Nicolas Kim Coppola, poznatiji kao Nicolas Cage, američki je glumac, filmski producent i režiser. Bio je glavni glumac u različitim žanrovima, od romantičnih komedija i drama do naučne fantastike i akcije. U počecima karijere glumio je u filmovima poput Djevojka iz doline (1983), Utrka s Mjesecom (1984), Ptičica (1984), Peggy Sue se udala (1986), Podizanje Arizone (1987), Začarana mjesecom (1987), Poljubac vampira (1989), Divlji u srcu (1990), Medeni mjesec u Vegasu (1992) i Red Rock West (1993).

Cage je dobio Oscara, Zlatni globus i Nagradu Udruženja filmskih glumaca za ulogu holivudskog pisca alkoholičara u filmu Napuštajući Las Vegas (1995) prije no što je privukao pažnju šireg auditorija u mainstream filmovima poput Hrid (1996), Čovjek bez lica (1997), Opasan let (1997), Grad anđela (1998) i Nacionalno blago (2004). Dobio je drugu nominaciju za Oscara za ulogu Charlieja i Donalda Kaufmana u filmu Adaptacija (2002). Iste godine režirao je film Sonny, za koji je bio nominiran za Veliku specijalnu nagradu na Filmskom festivalu Deauville. Cage je vlasnik produkcijske kompanije Saturn Films. Producirao je filmove kao što su Sjenka vampira (2000) i Život Davida Galea (2003).

Iako su njegovi nastupi u filmovima Prognostičar (2005), Gospodar rata (2005), Zli poručnik (2009) i Kick-Ass (2010) zaradili pohvalne kritike, uz uloge u komercijalno uspješnim filmovima poput Ghost Ridera (2007) i Proročanstva (2009), Cage je bio jako kritiziran proteklih godina zbog svog odabira uloga. Neke od njih kritika je jednoglasno pokopala. Međutim, nedavno je glumio u filmovima The Croods i Joe, koji su toplo dočekani od strane kritičara.

Reference

Vanjski linkovi

Rođeni 1964.

Američki glumci
Američki režiseri
Američki producenti
Porodica Coppola
Amerikanci porijeklom iz Italije
Amerikanci porijeklom iz Njemačke
Amerikanci porijeklom iz Poljske

Nicolas Cage


O Centro Canadense de Arquitetura (em francês: Centre Canadien d'Architecture; em inglês: Canadian Centre for Architecture) é um museu de arquitetura pesquisa em Montreal, Quebec, no Canada. Fundado em 1979 por Phyllis Lambert (membro da famosa família Bronfman), a sua missão é sensibilizar o público em geral sobre o papel da arquitetura na sociedade de hoje, promover a pesquisa nessa área e contribuir para a inovação na prática do desenho. Lambert também é presidente do Conselho de Curadores e Mirko Zardini, Diretor do Centro. Está localizado na rua Baile,1920, Montreal.

História
O Centro Canadense de Arquitetura foi projetado pelo arquiteto Peter Rose Montrealers. Concluído em 1989, se juntou à Casa Shaughnessy, complexo construído por Thomas Shaughnessy. A Casa Shaughnessy foi completada por William Tutin Thomas, um arquiteto de Montreal, em 1876.

O centro recebeu o Prêmio de Honra de Arquitetura do Instituto Americano de Arquitetos e medalhas do Governador Geral em Arquitetura em 1992.

A maioria dos quartos da mansão foi restaurado ao seu estado original em 1874. O centro oferece passeios personalizados para grupos específicos e programas educativos para crianças.

Fundos do museu
O centro tem vastas coleções de livros e objetos que mostram vários aspectos do ambiente de construção e certos aspectos do design industrial. Dentro das coleções gerais, tem coleções especiais, tais como as relativas aos jogos de arquitetura para crianças, exposições universais e arquitetos importantes como Ernest Cormier, Peter Eisenman, Erickson Arthur, John Hejduk, Cedric Price, Aldo Rossi, James Stirling e o artista Gordon Matta-Clark.

O centro realiza mostras regulares para pesquisa sobre questões temáticas, diferentes aspectos de suas coleções e hosts exposições itinerantes de outros museus. Ele também tem uma extensa biblioteca, uma sala de concertos, e um jardim bem planejado. O jardim de esculturas localizado no outro lado do René Lévesque Boulevard oferece uma escala cheia de fantasmas, como o andar inferior do fundo da mansão Shaughnessy, e uma variedade de esculturas modernistas ou edifícios que são desenvolvidos em torno do tema arquitetura.

O centro possui também uma Biblioteca de pesquisa, que é aberta ao público, mas somente com hora marcada. Ela comemorou seu vigésimo aniversário em 2009.

Bibliografia
 Pound, Richard W. (2005). 'Fitzhenry and Whiteside Book of Canadian Facts and Dates'. Fitzhenry and Whiteside.
 Parcs Canada, Montréal, une ville d'histoire, 2004, p.70.

