L'albero dei rosari o albero dei paternostri (Melia azedarach L., 1753) è un albero deciduo della famiglia delle Meliaceae, originario dell'Asia tropicale e dell'Australia.

Etimologia
L'epiteto specifico azedarach è d'origine persiana e significa "albero nobile". Cfr. anche Azadirachta.

Descrizione

La pianta è un albero alto fino a 7-15 metri, con chioma globosa, più raccolta nelle zone soleggiate e battute dal vento. Può emettere facilmente polloni radicali. La corteccia è grigiastra nel fusto e nei rami vecchi, rossastra nei rami giovani.

Le foglie sono opposte, portate da un lungo e robusto picciolo, con lamina imparipennata, composta da 5-7 foglioline a loro volta pennate o bipennate. Nel complesso una foglia è lunga fino a 40–50 cm, glabra, di colore verde, più scuro nella pagina superiore.

I fiori sono ermafroditi, pentameri, piccoli e profumati, riuniti in ampie infiorescenze a grappolo. Corolla coripetala, composta da cinque petali di colore viola chiaro o lilla. Stami 10, monoadelfi, ovvero con filamenti concresciuti a formare un tubo unico.

I frutti sono drupe delle dimensioni di una biglia ( di diametro) e sono di colore giallo-oro se maturi. Persistono sull'albero per tutto il periodo invernale pendono dall'albero e gradualmente diventano quasi bianchi.

Biologia
L'albero dei rosari è una specie frugale e rustica. Resiste bene al freddo, all'inquinamento, al vento e tollera lunghi periodi di siccità. Non mostra particolari esigenze pedologiche e si adatta bene anche a terreni poveri. Per le sue proprietà repellenti è praticamente immune da attacchi da parte dei fitofagi.

In ogni modo, si avvale di condizioni ambientali favorevoli con clima mite e su terreni freschi mostra una notevole vigoria e una spiccata capacità di moltiplicazione, emettendo polloni radicali vigorosi. In condizioni favorevoli di umidità e temperatura diventa invasiva, comportandosi come infestante in parchi e giardini.

Distribuzione e habitat
Originaria delle regioni temperate dell'Asia, è presente in Cina, Giappone, subcontinente indiano, Insulindia, Australia e Isole Salomone. In seguito alla diffusione operata dall'azione dell'uomo, oggi è naturalizzata nell'Europa meridionale, Africa, Stati Uniti, Hawaii comprese, Messico, regione tropicale del Sudamerica e Isole Galapagos. Nelle regioni tropicali e subtropicali dove è stata introdotta è considerata una specie invasiva.

Cresce fino a 700 m sul livello del mare, in zone aperte e dal clima secco. Preferisce vecchi campi abbandonati, terreni a ridosso della carreggiata stradale ed altre zone disturbate. In Italia è coltivata a scopo ornamentale e, in genere, non ha una vera e propria tendenza a spontaneizzarsi. È presente nell'Italia meridionale, in Sicilia, Sardegna, Marche e Liguria.

Aspetti tossicologici
I fiori non attraggono le api e gli altri insetti impollinatori. La pianta contiene, infatti, principi attivi ad azione repellente nei confronti degli insetti con proprietà simili a quelle dell'azadiractina, erroneamente ritenute insetticide. Le foglie possono essere usate come insettifughe per proteggere derrate o altri materiali. Non devono assolutamente essere mangiate, perché altamente velenose.

Tutte le parti della pianta sono velenose per l'uomo se ingerite. I principi tossici sono potenti neurotossine: il tetranortriterpene e la saponina, presenti in concentrazione maggiore nei frutti.  Alcuni uccelli possono cibarsi dei frutti senza riceverne danno, diffondendo i semi con i propri escrementi, ma una dose di 0,66 g di frutta per chilogrammo può uccidere un mammifero adulto. I primi sintomi dell'avvelenamento appaiono poche ore dopo l'ingestione e possono includere perdita dell'appetito, vomito, stipsi o diarrea, sangue nelle feci, dolori di stomaco, congestione polmonare, paralisi cardiaca, rigidità, mancanza di coordinazione motoria ed in generale debolezza. La morte può sopraggiungere dopo circa 24 ore.

Per le sue proprietà tossicologiche, l'infuso diluito di foglie e corteccia è stato usato, in passato, per indurre il rilassamento dell'utero.

Usi

Il nocciolo dei frutti è duro, sferico e scanalato. In passato, prima dell'avvento delle materie plastiche, veniva largamente utilizzato nella realizzazione di rosari.

Il legno, noto come mindi, è caratterizzato da una colorazione chiarissima, tendente al bianco e al bianco-giallastro, con venature lineari; è facilmente tagliabile e lavorabile ed è utilizzato per l'impiallacciatura del mobilio o per la realizzazione di parquet.

La specie può mostrare interesse come pianta ornamentale per la sua rusticità e capacità di adattamento unite all'eleganza delle foglie, della fioritura e dei frutti lungamente persistenti durante il riposo invernale. Per questi motivi l'albero dei rosari è talvolta sfruttato per costituire alberature stradali o come essenza arborea in parchi e giardini.
L'impiego nell'arredo urbano non gode però di particolare favore a causa di vari difetti:
 alla fine dell'inverno i frutti cadono abbondantemente imbrattando i marciapiedi e rendendoli scivolosi;
 la pianta sopporta male le potature e ricaccia in modo incontrollato emettendo numerosi e vigorosi succhioni;
 può diventare invasiva diffondendosi nelle aree circostanti sia attraverso i polloni radicali sia attraverso la spiccata attitudine germinativa dei semi e la vigoria delle giovani piantine;
 la tossicità delle bacche sconsiglierebbe l'impianto di questa specie in aree ricreative: l'imprudenza e la curiosità, tipica dei bambini verso i frutti a bacca o a drupa, rappresenta infatti un rischio di occasionali avvelenamenti.

Note

Altri progetti

Collegamenti esterni
 Melia azederach  (PDF)

Meliaceae
Piante velenose
Taxa classificati da Linneo

Melia azedarach


Kaliwatan sa isda ang Bero elegans. Una ning gihulagway ni Franz Steindachner ni adtong 1881. Ang Bero elegans sakop sa kahenera nga Bero, ug kabanay nga Cottidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Kadagatang Pasipiko
Isdangtunay sa Sakhalin (pulo sa Rusya)
Bero

Bero elegans


Il mausoleo di Lucilio Peto, noto anche come sepolcro dei Lucilii, è un monumento di Roma, risalente probabilmente alla fine del I secolo.

Della Gens Lucilia, Lucilio Peto fu tribuno militare e prefetto dei fabbri e della cavalleria. Il mausoleo venne fatto costruire dallo stesso Lucilio Peto quando era ancora in vita, destinata ad ospitare lui e sua sorella Lucilia Polla.

Si trova al confine del quartiere Pinciano, ma l'ingresso è su via Salaria, benché il pavimento si trovi a circa sei metri sotto il livello stradale.
Nel mese di agosto 2010 il mausoleo è stato riaperto al pubblico dopo una lunga campagna di restauri.

Storia
La sua scoperta risale al 1887, in occasione della costruzione di un muro di cinta nella vigna soprastante, proprietà del cavaliere Cesare Bertone. L'area archeologica, antistante l'arco orientale del sepolcro nasconde un filare di blocchi in tufo, che corre quindici metri ad est del monumento, raggiungibile mediante due rampe di scale costruite nel 1925.

Il filare, orientato nord-sud e parallelo alla strada attuale (oggi ricoperto per motivi di conservazione) è quanto rimane del muro di recinzione originario dell'area sepolcrale, sul quale sono deposti alcuni frammenti di iscrizioni appartenenti ad altre tombe.

Descrizione
Il sepolcro si presenta come un cilindro piatto, simile ad altri tumuli. Il tamburo (diametro 34 metri circa) consta di una cortina in opus quadratum e di un anello interno in opus caementicium; le due parti sono ammorsate attraverso una sequenza regolare di diatoni. Il rivestimento, in travertino, si articola in un basamento (a sua volta composto da due filari lisci e uno modanato), da un bugnato liscio (quattro filari, con giunti falsi interni), e da una cornice a dentelli di coronamento. Nell'arco orientale del monumento svetta un'epigrafe in marmo di Luni, di cui rimangono cinque filari, incorniciato con un elegante kyma lesbio.

Nel registro superiore della superficie si estende, in tre righe, l'epigrafe sepolcrale (), pertinente a M. Lucilius Paetus, che ricoprì, nella milizia equestre, le cariche di tribunus militum, praefectus fabrum e praefectus equitum, e a Lucilia Polla, sua sorella, presumibilmente defunta quando fu eretto il sepolcro.

Nell'estremità occidentale del monumento si apre l'ingresso, spogliato del rivestimento lapideo originario. L'interno del tumulo presenta strutture murarie in opus caementicium dealbato, privo di decorazioni pittoriche. Un dromos con volta a botte conduce ad una camera sepolcrale, a croce greca, coperta da una volta a botte lunettata. La nicchia settentrionale ospita una delle tre klinai originarie, anch'essa in cementizio dealbato.

Datazione
Le strutture descritte documentano la fase originaria del sepolcro, che si inserisce tra la media e la tarda età augustea, come provano i reperti ceramici estratti dal riempimento del tumulo e la connotazione stilistica del kyma lesbio dell'epigrafe.

Una corona di cinque piccoli sepolcri ipogei, addossati esternamente al tamburo, lungo l'arco orientale, costituiva la seconda fase edilizia del tumulo. La loro presenza diede modo a Rodolfo Lanciani, che seguì gli scavi di fine Ottocento, di basare su una prova concreta l'ipotesi di interro del sepolcreto Salario, avvenuto a suo avviso in età traianea. Nella necropoli, secondo la sua ipotesi, sarebbero state scaricate le terre provenienti dallo sbancamento della sella che congiungeva Campidoglio e Quirinale; operazione funzionale alla realizzazione del Foro progettato da Apollodoro di Damasco.

La terza fase edilizia del tumulo consiste nel riutilizzo dei suoi ambienti interni, con loculi e formae,  cui seguì lo scavo di un ambulacro. L'esiguo numero delle sepolture, circa ottanta, la totale assenza di segni iconografici e il riutilizzo di manufatti provenienti dal sepolcreto, lasciano pensare che l'ipogeo sia stato utilizzato da una ristretta comunità, appartenuta ad uno dei più umili strati sociali. Mancano elementi certi per stabilirne il culto. L'esame dei manufatti segnalati, soprattutto dei bolli doliari, suggerisce uno sfruttamento degli ambienti nell'arco del IV secolo.

La quarta fase edilizia del sepolcro dei Lucilii corrisponde, poi, alla spoliazione del paramento lapideo, avvenuta presumibilmente nel corso del XVI secolo, cui seguì la violazione delle sepolture nell'ipogeo. Un cunicolo, che si sviluppa oltre la nicchia sud della camera sepolcrale, posteriore al 1940, testimonia infine l'occupazione degli ambienti interni del tumulo nel corso della seconda guerra mondiale.

Note

Bibliografia
 Romolo A. Staccioli, Guida insolita ai luoghi, ai monumenti e alle curiosità di Roma antica, Newton & Compton Editori, Roma 2011, ISBN 978-88-541-2348-9
 Carmelo Calci, Roma archeologica, Adnkronos Libri, Roma 3005, ISBN 978-88-7118-184-4
  (basato su una tesi di dottorato)

Altri progetti

Collegamenti esterni

Lucilio Peto
Roma Q. III Pinciano

Mausoleo di Lucilio Peto


John Adams er en amerikansk miniserie fra 2008, instrueret af Tom Hooper. Serien, der er baseret på David McCulloughs biografi af samme navn fra 2001, følger det meste af John Adams' politiske liv og rolle i grundlæggelsen af USA. Foruden Paul Giamatti i titelrollen ses blandt andet Laura Linney og Tom Wilkinson som henholdsvis Abigail Adams og Benjamin Franklin.

Serien modtog og blev nomineret til flere Emmy og Golden Globe Awards,

Medvirkende

 Paul Giamatti som John Adams
 Laura Linney som Abigail Adams
 Stephen Dillane som Thomas Jefferson
 David Morse som George Washington
 Tom Wilkinson som Benjamin Franklin
 Rufus Sewell som Alexander Hamilton
 Justin Theroux som John Hancock
 Danny Huston som Samuel Adams
 Clancy O'Connor som Edward Rutledge
 Željko Ivanek som John Dickinson
 Ebon Moss-Bachrach som John Quincy Adams
 Sarah Polley som Abigail Adams Smith
 Andrew Scott som William S. Smith
 John Dossett som Benjamin Rush
 Mamie Gummer som Sally Smith Adams
 Caroline Corrie som Louisa Adams
 Samuel Barnett som Thomas Adams
 Kevin Trainor som Charles Adams
 Tom Hollander som Kong Georg 3.
 Julian Firth som Hertugen af Dorset
 Damien Jouillerot som Kong Ludvig 16.
 Guy Henry som Jonathan Sewall
 Brennan Brown som Robert Treat Paine
 Paul Fitzgerald som Richard Henry Lee
 Tom Beckett som Elbridge Gerry
 Del Pentecost som Henry Knox
 Tim Parati som Caesar Rodney
 John O'Creagh som Stephen Hopkins
 John Keating som Timothy Pickering
 Hugh O'Gorman som Thomas Pinckney
 Timmy Sherrill som Charles Lee
 Judith Magre som Madame Helvetius
 Jean-Hugues Anglade som Comte af Vergennes
 Jean Brassard som Admiral d'Estaing
 Pip Carter som Francis Dana
 Sean McKenzie som Edward Bancroft
 Derek Milman som Løjtnant James Barron
 Patrice Valota som Jean-Antoine Houdon
 Nicolas Vaude som Chevalier de la Luzerne
 Bertie Carvel som Lord Carmarthen
 Alex Draper som Robert Livingston
 Cyril Descours som Edmond-Charles Genêt
 Alan Cox som William Maclay
 Sean Mahan som Gen. Joseph Warren
 Eric Zuckerman som Thomas McKean
 Ed Jewett som James Duane
 Vincent Renart som Andrew Holmes
 Ritchie Coster som Kaptajn Thomas Preston
 Lizan Mitchell som Sally Hemings
 Pamela Stewart som Patsy Jefferson
 Lucas N Hall som Officer i den kontinentale hær
 Steven Hinkle som unge John Quincy Adams
 Buzz Bovshow som John Trumbull

Referencer

Eksterne henvisninger

Miniserier
Amerikanske tv-serier fra 2000'erne
Tv-serier baseret på bøger
Tv-programmer fra HBO

John Adams (tv-serie)


Lo strumento è un mezzo atto a svolgere varie attività: un'arte, un mestiere, una misura. Lo strumento in genere aiuta l'uomo al conseguimento di un qualcosa, in base al suo utilizzo.

