sở dữ liệu các đô thị của Brasil
Inwonertallen 2009

Đô thị bang Paraná

Munhoz de Melo


An Apogon hoevenii in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Pieter Bleeker hadton 1854. An Apogon hoevenii in nahilalakip ha genus nga Apogon, ngan familia nga Apogonidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Apogon

Apogon hoevenii


Kaliwatan sa insekto ang Tineomorpha jacobsoniana. Una ning gihulagway ni Günther Enderlein ni adtong 1926. Ang Tineomorpha jacobsoniana sakop sa kahenera nga Tineomorpha, ug kabanay nga Amphientomidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Indonesya

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Indonesya
Tineomorpha

Tineomorpha jacobsoniana


An Nemacheilus binotatus in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Smith hadton 1933. An Nemacheilus binotatus in nahilalakip ha genus nga Nemacheilus, ngan familia nga Balitoridae. Ginklasipika han IUCN an species komo kulang hin datos. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Nemacheilus

Nemacheilus binotatus


Kaliwatan sa isda ang Careproctus comus. Una ning gihulagway ni Orr ug Maslenikov ni adtong 2007. Ang Careproctus comus sakop sa kahenera nga Careproctus, ug kabanay nga Liparidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Aleutian Islands

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Aleutian Islands
Careproctus

Careproctus comus


Pimax is a technology company specializing in virtual reality hardware products.

Pimax Technology was founded in November 2015. In 2016 its first product, the Pimax 4K virtual reality headset, was released, becoming the first commercially available headset with a combined (left + right eye) resolution of 4K. That first product was recognized as the best VR product in Asia at CES 2016. In 2017, they ran a crowdfunding campaign on Kickstarter for the Pimax 8K headset, raising approximately $4.2 million, which held the Guinness World Record for the most successful crowdfunded VR project. On the 19th of December 2017, Pimax announced they had closed a $15 million series A funding round.
On 8 January 2020, Pimax's flagship headset  the world's first dual native 4K consumer VR headset  Vision 8K X, featuring high resolution and ultra-wide field of view, 200°(D)/170°(H)/115°(V), was selected as Top Tech of CES: AR/VR by Digital Trends. On the 18th of October 2020, Pimax received $20M (USD) series B funding round, announced at World Conference on VR Industry (WCVRI) 2020.

Products

Pimax Technology Portfolio
Pimax Technology LTD portfolio includes 15 patents, 6 trademarks and 9 software work certificates that represent the top level of the global VR industry. In addition to the team's technical precipitation in the field of virtual reality and augmented reality technology and algorithm research for more than 10 years, it has maintained the leading position of VR headset with the highest resolution in the world for a long time.

Product comparison

Kickstarter era

Pimax 4K
Released in 2016, the Pimax 4K was Pimax's first foray into the VR scene. It boasts a resolution of 1920×2160 per eye, for a combined total of 3840×2160 (thus the "4K" denomination  though not full stereo 4K) running at a refresh rate of 60Hz.

Pimax 8K
The Pimax 8K is a virtual reality head-mounted display. It features two 4K displays, one for each eye, with an advertised field of view of 200 degrees. However, the Pimax 8K does not use the most common 8K resolution standard 8K UHD which contains four times as many pixels as 4K UHD. Since the Pimax 8K contains two 4K UHD displays, it only has half the number of pixels as that of 8K UHD. In addition, due to bandwidth limitations in the connection cable, the headset's input is limited to 2560×1440 for each of the displays. This is then upscaled in the device to the displays' actual resolution.

The company has announced that they are partnering with third parties to develop expansion modules for the headset. The expansion modules announced include features like inside-out tracking, eye tracking, wireless transmission, and scent.

At CES2019 in January 2019, Pimax disclosed strategic partnerships respectively with Leap Motion and 7INVENSUN on the development of hand motion tracking module and eye tracking module.
Leap Motion was acquired by UltraHaptics in May 2019 and a new company called Ultraleap was established. On the 26th of February, Pimax signed an agreement to offer Ultraleap hand tracking for its whole VR headset range with specifications including a stereoscopic IR camera that creates an interaction zone of up to  range, extending from the device in a 160×160° field of view (approximately 74 cubic feet or 2.1 cubic meters of interactive space).

The headset uses the SteamVR positional tracking system (previously called "Lighthouse") initially developed for the HTC Vive by Valve. This means that existing Vive base stations and controllers are compatible with the Pimax headset, removing the need for existing Vive users to set up an additional tracking system or buy new controllers.

The headset is compatible with SteamVR and Oculus software, making it compatible with a wide range of already existing VR content. It is not a native SteamVR headset, and it requires "PiTool" software to be installed along with it. The project remains in the top 5 list of technology projects to this day and received the Guinness World Record for the most successful Speden-funded VR project.

The headset was initially planned to start shipping in January 2018, but was repeatedly delayed due to design tweaks and manufacturing refinements. As of July 2019 all backers with verified addresses had received their Pimax 8K and 5K+ headsets.

Commercial products

Pimax 5K PLUS
The Pimax 5K PLUS is based on similar hardware to the Pimax 8K, but features a lower resolution, at 2560×1440 displays per eye instead of 4K.  Since this resolution is accepted as input, the headset eliminates the need for upscaling. Early previews of the devices noted that the 5K PLUS featured a sharper image, while the 8K had a significantly reduced screen-door effect. Launched alongside the 8K, the 5K PLUS units began shipping in large numbers sooner; as of February 2019, a majority of backers had received their headsets, while leaving hundreds of Kickstarter backers waiting for their 8K unit.

Pimax 5K XR
5K XR is a virtual reality headset that is compatible with most VR software titles for Windows-based PC's. The headset has a resolution of 2560×1440 per eye or a total resolution of 5120x1440. The differentiating factor between the Pimax XR headset and the Pimax 5K PLUS is the XR utilizes OLED screens rather than LCD screens. The term "XR" stands for eXtended Range for the added dynamic color range and the near absolute blacks that are possible for OLED type screens.

Pimax Vision 8K X
The Pimax Vision 8K X is a variant of the Pimax 8K that solves the cable bandwidth limitation by using the highest data transmission mode with HBC with Displayport 1.4a, thus allowing native 4K resolution per eye, without the visual compromise from upscaling a 5K signal. The total native resolution of a Pimax Vision 8K X is 7680×2160, which should help reduce the screen-door effect.
VISION 8KX offers a Dual Engine Mode, which can lower the render resolution to 2,560* 1,440 per display and then upscale that to 4K.

Pimax showcased its VISION 8K X at CES2020 as their flagship model and it was selected as the Top Tech of CES2020: AR/VR by Digital Trends after hands-on review at CES2020; "The Pimax has something most headsets lack; a real sense of peripheral vision."
Right after CES2020, the Pimax team went on to meetups in Orlando, Florida.

Pimax announced it had shipped all address verified 8KX orders on Sept. 30th, 2020.

Pimax Vision 8K PLUS
The Pimax Vision 8K PLUS is a headset similar to the Vision 8K X, but it takes a 1440p input which it upscales to the 4K panels.

Pimax Reality 12k QLED
The Pimax Reality 12k QLED is an unreleased next-generation virtual reality headset announced by Pimax on October 25, 2021. The headset is a hybrid standalone and can operate with or without a PC. It is expected to support a 200hz refresh rate and a 200-degree field of view. The headset will not require base stations but an optional faceplate that allows base station operation was announced. It includes an integrated Wifi6e wireless radio and can attach an optional WiGig 60Ghz adapter. The device includes a Tobii eye tracking module with motorized IPD adjustment, foveated rendering, and headset passthrough. It is expected to be released during Q4 of 2022 at an MSRP of $2399.

Pimax Crystal
The Pimax Crystal is an unreleased virtual reality headset announced by Pimax on May 31, 2022. The headset is similar to the unreleased Pimax 12K QLED headset and is hybrid standalone that can operate with or without a PC. The announced specifications are up to 160Hz refresh rate, up to a 140 degree diagonal field of view at a pixel density of 42ppd. The panels are QLED type and the lenses are interchangeable optical aspheric glass. The headset was announced to use inside-out tracking and optional lighthouse tracking. The headset has integrated Wifi 6e wireless and an optional 60Ghz WiGig adapter. The headset also integrates eye tracking with a motorized automatic IPD adjustment capability. The Crystal headset is expected to release in Q4 2022 at an MSRP of $1,899.

Pimax Artisan
On December 16, 2019, Pimax published a teaser image of an unannounced headset called Artisan, touting 120 Hz refresh, 140º FOV, and 3200×1440 resolution, with its price only specified as "X49.00".
During CES 2020, Pimax announced that the price of the Artisan will start at $449 for the base model. The device began shipping in April, 2020.

Pimax 5K SUPER
The 5K SUPER has a standard refresh rate hitting 160 Hz and includes an experimental 180 Hz mode with user selectable refresh rates, fields of view, and 2560x1440 resolution.

Pimax Portal
The Portal is a portable handheld gaming console that can slot into a VR headset. The Pimax Portal was announced on November 10, 2022, and launched on Kickstarter with 605 backers backing the campaign. The Portal was also shown at CES2023 with media labelling it the "Nintendo Switch of VR headsets".

References

Virtual reality companies
Display technology
Companies of China
Electronics companies established in 2015
Software companies established in 2015
Technology companies established in 2015
Chinese companies established in 2015
2015 establishments in China

Pimax


Herb Baumeister, właśc. Herbert Richard Baumeister (ur. 7 kwietnia 1947 w Indianapolis, zm. 3 lipca 1996 w Pinery Provincial Park) – amerykański seryjny morderca zwany Dusicielem z autostrady I-70. W latach 1993–1996 zamordował w Indianapolis 11 młodych mężczyzn, a ich zwłoki przechowywał na terenie swojej posiadłości.