Ligações externas
 CCA homepage em inglês e francês

Museus de Montreal
Canadense

Centro Canadense de Arquitetura


An Dysodia binoculata in uska species han Lepidoptera nga ginhulagway ni Warren hadton 1901. An Dysodia binoculata in nahilalakip ha genus nga Dysodia, ngan familia nga Thyrididae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Dysodia

Dysodia binoculata


Vernon là một thành phố thuộc quận Lamar, bang Alabama, Hoa Kỳ. Dân số năm 2009 là 1872 người, mật độ đạt 123 người/km².

Chú thích

Tham khảo

Lamar, Alabama

Vernon, Alabama


An Apareiodon machrisi in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Lauro Travassos hadton 1957. An Apareiodon machrisi in nahilalakip ha genus nga Apareiodon, ngan familia nga Parodontidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Apareiodon

Apareiodon machrisi


Huyện Slavsky () là một huyện hành chính tự quản (raion), của Tỉnh Kaliningrad, Nga. Huyện có diện tích 1384 kilômét vuông, dân số thời điểm ngày 1 tháng 1 năm 2000 là 22500 người. Trung tâm của huyện đóng ở Slavsk.

Tham khảo

Huyện của Tỉnh Kaliningrad
Huyện của Nga

Slavsky (huyện)


An Prosymna janii in uska species han Colubridae nga ginhulagway ni Giovanni Giuseppe Bianconi hadton 1862. An Prosymna janii in nahilalakip ha genus nga Prosymna, ngan familia nga Colubridae. Ginklasipika han IUCN an species komo diri gud kababarak-an. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Prosymna

Prosymna janii


Ang Laguna Largo ngalan niining mga mosunod:

Arhentina

 Laguna Larga (lanaw sa Arhentina, Provincia de Santa Cruz, lat -49,50, long -69,23),

Colombia

 Laguna Larga (lanaw sa Colombia, Departamento del Meta),

Tinipong Bansa

 Laguna Largo (lanaw sa Tinipong Bansa), New Mexico, Cibola County,

Mehiko

 Laguna Larga (lanaw nga anhianhi sa Mehiko, Estado de Chihuahua),
 Laguna Larga (lanaw nga anhianhi sa Mehiko, Estado de Jalisco),

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Arhentina
Pagklaro paghimo ni bot Colombia
Pagklaro paghimo ni bot Tinipong Bansa
Pagklaro paghimo ni bot Mehiko

Laguna Largo


O Hanshin Tigers é um clube profissional de beisebol sediado em Nishinomiya, Japão. A equipe disputa a Nippon Professional Baseball.

História
Foi fundado em 10 de dezembro de 1935.

Ligações externas
Sítio oficial

Clubes de beisebol do Japão

Hanshin Tigers


An Physopleurus amazonicus in uska species han Coleoptera nga syahan ginhulagway ni Lúcia Maria de Campos Fragoso ngan Monné hadton 1995. An Physopleurus amazonicus in nahilalakip ha genus nga Physopleurus, ngan familia nga Cerambycidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Physopleurus

Physopleurus amazonicus


Huyện Kansky () là một huyện hành chính tự quản (raion), của Vùng Krasnoyarsk, Nga. Huyện có diện tích 4634 kilômét vuông, dân số thời điểm ngày 1 tháng 1 năm 2000 là 30600 người. Trung tâm của huyện đóng ở Kansk.

Tham khảo

Huyện của Vùng Krasnoyarsk
Huyện của Nga

Kansky (huyện)


Subtalusni zglob,  odnosno podtalusni zglob, poznat i kao talokalkaneusni zglob – u anatomiji čovjeka – je  zglob stopala (stopalski zglob). Nalazi se na mjestu susreta talusa i kalkaneusa.

Strukturno je klasificiran kao sinovijalni zglob, apo funkciji kao ravanski.

Struktura
Talus je orijentiran blago koso na prednjoj površini kalkaneusa.
Dvije tačke zglobljavanja su između dvije kosti: jedna sprijeda i jedna straga:
 Na prednjoj talokalkanausnoj artikulaciji, konveksno područje talusne stane je na konkavnoj površini kalkaneusa.

Stražnje talokalkaneusno zglobljavanje formirano je konkavne površine talusa  i konveksn kalkaneusa.

Između talusa i kalkaneusam su tri artikulirajuće fasete, koje su označene kao prednja, srednja i stražnja faseta. Sustentaculum tali tvori pod srednje fasete, a prednja faseta artikulira se s glavom talusa i naliježe bočno i podudarno sa srednjom fasetom. Stražnja faseta je najveća od tri, a od ostalih je odvojena tarzusnim kanalom.

Ligamenti i membrane
Glavni ligament zgloba je interozeumski talokalkaneusni ligament, gusta, jaka traka od dva djelomično spojena vlakna koja vežu talus i kalkaneus. Prolazi kroz sinus tarsi, kanal između zglobova dviju kostiju.