 In generale: Attrezzo
Casi e significati particolari:
Strumento di misura per la misura di grandezze
Strumento musicale per produrre un suono
Strumento ottico per l'osservazione dei fenomeni

Strumento


Østrogen eru ein bólkur av steroidhormonum, ið virkað sum kvinnulig kynshormonir. Tað eru trý týdningarmikil menniskjalig østrogenir: Østradiol, østron og østriol. Østradiol er tað máttmiklasta og tað sum mest verður úrskilt av.

Østrogen eru týðandi fyri menningina av sekunderu kynssermerkunum so sum bróstum, og eru við til at stýra mánasjúkusyklus. Tað finnast fleiri kunstiga framleidd østrogen, t.d. ethinylestradiol, og verða hesi m.a. nýtt sum gitnaðarforðing saman við einum progestogenið í sonevndu P-pillarunum.

Sí eisini
Lívfrøði

Keldur
H. P. Rang, M. M. Dale, J. M. Ritter, R. J. Flower, Rang and Dale's Pharmacology, 6th Edition, 2007, Churchill Livingstone.

Lívfrøði
Læknafrøði

Østrogen


Kaliwatan sa ito ang Hypostomus commersonoides. Una ning gihulagway ni Marini, Nichols ug Francesca LaMonte ni adtong 1933. Ang Hypostomus commersonoides sakop sa kahenera nga Hypostomus, ug kabanay nga Loricariidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Argentina

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Argentina
Hypostomus

Hypostomus commersonoides


An Chalinophrura frenifera in uska species han Lepidoptera nga ginhulagway ni Louis Beethoven Prout. An Chalinophrura frenifera in nahilalakip ha genus nga Chalinophrura, ngan familia nga Geometridae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Chalinophrura

Chalinophrura frenifera


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Moncheca pretiosa. Una ning gihulagway ni Walker, F. ni adtong 1869. Ang Moncheca pretiosa sakop sa kahenera nga Moncheca, ug kabanay nga Tettigoniidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Costa Rica
 Colombia
 HON
 Nicaragua
 Guatemala

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Moncheca
Insekto sa Nikarawa
Insekto sa Watemala
Insekto sa Kostarika
Insekto sa Kolombiya

Moncheca pretiosa


NRV – codice aeroportuale IATA dell'aeroporto della USCG Shore Station a Guam

Nrv


Paravireia typicus là một loài chân đều uit een nog nader bepalen familie năm de superfamilie Sphaeromatoidea. Loài này được Chilton miêu tả khoa học năm 1925.

Chú thích

Tham khảo

Paravireia

Paravireia typicus


Kaliwatan sa ganting ang Plectrypops lima. Una ning gihulagway ni Achille Valenciennes ni adtong 1831. Ang Plectrypops lima sakop sa kahenera nga Plectrypops, ug kabanay nga ganting. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Ganting
Ganting sa Kadagatang Indyan
Ganting sa Easter Island (pulo sa Tśile)
Plectrypops

Plectrypops lima


An Acentrogobius simplex in uska species han Actinopterygii nga syahan ginhulagway ni Sauvage hadton 1880. An Acentrogobius simplex in nahilalakip ha genus nga Acentrogobius, ngan familia nga Gobiidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Acentrogobius

Acentrogobius simplex


An Platyceps ventromaculatus in uska species han Colubridae nga ginhulagway ni Gray hadton 1834. An Platyceps ventromaculatus in nahilalakip ha genus nga Platyceps, ngan familia nga Colubridae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Platyceps

Platyceps ventromaculatus


"How Can I Tell Her" is a song by American singer-songwriter Lobo, from his third studio album Calumet. The song reached No. 22 on the US Billboard Hot 100 and No. 4 on the Adult Contemporary chart.

References

1973 singles
Lobo (musician) songs
1973 songs
Big Tree Records singles
Songs written by Lobo (musician)

How Can I Tell Her


Ang Hindu Karez ngalan niining mga mosunod:

Apganistan

 Hindū Kārēz, agianan nga patubig sa ilalum sa yuta, Wilāyat-e Paktīkā,

Pakistan

 Hindu Kārez, agianan nga patubig sa ilalum sa yuta, Balochistān,

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Apganistan
Pagklaro paghimo ni bot Pakistan

Hindu Karez


An Phalacrocorax melanoleucos in uska species han Aves nga syahan ginhulagway ni Louis Jean Pierre Vieillot hadton 1817. An Phalacrocorax melanoleucos in nahilalakip ha genus nga Phalacrocorax, ngan familia nga Phalacrocoracidae. Ginklasipika han IUCN an species komo diri gud kababarak-an. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Phalacrocorax

Phalacrocorax melanoleucos


An Beraba spinosa in uska species han Coleoptera nga syahan ginhulagway ni Dmytro Zajciw hadton 1967. An Beraba spinosa in nahilalakip ha genus nga Beraba, ngan familia nga Cerambycidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Beraba

Beraba spinosa


Malte Müller-Wrede (Flensburgo, 17 de Junho 1964) é um advogado, editor e autor alemão.

Biografia
Malte Müller-Wrede tirou o curso de Direito na Universidade de Munique e na Universidade de Bona entre 1984 e 1990. Depois de se ter licenciado, trabalhou na administração do parlamento da República Federal da Alemanha até 1992. Estagiou no tribunal de relação (Oberlandesgericht) de Colônia entre 1992 e 1995. Após de terminar o seu estágio, Müller-Wrede trabalhou como gerente principal da delegação das associações e ordens dos engenheiros e arquitetos concernente a tabela de honorários (Ausschuss der Verbände und Kammern der Ingenieure und Architekten für die Honorarordnung e.V.).

Müller-Wrede está desde 1999 no exercísio da advocacia. As áreas de especialização dele são o direito de contratos públicos, o direito da construção privada, o direito do transporte público de passageiros, o direito do transporte ferroviário de passageiros, o direito da parceria público-privada assim como o direito de arquitetura e engenharia. Müller-Wrede é sócio fundador do escritório de advocacia Müller-Wrede & Partner em Berlim e presidente da comissão dos advogados especializados no direito de contratos públicos da Ordem dos Advogados em Berlim.

Müller-Wrede é casado e pai de três filhos.

Publicações
Müller-Wrede é editor de várias obras sobre o direito de contratos públicos:

 VgV/UVgO einschließlich VergStatVO, Kommentar. Bundesanzeiger Verlag Köln, 5. Aufl. 2017, ISBN 978-3-8462-0556-3.
 GWB-Vergaberecht, Kommentar. Bundesanzeiger Verlag Köln, 2016, ISBN 978-3-8462-0550-1.
 GWB, VgV und VOB/A 2016 – Einführung, Erläuterungen und Synopsen. Bundesanzeiger Verlag Köln, 3. Aufl. 2016, ISBN 978-3-8462-0629-4.
 Kommentar zur VOF. Werner Verlag Köln, 5. Aufl. 2014, ISBN 978-3-8041-4364-7.
 Vergabe- und Vertragsordnung für Lieferungen und Dienstleistungen – VOL/A. Kommentar. Bundesanzeiger Verlag Köln, 4. Aufl. 2014, ISBN 978-3-8462-0107-7.
 Kompendium des Vergaberechts. Bundesanzeiger Verlag Köln, 2. Aufl. 2013, ISBN 978-3-8462-0050-6.
 Der Architektenwettbewerb. Bundesanzeiger Verlag Köln, 2012, ISBN 978-3-8462-0105-3.
 Sektorenverordnung – SektVO. Kommentar. Bundesanzeiger Verlag Köln, 2010, ISBN 978-3-89817-842-6.
 VOL und VOF 2009, Bundesanzeiger Verlag Köln, 2010, ISBN 978-3-89817-770-2.
 VOL und VOF 2006, Bundesanzeiger Verlag Köln, 2006, ISBN 3-89817-4816.
 ÖPP-Beschleunigungsgesetz. Bundesanzeiger Verlag Köln, 2006, ISBN 3-89817-559-6.

Müller-Wrede é membro do conselho editorial do jornal alemão "Vergaberecht" e autor de uma séria de artigos. Além disso é autor em:
 Ingenstau/Korbion, VOB Teile A und B. Kommentar. Werner Verlag Köln, 19. Aufl. 2015, ISBN 978-3-8041-2157-7.

Ligações externas

 Malte Müller-Wrede na Wirtschaftswoche
 Malte Müller-Wrede nos The Legal 500
 Malte Müller-Wrede no LovelyBooks
 Malte Müller-Wrede no Bundesanzeiger Verlag

Advogados da Alemanha

Malte Müller-Wrede


Proud To Be Loud è un album solista di Jim Gillette, uscito nel 1987 per l'Etichetta discografica Mercury Records.

Tracce

Tracce aggiunta nella versione rimasterizzata 2003
 12. "Nitro - Bitch On My Back"
 13. "Organ Donor - Organ Donor"
 14. "D. Marks & J. Gillette - Out Of Time"
 15. "Organ Donor - Six Feet Deep"
 16. "Slut - Dr. Monster"

Formazione
 Jim Gillette - voce
 Michael Angelo Batio - chitarra
 T.J. Racer - basso
 Vinne Saint James - batteria
 Kevin Jachetta - tastiere

Proud to Be Loud


Wsiewołod Dmitrijewicz Wotincew (; ur. 24 listopada 1892 w mieście Wiernyj, zm. 19 stycznia 1919 w Taszkencie) – rosyjski rewolucjonista, działacz komunistyczny.

Życiorys
W 1911 ukończył korpus kadetów w Taszkencie i został członkiem SDPRR, później do 1917 studiował w Piotrogrodzkim Instytucie Politechnicznym, w 1917 był członkiem Piotrogrodzkiego Komitetu Wojskowo-Rewolucyjnego. W lutym–marcu 1918 był przewodniczącym Taszkenckiego Wojskowego Trybunału Rewolucyjnego, w kwietniu 1918 przewodniczącym Turkiestańskiego Centralnego Biura Związków Zawodowych, od czerwca 1918 członkiem KC Komunistycznej Partii (bolszewików) Turkiestanu, od sierpnia do października 1918 przewodniczącym Rady Taszkenckiej i jednocześnie redaktorem "Naszej Gazety" w Taszkencie, a od października 1918 przewodniczącym Centralnego Komitetu Wykonawczego (CIK) Turkiestańskiej ASRR. Został zabity podczas antykomunistycznego powstania w Taszkencie.

Bibliografia
 Przewodnik po historii Partii Komunistycznej i ZSRR (ros.)

Bolszewicy
Ludzie związani z Taszkentem
Rosyjscy dziennikarze
Urodzeni w 1892
Zmarli w 1919

Wsiewołod Wotincew


Ai Ouchi (* 17 September 1974) is 'n Japannese boogskutter. Sy het aan die Olimpiese Somerspele van 1996 deelgeneem.

Verwysings

Geboortes in 1974
Lewende mense
Olimpiese deelnemers

Ai Ouchi


O Jeanne d'Arc de Vichy Val d'Allier Auvergne Basket, mais conhecido por JA Vichy, foi um clube de basquetebol baseado em Vichy, França que foi fundido com o Stade Clermontois para formar o JA Vichy-Clermont Métropole. Mandava seus jogos no Palais des Sports Pierre Coulon com capacidade para 3.126 espectadores.

Histórico de Temporadas

fonte:eurobasket.com

Títulos

Copa da França
 Campeão (2): 1969, 1970

LNB Pro B (segunda divisão)
 Campeão (1):1972, 2002, 2007

Copa Saporta
 Finalista (1): 1969-70

Semaine des As
 Finalista (1): 2008

Ligações externas
 Página do JA Vichy no eurobasket.com
 Página do JA Vichy no sítio da LNB

Clubes de basquetebol da França
Clubes esportivos fundados em 1933
Vichy

JA Vichy


Sysmä è un comune finlandese di  abitanti, situato nella regione del Päijät-Häme.

È qui che è nato il politico Mauno Pekkala.

Note

Altri progetti

Collegamenti esterni

Sysmä

Sysmä


Kaliwatan sa ito ang Phractura bovei. Una ning gihulagway ni Perugia ni adtong 1892. Ang Phractura bovei sakop sa kahenera nga Phractura, ug kabanay nga Amphiliidae. Giklaseklase sa IUCN ang kaliwatan sa kapos sa datos.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Aprika

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Aprika
Phractura

Phractura bovei


La Alpine A610 è un'autovettura sportiva gran turismo prodotta dal 1991 al 1995 dalla casa automobilistica francese Alpine (o Alpine-Renault); l'auto fu commercializzata nel Regno Unito come Renault A610.

Storia
La A610 fu presentata al Salone dell'automobile di Ginevra del 1991 come sostituta della precedente GTA V6 per rivaleggiare con la Porsche.

All'epoca dell'introduzione del modello, la Alpine era già da diverso tempo sotto il controllo della Renault, a tal punto che spesso si attribuisce la paternità di questo modello alla casa di Billancourt (la Renault) invece che a quella di Dieppe (la Alpine).

In realtà, la A610 è unanimemente considerata l'ultima Alpine. Dopo la sua uscita di produzione, infatti, non furono più introdotte vetture con questo marchio, anche se la Alpine continuò a lavorare sotto la Renault, occupandosi della messa a punto dei modelli sportivi.