Życie osobiste
Baumeister urodził się w rodzinie o niemieckich korzeniach. Jako dziecko, znosił do domu zwłoki zwierząt, zabitych przez samochody na pobliskiej drodze, a w szkole często wszczynał kłótnie. Gdy był nastolatkiem, zdiagnozowano u niego schizofrenię, ale rodzina odmówiła jego leczenia. Gdy miał 24 lata, ożenił się. Małżeństwo miało trójkę dzieci. Pod koniec lat 70. otworzył dwa sklepy Sav-A-Lot, które prosperowały na tyle dobrze, że w 1991 roku, Baumeister zakupił posiadłość w Westfield, 25 km od Indianapolis i z całą rodziną zamieszkał w niej.

Zbrodnie
Baumeister był prawdopodobnie skrytym homoseksualistą. Jego żona zeznała śledczym, że przez 25 lat małżeństwa, odbyła z mężem zaledwie sześć stosunków seksualnych, czyli w praktyce tylko wtedy, gdy starali się o dzieci. Ponadto, mężczyzna chorobliwie wstydził się pokazać nago przed małżonką. Baumeister kolekcjonował manekiny, które przebierał w męskie ubrania.

Nigdy nie ustalono, kiedy Baumeister popełnił pierwsze morderstwo. Przyjmuje się, że w maju 1993 roku. Jego ofiarami padali młodzi homoseksualiści, których poznawał w barach dla gejów zlokalizowanych w Indianapolis i w pobliżu autostrady I-70. Wywabiał swe ofiary z lokali, a następnie dusił za pomocą węża ogrodowego. Zwłoki ofiar zwoził na teren swojej posiadłości i tam grzebał.

W 1994 roku, syn Baumeistera podczas zabawy w ogrodzie, odkopał ludzki szkielet. Poinformował o tym matkę, która chciała zawiadomić policję. Baumeister przekonał żonę, by tego nie robiła. Argumentował, że szkielet jest sztuczny i zakopał go w ogrodzie, by zaoszczędzić miejsce w garażu. Kobieta mu uwierzyła.

Śledztwo i śmierć
Pod koniec 1993 roku policja zorientowała się, że z ulic Indianapolis zniknęło w tajemniczych okolicznościach kilku homoseksualistów. Kilku z zaginionych było widzianych w dniu zaginięcia w towarzystwie mężczyzny o pseudonimie Brian Smart. Jeden mężczyzna zeznał, że Smart usiłował go udusić wężem ogrodowym, ale był silniejszy od napastnika i uciekł. Pod koniec 1994 roku, niedoszła ofiara spotkała napastnika na ulicy i spisała numery rejestracyjne jego samochodu, które przekazała policji. Śledczy namierzyli Smarta, którym był Baumeister i chcieli przeszukać jego posiadłość. Ten odmówił, a sąd z braku dowodów nie wydał nakazu przeszukania. Baumeister przeżył wówczas załamanie nerwowe. Przestał dbać o swoje sklepy, które wkrótce zbankrutowały, a sam popadł w alkoholizm. Był świadom, że policja jest na jego tropie i to sprawiło również, że przestał mordować.

W 1996 roku Baumeister rozwiódł się z żoną i wyjechał na wakacje. Pod jego nieobecność, była małżonka pamiętając o znalezionym dwa lata wcześniej szkielecie, zgodziła się udostępnić posiadłość policjantom. Śledczy odnaleźli łącznie jedenaście ludzkich szkieletów, ukrytych na terenie całej posiadłości Baumeistera. Trzech ofiar nigdy nie udało się zidentyfikować.

Informacja o odnalezieniu zwłok zastała Baumeistera w Kanadzie. Tydzień później, 3 lipca 1996 roku morderca popełnił samobójstwo strzelając sobie w głowę. W liście pożegnalnym napisał, że odbiera sobie życie ze względu na nieudane życie rodzinne. List nie zawierał żadnej wzmianki o popełnionych morderstwach.

Ofiary Baumeistera

Przypisy

Amerykańscy seryjni mordercy
Amerykańscy samobójcy
Ludzie urodzeni w Indianapolis
Urodzeni w 1947
Zmarli w 1996

Herb Baumeister


Geografia
 Cna – affluente della Mokša (Russia europea)
 Cna – tributario del lago Mstino (Russia europea)
 Cna – Comune della Bielorussia

Sigle
 Calypso Networks Association – associazione degli operatori e fornitori di carte Calypso
 Confederazione nazionale dell'artigianato e della piccola e media impresa
 Compagnia Nazionale Aeronautica – azienda aeronautica e motociclistica
 Consiglio nazionale degli architetti
 Consiliul Național al Audiovizualului, Romania

Codici
 CNA – codice aeroportuale IATA dell'aeroporto civile di Cananea (Messico)
 cna – codice ISO 639-3 della lingua changthang

Informatica
 CNA – Converged Network Adapter

Altro
 CNA – targa automobilistica di Nakło nad Notecią (Polonia)

Cna


The Lost Leonardo er en dansk dokumentarfilm fra 2021 instrueret af Andreas Koefoed.

Handling
Dette er historien bag Salvator Mundi - verdens hidtil dyreste maleri solgt til 450 millioner dollars. Maleriet bliver købt for 1.175 dollars på et lille auktionshus i New Orleans, hvorefter køberne opdager smukt udførte penselstrøg under det tykke lag maling fra en amatøragtig restaurering. Fra det øjeblik bliver Salvator Mundis skæbne bestemt af en umættelig søgen på berømmelse, penge og magt. Samtidig med at prisen på maleriet stiger eksponentielt, bliver spørgsmålene om billedets autenticitet kun mere presserende: Er billedet virkelig malet af Leonardo da Vinci? Maleriets rejse rundt i verden optrævler gradvist skjulte agendaer blandt verdens rigeste mennesker og hos verdens mest magtfulde kunstinstitutioner. Denne rejse kæder filmen sammen og afslører, hvordan menneskers forskellige interesserer i Salvator Mundi er styret af magt, penge og berømmelse i en grad, så den faktiske sandhed bliver sekundær.

Referencer

Eksterne henvisninger

Dokumentarfilm fra Danmark
Danske film fra 2021

The Lost Leonardo


Esencijalni tremor (ET), također zvani benigni tremor, porodični tremor i idiopatski tremor, je zdravstveno stanje koje karakteriziraju nevoljne ritmičke kontrakcije i opuštanja (oscilacije ili pokreti trzanja) određenih mišićnih grupa u jednom ili više dijelova tijela nepoznatog uzroka. Obično je simetričan i zahvaća ruke, ]]šake]] ili prste; ali ponekad uključuje glavu, glasne žice ili druge dijelove tijela.  Esencijalni tremor je ili "akcijski" (namjerni) tremor – pojačava se kada pogođeni pokuša koristiti zahvaćene mišiće tokom voljnih pokreta kao što su pri  jedelu i pisanju – ili je to "posturni" tremor, prisutan uz trajni mišićni tonus . To znači da se razlikuje od tremora u mirovanju, kao što je onaj uzrokovan Parkinsonovom bolešću, koji nije u korelaciji sa kretanjem.

Esencijalni tremor je progresivni neurološki poremećaj,  najčešći poremećaj kretanja. Počinje obično nakon 40. godine, ali se može pojaviti u bilo kojoj dobi. Uzrok je nepoznat. Dijagnoza se postavlja promatranjem tipskog obrasca tremora u kombinaciji s isključenjem poznatih uzroka takvog tremora.

Dok se esencijalni tremor razlikuje od Parkinsonove bolesti, koja uzrokuje tremor u mirovanju, esencijalni tremor se ipak ponekad pogrešno dijagnosticira i kao Parkinsonova bolest. Utvrđeno je da neki pacijenti imaju i esencijalni tremor i tremor u mirovanju.

Liječenje esencijalnog tremora uključuje lijekove, koji se obično daju uzastopno, kako bi se odredilo koji je najefikasniji u kombinaciji s kojim ima najmanje neželjenih nuspojava. Injekcije "Clostridium botulinum" toksina (Botox) i ultrazvuk također se ponekad koriste za slučajeve otporne na lijekove.

Znakovi i simptomi
U blagim slučajevima, ET može se manifestirati kao nesposobnost da se spriječi drhtanje jezika ili ruku, sposobnost pjevanja samo u tonu vibrato  i poteškoće u obavljanju malih, preciznih zadataka kao što je uvlačenje konca u iglu. Čak i jednostavni zadaci kao što je rezanje po pravoj liniji ili korištenje ravnala mogu varirati od teških do nemogućih, ovisno o ozbiljnosti stanja. U slučajevima onesposobljavanja, ET može ometati dnevne aktivnosti osobe, uključujući hranjenje, oblačenje i brigu o ličnoj higijeni. Esencijalni tremor se općenito predstavlja kao ritmički tremor (4-12 Hz) koji se javlja samo kada zahvaćeni mišić ulaže napor. Bilo koji oblik fizičkog ili mentalnog stresa ima tendenciju da pogorša tremor.

Tremor se također može javiti u glavi (vratu), vilici i glasnicama, kao iu drugim dijelovima tijela, pri čemu je opći obrazac da tremora počinje u rukama, a zatim se širi na ove druge regije kod nekih ljudi. Žene imaju veću vjerovatnoću da razviju tremor glave nego muškarci. Mogu se javiti i drugi tipovi tremora, uključujući posturni tremor ispruženih ruku, intencijski tremor ruku i tremor u rukama u mirovanju.