Postoje četiri dodatna ligamenta koji čine slabije veze
između talusa i kalkaneusa.
Prednji talokalkaneusni ligament (ili prednji međurozeumski ligament) pričvršćuje se na vratu talusa na prednjoj i bočnim površinama za gornji kalkaneus.
 Kratki pojas stražnjeg talokalkaneusnog ligamenta proteže se od bočne kvržice talusa do gornjee medijalne površine kalkaneusa.
 Kratki, snažni bočni talokalkaneusni ligament pruža se od bočne površine talusa ispod fibulske fasete do bočnog kalkaneusa i ide paralelno sa kalkaneusnofibulskog ligamanta.
 Medijalni talokalkaneusni ligament ide od medijalne talusne kvržice do sustentaculum tali,  na medijalnoj površini kalkaneusa.

Sinovijalna membrana postavlja kapsulu zgloba i gležnja, a
zamotana je u kapsulu kratkih vlakana koja su kontinuirana sa
talokalkaneonavikulskim i kalkaneokuboidnim zglobovima stopala.

Funkcija
Zglob omogućava inverziju i  everziju stopala, ali nema nikakvu ulogu u dorzifkeksiji ili plantarfleksiji stopala.

Smatra se ravnim sinovijalnim zglobom, koji se također naziva i  klizni zglob.

Subtalusni zglob također se može smatrati kombinacijom anatomskog subtalusnog zgloba o kojem je ranije bilo govora, a također i talokalkaneusni dio talokalkneonavikulski zglob. Ovo je češći pogled na subtalusni zglob kada se raspravlja o njegovom kretanju. Kada se obje ove artikulacije posmatraju zajedno, to omogućava da se pojave pronacija i supinacija.

Patologija
Subtalusni zglob je posebno podložan artritisu, posebno kada je prethodno bio zahvaćen uganućem. Simptomi subtalusnog zglobnog artritisa uključuju bol prilikom hodanja, gubitak mogučnosti pokreta kroz opseg pokreta zgloba i poteškoće u hodanju po neravnim površinama. Fizička terapija, ortotika i operacija glavne su mogućnosti liječenja.

Reference

 Calais-Germain, Blandine. "Anatomy of Movement", Eastland Press, 1993.

Dodatne slike

Vanjski linkovi

 Duke-Ortho-Sub_talar_joint
 Zglobovi
Kosti
Kičmenjaci
Anatomija čovjeka
Anatomija životinja

Subtalusni zglob


An Ctenognophos in uska genus han Lepidoptera. An Ctenognophos in nahilalakip ha familia nga Geometridae.

An kladograma hini sumala ha Catalogue of Life:

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Ctenognophos

Ctenognophos


Teofano od Atine (grč. Θεοφανώ) je bila bizantijska carica kao jedina zakonita supruga cara Staurakija, koji je samostalno vladao Bizantijskim carstvom od 26. jula 811. do 2. oktobra iste godine. Prema hronici svetog Teofana, carica Teofano je bila rodica carice Irene od Atine, koja je vladala od 797. do 31. oktobra 802. te se čini da je Teofano rođena u samoj Atini.

Biografija
Dana 20. decembra 807, Teofano se udala za Staurakija, koji je bio sin i suvladar cara Nikefora I. Pretpostavlja se da je Nikeforova supruga već bila umrla, šta bi značilo da je Teofano bila jedina carica na dvoru cara Nikefora, kao žena njegovog sina. Nikefor je ubijen u bitci 26. jula 811. te je Staurakije postao samostalni vladar, ali je bolovao te je uskoro abdicirao u korist svog šogora Mihaela, koji je postao car Mihael I Rangabe. Mihaelova supruga je bila carica Prokopija.

Staurakije i Teofano su se povukli u manastire te je Teofano osnovala svoj vlastiti manastir, Ta Hebraïka ("jevrejski manastir"). Teofano i njen muž pokopani su zajedno u manastiru Svetog Trojstva u Konstantinopolju.

|-
| width="30%" align="center" | Prethodnik:Teodota
| width="40%" align="center" | Carica Bizantijskog carstva
| width="30%" align="center" | Nasljednik:Prokopija

Reference

 Bizantijske carice

Teofano od Atine


Huyện Koraput là một huyện thuộc bang Odisha, Ấn Độ. Thủ phủ huyện Koraput đóng ở Koraput. Huyện Koraput có diện tích 8534 ki lô mét vuông. Đến thời điểm năm 2001, huyện Koraput có dân số 1177954 người.

Tham khảo

Orissa
Huyện của Ấn Độ

Koraput (huyện)


An Torquigener andersonae in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Hardy hadton 1983. An Torquigener andersonae in nahilalakip ha genus nga Torquigener, ngan familia nga Tetraodontidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Torquigener

Torquigener andersonae


U nordijskoj mitologiji, Annar (staronordijski Annarr = "drugi") muž je Nótt, personifikacije noći, koja mu je rodila kćerku Jord ("Zemlja"). Poznat je i kao Ónar ili Ónarr. Na spisku patuljaka u Völuspi se također pojavljuje Annarovo ime.