La A610 era una decisa rivisitazione stilistica della GTA: la novità più evidente stava nel frontale, che sfoggiava dei nuovi fari anteriori a scomparsa, novità che riprendeva il frontale della GTA commercializzata negli USA. Ma anche nel resto della vettura furono apportate modifiche estetiche, come per esempio i nuovi cerchi da 16 pollici. Anche internamente, la vettura era meglio rifinita rispetto alla GTA. Tutto ciò per dare un design più moderno alla coupé francese e per rimanere al passo con le concorrenti, la più diretta delle quali era la Porsche 968.

La A610 montava l'ultima versione del PRV, un 6 cilindri a V di 90°, da 2.975 cm³ di cilindrata, sovralimentato da un turbocompressore (corredato di intercooler) ed in grado di erogare una potenza massima di  a 5.750 giri/min, spingendo la vettura ad una velocità massima di 265 km/h. Anche i livelli di coppia erano buoni: la A610 disponeva di un picco massimo di 334,8 N·m a 2.900 giri/min. Per quanto riguardava la distribuzione, la A610 si avvaleva di due assi a camme in testa, con due valvole per cilindro. La trazione era posteriore, mentre il cambio era a 5 marce. L'impianto frenante prevedeva invece freni a disco sulle quattro ruote più l'ABS. La ripartizione dei pesi era 43% all'anteriore e 57% al posteriore.

Secondo il pilota automobilistico Henri Pescarolo, dopo un test dell'A610 per la rivista Action Automobile (aprile 1991), la vettura era «entusiasmante» e, messa a confronto con la Nissan 300ZX e la Porsche 911 Carrera 2, «dei tre modelli, è sicuramente la Alpine quella che rappresenta maggiormente la gran turismo sportiva così come la si immagina».

Della A610 fu realizzata una sola versione di serie: la Turbo, dotata di ABS, climatizzatore, servosterzo, retrovisori esterni elettrici, cerchi in lega, chiusura centralizzata e vetri elettrici, autoradio Pioneer con comandi al volante, allarme e computer di bordo; in seguito furono realizzate una versione speciale Albertville 92, una versione limitata Magny-Cours, una versione prototipo Evolution e una versione da competizione Le Mans.

Nel novembre 1991, in occasione delle olimpiadi invernali di Albertville del 1992 furono presentati due modelli speciali denominati Albertville 92 (della serie «Olympique») nella colorazione Blanc Gardenia per il trasporto di personalità, con interni in pelle chiara e cerchi colorati; i due esemplari, dopo i giochi, sono stati in seguito venduti.

Nel giugno 1992, a seguito della vittoria al Gran Premio di Francia 1991 sul circuito di Magny-Cours, fu presentata la versione limitata Magny-Cours, dotata in più anche di autoradio con lettore CD, di interni in pelle nera e di cerchi colorati e prodotta in soli 31 esemplari nella colorazione Vert nacré.

Tra gli aggiornamenti, nel marzo del 1993, la A610 ricevette nuovi cerchi in lega, di diverso disegno (a 5 razze, cerchi che qualche anno dopo sarebbero stati montati sulla Renault Spider) e un nuovo motore di più piccolo di 12cm³ (da 2.963cm³) per soddisfare le nome di immatricolazione straniere.

Nonostante le migliorie, la A610 non solo non riuscì a risollevare le sorti della Alpine, dopo i due insuccessi della A310 e della GTA, ma ebbe risultati anche peggiori, anche a causa di un prezzo troppo alto (da 395.000 FF nel 1991 a 435.000 FF nel 1995).

La vettura uscì produzione nel 1995, dopo essere stata prodotta solamente in 818 esemplari, di cui solo 31 in versione Magny-Cours e 2 in versione speciale Albertville 92; 68 vetture erano con guida a destra. Furono realizzate anche 2 vetture in versione Evolution con motore da , mai commercializzate.

La A610 «Le Mans» Legeay fu impiegata in competizione dal team di Patrick Legeay e partecipò alla 24 Ore di Le Mans del 1994, si classificò 5ª nella sua categoria GT2 e 13ª nella classifica generale.

Produzione

Caratteristiche tecniche

Note

Bibliografia

Altri progetti

Collegamenti esterni

Automobili Alpine

Alpine A610


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Truxaloides tessmanni. Una ning gihulagway ni Willy Adolf Theodor Ramme ni adtong 1929. Ang Truxaloides tessmanni sakop sa kahenera nga Truxaloides, ug kabanay nga Acrididae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Kamerun
 Tunga-tungang Aprikanhong Republika

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Kamerun
Insekto sa Tunga-tungang Aprikanhong Republika
Truxaloides

Truxaloides tessmanni


Kaliwatan sa ito ang Ictalurus balsanus. Una ning gihulagway ni Jordan ug John Otterbein Snyder ni adtong 1899. Ang Ictalurus balsanus sakop sa kahenera nga Ictalurus, ug kabanay nga Ictaluridae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Amerika Sentral
 Estado de Morelos
 Mehiko

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Amerika Sentral
Isdangtunay sa Estado de Morelos
Isdangtunay sa Mehiko
Ictalurus

Ictalurus balsanus


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Rumea micra. Una ning gihulagway ni Desutter-grandcolas ni adtong 1992. Ang Rumea micra sakop sa kahenera nga Rumea, ug kabanay nga Phalangopsidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Rumea (Phalangopsidae)

Rumea micra


Anno
 587 o 587 a.C.

Codici
 587 (astronomia) – Codice che designa l'Osservatorio astronomico di Sormano, in provincia di Como

Matematica
 587 – numero

587 (disambigua)


Bernard Fitzalan-Howard, 3. baron Howard af Glossop MBE (10. maj 1885 – 24. august 1972) var den ældste søn af Francis Edward Fitzalan-Howard, 2. baron Howard af Glossop (1859–1924), sønnesøn af Edward Fitzalan-Howard, 1. baron Howard af Glossop (1818–1883) og oldesøn af Henry Howard, 13. hertug af Norfolk (1791–1856).

Familie
Bernard Fitzalan-Howard blev gift med Mona Fitzalan-Howard, 11. baronesse Beaumont (født Mona Josephine Tempest Stapleton) (1894 – 1971).

De fik otte børn, og de blev forældre til Miles Fitzalan-Howard, 17. hertug af Norfolk, 4. baron Howard af Glossop (1915–2002) og bedsteforældre til Edward Fitzalan-Howard, 18. hertug af Norfolk, 5. baron Howard af Glossop (født 1953,  hertug fra 2002).

Eksterne henvisninger

Slægten Howard


An Heteraneflus castaneus in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Chemsak ngan Linsley hadton 1963. An Heteraneflus castaneus in nahilalakip ha genus nga Heteraneflus, ngan familia nga Cerambycidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Heteraneflus

Heteraneflus castaneus


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Parepistaurus stigmaticus. Una ning gihulagway ni Bolívar, I. ni adtong 1912. Ang Parepistaurus stigmaticus sakop sa kahenera nga Parepistaurus, ug kabanay nga Acrididae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Demokratikanhong Republika sa Konggo

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Demokratikanhong Republika sa Konggo
Parepistaurus

Parepistaurus stigmaticus


Danuta Maria Kaczorowska z domu Domańska (ur. 17 lipca 1914 w Olchowcach, zm. 17 czerwca 2017 w Szczecinie) – polska lekarz pediatra z tytułem doktora, działaczka społeczna i polityczna.

Życiorys

Danuta Maria Kaczorowska urodziła się 17 lipca 1914 w Olchowcach pod Sanokiem. Była córką tamtejszego lekarza, dr. Stanisława Domańskiego (1888–1970) i Janiny Honoraty z domu Nowak (1891–1977, córka Antoniny i Józefa Nowaków, właścicieli dóbr ziemskich w podsanockich Olchowcach). Jej rodzeństwem byli: Irena (1916–1917), Janina (1917–2008, żona Jana Bezuchy), Wiktor Adam (zm. w 1941 w obozie Auschwitz-Birkenau.

W 1932 ukończyła Gimnazjum Żeńskie im. Emilii Plater w Sanoku (w jej klasie była Zofia Bandurka). W latach 30. podjęła studia na Wydziale Lekarskim Uniwersytetu Jana Kazimierza we Lwowie. Podczas studiów, 4 września 1937, wyszła za mąż za lekarza dr. Bolesława Kaczorowskiego z Krakowa (syna Bronisława), w związku z czym od IV roku studiów kontynuowała kształcenie w Collegium Medicum Uniwersytetu Jagiellońskiego. Naukę przerwał wybuch II wojny światowej w 1939, w związku pozostała w rodzinnym domu-willi przy ulicy Adama Mickiewicza w Sanoku, a po powrocie męża do tego miasta w styczniu 1940, zlikwidowała wraz z nim ich dotychczasowe mieszkanie w Krakowie, po czym pomagała mu w prowadzeniu praktyki lekarskiej w Sanoku. Podczas okupacji niemieckiej w domu uzyskiwali schronienie uciekinierzy wojenni, a także kwaterowali Niemcy. Danuta Kaczorowska potajemnie prowadziła kursy pierwszej pomocy dla dziewcząt, a także wspierała osoby udające się przez Sanok celem przekroczenia granicy z Węgrami. Podczas wojny urodziła dwoje dzieci: Martę Wiktorię (ur. 1941) i Marka. W tym czasie w Sanoku działał społecznie także jej mąż.

Tuż po wojnie podjęła przerwane studia i uzyskała dyplom lekarski na Uniwersytecie Jagiellońskim w 1946. Następnie zamieszkała w Rzeszowie, gdzie jej mąż został ordynatorem oddziału ginekologicznego, a ona w tej samej placówce odbywała staż i prowadziła laboratorium analityczne. Następnie otrzymała zadanie zorganizowania i kierownictwa oddziału dziecięcego w Szpitalu Wojewódzkim w Rzeszowie. Pracowała tam od 1947 do 1950. Po przeniesieniu do Iwonicza-Zdroju pracowała w tamtejszej przychodni i w sanatorium dziecięcym "Zofiówka", udzielała się społecznie oraz podjęła studia specjalistyczne w dziedzinie pediatrii. W uzdrowisku pracowała od 1950 do 1957. Ukończyła specjalizację I i II stopnia w dziedzinie pediatrii. Na propozycję wojewódzkiego konsultanta medycznego prof. Jana Stefana Raszka w 1957 przyjęła pracę w oddziale dziecięcym Szpitala Powiatowego w Sanoku, funkcjonującym w budynku internatu medycznego (siedziba Liceum Medycznego) nieopodal głównej siedziby sanockiego szpitala, będąc początkowo jednym z dwóch lekarzy pediatrów (drugim był Hański). Sprawowała stanowisko ordynatora oddziału dziecięcego w Sanoku od 1957 do 1975 etatowo oraz od 1976 do 1977 wzgl. 1978 jako pełniąca obowiązki (od 1964 lub 1966 sanocki szpital częściowo działał w nowej siedzibie). Po odejściu z pracy nadal była zaangażowana w ochronie zdrowia, pracując m.in. w poradni Higieny Szkolnej (1978-1993), na stanowisku kierownika Poradni Medycyny Szkolnej w Sanoku oraz wspierając organizację przedszkoli i żłobków. Jako nauczycielka niepełnozatrudniona wykładała w Liceum Medycznym w Sanoku.

Działała w związku służby zdrowia. Prowadziła wykłady w ramach Uniwersytetu Ludowego. Była aktywistką Ligi Kobiet Polskich, była członkiem zarządu LKP. Należała do Stronnictwa Demokratycznego, pełniła funkcję przewodniczącej Powiatowego Komitetu SD w Sanoku, na I Wojewódzkim Zjeździe Delegatów SD w Krośnie uzyskała mandat na XI Kongres SD. Była radną Miejskiej Rady Narodowej w Sanoku kadencji 1961–1965. Na przełomie lat 60./70. była także radną Wojewódzkiej Rady Narodowej w Rzeszowie, w 1969 kandydowała z ramienia Frontu Jedności Narodu.

W okresie PRL zamieszkiwała przy ul. Kazimierza Wielkiego 8 w Sanoku. Na emeryturze zamieszkała wraz z córką w Szczecinie. Była autorką wspomnień, w tym zatytułowanych Wspomnienia o moim ojcu doktorze Stanisławie Domańskim.

Zmarła 17 czerwca 2017 w Szczecinie w wieku 103 lat, została pochowana w grobowcu rodzinnym Domańskich, Kaczorowskich i Bezuchów na Cmentarzu Centralnym w Sanoku 23 czerwca 2017, gdzie wcześniej spoczęli jej rodzice, mąż dr Bolesław Kaczorowski (1908–1995) oraz siostry Irena i Janina z mężem.

Odznaczenia i wyróżnienia
 Krzyż Kawalerski Orderu Odrodzenia Polski
 Złoty Krzyż Zasługi
 Odznaka "Zasłużony pracownik służby zdrowia"
 Odznaka "Zasłużony Bieszczadom" (1987)
 Medal 50-lecia Stronnictwa Demokratycznego (1988)
 "Jubileuszowy Adres" (1984)
 Odznaczenia regionalne

Uwagi

Przypisy

Bibliografia

Absolwenci II Liceum Ogólnokształcącego im. Marii Skłodowskiej-Curie w Sanoku
Absolwenci Wydziału Lekarskiego Uniwersytetu Jagiellońskiego
Członkinie Ligi Kobiet Polskich (Polska Ludowa)
Członkowie Miejskiego Komitetu Frontu Jedności Narodu w Sanoku
Lekarze związani z Sanokiem
Ludzie urodzeni w Olchowcach (Sanok)
Ludzie związani z Iwoniczem-Zdrojem
Ludzie związani ze Szczecinem
Odznaczeni Krzyżem Kawalerskim Orderu Odrodzenia Polski (Polska Ludowa)
Odznaczeni odznaką "Zasłużony Bieszczadom"
Odznaczeni Złotym Krzyżem Zasługi (Polska Ludowa)
Pochowani na Cmentarzu Centralnym w Sanoku
Politycy Stronnictwa Demokratycznego
Polscy pediatrzy
Polscy lekarze uzdrowiskowi
Polscy stulatkowie
Radni Miejskiej Rady Narodowej w Sanoku
Radni Wojewódzkiej Rady Narodowej w Rzeszowie
Uczestnicy tajnego nauczania na ziemiach polskich 1939–1945
Urodzeni w 1914
Zmarli w 2017

Danuta Kaczorowska


Elfriede Lohse-Wächtler (født 4. december 1899 i Löbtau ved Dresden som Anna Frieda Wächtler, død 31. juli 1940 i Pirna, Sachsen) var en tysk maler som regnes til avantgarden.