Tremor povezani sa ET-om se ne javljaju tokom spavanja, ali se ljudi sa ET-om ponekad žale na posebno grub tremor nakon buđenja koji postaje primjetno manje grub u prvih nekoliko minuta nakon budnosti. Tremor i aktivnost/intenzitet bolesti mogu se pogoršati kao odgovor na umor, jake emocije, nizak šećer u krvi, hladnoću i vrućinu, kofein, litijeve soli, neke antidepresive i druge faktore. Tipski, tremor se pogoršava u situacijama "izvedbe", kao što je kada ispisujete ček za plaćanje u trgovini ili dajete prezentaciju.

Parkinsonova bolest i parkinsonizam se također mogu javiti istovremeno sa ET. Stepen tremora, ukočenosti i funkcionalne invalidnosti nije se razlikovao od pacijenata sa idiopatskom Parkinsonovom bolešću. Tremor ruku je preovladavao (kao i kod Parkinsonove bolesti) i javljao se u skoro svim slučajevima, praćen tremorom glave, glasa, vrata, lica, nogu, jezika i trupa. Većina drugih podrhtavanja pojavila se u vezi s tremorom ruku. Mogu se javiti i jači tremori, manja učestalost poremećaja spavanja i slična učestalost drugih nemotornih simptoma.

Poteškoće pri hodanju kod esencijalnog tremora su česte. Otprilike polovina pacijenata ima udruženu distoniju, uključujući vratnu distoniju, piščev grč, spazamsku disfoniju i kranijalnu distoniju, a 20% pacijenata je imalo udruženi parkinsonizam . Poremećaj njuha (gubitak njuha) čest je kod Parkinsonove bolesti, a također je zabilježeno da se javlja kod pacijenata s esencijalnim tremorom. Određeni broj pacijenata s esencijalnim tremorom također pokazuje mnoge iste neuropsihijatrijske poremećaje kao i kod idiopatske Parkinsonove bolesti.

Esencijalni tremor s početkom nakon 65. godine povezan je s blagim kognitivnim oštećenjem, kao i demencija; iako veza između ovih stanja, ako postoji, još uvijek nije shvaćena.

Esencijalni tremor ima dvije komponente tremora, centralnu i perifernu. Ove dvije komponente identificirane su mjerenjem tremora kod ET pacijenata jednom bez utega na rukama, a zatim s utezima od oko 0,5 kg na rukama.  Dodavanje pondera rezultiralo je spektrom tremora sa dva vrha, jednim koji je održavao istu frekvenciju (centralni tremor) i jednim koji je smanjen u frekvenciji (periferni tremor). Samo uz dodavanje utega periferni tremor se razlikovao od centralnog.

Uzroci

Genetički
Osnovni uzrok esencijalnog tremora nije jasan, ali se čini da su mnogi slučajevi porodični. Otprilike polovina slučajeva je uzrokovana genetičkim mutacijama, a obrazac nasljeđivanja je najkonzistentniji sa autosomnom dominantnom transmisijom. Još uvijek nisu identificirani geni, ali je genetička veza ustanovljena s nekoliko hromosomskih regija.

Toksini
Neki faktori okoline, uključujući toksine, također su pod aktivnim istraživanjem, jer mogu imati ulogu u izazivanju bolesti.

Patofiziologija
U smislu potofizioloških promjena, kliničke, fiziološke i slikovne studije ukazuju na uključenost cerebeluma i/ili cerebelotalamokorteksnih krugova. Promjene u malom mozgu također mogu biti posredovane konzumacijom alkoholnih pića. Purkinjeove ćelije su posebno osjetljive na etanolcku ekscitotoksičnost. Oštećenje Purkinjeovih sinapsi je komponenta cerebelumske degradacije koja bi mogla biti u osnovi esencijalnog tremora. Neki slučajevi imaju Lewyjeva tijela u locus ceruleus. ET slučajevi koji napreduju do Parkinsonove bolesti imaju manju vjerovatnoću da su imali probleme s cerebelumom. Nedavne studije neurosnimanja  sugerirale su da je efikasnost ukupne moždane funkcionalne mreže u ET poremećena.

Nedavne post mortem studije pokazale su promjene u (ponavljanjima bogatim [[leucin[[om i Ig-domena koji sadrži jedan [LINGO1]] gen i GABA receptore  u malom mozgu ljudi sa esencijalnim tremorom. HAPT1 mutacije su takođe povezane sa ET, kao i sa Parkinsonovom bolešću, kao i multipla sistemska atrofija i progresivna suprajezgarna paraliza.

Dijagnoza
Obično se dijagnoza postavlja na osnovu kliničke slike. Tremor može početi u bilo kojoj dobi, od rođenja do poodmakle dobi (senilni tremor). Bilo koji voljni mišić u tijelu može biti zahvaćen, iako se tremor najčešće vidi u šakama i rukama, a nešto rjeđe u vratu (što uzrokuje da se glava osobe trese), jeziku i nogama . Ponekad je prisutan i drhtanje ruku u mirovanju. Tremor koji se javlja u nogama može se dijagnosticirati kao ortostatski tremor.

ET se javlja kod više neuroloških poremećaja osim Parkinsonove bolesti. Ovo uključuje poremećaje migrena, gdje su ispitane istovremene pojave između ET i migrene.

Terminologija
Ovaj tip tremora se često naziva "kinetički tremor". Esencijalni tremor je poznat kao "benigni esencijalni tremor", ali je pridjev "benigni" uklonjen u znak prepoznavanja ponekad onemogućavajuće prirode poremećaja.

Liječenje

Opće mjere
Ne zahtijevaju sve osobe s ET-om liječenje, ali su dostupne mnoge mogućnosti liječenja u zavisnosti od težine simptoma. Treba izbjegavati kofein i stres, a preporučuje se i adekvatan kvalitetan san.

Oralni lijekovi

Prva linija
Kada su simptomi dovoljno uznemirujući da opravdavaju liječenje, prvi izbor lijekova su beta blokatori,  kao što su propranolol ili naizmjenično nadolol i timolol. Atenolol i pindolol nisu efikasni za tremor. Antikonvulzant primidon takođe može biti efikasan. ET općenito reaguje na alkohol, ali su rizici redovnog pijenja veći od potencijalne koristi. Ipak, ET pacijenti se ponekad samoliječe alkoholom.

Propranolol i primidon imaju efekte na smanjenje tremora samo kod oko polovine ET pacijenata, a efekti su umjereni.

Druga linija
Lijekovi druge linije su antikonvulzivi topiramat, gabapentin (kao monoterapija) ili levetiracetam  ili benzodiazepini,  kao što je alprazolam.

Treća linija
Lijekovi treće linije su klonazepam i mirtazapin.

Četvrta linija
Teofilin su neki praktičari koristili za liječenje ET, iako može izazvati i tremor. Međutim, o njegovoj upotrebi se raspravlja zbog oprečnih podataka o njegovoj efikasnosti.  Neki dokazi pokazuju da male doze mogu dovesti do poboljšanja.

Etanol je pokazao superiornu efikasnost u odnosu na benzodiazepine u malim ispitivanjima. Olakšava tremor u malim dozama i njegovi efekti su obično vidljivi u roku od 20 minuta, u trajanju od 3–5 sati, ali se povremeno pojavljuje u pojačanom povratnom tremoru kasnije.

Sprovedeni su neki sistematski pregledi lijekova za liječenje ET. Pregledom topiramata iz 2017. pronađeni su ograničeni podaci i dokazi niskog kvaliteta, koji podržavaju njegovu učinkovitost i pojavu štetnih efekata koji ograničavaju liječenje, a 2017.,  pregledom zonisamida nije pronađeno dovoljno informacija za procjenu efikasnosti i sigurnosti; Pregledom pregabalina iz 2016. utvrđeno je da su efekti neizvjesni zbog niskog kvaliteta dokaza.

Botulinska injekcija
Kada lijekovi ne kontrolišu tremor ili ih osoba ne podnosi , toksin C. botulinum, duboka moždana stimulacija ili radna terapija mogu biti od pomoći. Elektrode za duboku moždanu stimulaciju obično se postavljaju u "tremor centar" mozga, ventralno srednje jezgro talamusa .

Ultrazvuk
Osim toga, MRI vođen fokusirani ultrazvuk visokog intenziteta je opcija nehirurškog liječenja za osobe s esencijalnim tremorom koji su otporni na lijekove. Usredsređeni ultrazvuk visokog intenziteta vođen MRI-om ne postiže izlječenje, ali može poboljšati kvalitet života. Iako njegovi dugoročni efekti još nisu utvrđeni, poboljšanje rezultata tremora u odnosu na početnu vrijednost bilo je trajno jednu godinu i dvije godine nakon tretmana. Do danas su prijavljeni neželjeni događaji i nuspojave bili blagi do umjereni. Mogući neželjeni događaji uključuju poteškoće u hodu, poremećaj ravnoteže, parestezije, glavobolje, opekotine kože s ulceracijama, povlačenje kože, ožiljke i krvne ugruške. Ovaj postupak je kontraindiciran kod trudnica, osoba koje imaju ugrađene metalne uređaje koji nisu kompatibilni s magnetnom rezonancom, alergije na MR kontrastne tvari, cerebrovaskularne bolesti, abnormalno krvarenje, krvarenja i/ili poremećaja zgrušavanja krvi, uznapredovale bolesti bubrega ili na dijalizi, za srčana oboljenja, teških hipertenzija i zloupotrebu etanola ili opojnih supstanci, između ostalog. Američka uprava za hranu i lijekove (Food and Drug Administration (FDA) odobrila je Insightecov Exablate Neuro sistem za liječenje esencijalnog tremora 2016. godine.

Drugi tretman za esencijalni tremor je hirurška opcija; koristi se duboka moždana stimulacija.