Na početku Mlađe Edde Snorrija Sturlusona, pomenut je neki Athra, "kojeg zovemo Annar", premda nije jasno na šta se to odnosi. Snorri je tu predstavio genealogiju boga Odina. U dijelu Mlađe Edde zvanom Gylfaginning, Snorri je zapisao da je Annarova supruga Nótt; on je njen drugi muž, kojem je rodila Jord. Postoji tumačenje da je Snorri mislio kako je Annar zapravo Odin jer je prije zapisao da je Jord "Odinova kći i žena". Naime, Jord je opisana kao Odinova konkubina te Thorova majka.

Reference

Nordijska mitološka bića

Annar


Ang Shōrak ngalan niining mga mosunod:

Apganistan

 Shōrak (bukid), Wilāyat-e Ghōr,
 Shōrak (suba nga anhianhi sa Apganistan, Wilāyat-e Ghōr, lat 34,19, long 64,35),
 Shōrak (tubud), Balkh,
 Shōrak (suba nga anhianhi sa Apganistan, Herāt, lat 34,33, long 63,72),
 Shōrak (gintang), Herāt,

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Apganistan

Shōrak


An Hippopotamyrus macrops in uska species han Actinopterygii nga syahan ginhulagway ni George Albert Boulenger hadton 1909. An Hippopotamyrus macrops in nahilalakip ha genus nga Hippopotamyrus, ngan familia nga Mormyridae. Ginklasipika han IUCN an species komo diri gud kababarak-an. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Hippopotamyrus

Hippopotamyrus macrops


An Chionactis palarostris in uska species han Colubridae nga ginhulagway ni Laurence Monroe Klauber hadton 1937. An Chionactis palarostris in nahilalakip ha genus nga Chionactis, ngan familia nga Colubridae. Ginklasipika han IUCN an species komo diri gud kababarak-an.

Subspecies

Ini nga species ginbahin ha masunod nga subspecies:

 C. p. organica
 C. p. palarostris

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Chionactis

Chionactis palarostris


Forbund for den polske krone (KKP) er et polsk monarkistisk politisk parti. Partiet "kæmper for Polens gavn, sikre den polske stats suverænitet, forsvare Polens katolske tro, sikre at polske familier er velstående og hjælper med at forme det sociale liv baseret på principperne i den latinske civilisation."

Partiet er indgået i en koalition med KORWiN og National Bevægelse ved navn Forbund for Frihed og Uafhængighed. Partiet vandt 1 sæde til parlamentsvalget 2019 i Polen.

Partiets formand Grzegorz Braun var en kandidat til Forbund for frihed og uafhængigheds primærvalg men tabte til Krzysztof Bosak fra National Bevægelse.

Valgresultater

Referencer

Politiske partier i Polen
Etableret i 2019

Forbund for den Polske Krone


An Setarchidae in uska familia han Actinopterygii. An Setarchidae in nahilalakip ha ordo nga Scorpaeniformes, classis nga Actinopterygii, phylum nga Chordata, ngan regnum nga Animalia. An familia nga Setarchidae in naglalakip hin 7 ka mga species, sumala ha Catalogue of Life.

An kladograma hini sumala ha Catalogue of Life:

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Setarchidae

Setarchidae


Institut for Datalogi findes flere steder:

 IT-Universitetet
 Aalborg Universitet
 Aarhus Universitet

Se også
 Institut for Matematik og Datalogi på Syddansk Universitet

Institut for Datalogi


Kaliwatan sa isda ang Macrognathus circumcinctus. Una ning gihulagway ni Sunder Lal Hora ni adtong 1924. Ang Macrognathus circumcinctus sakop sa kahenera nga Macrognathus, ug kabanay nga Mastacembelidae. Giklaseklase sa IUCN ang kaliwatan sa kinaminosang kalabotan.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Asya
habagatan-sidlakang Thayland
 Malay Peninsula
 Sumatra (pulo)
 Indonesia

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Asya
Isdangtunay sa Thayland
Isdangtunay sa Sumatra (pulo)
Macrognathus
Isdangtunay sa Indonesya

Macrognathus circumcinctus


Kaliwatan sa kasili ang Gorgasia preclara. Una ning gihulagway ni Böhlke ug Randall ni adtong 1981. Ang Gorgasia preclara sakop sa kahenera nga Gorgasia, ug kabanay nga Congridae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Kadagatang Indyan
Gorgasia

Gorgasia preclara


The Pini or Nana, or more specifically the Birniridjara, also spelt Piniridjara and  Biniridjara, are an Aboriginal Australian people of Western Australia.

Country
Norman Tindale estimated Pini tribal lands to have encompassed approximately , west of Lake Carnegie and the ephemeral Lake Wells to its south. The land took in Erlistoun Creek and Lake Darlot. Their northern frontier ran as far as Wongawol and Princes Range

Alternative names
 Piniiri
 Piniridjara, Biniridjara
 Pandjanu, Bandjanu (a toponym referring to what is known now as Bandya Station)
 Banjanu
 Tjubun
 Madutjara. (Nangatadjara exonym).
 Jabura. (Tjalkadjara exonym meaning "northerners.")
 Birni
 Buranudjara. (?)
 Nangaritjara (Tjalkadjara term for their language)
 Wordako. (apparently indicating the language of the Lake Darlot people).