1915-18 var Lohse-Wächtler elev på 'Königliche Kunstgewerbeschule Dresden', 1921 giftede hun sig med med maler og operasanger Kurt Lohse og boede en periode i Wehlen, Sachsen. 1927 rejste hun til Hamborg og blev medlem i "Bund Hamburgischer Künstler und Kunstfreundinnen".

Ægteskabet var problemfyldt, og 1929 fik hun et nervesammenbrud og blev indlagt på "Staatskrankenanstalt Friedrichsberg" hvor hun lavede en serie på 60 tegninger af sine medpatienter, de såkaldte "Friedrichsberger Köpfe".

Hun flyttede 1931 tilbage til forældrene i Dresden, men blev 1932 indlagt på 'Nervenklinik Arnsdorf' hvor hun blev diagnosticeret med skizofreni.
Efter Hitlerregimets 'Machtergreifung' i Tyskland fik hun 1935 'Kontaktverbot für Verwandte' (kontaktforbud for pårørende) og blev tvangssteriliseret i Dresden-Friedrichstadt.
Ni af hendes værker i museer i Hamborg blev 1937 beslaglagt og destrueret som 'entartet', degenereret kunst.

Elfriede Lohse-Wächtler blev 1940 ombragt ved gasning som del af det nazistiske eutanasiprogram Aktion T4 i "Tötungsanstalt Pirna-Sonnenstein".

Referencer

Eksterne henvisninger

 Elfriede-Lohse-Wachtler hos Britannica.com

 Elfriede-Lohse-Wachtler hos Fembio.org
 Biografi − I: Biographisches Archiv der Psychiatrie (BIAPSY) (hentet 10. maj 2017)
 Elfriede Lohse-Wächtler hos Artnet.de
 Stationen des Lebens und Wirkens der auf dem Sonnenstein ermordeten Dresdner Malerin Elfriede Lohse-Wächtler (1899–1940) hos Stsg.de (Stiftung Sächsische Gedenkstätten)
 Elfriede Lohse-Wächtler hos Stadtwikidd.de (Stadtwiki Dresden)

Malere fra Tyskland
Personer myrdet af Nazityskland

Elfriede Lohse-Wächtler


Taryn Suttie (ur. 7 grudnia 1990 w Saskatoon) – kanadyjska lekkoatletka specjalizująca się w pchnięciu kulą.

Siódma zawodniczka mistrzostw panamerykańskich juniorów w Port-of-Spain (2009). Dwa lata później zajęła dziewiąte miejsce na uniwersjadzie w Shenzhen. W 2012 zdobyła brązowy medal młodzieżowych mistrzostw NACAC. Dziesiąta kulomiotka podczas igrzysk panamerykańskich (2015). W następnym roku zadebiutowała na igrzyskach olimpijskich w Rio de Janeiro, gdzie zajęła 28. miejsce w eliminacjach i nie awansowała do finału.

Złota medalistka mistrzostw Kanady.

Rekordy życiowe: stadion – 17,88 (9 kwietnia 2016, Tempe); hala – 17,66 (12 lutego 2016, Findlay).

Osiągnięcia

Bibliografia
 Profil zawodniczki na stronie World Athletics  [dostęp 5 maja 2017].

Kanadyjscy kulomioci
Kanadyjscy olimpijczycy
Lekkoatleci na Letnich Igrzyskach Olimpijskich 2016
Urodzeni w 1990
Ludzie urodzeni w Saskatoon

Taryn Suttie


Il tempio serbo-ortodosso della Santissima Trinità e di San Spiridione è la chiesa della comunità serbo-ortodossa di Trieste.

Descrizione
Opera dell'architetto Carlo Maciachini (1869), sorge nel luogo della preesistente chiesa di San Spiridione del 1753.

Il complesso architettonico, posto nel borgo Teresiano nei pressi del canal Grande, riflette un gusto bizantino e si caratterizza per una cupola più alta dei quattro campanili, per le calotte emisferiche azzurre e per le ampie decorazioni a mosaico che abbelliscono le pareti esterne. Ornano la facciata nove grandi statue opera dello scultore milanese Emilio Bisi (1850-1920).

L'interno è riccamente decorato secondo i canoni bizantini, interamente ornato da pitture ad olio imitanti il mosaico. È presente una ricca iconostasi con quattro icone di grande valore: San Spiridione, Madonna con Bambino, Cristo Re, l'Annunciazione. Sono ricoperte in oro e argento e sono state eseguite in Russia nel primo '800. Nel presbiterio sono situati tre altari. La grande lampada d'argento che pende all'ingresso è dono di Paolo Petrovič Romanov, futuro zar della Russia col nome di Paolo I.

Galleria d'immagini

Voci correlate
 Chiese acattoliche di Trieste

Altri progetti

Collegamenti esterni

Trinità e di San Spiridione
Trinità e di San Spiridione
Trieste
Chiesa ortodossa serba
Architetture neobizantine d'Italia

Tempio serbo-ortodosso della Santissima Trinità e di San Spiridione


The City of London (Ward Elections) Act 2002 was an act passed by the United Kingdom Parliament on 7 November 2002. Whereas throughout the rest of the United Kingdom the business vote had been abolished, in the City of London this act not only retained it but greatly increased it, so that it came to outnumber the residential vote.

Historical background
The Municipal Corporations Act 1835 was part of the reform programme brought in by the Whigs and following Reform Act 1832. While the latter had abolished most of the rotten boroughs for parliamentary purposes, the 1835 Act applied the similar reforms in terms of local government to 178 boroughs. Over the next fifty years various unreformed boroughs were affected by successive pieces of legislation. However none of these affected the City of London Corporation. When the local government of London was reorganised by the London Government Act 1899, the City of London was again excluded. Likewise, the City of London was unaffected by the London Government Act 1963.

References

United Kingdom Acts of Parliament 2002
Local government in South East England
City of London Corporation


An Tragiscoschema elegantissimum in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Stefan von Breuning hadton 1934. An Tragiscoschema elegantissimum in nahilalakip ha genus nga Tragiscoschema, ngan familia nga Cerambycidae.

Mabibilngan ini ha Kenya. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Tragiscoschema

Tragiscoschema elegantissimum


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Nocarodes keredjensis. Una ning gihulagway ni Werner ni adtong 1939. Ang Nocarodes keredjensis sakop sa kahenera nga Nocarodes, ug kabanay nga Pamphagidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Iran

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Iran
Nocarodes

Nocarodes keredjensis


Vui Florence Tuaumu Saulo is a businesswoman and politician from American Samoa.

Saulo founded her own finance and insurance company and in November 2012 she was elected to the House of Representatives of American Samoa, to represent Tualauta County. She was the only woman in the House, although in 2014 a second woman, Atalina Asifoa, was elected and for two years there were two women in the legislature.

After Saulo's election in 2012 her eligibility to stand was challenged on the grounds that she had allegedly not been required to provide a birth certificate in order to register as a candidate in the election.

References

Living people
Year of birth missing (living people)
Members of the American Samoa House of Representatives
American Samoan women in politics
American Samoan businesspeople
21st-century American women

Vui Florence Saulo


喜界島地震(きかいじまじしん)は、1911年(明治44年)6月15日23時26分、鹿児島県喜界島南方(北緯28度、東経130度付近と推定)で発生した巨大地震。規模はマグニチュード 8.0(Mw8.1)。名瀬測候所で震度6に相当する揺れ(烈)を観測したほか、那覇測候所などでも震度5相当(強)の揺れがあった。明治喜界島近海地震、明治奄美大島近海地震とも呼ばれる。

特徴
この地震は南西諸島で発生した地震としては有史以来最大規模のものである。フィリピン海プレートがユーラシアプレート(沖縄マイクロプレート)に沈み込む南西諸島海溝で発生した海溝型地震と推定されているが詳細は不明である。1995年に同じ付近を震源として発生した地震の観測結果から、1911年の地震は逆断層型と考えられる。

震源と規模

震源
震源は奄美大島の東北東の琉球海溝付近とする説(宇津)と琉球列島の西側(G-R)とする説があり、2011年現在でも決着は付いていない。今村(1913)による報告書では、名瀬、東京、京都、恒春の観測結果より大森公式を用いて決定されたとされているが、震源の位置と深さは、資料編纂者によって異なる。代表的な2つの資料を比較すると、
 宇津カタログ 1982 -  深さ100km(理科年表採用値)
 G-R(Gutenberg and Richter)カタログ 1954 -  深さ160km
中央気象台[観測要覧]では『余震190回』との記載もあるが、別な資料では『余震極めて寡少なるは-異例とすべき』とされ、余震の多い浅発地震とも余震の少ない深発地震どちらの解釈も可能である。現在の観測では、沖縄本島、奄美大島直下のプレートの深さは、約50km、想定震源域付近でも約80km とされており、従来の震源深さを 100km または 160km とする説には矛盾が生じるとの見解もある。なお、震源深さを 100km と考えた根拠は、津波が小さかった事とされている。

後藤(2012)は、当時の観測精度が低かったことに注意しつつ震源を再決定したところ、、深さ60km(周辺の地震活動を勘案すると10km程度か)に求められた。この結果から、本地震はプレート境界型地震であった可能性が大きいとしている。

規模
地震の規模は、資料編纂者によって異なる。
日本国内27箇所の観測点の最大震幅データを、現在の気象庁の方法により評価を行った場合のマグニチュードは、7.8。

震度
報告された震度は以下の通り。

津波
都司嘉宣らの研究でも、津波は1m程度よりも有意に大きかったことが示されていることから、津波の発生は震源が浅いことを示唆している。

津波に関する口頭伝承の調査が2011年から2012年にかけて行われた。調査結果によれば喜界島で34件、奄美大島で19件、加計呂間島で2件の得られた伝承をまとめると、
 喜界島の西海岸では5m 以上の津波が到来している。
 東海岸では津波はあったものの小規模。(しかし、津波高に関する情報は得られず)
 奄美大島では5m 以上の津波が到来。概して東海岸の方が西海岸より大きかった。
 奄美大島の南に位置する島々(加計呂麻島・請島・与路島)での津波の規模は小さかった。
 喜界島および奄美大島の少なくとも中部以北での津波は引きで始まった(奄美大島南部以南では押し引きの情報は得られていない)。
 聞き取り調査から推定された津波高の最大値は喜界島中里での10m。

この聞き取り調査の結果から、M 8.0 とされる地震が発生させた津波としては標準的な規模である。また、津波高の地域差や津波の押し引きに関する情報が得られたことで、波源域の推定が可能となり、波源域は喜界島の北~北東方向、低角逆断層運動と推定された。

被害
この地震で喜界島で1人が死亡するなど、計12人が犠牲となった。家屋の損壊も多く、沖縄本島まで被害が及んだ。また加計呂麻島鎮西村(現瀬戸内町)には津波が押し寄せたという。ただし今村・飯田の津波等級では0(1m程度)にとどまる。

再来周期
この付近を震源とする地震の再来周期や活動歴は不明である。

喜界島では、珊瑚礁に残された海岸段丘の痕跡から、過去7000年間に4回の隆起が記録されていて6300年前(5m),4100年前(1m),3100年前(1m),1400年前(2m) 括弧内は隆起量である。この海岸段丘の形成原因としては、Shikakura (2014)はプレート境界における巨大地震のほか、定常的な隆起と小規模な局地的な隆起でも説明できるとしている。

1995(平成7)年の地震
今村(1913)により求められた震源の近くでは、1995年(平成7年)10月18日19時27分に北緯28度02分、東経130度28分、深さ38km(喜界島南東約54km)で気象庁マグニチュード 6.9(Mw 7.3)の本震と、翌日の10月19日11時41分 気象庁マグニチュード 6.7(Mw 6.9) の余震が発生した。正断層型のプレート内地震と考えられている。この2つの地震では、斜面及び石垣の崩壊や津波を観測している。津波は、18日の地震では地震から11分から12分後に引き波の第一波が、1時間20分後に浦原で水位上昇値 3mの津波を観測しているが津波の高さは地震の規模に比べ特に高かった。なお、津波の到達に先立ち、本震の4分後に断層面が破壊された時に発せられたと考えられる鳴動音が約10秒間聞こえた。前兆活動は、5月19日 M3.8 から始まり断続的に有感地震を記録していた。

参考文献

 1911年6月15日の地震の震度分布 (気象庁資料) 地震調査研究推進本部 地震調査委員会
 1911年6月15日の地震の推定津波波源域と推定津波高(羽鳥,1988) 地震調査研究推進本部 地震調査委員会

関連項目
 南西諸島近海地震
 地震の年表

外部リンク
 奄美地方の津波による被害 気象庁

大地震
明治時代の地震
1911年の地震
1911年の日本
奄美群島の歴史
1911年6月

喜界島地震


Motagua New Orleans é uma agremiação esportiva da cidade de Nova Orleães, Louisiana.  Atualmente disputa a Gulf Coast Premier League, liga afiliada a United States Adult Soccer Association. O nome, escudo e cores são o tributo ao Club Deportivo Motagua, de Honduras.

História

Fundado por três famílias hondurenhas em Nova Orleães, as famílias Serrano, Martinez e Diaz. Em 2015 a equipe conquista a USASA Region III National Cup. O título garantiu eles na USASA National Cup, principal torneio da USASA. Em 2016 o clube ganha notoriedade por se tornar a primeira equipe de Louisiana a disputar a Lamar Hunt U.S. Open Cup no atual formato.

Títulos
 Campeão Invicto

Estatísticas

Participações

Ligações externas

Clubes de futebol da Luisiana
Clubes de futebol fundados em 1984
Clubes de futebol formados por imigrantes
Equipes de ligas afiliadas a USASA

Motagua New Orleans


Nhơn Thành là một phường thuộc thị xã An Nhơn, tỉnh Bình Định, Việt Nam.