Prognoza
Iako je esencijalni tremor često blag, ljudi s teškim tremorom imaju poteškoća u obavljanju mnogih svojih rutinskih aktivnosti svakodnevnog života.  ET je općenito progresivan u većini slučajeva (ponekad brzo, ponekad vrlo sporo), a u teškim slučajevima može biti onesposobljavajući.

Epidemiologija
ET je jedna od najčešćih neuroloških bolesti, sa prevalencijom od oko 4% kod osoba starijih od 40 godina i znatno višom među osobama u svojim 60-im, 70-im, 80-im, sa procijenjenim 20% u 90-im i više godina.. Osim pojačanog fiziološkog tremora, to je najčešći tip tremora i jedan od najčešće uočenih poremećaja kretanja.

Učestalost moždanih smetnji  u esencijalnom tremoru
Frekvencija esencijalnog tremora je četiri do 11 Hz, ovisno o tome koji je segment tijela zahvaćen. Proksimalni segmenti su zahvaćeni nižim frekvencijama, a distalni višim,

Također pogledajte
Intencijski tremor
Tremor

Reference

Vanjski linkovi

Geni na hromosomu 3
Poremećaji nervnog sistema
Poremećaji pokreta
Poremećaji kretanja

Esencijalni tremor


Kaliwatan sa alibangbang ang Neomachlotica atractias. Una ning gihulagway ni Edward Meyrick ni adtong 1909. Ang Neomachlotica atractias sakop sa kahenera nga Neomachlotica, ug kabanay nga Glyphipterigidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Neomachlotica

Neomachlotica atractias


Yanka Industries, Inc., doing business as MasterClass, is an American online education subscription platform on which students can access tutorials and lectures pre-recorded by experts in various fields.

The concept for MasterClass was conceived by David Rogier and developed with Aaron Rasmussen.

History
MasterClass was founded by David Rogier while a student at Stanford University, originally under the name "Yanka Industries". Rogier, who continues to serve as chief executive officer (CEO), asked Aaron Rasmussen to join the company as a co-founder and chief technology officer; Rasmussen would also serve as creative director, before leaving in January 2017. The website launched under the MasterClass name on May 12, 2015.

MasterClass launched in 2015 with three instructors, and twelve classes were added in 2017. In late 2017, an acting class given by Kevin Spacey was removed after multiple sexual assault allegations were publicly made against the actor. By late 2018 MasterClass had about 50 classes and 1,000 lessons. Support for mobile devices was first added in April 2018. MasterClass hired David Schriber as chief marketing officer in June 2019.

MasterClass was started with $4.5 million in initial funding and two seed-funding rounds totaling $1.9 million. This was followed by $15 million in funding announced in 2016, $35 million in 2017, and $80 million in 2018. In May 2020, MasterClass raised $100 million in a Series E funding round led by Fidelity Investments, bringing total funding to approximately $240 million.

In May 2021, the company received $225 million in a Series F round, giving it a $2.75 billion valuation according to CNBC reporting.

In June 2022, the company laid off 20% of its staff, citing the worsening macroeconomic environment.

Classes
MasterClass produces online classes with well-known instructors in their field of expertise. Classes cover topics like writing, sports, and cooking. As of 2019, the company was expanding into politics, economics, and video game design. Many instructors do live demonstrations if the topic is easy to illustrate visually, while writers lecture.

The courses are available through an annual subscription. The classes are typically not interactive, though at least one course included interactive assignments where the student acted with other students, either in person or over Skype.

Reception
Reviewers have noted that some of the courses, such as those related to the performing arts, require that students already have some basic proficiency. The courses were also noted for their high production values, and for inspiring students to continue to pursue the subject matter. Exposure to popular celebrities was also reported as a benefit. The Verge noted that while the subscriptions initially lasted a lifetime, different courses have different replay value.  The publication also noted the challenge of keeping students on the site to take additional classes.

In 2019, chef Dominique Ansel's MasterClass on French pastries received a James Beard Foundation Broadcast Media Award in the Online Video, Fixed Location and/or Instructional category.

In 2020, MasterClass won two Webby Awards, for Education & Reference in the Apps, Mobile & Voice category, and for Media Streaming in the Web category.

In 2021, MasterClass again won two Webby Awards, as well as a Webby People's Voice Award.

Notable instructors
Notable past and present instructors include:

 Aaron Sorkin
 Alice Waters
 Alicia Keys
 Amy Tan
 Anna Wintour
 Annie Leibovitz
 Armin van Buuren
 Bill Clinton
 Bob Iger
 Bobbi Brown
 Brandon McMillan
 Carlos Santana
 Christina Aguilera
 Christopher Voss
 Condoleezza Rice
 Cornel West
 Daniel Negreanu
 David Axelrod
 David Lynch
 Deadmau5
 Diane von Fürstenberg
 Dominique Ansel
 Doris Kearns Goodwin
 Es Devlin
 Frank Gehry
 Futura
 Garry Kasparov
 George W. Bush
 Gordon Ramsay
 Hans Zimmer
 Helen Mirren
 Herbie Hancock
 Hillary Clinton
 James Cameron
 James Patterson
 James Suckling
 Jane Goodall
 Jimmy Chin
 Jodie Foster
 Jon Kabat-Zinn
 Joyce Carol Oates
 Judd Apatow
 Karl Rove
 Kelly Wearstler
 Ken Burns
 LeVar Burton
 Lewis Hamilton
 Lynnette Marrero
 Madeleine Albright
 Madhur Jaffrey
 Malcolm Gladwell
 Margaret Atwood
 Mariah Carey
 Martin Scorsese
 Massimo Bottura
 Michael Pollan
 Michael W. Twitty
 Misty Copeland
 Nancy Cartwright
 Natalie Portman
 Neil deGrasse Tyson
 Neil Gaiman
 Noam Chomsky
 Penn & Teller
 Phil Ivey
 Pinky and the Brain
 Reba McEntire
 Ringo Starr
 Ron Howard
 Ron Finley
 RuPaul
 Samuel L. Jackson
 Sara Blakely
 Serena Williams
 Sheila E.
 Shonda Rhimes
 Spike Lee
 Stephen Curry
 Steve Martin
 St. Vincent
 Tan France
 Terence Tao
 Thomas Keller
 Timbaland
 Tom Morello
 Tony Hawk
 Usher
 Werner Herzog
 Yotam Ottolenghi
 Yo-Yo Ma

References

External links

American educational websites
Education companies established in 2015
Internet properties established in 2015
Subscription services

MasterClass


Ambasada Stanów Zjednoczonych przy Stolicy Apostolskiej – misja dyplomatyczna Stanów Zjednoczonych Ameryki przy Stolicy Apostolskiej. Ambasada mieści się w Rzymie.

Historia
Stany Zjednoczone utrzymywał stosunki dyplomatyczne z Państwem Kościelnym w latach 1797 - 1870. W latach 1848 - 1867 dyplomaci amerykańscy rezydowali przy papieżu. Do 1854 byli oni w randzie chargé d'affaires, a następnie ministrów-rezydentów. Stosunki te ustały po podbiciu Państwa Kościelnego przez Włochy. Kilku prezydentów USA wyznaczyło jednak osobistych wysłanników przy Stolicy Apostolskiej. W 1951 prezydent Harry Truman mianował ambasadora przy Stolicy Apostolskiej, jednak nie został on zatwierdzony przez Senat.

Stany Zjednoczone, po podpisaniu konkordatu, ponownie nawiązały stosunki dyplomatyczne ze Stolicą Apostolską w 1984 w randzie ambasad. 9 kwietnia 1984 mianowany został pierwszy ambasador.

Przedstawiciele

Do 1870
 Jacob L. Martin (1848)
 Lewis Cass Jr. (1849 - 1858)
 John Potter Stockton (1858 - 1861)
 Alexander Williams Randall (1862)
 Richard Milford Blatchford (1862 - 1863)
 Rufus King (1864 - 1867)

1870 - 1984
 Myron Charles Taylor (1939 - 1950) osobisty przedstawiciel prezydenta Stanów Zjednoczonych
 Harold Hilgard Tittmann Jr. (1941 - 1944) chargé d'affaires
 Henry Cabot Lodge Jr. (1970 - 1977) osobisty przedstawiciel prezydenta Stanów Zjednoczonych
 David Walters (1977 - 1978) osobisty przedstawiciel prezydenta Stanów Zjednoczonych
 Robert Ferdinand Wagner Jr. (1978 - 1981) osobisty przedstawiciel prezydenta Stanów Zjednoczonych
 William A. Wilson (1981 - 1984) osobisty przedstawiciel prezydenta Stanów Zjednoczonych

Ambasadorzy (od 1984)
 William A. Wilson (1984 - 1986)
 Frank J. Shakespeare Jr. (1987 - 1989)
 Thomas Patrick Melady (1989 - 1993)
 Raymond Leo Flynn (1993 - 1997)
 Corinne Clairborne Boggs (1997 - 2001)
 James Nicholson (2001 - 2005)
 Francis Rooney (2005 - 2008)
 Mary Ann Glendon (2008 - 2009)
 Miguel Humberto Diaz (2009 - 2012)
 Kenneth Francis Hackett (2013 - 2017)
 Callista Gingrich (2017 - nadal)

Bibliografia
 Oficjalna strona ambasady

Stolica Apostolska
Stany Zjednoczone
Rzym


An Aequidens sapayensis in uska species han Actinopterygii nga syahan ginhulagway ni Regan hadton 1903. An Aequidens sapayensis in nahilalakip ha genus nga Aequidens, ngan familia nga Cichlidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Aequidens

Aequidens sapayensis


An Titoceres arabicus in uska species han Coleoptera nga syahan ginhulagway ni Stefan von Breuning hadton 1962. An Titoceres arabicus in nahilalakip ha genus nga Titoceres, ngan familia nga Cerambycidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Titoceres

Titoceres arabicus


KW-13 – radziecki eksperymentalny czołg średni z okresu II wojny światowej.