Notes

Citations

Sources

Aboriginal peoples of Western Australia

Pini people


An Hilobothea latevittata in uska species han Coleoptera nga syahan ginhulagway ni Bates hadton 1865. An Hilobothea latevittata in nahilalakip ha genus nga Hilobothea, ngan familia nga Cerambycidae.

Mabibilngan ini ha:
 Guyana.
 Surinam.

Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Hilobothea

Hilobothea latevittata


Wang Zhizhi (Pequim, 8 de julho de 1977) é um ex-basquetebolista chinês que atuava como pivô.

Carreira
Zhizhi integrou a Seleção Chinesa nos Jogos Olímpicos de Verão de 2008, em que seu país terminou na 8ª posição.

Basquetebolistas olímpicos da China
Basquetebolistas nos Jogos Olímpicos de Verão de 1996
Basquetebolistas nos Jogos Olímpicos de Verão de 2000
Basquetebolistas nos Jogos Olímpicos de Verão de 2008
Basquetebolistas nos Jogos Olímpicos de Verão de 2012

Wang Zhizhi


Con il termine canoa s'indica in generale un tipo di appoggio natante mosso da una pagaia, cioè uno strumento dotato di una parte tubolare (fusto o manico o anche tubo) e da una o due pale che, immerse nell'acqua, costituiscono il punto di appoggio per la propulsione del mezzo, il quale avviene senza vincoli meccanici tra la pagaia e il mezzo. La pagaia infatti, a differenza dei remi, non è collegata alla imbarcazione attraverso un punto di perno (lo scalmo), la trasmissione dell'energia cinetica alla canoa avviene perciò attraverso i punti di appoggio del canoista ed è affidata principalmente alla forza della parte superiore del corpo, attraverso una catena muscolare/cinetica che parte dalla presa della pagaia con le mani. In senso più specifico si usa il termine canoa per indicare la sola canoa di tipo canadese.

Etimologia
La parola è di origine caribica: nella lingua dei Taino si chiamava canaua ed è entrata nell'italiano attraverso lo spagnolo canoa.

Caratteristiche

Accezione generica
In questo senso quindi fanno parte delle canoe sia i kayak nei vari sottotipi (da fiume, da mare, da turismo, olimpico, da gioco, da polo, sit-on-top ecc.), sia le canoe di tipo canadese, sia le piroghe, le canoe polinesiane, le dragon boat e molti altri tipi in uso da millenni presso i popoli di molte regioni del mondo, dall'Artico all'Asia del sud al Pacifico e all'America. In alcuni casi la propulsione può essere aiutata anche da una vela.

Canoe canadesi
Ciò che caratterizza e definisce una canadese rispetto a tutte le altre imbarcazioni, è l'uso della pagaia ad una sola pala e la posizione in ginocchio; la progressione avviene grazie a diverse tecniche di conduzione, basate su colpi di propulsione e governo. Fra i vari stili di pagaiata troviamo il j-stroke, il Canadese, il North Woods, l'Indiano o da Caccia.
La posizione in canoa può essere presa in vari modi, in base alla tecnica utilizzata, se si è in solitaria o in tandem o semplicemente se si vuole passare da una all'altra posizione per riposarsi. La posizione in ginocchio offre il miglior controllo dell'imbarcazione.

La canoa canadese comprende canoe aperte e canoe chiuse.

Le canadesi originarie, usate dagli indiani del Nordamerica, sono generalmente aperte, e destinate all'uso in grandi fiumi e laghi ma con possibilità limitate di affrontare acque mosse o marine, proprio in quanto aperte. Per questo motivo, le imbarcazioni utilizzate per discese impegnative montano al proprio interno sacche (palloni) in sintetico legate tramite cordini al bordo della canoa (gunwale), per impedire l'entrata eccessiva di acqua, la si rende inaffondabile e insieme al sistema di imbragatura per le ginocchia consente manovre come l'eskimo. Come caratteristica hanno buona stabilità e ottime capacità di carico, con la possibilità di trasportare più passeggeri. Esistono canadesi anche da 15-20 posti (Dragonboat).

Un altro tipo di canadese, usato soprattutto in competizioni su fiumi, è invece chiuso con pozzetto e paraspruzzi simili a quelli dei kayak, ma il pagaiatore è in ginocchio: questa posizione permette di utilizzare durante la pagaiata i potenti muscoli della zona dorsale e addominale ed effettuare pagaiate più ampie e potenti. La propulsione è affidata alla pagaia a pala singola.

C1
La C1 (canadese monoposto) utilizza una pagaia singola per la propulsione e una posizione inginocchiata dell'unico canoista.

C1 slalom
Utilizzata nelle competizioni di canoa slalom e di forma ottimizzata per avere il corretto rapporto tra manovrabilità, velocità e stabilità. Il canoista è inginocchiato e per una miglior aderenza con l'imbarcazione utilizza dell'espanso (o altro materiale) sagomato su misura. Nelle imbarcazioni da gara si impiegano anche fibra di carbonio e kevlar, per la resistenza e la leggerezza.