Địa lý
Phường Nhơn Thành nằm ở phía bắc thị xã An Nhơn, có vị trí địa lý:
Phía đông giáp huyện Phù Cát và xã Nhơn Phong
Phía tây giáp xã Nhơn Mỹ
Phía nam giáp phường Đập Đá và các xã Nhơn An, Nhơn Hậu
Phía bắc giáp huyện Phù Cát.

Phường có diện tích 12,69 km², dân số năm 2011 là 15.605 người, mật độ dân số đạt 1.229 người/km².

Lịch sử
Trước đây, Nhơn Thành là một xã thuộc huyện An Nhơn.

Ngày 28 tháng 11 năm 2011, Chính phủ ban hành Nghị quyết 101/NQ-CP. Theo đó, chuyển huyện An Nhơn thành thị xã An Nhơn và thành lập phường Nhơn Thành trên cơ sở toàn bộ 1.269,27 ha diện tích tự nhiên, 15.605 người của xã Nhơn Thành.

Hành chính
Phường Nhơn Thành được chia thành 8 khu vực: An Lợi, Châu Thành, Lý Tây, Nhơn Thuận, Phú Thành, Tiên Hội, Vạn Thuận, Vĩnh Phú.

Chú thích

Tham khảo

Nhơn Thành


An Anurapteryx in uska genus han Lepidoptera. An Anurapteryx in nahilalakip ha familia nga Sematuridae.

An kladograma hini sumala ha Catalogue of Life:

Mga kasarigan

Anurapteryx

Anurapteryx


Kaliwatan sa ito ang Trichomycterus plumbeus. Una ning gihulagway ni Wolmar B. Wosiacki ug Julio C. Garavello ni adtong 2004. Ang Trichomycterus plumbeus sakop sa kahenera nga Trichomycterus, ug kabanay nga Trichomycteridae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Habagatang Amerika
Trichomycterus

Trichomycterus plumbeus


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Melanoplus cherokee. Una ning gihulagway ni Morgan Hebard ni adtong 1935. Ang Melanoplus cherokee sakop sa kahenera nga Melanoplus, ug kabanay nga Acrididae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Melanoplus

Melanoplus cherokee


Tamopsis nanutarrae là một loài nhện trong họ Hersiliidae. T. nanutarrae được miêu tả năm 1989 bởi Martin Baehr & Barbara Baehr.

Chú thích

Tham khảo

Tamopsis

Tamopsis nanutarrae


One vote can refer to:

 One man, one vote, a political slogan
 one member, one vote, an election process in the UK and Canada
 One share, one vote, a standard in corporate governance
 one vote, one value, an election principle in Australia
 ONE Vote, a campaign run by the ONE Campaign

See also
 List of close election results, for a list of election decided by a single vote

One vote


Side Effect er ein føroyskur elektroniskur rock tónleikabólkur, sum varð stovnaður í 1999. Teir hava framført á konsertum, festivalum vm. ymsastaðni í Føroyum, eitt nú luttóku teir á Prix Føroyar í 2005 og framførdu á G! Festivalinum í 2006. Sama ár samstarvaðu teir eisini við týska bólkin Eternal Nightmare.

Í 2014 skal ein av limunum í Side Effect, Brynjolfur á Heygum, gramføra á Roskilde Festival í Danmark.

Brynjolfur er systkinabarn Heiðrik á Heygum, sum eisini er tónleikari.

Limir í bólkinum
Brynjolfur á Heygum, keyboard
Ludvík Breckman, sangur
Rúni Christiansen, guitar

Keldur

Føroyskir tónleikabólkar
1999

Side Effect


Telus Communications Inc. (TCI) er en canadisk telekommunikationsvirksomhed, der ejes af Telus Corporation. De udbyder forskellige telekommunikationsprodukter som internet, mobiltelefoni, iptv og fastnet. Virksomheden har hovedkvarter i Vancouver, og før fusionen med BC Tel i 1999 havde de hovedkvarter i Edmonton, hvor virksomheden blev etableret i 1990.

Referencer

Telekommunikationsvirksomheder fra Canada
Etableret i 1990

Telus Communications


FIFA Kup konfederacija 2005. je bilo sedmo po redu takmičenje FIFA Kupa konfederacija koje se održalo u Njemačkoj od 15. do 29. juna 2005. Na FIFA Kupu konfederacija 2005. učestvovalo je osam reprezentacija. Starost nogometaša na spisku navedena je za 15. juni 2005.

Spisak nogometaša FIFA KK 2005.

Grupa A

Argentina

Selektor: José Pékerman

Australija

Selektor: Frank Farina

Njemačka

Selektor: Jürgen Klinsmann

Tunis

Selektor:  Roger Lemerre

Grupa B

Brazil

Selektor: Carlos Alberto Parreira

Grčka

Selektor:  Otto Rehhagel

Japan

Selektor:  Zico

Meksiko

Selektor:  Ricardo La Volpe

Reference

Vanjski linkovi
 FIFA Kup konfederacija  na FIFA.com

FIFA Kup konfederacija 2005.
2005

Igrači FIFA Kupa konfederacija 2005.


Svend Åge Madsen  (født 28. april 1928 i Grene Sogn, død 10. juni 2009 i Billund var en dansk autodidakt billedkunstner.

Svend Åge Madsen var uddannet håndværksmaler og arbejdede som sådan imange år. Han debuterede i 1948 og udforskede gennem alle årene kunstens forskellige genrer som maleri, tegning, keramik, tegning og grafik.

Han var inspireret i Nordens natur, og var optaget af at indfange og gengive lyset, tågen og lyset skiften.
Færøernes skiftende vejr med tåge og drivende skyer fastholdt han i alle farver indenfor gråtonernes farveskala.

Han er særligt kendt for at male de færøske små huse som står i det store åbne landskab, hvor lyset bryder igennem skyer og dis, der har lagt sig over fjelde, bjergeformationer, dybe kløfter og dale med indlejrede søer og vandløb.

Svend Åge Madsen gennemførte adskillige studierejser til Færøerne, Norge, Sverige og Finmarken.

Litteratur
 "Det stille grå lys", Jelling Bogtrykkeris Forlag, 1998
 "Det nordiske lys" med dagbogsnotater og tekster om hans maleri, udstillinger og rejser i Norge og på Færøerne, og med malerier og tegninger fra Danmark, Færøerne og Norge, Jelling Bogtrykkeris Forlag, 2005, SBN-13: 9788788444698

Eksterne henvisninger og kilder
 /www.kulturarv.dk
 www.galleri-sam.dk

Kunstnere fra Danmark
Landskabsmalere

Svend Aage Madsen (maler)


Go Go Smear the Poison Ivy er ein tónleikaútgáva hjá íslendska tónleikabólkinum múm.  Plátufelagið Fat Cat label útgav fløguna 24. september 2007. 12 løg eru á fløguni.

Løg á fløguni
 "Blessed Brambles" – 6:00
 "A Little Bit, Sometimes" – 3:50
 "They Made Frogs Smoke 'Til They Exploded" – 4:02
 "These Eyes Are Berries" – 3:00
 "Moon Pulls" – 2:32
 "Marmalade Fires" – 5:03
 "Rhubarbidoo" – 1:34
 "Dancing Behind My Eyelids" – 4:07
 "Schoolsong Misfortune" – 2:39
 "I Was Her Horse" – 2:08
 "Guilty Rocks" – 5:02
 "Winter (What We Never Were After All)" – 4:08

Ávísingar úteftir
 MusicBrainz

Íslendskar tónleikaútgávur
2007

Go Go Smear the Poison Ivy


Erik Schmidt (født 19. juni 1941) er en dansk politiker fra Socialdemokratiet, der fra 1998 til 2001 var borgmester i Augustenborg Kommune. Han blev valgt til kommunalbestyrelsen i 1994.

I sit civile erhverv er Erik Schmidt distriktssekretær.

Referencer

Tidligere borgmestre fra Danmark
Borgmestre fra Socialdemokraterne

Erik Schmidt (politiker)


An Stegonotus borneensis in uska species han Colubridae nga ginhulagway ni Robert F. Inger hadton 1967. An Stegonotus borneensis in nahilalakip ha genus nga Stegonotus, ngan familia nga Colubridae. Ginklasipika han IUCN an species komo diri gud kababarak-an. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Stegonotus

Stegonotus borneensis


Team IBT-Tripeak er et dansk cykelhold, som blev etableret i Solrød Kommune den 1. januar 2014 af cykelklubben Sydkystens Cycling. Holdet har siden begyndelsen haft IBT Isolering fra Helsingør som hoved- og navnesponsor, og kører som et DCU Elite Team.

Holdet

2024
Foreløbig trup

2023

Sejre

2022

2021

Sejre

Referencer

Eksterne henvisninger

DCU Elite Team
Etableret i 2014
Solrød Kommune

Team IBT-Tripeak


A Revista da Faculdade de Direito da Universidade de São Paulo é um periódico brasileiro especializado em literatura jurídica a cargo da Faculdade de Direito de São Paulo.

História
Sua criação foi a mando do artigo 175 do Decreto nº 1.159, de 3 de dezembro de 1892, que estabeleceu o Código das disposições comuns as instituições de ensino superior dependentes do Ministério da Justiça e Negócios Interiores e foi instituída em âmbito institucional em 26 de abril de 1893 e sua primeira edição foi lançada em 15 de novembro do ano idem com a denominação de Revista da Faculdade de Direito de São Paulo e a partir de 1934 passou a ter a denominação atual.

Ver também
Revista Acadêmica da Faculdade de Direito do Recife, criada em 1891.
Revista Jurídica da Presidência da República
Revista da Faculdade de Direito da Universidade Federal do Ceará
Boletim da Faculdade de Direito da Universidade de Coimbra, criado em 1914..

Ligações externas

Página institucional
Universidade de São Paulo
Revistas do Brasil


Sundhedsfarlige boliger - Københavns boligkomission 1939-1989 er en dansk dokumentarfilm fra 1989 instrueret af Bent Christensen.

Eksterne henvisninger

Dokumentarfilm fra Danmark
Danske film fra 1989


An Mesosa nigrohumeralis in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Stefan von Breuning hadton 1938. An Mesosa nigrohumeralis in nahilalakip ha genus nga Mesosa, ngan familia nga Cerambycidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mesosa

Mesosa nigrohumeralis


Trump Media & Technology Group (TMTG), også kendt som T Media Tech LLC, er et amerikansk medie- og teknologivirksomhed grundlagt i januar 2021 af den tidligere amerikanske præsident Donald Trump. Den 1. januar 2022 fratrådte den republikanske politiker Devin Nunes sin plads i Repræsentanternes Hus for at blive selskabet administrerende direktør (CEO). I februar 2022 lancerede TMTG et socialt netværk kaldet Truth Social.

Det blev annonceret den 20. oktober 2021, at TMTG havde indgået en fusionsaftale med selskabet Digital World Acquisition Corp (DWAC). DWAC var et børsnoteret skuffeselskab, som var blevet noteret med det formål at fusionere med et privat selskab, hvorved man kunne undgå processen med at børsnotere (også benævnt en IPO) det private selskab, her TMTG. På engelsk kaldes et sådan selskaber et 'special purpose acquisition company''' eller blot SPAC''. Fusionen værdisatte TMTG til $875 millioner pr. 21. oktober 2021. Den første dag efter annoncering af Truth Social og fusionen mellem TMTG og DWAC, d. 21. oktober 2021, steg aktierne i DWAC med 400%, fra $10 til $45,50. Den efterfølgende dag, d. 22. oktober 2021, steg aktiekursen yderligere og rundede på et tidspunkt $130, hvorefter kursen faldt og sluttede handelsdagen i en kurs på $94,20.

Referencer

Donald Trump
Medievirksomheder fra USA

Trump Media & Technology Group


The Twinkler er en amerikansk stumfilm fra 1916 af Edward Sloman.

Medvirkende
 William Russell som Bob Stephany
 Charlotte Burton som Rose Burke
 Clarence Burton som Boss Corregan
 William A. Carroll som Daddy Burke
 William Tedmarsh

Referencer

Eksterne henvisninger

Stumfilm fra USA
Amerikanske film fra 1916
Dramafilm fra USA

The Twinkler


Veliki Vrh pri Litiji () je naseljeno mjesto u sastavu općine Litija, regija Zasavska, Slovenija.

Historija

Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Litija.

Stanovništvo

Na popisu stanovništva 2011. godine, Veliki Vrh pri Litiji je imao 163 stanovnika.

Napomena: Do 1953. iskazivano pod imenom Veliki Vrh.

Reference

Vanjski linkovi

Naselja u Sloveniji
Naselja u Zasavskoj regiji

Veliki Vrh pri Litiji


An Novantinoe cristinae in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Santos-silva ngan Hovore hadton 2007. An Novantinoe cristinae in nahilalakip ha genus nga Novantinoe, ngan familia nga Cerambycidae.

Mabibilngan ini ha Guatemala. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Novantinoe

Novantinoe cristinae


An Lonchura caniceps in uska species han Aves nga syahan ginhulagway ni Tommaso Salvadori hadton 1876. An Lonchura caniceps in nahilalakip ha genus nga Lonchura, ngan familia nga Estrildidae. Ginklasipika han IUCN an species komo diri gud kababarak-an. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Lonchura

Lonchura caniceps


An Passerina leclancherii in uska species han Aves nga ginhulagway ni Frédéric de Lafresnaye hadton 1840. An Passerina leclancherii in nahilalakip ha genus nga Passerina, ngan familia nga Cardinalidae. Ginklasipika han IUCN an species komo diri gud kababarak-an.

Subspecies

Ini nga species ginbahin ha masunod nga subspecies:

 P. l. grandior
 P. l. leclancherii

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Passerina

Passerina leclancherii


Evropsko prvenstvo u nogometu – grupa A bila je jedna od šest grupa grupne faze takmičenja na Evropskom prvenstvu 2016. koje se odigralo u Francuskoj. Takmičenje u grupi A se igralo od 10. do 19. juna 2016. godine. U grupi su se nalazile četiri reprezentacije: Albanija, Francuska, Rumunija i Švicarska. Francuska kao pobjednik grupe, te Švicarska kao drugoplasirana ekipa obezbijedili su nastavak učešća u osmini finala Evropskog prvenstva.