Historia
Na początku 1941 roku ruszyły prace nad nowym czołgiem średnim. Czołg był projektowany jako czołg uniwersalny mający zastąpić w armii T-34 oraz czołgi serii KW. Pierwszy prototyp zbudowano wiosną 1942 roku i poddano eksperymentom, podczas których został zniszczony w próbach ogniowych. Okazało się, że pojazd jest nieodporny na ogień przeciwnika, jak też ma niską wytrzymałość modułów. Co więcej, pojazd potrzebował lepszego pancerza i nowej wieży mieszczącej trzech członków załogi. Chociaż spełniono te wymagania i w grudniu 1942 roku rozpoczęto konstrukcję dwóch usprawnionych prototypów, to projekt czołgu średniego KW-13 zarzucono na korzyść T-34. Dwa powstałe prototypy wykorzystano później w projekcie produkowanego seryjnie czołgu ciężkiego IS-1 rozwiniętego w 1943 roku. Czołg nie brał udziału w walkach.

Przypisy

Bibliografia

Radzieckie czołgi

KW-13


Tier – in informatica identifica un livello di rete
Tier – in informatica identifica il livello di un centro elaborazione dati
Tier – in informatica indica un tipo di architettura
Tier 1 – misura della liquidità di una banca secondo gli accordi Basilea 2
Tiers – è il nome tedesco del comune di Tires in provincia di Bolzano
Tier – è un'azienda tedesca che offre servizi di micromobilità con monopattini elettrici

Altri progetti

Tier


Elizabeth Mary Truss (født 26. juli 1975) er en britisk politiker, der var Storbritanniens premierminister og leder af det britiske konservative parti fra den 6. september til den 25. oktober 2022. Den 20. oktober 2022 meldte hun sin tilbagetræden som premierminister og formand for partiet, efter stor utilfredshed med hendes indførelser af massive skattelettelser, det britiske punds fald og udskiftninger på flere ministerposter.

Truss er med hendes blot 50 dage som premierminister også den kortest siddende i Storbritanniens historie.

Karriere
Liz Truss har været medlem af parlamentet (MP) for South West Norfolk siden 2010. Hun har været udenrigsminister fra 2021 og minister for kvinder og ligestilling fra 2019 frem til premierministerposten i 2022. Hun er medlem af det konservative parti og har haft flere regeringsposter under premierministrene David Cameron, Theresa May og Boris Johnson.

Truss studerede på Merton College ved University of Oxford, hvor hun var formand for studenterafdelingen af Liberaldemokraterne. Hun dimitterede i 1996 og meldte sig efterfølgende ind i det konservative parti. Hun arbejdede med salg og som økonom og var vicedirektør i tænketanken Reform, inden hun blev indvalgt i Underhuset ved valget i 2010. Som menigt parlamentsmedlem opfordrede Truss til reformer på en række politikområder, herunder børnepasning, matematikundervisning og økonomi. Hun grundlagde Free Enterprise Group of Conservative MPs og skrev eller var medforfatter til en række artikler og bøger, herunder After the Coalition (2011) og Britannia Unchained (2012).

Truss var minister for børnepasning og uddannelse fra 2012 til 2014, før hun ved en regeringsrokade i 2014 blev medlem af kabinettet og udnævnt til minister for miljø, fødevarer og landdistriktsanliggender af premierminister David Cameron. Hun var en fremtrædende tilhænger af Britain Stronger in Europe-kampagnen som argumenterede for, at Storbritannien skulle forblive i EU ved folkeafstemningen i 2016, men kom hun til at støtte Brexit efter resultatet.

Efter at Cameron trådte tilbage i juli 2016, blev hun udnævnt til justitsminister og Lord Chancellor af Theresa May, og blev den anden kvindelige Lord Chancellor i embedets tusindårige historie (efter Eleonora af Provence i 1253).  Efter parlamentsvalget i 2017 blev Truss udnævnt til vicefinansmnister. Efter May trådte tilbage i 2019, støttede Truss Boris Johnsons succesfulde forsøg på at blive konservativ leder. Efter Johnson blev udnævnt til premierminister, udnævnte han Truss til minister for international handel og formand for Board of Trade, før han udnævnte hende til udenrigsminister i 2021 som Dominic Raabs efterfølger. Hun er den første kvindelige konservative udenrigsminister og den anden kvindelige udenrigsminister efter Margaret Beckett. Truss blev udpeget som den britiske regerings chefforhandler med Den Europæiske Union og som Storbritanniens formand for EU-UK Partnerskabsrådet den 19. december 2021 efter David Frost.

Noter

Referencer

Eksterne henvisninger

Premierministre fra Storbritannien
Kvindelige regeringschefer
Udenrigsministre fra Storbritannien
Miljøministre fra Storbritannien
Udenrigsministre fra Storbritannien
Ligestillingsministre fra Storbritannien
Handelsministre fra Storbritannien
Vicefinansministre fra Storbritannien
Justitsministre fra Storbritannien
Lord High Chancellors
Britiske konservative partiledere

Liz Truss


Carl Axel Frey Samsioe (Hörby, Malmöhus,  – ) foi um engenheiro civil sueco, especialista em construção de estradas e engenharia de potência hidráulica.

C. A. Frey Samsioe obteve a graduação em engenharia no Instituto Real de Tecnologia em Estocolmo e um doutorado em engenharia em 1935. Trabalhou na companhia de construção sueca Vattenbyggnadsbyrån em 1912–1916 e 1919–1955, e também no Whangpoo Conservancy Board em Shanghai em 1917–1918. Foi eleito em 1931 membro da Royal Swedish Academy of Engineering Sciences.

Samsioe apresentou em 1924 em Londres um artigo no primeiro Congresso de Energia Mundial. Foi palestrante convidado do Congresso Internacional de Matemáticos em Toronto (1924).

Engenheiros civis da Suécia
Alunos do Instituto Real de Tecnologia

Frey Samsioe


An Lobogethes in uska genus han Lepidoptera. An Lobogethes in nahilalakip ha familia nga Uraniidae.

An kladograma hini sumala ha Catalogue of Life:

Mga kasarigan

Lobogethes

Lobogethes


Ram Prakash Chaudhary (born 7 January 1928 Adhoya in Ambala district (Haryana)) was member of 5th Lok Sabha from Ambala (Lok Sabha constituency) in Haryana State, India.

He was elected to 8th, 9th and 10th Lok Sabha from Ambala.

References

1928 births
People from Ambala district
India MPs 1971–1977
India MPs 1984–1989
India MPs 1989–1991
India MPs 1991–1996
Haryana politicians
Lok Sabha members from Haryana
Living people

Ram Prakash Chaudhary


Pontederiaceae  je porodica cvjetnica iz red Commelinales, razred Liliopsida, divizija Tracheophyta.

Ima samo dva priznata roda raširena po svim kontinentima

Rodovi
Heteranthera Ruiz & Pav.
Pontederia L.

Kladogram, prema Katalogu života:

Reference

Vanjski linkovi

Pontederiaceae
Commelinales

Pontederiaceae


Vitex phillyreifolia is 'n plant wat endemies in Madagaskar is.

Sien ook
 Alfabetiese lys van Suid-Afrikaanse bome

Bron
 Plants of the World Online

Vitex
Flora van Madagaskar
Endemiese plante van Madagaskar

Vitex phillyreifolia


Noologia (do grego antigo νοῦς 'mente' + λόγος 'estudo') é uma das disciplinas fundamentais da filosofia. Seu objeto material é o fato psíquico e o objeto formal é esse fato psíquico examinado especificativamente no campo antropológico e no campo da noesis humana. O caráter antinômico entre a intuição (conhecimento do individual) e a razão (conhecimento do geral) é fundamento da disciplina da noologia.

A Noologia é, em suas linhas gerais, a ciência do espírito (a Geistelehre dos alemães), e corresponde à Psicologia Metafísica dos escolásticos, pois não é apenas uma descrição do funcionar do psiquismo humano, mas sim uma especulação em torno dos temas noológicos transcendentais e metafísicos tal como a origem e o fim da alma humana e a prova ou não de sua existência.

Origem do nome
O termo noologia tem sua origem na palavra Nous ou Nóos, que em grego significa espírito somado à razão + logos (estudo, tratado).

Contemporaneidade

O termo noológico tem sido empregado contemporaneamente na filosofia para tudo o que concerne ao espírito e a especulação ou negação de sua existência.

Immanuel Kant
Em Crítica da Razão Pura, Immanuel Kant usa o termo noologia como sinônimo de racionalismo, distinguindo-a de empirismo:

Rudolf Eucken
O filósofo Rudolf Eucken, agraciado com o Prêmio Nobel de Literatura, chamou sua filosofia de noologia e a definiu como a relação entre a "expansão da realidade" e a "unidade interna e total independência".

Xavier Zubiri
Para Xavier Zubiri a noologia não se confunde com a metafísica, sendo anterior a esta. Sendo assim, a noologia seria uma espécie de filosofia primeira.

Na noologia, a apreensão da realidade e a intelecção do sensitivo são fatos iguais. Mas ela os distingue em três etapas:

 Momento do afeto (ou noesis).
 Momento de alteridade (ou noema).
 Momento de imposição da força (ou noergia).