Galleria d'immagini

Note

Voci correlate
 Piroga
 Eskimo (sport)

Altri progetti

Collegamenti esterni

Imbarcazioni a remi

Canoa


Proasellus notenboomi là một loài chân đều trong họ Asellidae. Loài này được Henry & Magniez miêu tả khoa học năm 1981.

Chú thích

Tham khảo

Proasellus

Proasellus notenboomi


Santa Rita là một khu tự quản thuộc bang Zulia, Venezuela. Thủ phủ của khu tự quản Santa Rita đóng tại Santa Rita. Khự tự quản Santa Rita có diện tích 578 km2, dân số theo điều tra dân số ngày 21 tháng 10 năm 2001 là 44119 người.

Tham khảo

Bang Zulia
Khu tự quản Venezuela

Santa Rita (khu tự quản)


Kaliwatan sa alibangbang ang Gadirtha glaucograpta. Una ning gihulagway ni George Francis Hampson ni adtong 1912. Ang Gadirtha glaucograpta sakop sa kahenera nga Gadirtha, ug kabanay nga Nolidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Gadirtha

Gadirtha glaucograpta


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Henicus prodigiosus. Una ning gihulagway ni Carl Stål ni adtong 1878. Ang Henicus prodigiosus sakop sa kahenera nga Henicus, ug kabanay nga Anostostomatidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Eastern Cape, Western Cape, Northern Cape

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Eastern Cape
Henicus

Henicus prodigiosus


La riserva naturale controllata Lago di Serranella è un'area naturale protetta di , istituita nel 1990 e situata nei comuni di Altino, Casoli e Sant'Eusanio del Sangro.

Descrizione

L'area naturale protetta ha un'estensione di , pari a poco più di , con ulteriori  di fascia di rispetto, e si trova alla confluenza tra i fiumi Aventino e Sangro.

Storia
La riserva è stata istituita con legge regionale n. 68 del 9 maggio 1990 come oasi e riserva naturale regionale controllata. È stata riconosciuta come «sito di importanza comunitaria» ed è gestita dai comuni di Altino, Casoli e Sant'Eusanio del Sangro, che si avvalgono dell'Istituto Abruzzese per le Aree Protette e del WWF Italia per il supporto tecnico-scientifico.

Flora

L'elleborina palustre è una presenza importante nella flora di questa riserva, anche perché abbastanza rara in Italia, poi vi sono anche la farnia, l'ontano nero e diverse specie di pioppi e salici.

Fauna
La fauna è quella tipica delle zone umide e comprende, tra gli uccelli, l'airone bianco maggiore, la cicogna nera, il codone (simbolo della riserva), il falco di palude, il falco pescatore, il fenicottero e il nibbio reale.

Nel comune di Sant'Eusanio del Sangro è stato realizzato un centro di recupero per tartarughe d'acqua dolce, dove si riproducono sia esemplari autoctoni che domestici, nell'ambito del progetto EMYS Abruzzo.

Note

Voci correlate
 Altino
 Casoli
 Sant'Eusanio del Sangro
 Aree naturali protette dell'Abruzzo

Altri progetti

Collegamenti esterni

Lago di Serranella
Aree naturali protette della provincia di Chieti
Lago di Serranella
Siti di interesse comunitario dell'Abruzzo

Riserva naturale controllata Lago di Serranella


Krzysztof Gosiewski (ur. 30 maja 1988) – polski lekkoatleta specjalizujący się w biegach długodystansowych.

Złoty medalista mistrzostw Polski w biegu przełajowym na 10 kilometrów (Szczecin 2014) rozegranym w Krakowie.

Przypisy

Bibliografia
  [dostęp 8 sierpnia 2017]

Polscy długodystansowcy
Urodzeni w 1988

Krzysztof Gosiewski (lekkoatleta)


Kaliwatan sa isda ang Opisthopterus dovii. Una ning gihulagway ni Albert Günther ni adtong 1868. Ang Opisthopterus dovii sakop sa kahenera nga Opisthopterus, ug kabanay nga Pristigasteridae. Giklaseklase sa IUCN ang kaliwatan sa kinaminosang kalabotan.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
sidlakang Kadagatang Pasipiko
 Peru

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Kadagatang Pasipiko
Isdangtunay sa Peru
Opisthopterus (Pristigasteridae)

Opisthopterus dovii


FDY – codice aeroportuale IATA dell'aeroporto Automatic Weather Observing  Reporting System, Findlay (Ohio), Stati Uniti
FDY = terminologia tessile: Fully Drawn Yarn

Fdy


Donji Dragonožec je naseljeno mjesto u sastavu grada Zagreba, Republika Hrvatska.

Historija

Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu užeg područja grada Zagreba.

Stanovništvo

Na popisu stanovništva 2021. godine, Donji Dragonožec je imao 583 stanovnika.

Napomena: Naselja Donji Dragonožec i Gornji Dragonožec iskazuju se od 1948. Od 1857. do 1880. i od 1900. do 1931. iskazivano je naselje Dragonožec. Za to bivše naselje podaci su iskazani u naselju Donji Dragonožec. U 1890. sadrži podatke za bivše naselje Dragonožec Donji.