Ekipe

Napomena

Tabela

Utakmice
''Utakmice su igrane po srednjoevropskom ljetnom vremenu (UTC+2).

Francuska - Rumunija

Albanija - Švicarska

Rumunija - Švicarska

Francuska - Albanija

Rumunija - Albanija

Švicarska - Francuska

Reference

Vanjski linkovi
 EP 2016 - grupa A na zvaničnoj stranici UEFA-e

A

Evropsko prvenstvo u nogometu 2016 - grupa A


1959 (MCMLIX) var sambært gregorianska kalendaranum eitt vanligt ár, ið byrjaði á einum hósdegi.

Hendingar
1. januar - Einaræðisharrin Fulgencio Batista flýggjar frá Havanna í Kuba, nú styrki Fidel Castros veksur.
 2. januar - Herur Fidels Castro kemur til Havanna, Kuba.
 3. januar - Alaska verður stakríki nummar 49 í USA.
 4. januar - Uppreistrarfólk leidd av Che Guevara koma til Havanna, Kuba.
 42 fólk lata lív í Kongo í einum matbardaga í millum løgreglumenn og lutakarar á ráðstevnu hjá Abako felagskapinum.
 6. januar - Fidel Castro kemur til Havanna í Kuba.
 8. januar - Charles de Gaulle verður forseti í Fraklandi.
 9. januar - Petur Mohr Dam verður løgmaður í Føroyum.
 12. januar - Motown Records verður stovnað í Detroit, Michigan í USA.
 13. januar - Kubanskir kommunistar avrætta 71 fylgjarar av fyrrverandi einaræðisharranum Fulgencio Batista.
 21. januar - Evropeiski Mannarættindadómstólurin verður settur á stovn.
 30. januar - Danska ferðamannaskipið MS Hans Hedtoft, rakar isfjall ávegis til Keypmannahavnar frá Grønlandi. Skipið søkkur og øll 95 umborð lata lív.
1. februar - Atkvøðugreiðsla í Sveis niðurstemmar valrætt til kvinnur.
 3. februar - Flogfar við tónleikarunum Buddy Holly, Ritchie Valens, og The Big Bopper dettur niður í Iowa, USA. Allir tríggir og flogskipari teirra lata lív. Vanlukkan verður seinni kend sum "The Day the Music Died".
 18. februar - Kvinnur hava valrætt fyri fyrstu ferð í Nepal.
 9. mars - Fyrsta Barbie dukkan kemur á marknaðin.
 11. mars - Holland vinnur Eurovision Song Contest við sanginum Een beetje.
 6. apríl - 31. Oscar-virðislønin verður hildin í Hollywood. Gigi vinnur heiðurslønina fyri besta film.
 27. apríl - Liu Shaoqi verður valdur statsleiðari í Kina. Hann tekur við av Mao Zedong.
 30. juni - 21 næmingar lata lív, og meir enn 100 verða meiðslaði tá eitt amerikanskt krígsflogfar dettur niður og rakar Miamori Elementary School á japonsku oynni Okinawa. Flogskiparin klárar at sleppa sær úr flogfarinum áðrenn stoytin.
 15. juli - Verkafall tekur seg upp ímillum stál arbeiðarar í USA.
 8. august - Flóð í Teivan hevur við sær at 2.000 lata lív.
 15. august - Kypros fær fullveldi.
 21. august - Hawaii verður statur nummar 50 í USA.
 24. august - Kypros verður limur í Sameindu Tjóðunum.
 16. september - Fyrsta kopimaskinan kemur á marknaðin. Talan er um eina Xerox 914.
26. september -  Tropiska ódnin "Vera" rakar Japan, og verður roknað við at 5.098 lata lív, 38.921 verða meiðslaði, og 1.533.000 verða heimleys.
 29. oktober - Teknirøðsfigururin Asterix verðu at síggja fyri fyrstu ferð í fransk-belgiska myndarøðsblaðnum Pilote.
 31. oktober - Ófriður tekur seg upp í Kongo.
 1. november - Ófriður tekur seg upp í Ruanda.
 14. desember - Makarios III verður valdur fyrsti forseti Kypros.

Ókendar dagsetningar
 Sokkabuksur koma á marknaðin.
 Fyrsti HIV smittaði persónur vitað er um doyr í Kongo í Afrika.
 Kaspiski tikarin doyr út í Iran.
 Íslenska løgreglan arbeiðir við fyrsta álvarsliga rúsevnismálinum í Reykjavík.
 Cadillac árgangur 1959 kemur á marknaðin.

List

Filmar
 Sleeping Beauty (Tornirósa) hjá Walt Disney (Frumsýndur 29. januar)
 Ben-Hur við Charlton Heston í høvuðsleiklutinum. (Frumsýndur 18. november) Filmurin vinnur 11 Oscars-virðislønir. Eitt met sum ikki verður javnað fyrr enn 39 ár seinni í 1998 av filminum Titanic hjá filmsleikstjóranum James Cameron.

Sjónvarpsrøðir
 CBS byrjar at vísa sjónvarpsrøðina The Twilight Zone (Frumsýnd 2. oktober) Røðin verður send í 5 ár frá 1959 - 1964.

Ítróttur

Fótbóltur
 2. mai -  FA-Cup finala í Englandi: Nottingham Forest-Luton Town 2–1 (2-0) á Wembley vøllinum í London.
 3. juni - UEFA-Cup finala: Real Madrid - Stade Reims 2–0 (2-0) í Stuttgart, Týsklandi
 29. juli - Føroyar-Ísland (B) 2-5 (1-3) í Tórshavn, Føroyum.
 18. august - Hetland-Føroyar 1-4 (0-4) í Lerwick, Hetlandi.

Føðingar
12. januar - Per Håkan Gessle, svenskur tónleikari (Roxette)
 22. februar -  Kyle MacLachlan, amerikanskur sjónleikari (Twin Peaks)
 16. mars - Jens Stoltenberg, norskur forsætismálaráðharri
 18. mars - Luc Besson, franskur filmsleikstjóri  (The Fifth Element)
 3. apríl - David Hyde Pierce, amerikanskur sjónleikari (Frasier)
 15. apríl - Emma Thompson, enskur sjónleikari (Sense and Sensibility)
 17. apríl - Sean Bean, enskur sjónleikari (The Lord of The Rings)
 22. mai - Morrissey, enskur sangari
 29. mai - Rupert Everett, enskur sjónleikari (My Best Friend's Wedding)
 11. juni - Hugh Laurie, enskur sjónleikari (House M.D.)
 12. juli - Pól á Kletti, foroyskur rithøvundur (d. 2021).
 26. juli - Kevin Spacey, amerikanskur sjónleikari (American Beauty)
 29. september - Jon Fosse, norskur høvundur og leikskald
 7. oktober - Simon Cowell, enskur tónleikaframleiðari og sjónvarpsdómari.
 5. november - Bryan Adams, kanadiskur sangari.
22. desember - Rósa samuelsen, løgtingskvinna

 31. desember - Val Kilmer, amerikanskur sjónleikari (Batman Forever)

Andlát
3. februar
Buddy Holly, amerikanskur rokksangari. (f. 1936)
Ritchie Valens, amerikanskur rokksangari (f. 1941)
The Big Bopper (J.P. Richardson), amerikanskur rokksangari (f. 1930)
17. juli - Billie Holiday, amerikonsk songkvinna. (f. 1915)

Keldur

1959


Kaliwatan sa insekto ang Anaphothrips atroapterus. Una ning gihulagway ni Hermann Priesner ni adtong 1921. Ang Anaphothrips atroapterus sakop sa kahenera nga Anaphothrips, ug kabanay nga Thripidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Ostriya
 Unggriya

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Ostriya
Anaphothrips
Insekto sa Ungariya

Anaphothrips atroapterus


Battlefront  is a computer wargame developed and published by Strategic Studies Group for the Apple II and Commodore 64 in 1986. The game is a turn-based strategy set in World War II.

Gameplay
Battlefront is a corps-level simulation wargame. Upon starting the game, player chooses from one of four scenarios that depict battles of World War II. The scenarios are based on Battle of Crete, Operation Winter Storm, Battle of Saipan, and Siege of Bastogne.

Development
The game was designed, programmed and finished in 14 weeks. Roger Keating created a dedicated disc operating system for the game that allowed rapid access to the data stored on the disc with subsequent reloading of the game screen. Additionally, Keating wrote a novel pathfinding routine that helped to minimize memory usage.

Reception
Jay Selover reviewed the game for Computer Gaming World, and stated that "Battlefront is a very good game which does an excellent job of putting the player into an authentic combat role: that of a Corps commander."

A reviewer of Computer and Video Games praised the game's historical accuracy and the possibility to create custom scenarios, but criticised the graphics. He stated that Battlefront "is a very good attempt, but it is not the perfect game that it might have been".

The game was nominated by Computer Gaming World for Strategy Game of the Year in 1987, but lost to Gettysburg: The Turning Point by Chuck Kroegel. Bruce Geryk in his article "Innovation Wars", published in 2006 in Computer Gaming World described Battlefront as legendary and said that "its landmark gameplay revolutionized the genre".

Reviews
Jeux & Stratégie #47

References

1986 video games
Strategic Studies Group games
Commodore 64 games
Apple II games
Computer wargames
Turn-based strategy video games
Video games developed in Australia
World War II video games

Battlefront (1986 video game)


Mahrampur é uma aldeia no distrito de Shaheed Bhagat Singh Nagar, do estado de Punjab, Índia. Ela está localizada a 1.9 quilómetros de distância de Garcha, a 9.4 quilómetros de Nawanshahr, a 3.9 quilómetros da sede do distrito Shaheed Bhagat Singh Nagar e a 96.7 quilómetros da capital Chandigarh. A aldeia é administrada por um Sarpanch, um representante eleito da aldeia.

Demografia
De acordo com o censos de 2011, a aldeia tem um número total de 133 casas e uma população de 622 elementos, dos quais 316 são do sexo masculino e 306 são do sexo feminino de acordo com o relatório publicado pelo Censo da Índia em 2011. A taxa de alfabetização da aldeia é 80.63%, sendo a média do estado 75.84%. A população de crianças sob a idade de 6 anos é de 85, que é 13.67% da população total da aldeia, e a relação do sexo das criança é aproximadamente 1297, quando comparada à média do estado de Punjab de 846. A maioria das pessoas é de Schedule Caste, constituindo cerca de 64.79% da população da aldeia. De acordo com o relatório publicado pelo Censo da Índia em 2011, 182 pessoas estavam envolvidas em actividades de trabalho fora da população total da aldeia que inclui 172 homens e 10 mulheres. De acordo com o relatório de pesquisa de censo de 2011, 56.04% dos trabalhadores descrevem seu trabalho como principal trabalho e 43.96% dos trabalhadores estão envolvidos na actividade marginal, que fornece subsistência por menos de 6 meses.

Transporte
A estação ferroviária de Nawanshahr é a estação de comboio mais próxima, no entanto, a estação ferroviária de Garhshankar fica a 22 quilómetros de distância da aldeia. O Aeroporto de Sahnewal é o aeroporto doméstico mais próximo, encontrando-se a 54 quilómetros, em Ludhiana, e o aeroporto internacional mais próximo fica situado em Chandigarh. Outro aeroporto internacional, o de Sri Guru Ram Dass Jee, é o segundo aeroporto internacional mais próximo, que fica a 156 quilómetros, em Amritsar.

Aldeias da Índia

Mahrampur


Communications Biology is a peer-reviewed open access scientific journal covering research in biology. It was established in 2018 and is published by Nature Portfolio. It is a sister journal to Communications Physics and Communications Chemistry.

 the acting editor-in-chief is Christina Karlsson Rosenthal.

Abstracting and indexing
The journal is abstracted and indexed in:

According to the Journal Citation Reports, the journal has a 2022 impact factor of 5.9, ranking it 12th out of 92 journals in the category "Biology".

See also
Nature
Nature Communications
Scientific Reports

References

External links

Nature Research academic journals
Biology journals
Academic journals established in 2018
English-language journals
Creative Commons Attribution-licensed journals
Continuous journals

Communications Biology


An Oligodon melanozonatus in uska species han Colubridae nga ginhulagway ni Wall hadton 1922. An Oligodon melanozonatus in nahilalakip ha genus nga Oligodon, ngan familia nga Colubridae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Oligodon

Oligodon melanozonatus


Kaliwatan sa ito ang Cetopsidium minutum. Una ning gihulagway ni Eigenmann ni adtong 1912. Ang Cetopsidium minutum sakop sa kahenera nga Cetopsidium, ug kabanay nga Cetopsidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Habagatang Amerika

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Habagatang Amerika
Cetopsidium

Cetopsidium minutum


Kahenera sa mga isda ang Aphyonus. Ang Aphyonus sakop sa kabanay nga Aphyonidae.

Ang kladogram matud sa Catalogue of Life mao:

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Aphyonus

Aphyonus


Rak jednjaka je rak koji nastaje uj jednjaku — cijevi za hranu koja prolazi između ždrijela i želuca. Simptomi često uključuju poteškoće kod gutanja i gubitka težine. Ostali simptomi mogu uključivati bol pri gutanju, promukao glas, uvećani limfni čvorovi ("žlijezde") oko ključnih kostiju, suhi kašalj i moguće iskašljavanje ili povraćanje krvi.

Tipovi
Dva glavna podtipa bolesti su jednjački karcinom skvamoznih ćelija (često skraćeno ESCC),koji je češći u svijetu u razvoju i jednjački adenokarcinom (EAC), koji je češći u razvijenom svijetu. Javljaju se i brojni manje uobičajeni tipovi. Karcinom jednjačkih pločastih ćelija nastaje iz epitelnih ćelija koje oblažu jednjak. Adenokarcinom nastaje iz žljezdanih ćelija u donjoj trećini jednjaka, često tamo gdje su se već transformirao u tip crijevnih ćelija (stanje poznato kao Barrettov jednjak). Uzroci skvamoznog tipa uključuju duhan/pušenje, alkohol, veoma topla pića, lošu ishranu i žvakanje areka oraha. Najčešći uzroci tipa adenokarcinoma su pušenje duhana, gojaznost i refluks kiseline.