Mário Ferreira dos Santos
O filósofo brasileiro Mário Ferreira dos Santos esquematizou o objeto da noologia da seguinte forma:

Noologia e Neurociência

Edgar Douglas Adrian, neurocientista agraciado pelo Prêmio Nobel de Fisiologia ou Medicina diz em seu famoso livro "A  base  da  sensação":

Noologia e Psicologia

A noologia não só examina o funcionar psicológico racional, como também as suas raízes intuitivas e afetivas, e penetra no âmbito da problemática gnosiológico-crítica, que pertence especificamente ao campo da Teoria do Conhecimento ou Gnosiologia. Diferencia-se da Psicologia pois ultrapassa o limite do que é controlável por meio de experimentos porque procura realidades para as quais  não  podemos aplicar o método  experimental  das  ciências, sendo analisável apenas por uma óptica filosófica.

Noologia e Noogênese

Noologia (ciência da inteligência) - a ciência da teoria e experiências de inteligências, noogênese, ecologia de sistemas inteligentes, higiene da informação

Ver também
 Epistemologia
 Metafísica
 Noética
 Noogênese
 Ontologia

Ligações externas

Conceitos filosóficos
Estudos da consciência
Filosofia da mente
Consciência

Noologia


An Cortodera placerensis in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Hopping hadton 1947. An Cortodera placerensis in nahilalakip ha genus nga Cortodera, ngan familia nga Cerambycidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Cortodera

Cortodera placerensis


Ang Kyariz Andzhir ngalan niining mga mosunod:

Apganistan

 Anjīr Kārēz (agianan nga patubig sa ilalum sa yuta sa Apganistan), Uruzgān,
 Kārēz-e Anjīr, agianan nga patubig sa ilalum sa yuta, Farāh,

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Apganistan

Kyariz Andzhir


An Aphanius apodus in uska species han Actinopterygii nga syahan ginhulagway ni Paul Gervais hadton 1853. An Aphanius apodus in nahilalakip ha genus nga Aphanius, ngan familia nga Cyprinodontidae. Ginklasipika han IUCN an species komo kulang hin datos. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Aphanius

Aphanius apodus


John Markus Blatt (Viena,  – Haifa, ) foi um físico nuclear estadunidense.

Obras
com Victor Weisskopf Theoretical Nuclear Physics, Wiley 1952, Reimpressão Dover 1991
Edição em alemão: Theoretische Kernphysik, Leipzig, Teubner 1959
Theory of Superconductivity, Academic Press 1964
com Lawrence Biedenharn Angular distribution of scattering and reaction cross sections, Rev. Mod. Phys., Volume 24, 1952, p. 258-272
com Biedenharn, M. E. Rose Some properties of Racah and associated coefficients, Rev. Mod. Phys., Volume 24, 1952, p. 249-257
Introduction to FORTRAN IV programming, using the watfor compiler, Pacific Palisades, Goodyear Publ, 1968, 1971
Basic FORTRAN IV programming (version IBM 360), Sydney 1969
Dynamic economic systems: a post-Keynesian approach, Armonk, New York, M. E. Sharpe 1983
com Ian Boyd Investment confidence and business cycles, Springer 1988
com Stuart Thomas Butler A modern introduction to physics, Sydney, Horwitz-Grahame 1960, 1965
Volume 1 Mechanics of particles,
Volume 2 Kinetic theory of matter and mechanics of solids

Bibliografia
Frank J. Blatt, Nachruf in Physics Today, Januar 1992

Ligações externas
Biografia

Físicos nucleares
Físicos dos Estados Unidos do século XX
Matemáticos dos Estados Unidos do século XX
Naturais de Viena

John Blatt


Izbori u Republici Srpskoj održavaju u skladu sa ustavima i izbornim zakonima Republike Srpske i Bosne i Hercegovine. Građani tajnim glasanjem na direktnim izborima biraju srpskog člana Predsjedništva Bosne i Hercegovine, jednu trećinu poslanika Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine, predsjednika i potpredsjednike Republike Srpske, narodne poslanike Narodne skupštine Republike Srpske, vijećnike skupština gradova ili općina, načelnike općina ili gradonačelnike, te članove vijeća mjesnih zajednica. Delegate Doma naroda Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine iz Republike Srpske, delegate Vijeća naroda Republike Srpske, vijećnike Skupštine Grada Istočnog Sarajeva, gradonačelnike Istočnog Sarajeva i Brčko Distrikta biraju indirektno izabrani narodni poslanici ili vijećnici.

Historija
Prvi izbori na prostoru današnje Republike Srpske i Bosne i Hercegovine održani su za vrijeme austrougarske vlasti 1910. za Zemaljski sabor Bosne i Hercegovine. Za vrijeme Kraljevine Jugoslavije održano je ukupno sedam izbora za Narodnu skupštinu te države. Prvi višestranački izbori nakon Drugog svjetskog rata održani su 1990. Tada su birani članovi predsjedništva i parlament SR Bosne i Hercegovine, skupštine na republičkom nivou i vijećnici skupština općina i grada Sarajeva. Nakon rata u Bosni i Hercegovini, 1996. su održani prvi izbori na kojima su građani Republike Srpske direktno birali svoje predstavnike za institucije ovog entiteta.

Mandat svih izabranih predstavnika traje četiri godine. Opći i lokalni izbori se održavaju naizmjenično svake dvije godine. Svi predstavnici se biraju u jednom krugu izbora. Na izborima za Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH u Republici Srpskoj postoje 3 izborne jedinice, a bira se 14 od ukupno 42 poslanika (ostali se biraju u Federaciji BiH). Na izborima za Narodnu skupštinu RS postoji 9 izbornih jedinica, a biraju se ukupno 83 poslanika. Raspodjela poslaničkih mandata vrši se po Sent Lagijevom metodom sa izbornim pragom od 3 %. U Narodnoj skupštini RS moraju biti zastupljena najmanje 4 poslanika iz reda svakog od tri konstitutivna naroda (Srba, Bošnjaka i Hrvata). Predsjednik i potpredsjednici Republike Srpske se biraju iz različitih naroda.

Biračko pravo ima svaki punoljetni državljanin RS i BiH koji je upisan u centralni birački spisak. Organi za sprovođenje izbora su Centralna izborna komisija Bosne i Hercegovine, Republička izborna komisija, gradske izborne komisije, općinske izborne komisije i birački odbori. Glasanje se može vršiti na redovnim biračkim mjestima ili putem mobilnog tima (u RS), u odsustvu (u Federaciji BiH), te poštom ili u diplomatsko-konzularnim predstavništvima (u inostranstvu).

Opći izbori

Opći izbori u Republici Srpskoj održavaju se u okviru općih izbora u Bosni i Hercegovini, a obuhvataju izbore za Narodnu skupštinu Republike Srpske, izbore za predsjednika i potpredsjednike Republike Srpske, izbore za Predstavnički dom Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine, te izbore za Predsjedništvo Bosne i Hercegovine. Do sada je održano osam općih izbora (1996, 1998, 2000, 2002, 2006, 2010, 2014. i 2018). Godine 2000. nisu održani izbori za Predsjedništvo BiH, jer je mandat članovima predsjedništva ranije produžen na 4 godine.

Izbori za Narodnu skupštinu Republike Srpske

Od ukupno 83 poslanička mandata u Narodnoj skupštini Republike Srpske, njih 63 (direktna mandata) se dodjeljuju srazmjerno broju osvojenih glasova na otvorenim listama u svakoj od 9 izbornih jedinica. Preostalih 20 (kompenzacionih) mandata se dodjeljuju srazmjerno ukupnom broju glasova koji politički subjekti osvoje u cijeloj Republici Srpskoj. Kompenzacioni mandati se pojedinačnim kandidatima dodjeljuju prema redoslijedu koji politički subjekti odrede prije izbora (zatvorene liste). Raspodjela mandata se od 1998. vrši po Sent Lagijevom metodu. Od 2000. glasa se na otvorenim listama, kada su uvedene i višečlane izborne jedinice. Zastupljenost svih konstitutivnih naroda od 2002. osigurana je članom 71. Ustava Republike Srpske, po kojem najmanje po 4 poslanika moraju biti iz reda svakog od tri konstutivna naroda. Iste godine je mandat poslanika produžen sa dvije na četiri godine. Od izbora 2006. uveden je izborni prag od 3% na nivou entiteta.

U izbornoj jedinici 1 bira se 7 poslanika, a sastoji se od grada Prijedora i općina: Krupa na Uni, Novi Grad, Kozarska Dubica, Oštra Luka i Kostajnica. U izbornoj jedinici 2 bira se također 7 poslanika, a sastoji se od općina: Gradiška, Laktaši, Srbac i Prnjavor. U izbornoj jedinici 3 bira se 12 poslanika, a sastoji se od grada Banje Luke i općina: Petrovac, Čelinac, Istočni Drvar, Ribnik, Mrkonjić Grad, Jezero, Kneževo, Kotor-Varoš, Šipovo i Kupres. U izbornoj jedinici 4 biraju se 4 poslanika, a sastoji se od općina Derventa, Brod, Vukosavlje i Modriča. U izbornoj jedinici 5 bira se 6 poslanika, a sastoji se od grada Doboja i općina: Petrovo i Teslić. U izbornoj jedinici 6 bira se 9 poslanika, a sastoji se od grada Bijeljine i općina: Šamac, Donji Žabar, Pelagićevo, Lopare, Ugljevik, te birača iz Brčko Distrikta koji su registrovani za glasanje u Republici Srpskoj. U izbornoj jedinici 7 bira se 7 poslanika, a sastoji se od općina: Osmaci, Zvornik, Šekovići, Vlasenica, Bratunac, Srebrenica i Milići. U izbornoj jedinici 8 biraju se 4 poslanika, a sastoji se od općina: Sokolac, Han-Pijesak, Istočna Ilidža, Istočni Stari Grad, Istočno Novo Sarajevo, Trnovo, Pale i Rogatica. U izbornoj jedinici 9 bira se 7 poslanika, a sastoji se od grada Trebinja i općina: Višegrad, Istočni Mostar, Nevesinje, Kalinovik, Gacko, Foča, Novo Goražde, Čajniče, Rudo, Berkovići, Ljubinje i Bileća.