Popis 1991.

Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Donji Dragonožec je imalo 513 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:

Popis 1910.

Napomena: Iskazano zajedno sa naseljem Gornji Dragonožec.

Literatura

  Savezni zavod za statistiku i evidenciju FNRJ i SFRJ, popis stanovništva 1948, 1953, 1961, 1971, 1981. i 1991. godine.
 Knjiga: "Narodnosni i vjerski sastav stanovništva Hrvatske, 1880-1991: po naseljima, autor: Jakov Gelo, izdavač: Državni zavod za statistiku Republike Hrvatske, 1998., , ;

Reference

Vanjski linkovi

Naselja u Hrvatskoj
Naselja u Gradu Zagrebu

Donji Dragonožec


Rezultaty Rajdu Grecji (43. Rajd Akropolu),(43. Acropolis Rally), eliminacji Rajdowych Mistrzostw Świata w 1996 roku, który odbył się w dniach 2–4 czerwca. Była to czwartą runda czempionatu w tamtym roku.

Wyniki końcowe rajdu

Klasyfikacja po 4 rundach
Tabele przedstawiają tylko pięć pierwszych miejsc.

Kierowcy

Producenci

Przypisy

Grecja
1996
1996 w Grecji

Rajd Grecji 1996


An Pachylocerus unicolor in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Carl August Dohrn hadton 1878. An Pachylocerus unicolor in nahilalakip ha genus nga Pachylocerus, ngan familia nga Cerambycidae.

Mabibilngan ini ha Myanmar. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Pachylocerus

Pachylocerus unicolor


IFP kan henvise til:
 Inkatha Freedom Party – et sydafrikansk parti
 École nationale supérieure du pétrole et des moteurs (IFP School på engelsk) – et fransk ingeniørinstitut

IFP


Nicolai Tinning er en dansk professionel golfspiller. Tinning er født i 1992 og opvokset i Vedbæk. Han har spillet i Søllerød Golf Klub side 2002 og været med til at vinde DM 2 gange med klubben. Samtidig har Nicolai 3 Nordic Golf League (Ecco Tour) sejre.

Nicolai Tinning spillede sin første fulde sæson på Challenge Touren i 2019, samme år som han første gang opnåede kategori 22 på DP World Tour (European Tour)

Nicolai er gift med Camilla Tinning og de har sammen sønnen Alexander.

Golfspillere fra Danmark

Nicolai Tinning


Grof Bégon od Pariza (fra. Bégon de Paris; ? — 28. oktobra 816) bio je francuski plemić koji je živio u ranom srednjem vijeku. Bio je grof Pariza i Toulousea te vojvoda Akvitanije; nije poznato kada je rođen.

Karlo Veliki ga je učinio grofom Toulousea 806.

Biografija
Bégon je vjerovatno bio sin grofa Gerarda I od Pariza i njegove supruge, gospe Rotrude, koja je možda bila kćerka Karlomana, sina Karla Martela, te je postao grof Pariza 815. godine.

Supruga Bégona bila je plemkinja Alpais (Alpheidis), kćerka Ludovika Pobožnog i njegove konkubine.

Alpais i Bégon su imali djecu:
Leuthard II od Pariza
Eberhard
Suzana, majka Adalarda i baka kraljice Adelajde od Francuske

|-
| width="30%" align="center" | Prethodnik:Stjepan od Pariza
| width="40%" align="center" | Grof Pariza
| width="30%" align="center" | Nasljednik:Leuthard I (brat?)

Reference

Umrli 816.
Vojvode Akvitanije
Francusko plemstvo
Biografije, Pariz

Bégon od Pariza


Mahovnjaci (lat. Bryozoa – poznati i kao Polyzoa ili  Ectoprocta – su koljeno  vodenih životina iz grupe beskičmenjaka. Obično su dugi oko 0,5 mm, a hrane se filtriranjem i prosijavanjem čestica hrane iz vode, koristeći se uvlačivim lofoforama, "krunama" pipaka koji su obloženi cilijama. Većina morskih vrsta živi u tropskim vodama, ali nekoliko vrsta je pronađeno u okeanskim brazdama, dok su drugi pronađeni i u polarnim vodama. Vrste jednog razreda žive samo u različitim slatkovodnim okruženjima, a  nekoliko vrsta (uglavnom morskog razreda) vole slane vode. Danas je poznato više od 4.000  vrsta. Vrste jednog roda žive samotnjački, a ostale su grupisane u kolonijama.

Koljeno se prvobitno zvalo "Polyzoa", ali ovaj naziv je zamijenjen sa "Bryozoa" 1831. godine. Druga grupa životinja koja je otkrivena kasnije, a čiji je mehanizam filtriranja izgledao slično, također je uključena u "Bryozoa" sve  do 1869. godine. Međutim, tada se pokazalo da su dvije grupe bile međusobno veoma različite. Šta više, tada je nedavno otkrivena grupa dobila ime Entoprocta, dok su prvobitne "Bryozoa" zvali "Ectoprocta". Međutim, za drugu grupu je u širokoj upotrebi ostao naziv Bryozoa.