Tiopovi tumora
Planokarcinom jednjaka
Adenokarcinom jednjaka

Ostali tumori jednjaka
Manje česti maligni tumori jednjaka su:
 karcinom vretenastih ćelija (slabo diferencirana varijanta planoćelijskog karcinoma), varikozni karcinom (dobro diferencirana varijanta planoćelijskog karcinoma):

 pseudosarkom,
 mukopidermoidni karcinom,
 adenoskvamozni karcinom,
 cilindrom (adenoidne cistasti karcinom),
 primarni karcinom svijetlih ćelija,
 horiokarcinom,
 karcinoidni tumor,
 sarkom
 primarni maligni melanom.

Metastatski tumori jednjaka
Metastatski tumori čine oko 3% tumora jednjaka. Melanom i rak dojke najčešće metastaziraju u jednjaku; ostali tumori čine rak glave i vrata, pluća, želuca, jetre, bubrega, prostate, testisa i kostiju. Ovi kanceri obično zahvataju vezivnu stromu oko jednjaka, dok primarni tumori jednjaka počinju svoj rast u njeovoj mukozi ili submukozi.

Znakovi i simptomi
Istaknuti simptomi se obično ne pojavljuju sve dok se rak ne infiltrira na preko 60% obima jednjačke cijevi, do kada je tumor već u poodmakloj fazi. Početak simptoma obično je uzrokovan sužavanjem cijevi zbog fizičkog prisustva tumora.

Prvi i najčešći simptom obično su poteškoće pri gutanju, koje se često javljaju prvo sa čvrstom hranom, a kasnije sa mekšom i tečnostima. U početku bol pri gutanju manje je uobičajena. Gubitak težine je često početni znak u slučajevima karcinoma skvamoznih ćelija, iako ne obično u slučajevima adenokarcinoma. Eventualni gubitak težine zbog smanjenog apetita i pothranjenosti je uobičajen. Bol iza grudne kosti ili u epiželučanoj regij regiji oko trbuha se često osjeća kao žgaravica. Bol često može biti jak, a pogoršava se kada se hrana bilo koje vrste proguta. Drugi znak može biti neuobičajeno hrapav, kreštav ili promukao kašalj, kao posljedica tumora koji zahvata rekurentni larinksni nerv.

Prisustvo tumora može poremetiti normalne kontrakcije jednjaka prilikom gutanja. To može dovesti do mučnina i povraćanja, regurgitacija hrane i kašlja. Također postoji povećan rizik od aspiracijske pneumonije zbog ulaska hrane u disajne puteve kroz abnormalne veze (fistula) koje se mogu razviti između jednjaka i traheje (dušnika). Rani znakovi ove ozbiljne komplikacije mogu biti kašalj nakon pijenja ili jela. Površina tumora može biti krhka i krvariti, što može uzrokovati povraćanje krvi. Kod uznapredovale bolesti javlja se kompresija lokalnih struktura, što dovodi do problema kao što su opstrukcija gornjih disajnih puteva i sindrom gornje šuplje vene. Može se javiti hiperkalcemija (višak kalcija u krvi).

Ako se rak proširio negdje drugdje, mogu se pojaviti simptomi povezani s metastatskom bolešću. Uobičajena mjesta širenja uključuju obližnje limfne čvorove, jetru, pluća i kosti. Metastaze u jetri mogu uzrokovati žuticu i oticanje abdomena (ascites). Metastaze u plućima mogu uzrokovati, između ostalih simptoma, otežano disanje zbog viška tekućine oko pluća (pleurski izljev) i dispneju (osjećaji često povezani s oštećenim disanjem).

Uzroci
Dva glavna tipa (tj. karcinom skvamoznih ćelija i adenokarcinom) imaju različite skupove faktora rizika. Karcinom skvamoznih ćelija je povezan faktorima životnog stila kao što su pušenje duhana i alkohol. Adenokarcinom je povezan sa efektima dugotrajnog refluksa kiseline. Duhan je faktor rizika za oba tipa. Oba tipa su češća kod ljudi starijih od 60 godina.

Skvamozni karcinom
Dva glavna faktora rizika za karcinom skvamoznih/pločastih ćelijaa jednjaka su duhan (pušenje ili žvakanje) i alkohol. Kombinacija duhana i alkohola ima snažan sinergijski efekt. Neki podaci pokazuju da je oko polovina svih slučajeva uzrokovana pušenjem, a oko jedne trećine alkoholom, dok je više od tri četvrtine slučajeva kod muškaraca uzrokovano kombinacijom pušenja i obilnog alkoholiziranja. Rizici  s alkoholom povezani su sa njegovim aldehidnim metabolitom i mutacijama u određenim srodnim enzimima. Takv metaboličke varijante su relativno česte u Aziji.

Ostali relevantni faktori rizika uključuju redovnu konzumaciju veoma toplih napitaka (preko 65 °C ili 149 °F) i gutanje kaustične supstance. Visok nivo izloženosti nitrozaminima u ishrani (hemijski spojevi u duhanskom dimu i određenim namirnicama) takođe se čini relevantnim faktorom rizika. Čini se da nepovoljni obrasci ishrane uključuju izlaganje nitrozaminima putem mesnih prerađvima i mesa sa roštilja, kiselog povrća itd., kao i nizak unos svježe hrane.< ref name=WCR2014/> Ostali povezani faktori uključuju nutritivne nedostatke, nizak socioekonomski status i lošu higijenu usne duplje. Žvakanje betel orah (areca) je važan faktor rizika u Aziji.

Fizička trauma može povećati rizik. Ovo može uključivati i ispijanje veoma toplih napitaka.

Adenokarcinom

Preovladavajuća incidencija kod muškaraca je posebno jaka kod ovog tioa  karcinoma jednjaka, koji se javlja oko 7–10 puta češće nego kod žena ova neravnoteža može biti vezana za osobenosti interakcije ostalih poznatih faktora rizika, u ključujući i kiselinski refluks gojaznost.

Dugotrajni erozivni efekti kiselinskog refluksa (izuzetno uobičajeno stanje, također poznato kao gastroezofagusna refluksna bolest ili GERB) snažno su povezani s ovim tipom raka. Dugotrajno GERB može izazvati promjenu tipa ćelije u donjem dijelu jednjaka, kao odgovor na eroziju njegove skvamozne sluznice. Ovaj fenomen, poznat kao Barrettov jednjak, izgleda da se pojavljuje oko 20 godina kasnije kod žena nego kod muškaraca, vjerovatno zbog hormonskih faktora. Na mehaničkom nivou, u jednjaku postoji mali HOXA13 ekspresijski odjeljak koji je otporniji na žuč i kiseline nego normalni skvamozni epitel i koji je sklon i crijevnoj diferencijaciji kao i onkogenoj transformaciji. Nakon GERB-a, ovaj odjeljak koji eksprimira HOXA13 nadmašuje normalni skvamozni odjeljak, što dovodi do intestinalnog aspekta jednjaka i povećane sklonosti razvoju raka jednjaka. Simptomski GERB ili žučni refluks čini Barrettov jednjak vjerovatnijim, što zauzvrat povećava rizik od daljih promjena koje u konačnici mogu dovesti do adenokarcinoma. Rizik od razvoja adenokarcinoma u prisustvu Barrettovog jednjaka nije jasan i možda je u prošlosti bio precijenjen.

Čini se da su gojaznost ili prekomerna težina povezani sa povećanim rizikom. Čini se da je povezanost s gojaznošću najjača od svih tipova povezanog s gojaznošću karcinoma, iako razlozi za to ostaju nejasni. Abdominalna gojaznost javlja se kao faktor od posebne važnosti, imajući u vidu bliskost njene povezanosti s ovim tipom raka, kao i sa GERB-om i Barrettovim jednjakom. Ovaj tip  gojaznosti je karakteristična za muškarce. Fiziološki, stimuliše GERB, a takođe ima i druge hronične upalne efekte.

Infekcija Helicobacter pylori (česta pojava za koju se smatra da je zahvatila više od polovine svjetske populacije) nije faktor rizika za adenokarcinom jednjaka i zapravo se čini protektivnim. Iako je uzrok GERB-a i faktor rizika za karcinom želuca, čini se da je infekcija povezana sa smanjenim rizikom od adenokarcinoma jednjaka za čak 50%. Biološko objašnjenje zaštitnog efekta je donekle nejasno. Jedno od objašnjenja je da neki sojevi H. pylori smanjuju želučanu kiselinu, čime se smanjuju oštećenja od GERB-a. Smanjenje stope infekcija H. pylori u zapadni populacijiđama u posljednjih nekoliko decenija, koja je povezana sa manjom prenaseljenošću u domaćinstvima, mogla bi biti faktor u istovremenom porastu adenokarcinoma jednjaka.

Ženski hormoni također mogu imati zaštitni efekat, jer EAC nije samo mnogo rjeđi kod žena, već se razvija kasnije u životu, u prosjeku za 20 godina. Iako studije mnogih reproduktivnih faktora nisu dale jasnu sliku, izgleda da rizik za majku opada u skladu sa produženim periodom dojenja.

Pušenje duhana povećava rizik, ali je efekat kod adenokarcinoma jednjaka blag u poređenju sa karcinomom skvamoznih ćelija, a alkohol nije dokazan kao uzrok.

Povezana stanja
 Rak glave i vrata povezan je sa drugim primarnim tumorima u regiji, uključujući karcinom pločastih ćelija jednjaka, zbog kancerizacija polja (tj. regionalne reakcije na dugotrajnu izloženost kanceriima).
 Tiloza s karcinomom jednjaka je rijetka porodična bolest sa autosomno dominantnim nasljeđivanjem koja je povezana s mutacijom gena RHBDF2 na hromosomu 17: uključuje zadebljanje kože dlanova i tabana i visok životni rizik od karcinoma skvamoznih ćelija
.
 Ahalazija (tj. nedostatak nevoljnog refleksa u jednjaku nakon gutanja) čini se da je faktor rizika za oba glavna tipa raka jednjaka, barem kod muškaraca, zbog stagnacije zarobljene hrane i pića.
 Plummer-Vinsonov sindrom (rijetka bolest koja uključuje jednjačku mrežu)  također jefaktor rizika.
 Postoje neki dokazi koji upućuju na moguću uzročnu vezu između ljudskog papiloma virusa (HPV) i karcinoma jednjačkih  pločastih ćelija. Njihovi međuondnsi su nerasni. Mogući značaj HPV-a mogao bi biti veći na mjestima koja imaju posebno visoku učestalost ovog oblika bolesti, kao u nekim azijskim zemljama, uključujući Kinu.
 Postoji veza između celijakije i raka jednjaka. Osobe s neliječenom celijakijom imaju veći rizik, ali se taj rizik smanjuje s vremenom nakon dijagnoze, vjerovatno zbog usvajanja dijete bez glutena, za koju se čini da ima zaštitnu ulogu od razvoja malignosti kod osoba s celijakijom. Međutim, čini se da kašnjenje u dijagnostici i započinjanju dijete bez glutena povećava rizik od malignosti. Štaviše, u nekim slučajevima do otkrivanja celijakije dolazi zbog razvoja raka, čiji su rani simptomi slični onima koji se mogu pojaviti kod celijakije.

Dijagnoza

Klinička evaluacija
Iako se može posumnjati na okluzivni tumor pri gutanju barija ili barijskom obroku, dijagnoza se najbolje postavlja pregledom pomoću endoskopa. To uključuje prolazak fleksibilne cijevi sa svjetlom i kamerom niz jednjak i njegovog pregled zida, a naziva se ezofagogastroduodenoskopija. Uzete biopsije sumnjivih lezija se zatim histološki ispituju na znakove malignosti.

Potrebno je dodatno testiranje da se procijeni koliko se rak proširio. Kompjuterizirana tomografija (CT) grudnog koša, abdomena i karlice može proceniti da li se rak proširio na susiedna tkiva ili udaljene organe (posebno jetru i limfne čvorove). Osetljivost CT-skeniranja ograničena je njegovom sposobnošću da detektuje mase (npr. uvećani limfni čvor ili zahvaćeni organi) uglavnom veće od 1 cm. Pozitronska emisiona tomografija se također koristi za procjenu obima bolesti i smatra se preciznijom od samog CT-snimka. PET/MR kao novi modalitet pokazao je obećavajuće rezultate u preoperativnom stadiju sa priličnom izvodljivošću i dobrom korelacijom u poređenju sa PET/CT. Može poboljšati diferencijaciju tkiva snižavanjem doze zračenja za pacijenta. Jednjački endoskopski ultrazvuk može pružiti informacije o stadiju u vezi sa nivoom invazije tumora i mogućim širenjem na regionalne limfne čvorove.

Lokacija tumora se općenito mjeri udaljenosti od zuba. Za potrebe određivanja lokacije, jednjak (dužine 25 cm ili 10 u dužini) dijeli se obično na tri segmnta. Adenokarcinomi se obično javljaju bliže želucu, a karcinomi skvamoznih ćelija bliže ždrijelu, ali mogu nastati bilo gdje u jednjaku.

Stepenovanje
Stadiranje je zasnovano na TNM sistemu, koji klasifikuje količinu tumorske invazije (T), zahvaćenost limfnih čvorova (N) i udaljene metastaze (M). Do sada poželjna klasifikacija je 2010 AJCC sistema za rak jednjaka i jednjački spoj. Kako bi pomogao u donošenju kliničkih odluka, ovaj sistem također uključuje informacije o tipu ćelije (ESCC, EAC, itd.), sistem stepenovanja (stepen diferencijacija – indikacija biološke agresivnost ćelija raka) i lokaciju tumora (gornji, srednji, donji ili spojni. (Rak koji nastaje na spoju između jednjaka i želuca često se klasificira kao rak želuca, kao u ICD-10) Vidi:

Prevencija
Prevencija uključuje prestanak pušenja ili žvakanja duhana. Prevladavanje ovisnosti o žvakanju areke u Aziji je još jedna obećavajuća strategija za prevenciju karcinoma skvamoznih čelijaa jednjaka. Rizik može također biti smanjen održavanjem normalne tjelesne težine.