Izbori 2010.

Izbori 2014.

Izbori 2018.

Izbori 2022.

Izbori za predsjednika Republike Srpske

Do 2002. Republika Srpska je imala predsjednika i jednog potpredsjednika, čiji mandati su trajali po dvije godine. Predsjednik i potpredsjednik su do tada kandidovani zajedno na istoj listi, kao kandidati istog političkog subjekta. Od izbora 2002. se biraju dva potpredsjednika RS, a mandati su produženi na četiri godine. Birač može da glasa samo za jednog kandidata, a svaki kandidat za predsjednika je istovremeno i potencijalni kandidat za potpredsjednika. Biraju se tri kandidata iz redova različitih naroda koji dobiju najveći broj glasova. Predsjednik postaje onaj kandidat koji dobije najveći broj glasova, a preostala dva kandidata postaju potpredsjednici.

Izbori 2010.

Izbori 2014.

Izbori 2018.

Izbori za Parlamentarnu skupštinu Bosne i Hercegovine

Pravila za izbor poslanika u Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH su slična kao za izbor poslanika u Narodnu skupštinu RS. Najveće razlike su u broju mandata i izbornih jedinica. U Republici Srpskoj se za ovu instituciju na direktnim izborima bira 14 poslanika. Od toga njih 9 (direktni mandati) se bira na otvorenim listama u 3 izborne jedinice, a preostalih 5 (kompenzacioni mandati) se dodjeljuju sa zatvorenih lista srazmjerno ukupnom broju glasova koji politički subjekti osvoje na nivou cijelog entiteta. Slično kao i za Narodnu skupštinu RS, raspodjela mandata se od 1998. vrši po Sent Lagijevom metodu, otvorene liste i višečlane izborne jedinice su uvedene 2000, a cenzus od 3% na nivou RS od 2006.

U svim izbornim jedinicama biraju se po 3 poslanika. Izborna jedinica 1 sastoji se od gradova i općina koje pripadaju izbornim jedinicama 1, 2 i 3 za Narodnu skupštinu Republike Srpske. Izborna jedinica 2 sastoji se od gradova i općina koje pripadaju izbornim jedinicama 4, 5 i 6, a izborna jedinica 3 od gradova i općina koje pripadaju izbornim jedinicama 7, 8, i 9 za Narodnu skupštinu Republike Srpske.

Izbori za Predsjedništvo Bosne i Hercegovine
U Republici Srpskoj se bira jedan od tri člana Predsjedništva Bosne i Hercegovine. U Federaciji BiH se biraju po jedan bošnjački i hrvatski član, a u RS srpski. Mandat (srpskog) člana iz Republike Srpske dobija kandidat koji osvoji najviše glasova na direktnim izborima u ovom entitetu. Članovi Predsjedništva se od 1998. biraju na mandat od četiri godine, a samo 1996. su birani na dvije. Četvorogodišnji mandat je prvo uveden za ovu funkciju, a tek u narednim godinama za ostale. Predsjedavajući član se mijenja svakih 8 mjeseci po principu rotacije, a redoslijed je po broju osvojenih glasova.

Lokalni izbori

Lokalni izbori u Republici Srpskoj, kao i u cijeloj Bosni i Hercegovini, održavaju se svake četvrte godine, ali sa razmakom od dvije godine u odnosu na opće izbore. Izabrani predstavnici od 2000. imaju četvorogodišnji mandat, a samo na prvim lokalnim izborima nakon Dejtonskog sporazuma, njihov mandat je bio kraći. Do 2004. načelnici svih općina i gradonačelnici su birani indirektno od strane vijećnika, a od tada se većina njih bira direktno na lokalnim izborima. Izuzeci su gradonačelnik Istočnog Sarajeva i gradonačelnik Brčko Distrikta. Vijećnici gradske skupštine Istočnog Sarajeva se također biraju indirektno od strane vijećnika 6 općina tog grada, koji su izabrani na direktnim izborima. Građani na direktnim izborima biraju ukupno 57 načelnika općina, 6 gradonačelnika i vijećnike za ukupno 64 općine ili grada u Republici Srpskoj uključujući Brčko Distrikt.

Načelnik općine ili gradonačelnik postaje onaj kandidat koji osvoji najviše glasova. Raspodjela vijećničkih mandata se vrši po Sent Lagijevom metodu sa izbornim pragom od 3%, kao što je to slučaj i sa entitetskim i državnim parlamentom. Svi vijećnici se biraju na otvorenim listama od 2000. Najmanje jedno vijećničko mjesto je zagarantovano pripadnicima nacionalnih manjina svake izborne jedinice (općine ili grada) u kojoj prema zadnjem popisu pripadnici svih nacionalnih manjina zajedno učestvuju s više od 3% u ukupnom stanovništvu. Prema izbornom zakonu Republike Srpske broj vijećnika skupština općina, odnosno gradova je sljedeći:

 po 11 vijećnika za općine koje imaju do 1.000 birača,
 po 13 vijećnika za općine koje imaju od 1.000 do 3.000 birača,
 po 15 vijećnika za općine koje imaju od 3.001 do 5.000 birača,
 po 17 vijećnika za općine koje imaju od 5.001 do 8.000 birača,
 po 19 vijećnika za općine koje imaju od 8.001 do 11.000 birača,
 po 21 vijećnik za općine koje imaju od 11.001 do 13.000 birača,
 po 23 vijećnika za općine koje imaju od 13.001 do 15.000 birača,
 po 25 vijećnika za općine koje imaju od 15.001 do 20.000 birača,
 po 27 vijećnika za općine koje imaju od 20.001 do 30.000 birača,
 po 29 vijećnika za općine koje imaju od 30.001 do 50.000 birača i
 po 31 vijećnik za gradove i odnosno općine koje imaju više od 50.000 birača upisanih u Centralni birački spisak.

Pored redovnih, u nekim općinama Republike Srpske su održavani i prijevremeni lokalni izbori. Najčešće se radi o prijevremenim izborima za načelnike općina zbog prestanka mandata prije isteka vremena na koje su izabrani, tj. prije sljedećih redovnih lokalnih izbora. Jedan od najčešćih razloga ranijeg prestanka mandata je opoziv načelnika od strane skupštinske većine u lokalnom parlamentu. Mandat načelnika izabranog na prijevremenim izborima traje do isteka tekućeg mandata organa izabranih na redovnim izborima, tj. do sljedećih redovnih lokalnih izbora.

Izbori 2012.

Izbori 2016.

Izbori 2020.

Izbori vijeća mjesnih zajednica
Mjesne zajednice u Republici Srpskoj imaju svoja vijeća. Mandat članova vijeća traje četiri godine, a broj članova se kreće od 5 do 11 u zavisnosti od broja birača u svakoj mjesnoj zajednici. Biraju se tajnim glasanjem na zborovima građana, a potreban broj prisutnih građana na zboru propisuje se statutom grada ili općine. Izbore za članove vijeća raspisuju skupštine općina ili gradova najkasnije 90 dana od konstituisanja lokalnih organa vlasti.

Referendumi

Prema zakonu o referendumu i građanskoj inicijativi u Republici Srpskoj prijedlog za raspisivanje referenduma mogu podnijeti predsjednik Republike, Vlada Republike Srpske, najmanje 30 narodnih poslanika ili najmanje 10.000 birača. Odluku o raspisivanju donosi Narodna skupština Republike Srpske većinom glasova ukupnog broja narodnih poslanika. Organi za provođenje referenduma su komisija i glasački odbor. Referendum je punovažan ako je na njemu glasala natpolovična većina građana koji imaju biračko pravo, a referendumsko pitanje je dobilo podršku ako se za njega izjasnila natpolovična većina građana koja je glasala. Rok za donošenje odgovarajućeg akta nadležnog organa je šest mjeseci nakon održavanja referenduma.

Do sada su u Republici Srpskoj održana tri referenduma, a prije njih je 1991. održan referendum srpskog naroda u Bosni i Hercegovini, koji je prethodio nastanku Republike. Organizovana je od strane tadašnje Skupština srpskog naroda u BiH, koja je kasnije promijenila naziv u Narodna skupština Republike Srpske. Nakon toga, za vrijeme rata održani su referendumi o Vance–Owenovom planu 1993. i referendum o planu Kontakt grupe 1994, a 2016. održan je referendum o Danu Republike Srpske. Na referendumu 1991. većina (98%) od oko 1.350.000 izašlih birača se izjasnila za ostanak u zajedničkoj državi Jugoslaviji, dok su oba prijedloga mirovnih planova odbijena sa više od 90% glasova protiv. Na referendumu o Danu Republike Srpske 99,8% od 679.021 izašlih glasača izjasnilo se da se 9. januar obilježava i slavi kao Dan Republike Srpske.

Političke kampanje

Glasanje

Reference

Politika Republike Srpske
R

Centralna izborna komisija Bosne i Hercegovine

Izbori u Republici Srpskoj


Mỏ dầu hay vựa dầu là một khu vực với sự tập trung của các giếng dầu mỏ tập trung khai thác chiết xuất xăng dầu (dầu thô) từ dưới mặt đất. Là nơi chứa nhiều dầu thô dưới mặt đất. Do các hồ chứa dầu thường kéo dài trên một diện rộng, có thể trên vài trăm cây số cho nên việc khai thác đầy đủ đòi hỏi nhiều giếng nằm rải rác trong khu vực.