Prema američkom Nacionalnom institutu za rak, preporučena  "prehrana bogata krstašicama (kupus, brokula/brokolini, karfiol, prokulice) i zelenim i žutim povrćem i voćem povezana je sa smanjenim rizikom od raka jednjaka." Hranjuva vlakna smatraju se zaštitnim, posebno protiv adenokarcinoma jednjaka. Nema dokaza da vitaminski dodaci mijenjaju rizik.

Skrining
Ljudi sa Barrettovim jednjakom (promjenom u ćelijama koje oblažu donji dio jednjaka) imaju mnogo veći rizik, i mogu biti redovno podvrgnut endoskopskom pregledu za rane znakove raka. Budući da je korist od skrininga na adenokarcinom kod ljudi bez simptoma nejasna, ne preporučuje se u Sjedinjenim Državama. Neka područja svijeta s visokim stopama skvamoznog karcinoma imaju programe skrininga.

Upravljanje

Liječenjem najbolje upravlja multidisciplinarni tim koji pokriva različite specijalnosti. Adekvatna hrana mora biti osigurana, a odgovarajuća stomatološka njega je neophodna. Faktori koji utiču na odluke o liječenju uključuju stadij i ćelijski tip raka (EAC, ESCC i drugi tipovi), zajedno sa općim stanjem osobe i svim drugei bolestima koje su prisutne.

Općenito, liječenje je ograničenona na lokaliziranu bolest, bez udaljenih metastaza: u takvim slučajevima može se razmotriti kombinirani pristup koji uključuje operaciju. Bolest koja je široko rasprostranjena, metastatska ili rekurentna liječi se palijativno: u ovom slučaju, hemoterapija se može koristiti za produženje preživljavanja, dok tretmani kao što su radioterapija ili [ [stent]]iranje mogu se koristiti za ublažavanje simptoma i lakše gutanje.

Hirurgija

Ako je rak dijagnosticiran još u ranoj fazi, može biti moguće kirurško liječenje s kurativnom namjerom. Neki mali tumori koji zahvataju samo mukozu ili sluznicu jednjaka mogu se ukloniti endoskopskom resekcijom sluznice (EMR). Inače, kurativna operacija lezija u ranoj fazi može uključivati uklanjanje cijelog ili dijela jednjaka (ezofagektomija), iako je ovo teška operacija s relativno visokim rizikom od smrtnosti ili postoperativnih poteškoća. Prednosti operacije su manje jasne u ranoj fazi ESCC nego EAC. Postoji veliki broj hirurških opcija, a najbolji izbori za određene situacije ostaju predmet istraživanja i rasprave. Osim karakteristika i lokacije tumora, drugi faktori uključuju stanje pacijenta i vrstu operacije s kojom je hirurški tim najiskusniji.

Pri razmatranju operacije je relevantan faktor vjerovatni kvalitet života nakon liječenja.  Hirurški ishodi su vjerovatno bolji u velikim centrima gdje se zahvati često izvode. Ako se rak proširio na druge dijelove tijela, ezofagektomija se danas normalno ne izvodi.

Ezofagektomija je uklanjanje segmenta jednjaka; kako se time skraćuje dužina preostalog jednjaka, neki drugi segment digestivnog trakta se povlači kroz grudni koš i interponira. To je obično želudac ili dio debelog crijeva ili jejunum. Ponovno povezivanje želuca sa skraćenim jednjakom naziva se ezofagoželučana anastomoza.

Ezofagektomija se može izvesti na nekoliko način. Izbor hirurškog pristupa ovisi o karakteristikama i lokaciji tumora, te sklonosti hirurga. Nedostaju jasni dokazi iz kliničkih ispitivanja za koje pristupi daju najbolje rezultate u različitim okolnostima. Prva odluka, u vezi sa tačkom ulaska, je između transhiijalnog i transtoraksnog postupka. Noviji transhiijalni pristup izbjegava potrebu za otvaranjem grudnog koša; umjesto toga, hirurg ulazi u tijelo kroz rez u donjem dijelu trbuha i drugi na vratu. Donji dio jednjaka se oslobađa od okolnih tkiva i po potrebi siječe. Želudac se zatim gura kroz jednjački hijatus (rupa u kojoj jednjak prolazi kroz dijafragmu) i spaja se sa preostalim gornjim dijelom jednjaka na vratu.

Tradicijski transtoraksni pristup ulazi u tijelo kroz grudni koš i ima brojne varijacije. Torakoabdominalni pristup otvara trbušnu i toraksnu šupljinu zajedno, dvoetapni pristup Ivor Lewis (također nazvan Lewis-Tanner) uključuje početnu laparotomiju i konstrukciju želučane sonde, nakon čega slijedi desna torakotomija za izrezivanje tumora i stvaranje ezofagoželudačne anastomoze. Trostepeni McKeownob pristup dodaje treći rez na vratu, kako bi se završila vratna anastomoza. Nedavni pristupi nekih hirurga koriste ono što se zove proširena ezofagektomija, gdje se uklanja en bloc više okolnih tkiva, uključujući limfne čvorove.
Ako osoba uopće ne može gutati, može se umetnuti jednjački stent kako bi jednjak ostao otvoren; stentovi mogu također pomoći u začepljenju fistula. nazoželučana sonda može biti neophodna za nastavak hranjenja dok se provodi liječenje tumora, a nekim pacijentima je potrebna gastrostomija (otvor za hranjenje na koži koji omogućava direktan pristup želucu). Poslednja dva su posebno važna ako pacijent ima tendenciju da aspirira hranu ili pljuvačku u disajne puteve, što predisponira za aspiracijsku upalu pluća.

Hemoterapija i radioterapija
Hemoterapija ovisi o tipu tumora, ali ima tendenciju da se bazira na cisplatinu (ili karboplatinu ili oksaliplatinu) svake tri sedmice sa fluorouracilom (5-FU) bilo kontinuirano ili svake tri sedmice. U novijim studijama, dodatak epirubicina bio je bolji od drugih uporedivih režima u uznapredovalom neresektabilnom karcinomu. Kemoterapija se može dati nakon operacije (adjuvantno, tj. za smanjenje rizika od recidiva), prije operacije (neoadjuvantno) ili ako operacija nije moguća; u ovom slučaju se koriste cisplatin i 5-FU. Tekuća ispitivanja uspoređuju različite kombinacije kemoterapije; ispitivanje faze II/III REAL-2 – na primjer – upoređuje četiri režima koji sadrže epirubicin i ili cisplatin ili oksaliplatin, i kontinuirano infuzijski fluorouracil ili kapecitabin.

Radioterapija se daje prije, za vrijeme ili nakon hemoterapije ili operacije, a ponekad i samostalno za kontrolu simptoma. Kod pacijenata s lokaliziranom bolešću, ali kontraindikacijama za operaciju, "radikalna radioterapija" može se koristiti s kurativnim ciljem.

Ostali pristupi
Oblici endoskopske terapije korišćeni su za stadije 0 i I bolesti: endoskopska resekcija sluznice (EMR) i ablacija sluznice pomoću radiofrekventne ablacije, fotodinamičke terapije, Nd-YAG lasera ili koagulacije argon plazma.

Laserska terapija zasniva se na upotrebi svjetlosti visokog intenziteta za uništavanje tumorskih ćelija uz djelovanje samo na tretirano područje. Ovo se obično radi ako se rak ne može ukloniti operacijom. Uklanjanje blokade može pomoći kod bolova i poteškoća pri gutanju. Fotodinamička terapija, tip laserske terapije, uključuje upotrebu lijekova koje apsorbiraju ćelije raka; kada su izloženi posebnom svjetlu, lijekovi postaju aktivniji i uništavaju ćelije raka.

Prećenje
Pacijenti se pomno prate nakon što je završen režim liječenja. Često se koriste drugi tretmani za poboljšanje simptoma i maksimiziranje ishrane.

Prognoza
Općenito, prognoza karcinoma jednjaka je prilično loša, jer većina pacijenata ima uznapredovalu bolest. U periodu kada se pojave prvi simptomi (kao što su otežano gutanje), bolest je već uznapredovala. Ukupna petogodišnja stopa preživljavanja (5YSR) u Sjedinjenim Državama je oko 15%, pri čemu većina ljudi umire u prvoj godini od postavljanja dijagnoze. Najnoviji podaci o preživljavanju za Englesku i Wales (pacijenata dijagnosticirana tokom 2007.) pokazuju da samo jedna od deset osoba preživi rak jednjaka najmanje deset godina.

Individualizirana prognoza u velikoj mjeri ovisi o fazi. Oni sa karcinomom koji je u potpunosti ograničen na mukozu jednjaka imaju oko 80% 5YSR, ali zahvaćenost submukoze ovo smanjuje na manje od 50%. Proširenje u muscularis propria (mišićni sloj jednjaka) sugerira 20% 5YSR, a proširenje na strukture u blizini jednjaka predviđa 7% 5YSR. Pacijenti sa udaljenim metastazama (koji nisu kandidati za kurativne operacije) imaju manji od 3% 5YSR.

Epidemiologija

Rak jednjaka je osmi najčešće dijagnostikovani rak u svijetu, i zbog svoje loše prognoze je šesti najčešći uzrok smrti od raka. Prouzročio je oko 400.000 smrtnih slučajeva u 2012., što čini oko 5% svih smrtnih slučajeva od raka (dijagnostikovano je oko 456.000 novih slučajeva, što predstavlja oko 3% svih karcinoma).

ESCC (karcinom skvamoznih ćelija jednjaka) čini 60–70% svih slučajeva karcinoma jednjaka u svijetu, dok EAC (adenokarcinom jednjaka) čini daljnjih 20–30% (melanomi, leiomiosarkomi, karcinoidi i limfomi). ref name="Conteduca-2012"/> Incidencija dva glavna tipa karcinoma jednjaka uveliko varira između različitih geografskih područja. Općenito, ESCC je češći u svijetu u razvoju, a EAC je češći u razvijenom svijetu. Širom svijeta stopa incidencije ESCC-a u 2012. godini iznosila je 5,2 nova slučaja na 100.000 čovjek/godina, s dominantnošću muškaraca (7,7/100.000 naspram 2,8/100.000  kod žena). Bio je to uobičajen tip u 90% proučavanih zemalja. ESCC je posebno čest u takozvanom "azijskom pojasu raka jednjaka", području koje prolazi kroz sjevernu Kinu, južnu Rusiju, sjeveroistočni Iran, sjeverni Afganistan i istočnu Tursku. U 2012. godini, oko 80% slučajeva ESCC-a u svijetu dogodilo se u centralnoj i jugoistočnoj Aziji, a više od polovine (53%) svih slučajeva bilo je u Kini. Zemlje s najvećom procijenjenom nacionalnim stopom incidencije bile su (u Aziji) Mongolija i Turkmenistan i (u Africi) Malavi, Kenija i Uganda. Problem raka jednjaka odavno je prepoznat u istočnim i južnim dijelovima Subsaharske Afrike, gdje prevladava tip ESCC.

U zapadnim zemljama, EAC je postao dominantan oblik bolesti, nakon povećanja incidencije tokom posljednjih decenija (za razliku od incidencije ESCC-a, koja je uglavnom ostala stabilna). U 2012., globalna stopa incidencije za EAC bila je 0,7/100.000, sa snažnom prevlašću muškaraca (1,1/100.000 kod muškaraca naspram 0,3/100.000 kod žena). Područja s posebno visokim stopama incidencije uključuju sjevernu i zapadnu Evropu, Sjevernu Ameriku i okeaniju. Zemlje s najvišim zabilježenim stopama bile su UK, Nizozemska, Irska, Island i Novi Zeland.

Research directions
The risk of esophageal squamous-cell carcinoma may be reduced in people using aspirin or related NSAIDs, but in the absence of randomized controlled trials the current evidence is inconclusive.

Također pogledajte
 Jednjačkoželučani spojni adenokarcinom
Jednjak

Reference

Vanjski linkovi

NCI esophageal cancer
Cancer.Net: Esophageal Cancer
Esophageal Cancer  From Cancer Management: A Multidisciplinary Approach
Oesophageal Cancer at Cancer Research UK
National Comprehensive Cancer Network

Gastrointestinalni rak
Probavni sistem

Rak jednjaka


Peqin là một đô thị trong quận Peqin thuộc hạt Elbasan, Albania. Dân số năm 2005 là 7242 người.

Chú thích

Tham khảo

Khu dân cư ở hạt Elbasan

Peqin


The Figurehead er en amerikansk stumfilm fra 1920 af Robert Ellis.

Medvirkende
 Eugene O'Brien som Sheridan Dow
 Anna Q. Nilsson som Mary Forbes
 Ora Carew som Sylvia Freeman
 Edwin Stevens som Frank Freeman
 Joseph W. Girard som James Durfee
 Frances Parks som Kitty
 Kate Price som Devlin

Referencer

Eksterne henvisninger

Stumfilm fra USA
Amerikanske film fra 1920

The Figurehead (film)


An Engraulis eurystole in uska species han Actinopterygii nga syahan ginhulagway ni Joseph Swain ngan Meek hadton 1884. An Engraulis eurystole in nahilalakip ha genus nga Engraulis, ngan familia nga Engraulidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Engraulis

Engraulis eurystole


An Vesperus flaveolus in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Étienne Mulsant ngan Claudius Rey hadton 1863. An Vesperus flaveolus in nahilalakip ha genus nga Vesperus, ngan familia nga Cerambycidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Vesperus

Vesperus flaveolus


Fighting Odds er en amerikansk stumfilm fra 1917 af Allan Dwan.

Medvirkende
 William T. Carleton.
 Henry Clive som Mr. Copley.
 Charles Dalton som John W. Blake.
 Maxine Elliott som Mrs. Copley.
 Eric Hudson.

Referencer

Eksterne henvisninger

Stumfilm fra USA
Amerikanske film fra 1917
Dramafilm fra USA

Fighting Odds