Một mỏ dầu có thể xuất hiện từ thời kỳ văn minh xa xưa. Có hơn 40.000 mỏ dầu nằm rải rác trên khắp thế giới, trên đất liền và ngoài khơi. Lớn nhất là các mỏ dầu ở vịnh Ghawar ở Ả rập Xê út và vịnh Burgan ở Kuwait, với trữ lược ước tính hơn 60 tỷ thùng (9,5 × 109 m3). Theo Bộ Năng lượng Mỹ (Energy Information Administration) vào năm 2003 tại Mỹ đã có hơn 30.000 giếng dầu. Trong thời đại hiện đại, vị trí của các mỏ dầu với trữ lượng dầu mỏ lớn là một trong những nguyên nhân sâu xa của các cuộc xung đột chính trị và chiến tranh. Ở một số nơi, các giếng dầu cũng được sử dụng để chỉ toàn bộ ngành công nghiệp dầu khí tuy nhiên đây chỉ là cách ví von.

Tham khảo

Công nghiệp

Mỏ dầu


An Stachyris leucotis in uska species han Aves nga syahan ginhulagway ni Hugh Edwin Strickland hadton 1848. An Stachyris leucotis in nahilalakip ha genus nga Stachyris, ngan familia nga Sylviidae. Ginklasipika han IUCN an species komo harani ha karat-an. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Stachyris

Stachyris leucotis


Santo Alberico de Utreque (falecido em 21 de agosto de 784) foi um monge Beneditino e o bispo de Utreque, no que é hoje a Holanda.

Alberico foi o sobrinho de são Gregório de Utreque. Pouco é conhecido de Alberico antes de ele juntar-se à Ordem de São Bento. Sabe-se que ele serviu como prior da Catedral de São Martinho. Quando Gregório morreu em 775, Alberico sucedeu seu tio como o bispo de Utreque. Seu bispado foi visto para o sucesso da sua missão entre os pagãos  Teutões, bem como a reorganização da escola de Utreque. Além disso, Alberico dirigiu a missão de Ludger em Ostergau.

Alberico era um bom amigo de Alcuíno, professor e poeta de Iorque, Inglaterra, preeminente entre os estudiosos da época. Esse relacionamento provavelmente fala para Alberico da própria inteligência, como se o santo tem sido notada por seu "conhecimento enciclopédico da fé."

Ver também
 Lista de santos

Ligações externas
 Alberico da cidade de Utreque Santos Padroeiros Índice
Mortos em 784
Santos do século VIII
Bispos do século VIII
Bispos católicos dos Países Baixos
Santos dos Países Baixos
Bispos de Utreque

Alberico de Utreque


Ağaşirin Cəfərov (ur. 10 lipca 1906 we wsi Bałłydżały w rejonie Neftçala, zm. 3 maja 1984 w Neftçali) – radziecki wojskowy, Bohater Związku Radzieckiego (1943).

Życiorys
Urodził się w azerskiej rodzinie chłopskiej. Miał wykształcenie podstawowe, pracował jako traktorzysta w kołchozie, był mechanizatorem rolnictwa, od 1931 należał do WKP(b). W październiku 1941 został powołany do Armii Czerwonej, od listopada 1942 brał udział w wojnie z Niemcami jako celowniczy karabinu maszynowego, latem i jesienią 1943 wyróżnił się w walkach na Froncie Południowym, m.in. pod Taganrogiem, gdzie odparł kilka niemieckich kontrataków i zabił, według oficjalnych raportów, 56 żołnierzy wroga. W październiku 1943 uczestniczył w walkach w rejonie Melitopola; został wówczas trzykrotnie ranny, mimo to nadal prowadził ogień. Po wojnie został zdemobilizowany, wrócił do rodzinnej wsi, gdzie został przewodniczącym kołchozu i rady wiejskiej. Jego imieniem nazwano ulicę w Neftçali.

Odznaczenia
 Złota Gwiazda Bohatera Związku Radzieckiego (1 listopada 1943)
 Order Lenina
 Order Wojny Ojczyźnianej II klasy
I medale.

Bibliografia
 http://www.warheroes.ru/hero/hero.asp?Hero_id=4251 (ros.)

Azerscy Bohaterowie Związku Radzieckiego
Odznaczeni Orderem Lenina
Odznaczeni Orderem Wojny Ojczyźnianej II klasy
Radzieccy żołnierze II wojny światowej
Młodsi sierżanci Sił Zbrojnych ZSRR
Urodzeni w 1906
Zmarli w 1984

Ağaşirin Cəfərov


Kaliwatan sa alibangbang ang Thosea lipara. Una ning gihulagway ni West ni adtong 1937. Ang Thosea lipara sakop sa kahenera nga Thosea, ug kabanay nga Limacodidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Thosea

Thosea lipara


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Ectatoderus annulipedus. Una ning gihulagway ni Tokuichi Shiraki ni adtong 1911. Ang Ectatoderus annulipedus sakop sa kahenera nga Ectatoderus, ug kabanay nga Mogoplistidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Republika sa Tsina

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Republika sa Tsina
Ectatoderus

Ectatoderus annulipedus


Thới An là một phường thuộc quận Ô Môn, thành phố Cần Thơ, Việt Nam.

Phường Thới An có diện tích 24,31 km², dân số năm 2004 là 26.474 người, mật độ dân số đạt 1.089 người/km².

Chú thích

Tham khảo

Thới An, Ô Môn


Mysmena tasmaniae là một loài nhện trong họ Mysmenidae.

Loài này thuộc chi Mysmena. Mysmena tasmaniae được V. V. Hickman miêu tả năm 1979.

Chú thích

Tham khảo

Mysmena

Mysmena tasmaniae


Il cosiddetto Moscoforo (, da μόσχος, "vitello", e φέρω, "portare": "portatore di vitello") è una scultura greca in marmo dell'Imetto di età arcaica (570-560 a.C. circa), alta 162 cm e conservata nel Museo dell'Acropoli ad Atene.

Storia
La statua fu rinvenuta sull'Acropoli di Atene nel 1863 negli scavi a sud-est dell'Acropoli nella cosiddetta colmata persiana, ovvero il terrapieno in cui erano stati sepolti tutti i resti dei monumenti distrutti dai Persiani nel 480 a.C.

Descrizione e stile

L'occasione della dedica fatta ad Atena è incerta: potrebbe trattarsi del vincitore di una gara che aveva come premio un vitello o di un sacrificio in onore della dea.

La figura originariamente era policroma, con occhi di pasta vitrea, avorio e osso. Il viso dell'uomo presenta il cosiddetto "sorriso arcaico" (utile per l'arrotondamento degli occhi e della bocca) e lo sguardo dritto, opposto allo sguardo abbassato del vitello. I muscoli sono ben torniti ed hanno una superficie fluida e levigata, collegata alle cadenze lineari del sottilissimo mantello che ricade con due lembi decorativi sul davanti. Da notare la disposizione chiastica delle braccia del giovane e delle zampe del vitello sulle sue spalle, che contribuisce a serrare il rapporto tra le due figure, le partiture orizzontali dell'addome e le forme corporee (specie delle spalle) ben definite, il mantello che addolcisce le linee e crea una continuità tra il gomito e il bacino in una morbida linea di contorno. Come osserva H. Payne, qui, la struttura prevalentemente cubica del kouros greco sembra per la prima volta smorzarsi in una maggiore volontà di lavorazione a tutto tondo.

Note

Bibliografia

 Antonio Giuliano, Storia dell'arte greca, Carocci, Roma 1998 ISBN 88-430-1096-4
 Pierluigi De Vecchi ed Elda Cerchiari, I tempi dell'arte, volume 1, Bompiani, Milano 1999. ISBN 88-451-7107-8

Voci correlate
 Scultura attica arcaica
 Cavaliere Rampin

Altri progetti

Sculture greche
Sculture marmoree
Sculture nel Museo dell'Acropoli
Culto di Atena

Moscoforo


An Pangio myersi in uska species han Actinopterygii nga syahan ginhulagway ni Robert Rees Harry hadton 1949. An Pangio myersi in nahilalakip ha genus nga Pangio, ngan familia nga Cobitidae. Ginklasipika han IUCN an species komo diri gud kababarak-an. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Pangio

Pangio myersi


Ang Arroyo de los Ranchos ngalan niining mga mosunod:

Arhentina

 Arroyo de los Ranchos (suba sa Arhentina), Provincia de Buenos Aires,

Mehiko

 Arroyo de los Ranchos (suba sa Mehiko), Estado de Chihuahua,

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Arhentina
Pagklaro paghimo ni bot Mehiko

Arroyo de los Ranchos


An Oplatocera mitonoi in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Hayashi hadton 1981. An Oplatocera mitonoi in nahilalakip ha genus nga Oplatocera, ngan familia nga Cerambycidae.

Mabibilngan ini ha Taiwan. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Oplatocera

Oplatocera mitonoi


The 1981 NCAA Division I Wrestling Championships were the 51st NCAA Division I Wrestling Championships to be held. Princeton University in Princeton, New Jersey hosted the tournament at Jadwin Gymnasium.

Iowa took home the team championship with 129.75 points and having two individual champions.

Gene Mills of Syracuse was named the Most Outstanding Wrestler and Jerry Kelly of Oklahoma State received the Gorriaran Award.

Team results

Individual finals

References

NCAA Division I Wrestling Championship
NCAA
Wrestling competitions in the United States
NCAA Division I  Wrestling Championships
NCAA Division I  Wrestling Championships
NCAA Division I  Wrestling Championships