Pregled
Mahovnjaci obuhvataju prepoznatljivu i izdvojenu grupu morskih, rjeđe slatkovodnih, sitnih beskičmenjaka, koja je izdvojena iz koljena Tentaculata ili Lophophorata. Imaju sesilni način života organiziran u kolonijama. Obično prekrivaju stijene, druge predmete i biljke, osobito alge i to u gustim nakupinama koje liče na mahovine.

Tijelo mahovnjaka je u obliku čašice sa peteljkom koja je pričvršćena za podlogu. Donji dio izlučuje kućicu od sluzi, hitina ili krečnjaka, a na gornjem, mehkom kraju nalaze se usta s vjenčićem treplji koje stvaraju vrtložna strujanja sa sitnijim česticama hrane. Nemaju sistem provođenja tjelesnih tečnosti, a većina je hermafroditna. Morski oblici se razmnožavaju vanjskim, a slatkovodni unutrašnjim pupanjem. Kada se razmnožavaju spolno, iz oplođenih jaja razvija se larva, koja neko vrijeme slobodno pliva, a zatim se spusti na dno i preobrazi u odraslu životinju.

Zajedničke osobine
Jedinke u kolonijama briozoa (Ectoprocta) nazivaju se zooidi, jer nisu u potpunosti nezavisne životinje. Sve kolonije sadrže autozooide, koji su odgovorni za hranjenje i izlučivanje. Kolonije nekih razreda imaju različite vrste nehranećih zooida specijalista od kojih su neke mrijestilišta za oplođena jaja, a neke klase imaju posebne zooide za odbranu kolonije. Najveći broj vrsta je u razredu Cheilostomata, možda zato što imaju najširi spektar specijalističkih zooida. Nekoliko vrsta može se uvući vrlo polahko pomoću bodljikavih defanzivnih zooida kao noge.

Autozooidi snabdijevaju hranjivim tvarima nehranjive zooide kanalima koji variraju između klasa. Svi zooidi, uključujući i one u usamljeničkih  vrsta, sastoje se od cistida koji daje tjelesni  zid  i proizvodi egzoskelet i polipide koji sadrže unutrašnje organe i lofofore ili druge specijalizirana proširenja. Zooidi nemaju posebne organe za izlučivanje, a polipidi autozooida bivaju odbačeni kada polipidi postanu preopterećeni otpadnim proizvodima. Tada obično tjelesni zid raste zamjenjujuči polipide.  Autozooidi imaju želudac je u obliku slova U, s ustima unutar "krune" pipaka i anusom izvan nje. Kolonije se razvijaju u različitim oblicima, uključujući uvijene, žbunaste i listaste. Cheilostomata proizvode mineralizirani egzoskelet i stvaraju jednoslojne listove koji prožimaju površine.

Zooidi svih slatkovodnih vrsta su simultani hermafroditi. Iako kao mnoge morske vrste funkcioniraju prvo kao mužjaci, a zatim kao ženke, njihove kolonije uvijek sadrže kombinaciju zooida koji su u svojim muškim i ženskim fazama. Sve vrste otpuštaju spermu u vodu. Neki otpuštaju jaja u vodu, dok drugi hvataju spermu pomoću pipaka i interno oplode svoja jaja. U nekih vrsta larve imaju velika žumanca, kojima se hrane i brzo se poravnaju na površini. Druge proizvode larve koje imaju malo žumance, ali plivaju i hrane za nekoliko dana prije toga. Nakon iscrpljivanja hrane, sve larve prolaze kroz radikalnu metamorfozu koja uništava i obnavlja gotovo sva unutrašnja tkiva. Slatkovodne vrste proizvode statoblaste koji leže uspavano dok su povoljni uslovi, što omogućava lozi kolonije da preživi, čak i ako se u teškim uslovima ubije matična kolonija.

U predatore morskih mahovnjaka spadaju: morski puževi, ribe, morski ježevi, piknogonide, rakovi, grinje i morske zvijezde. Slatkovodni mahovnjaci su plijen puževima, insektima i ribama. U Tajlandu, mnoge populacije jedne slatkovodne vrste su iskorijenjene dolaskom uvedene vrste puža. Brzo rastuća invazivna bryozoa sa sjeveroistočnih i sjeverozapadnih obala SAD-a je ograničila je kelpske šume do te mjere da je pogodila lokalne populacije riba i beskičmenjaka. Mahovnjaci su se proširili kao bolesti ribnjaka i ribara. Hemikalije koje su izvučene iz  morskih vrsta mahovnjaka su u fazi istraživanja za liječenje raka i Alzheimerove bolesti, ali analize nisu ohrabrujuće.

Mineralizirani skeleti mahovnjaka prvo su se pojavili u stijenama sa početka ordovicijskog perioda, čineći posljednje veliko koljeno koje se pojavilo u fosilnom zapisu. To je dovelo istraživače na sumnju da su mahovnjaci nastali ranije, ali su na početku bili nemineralizirani i možda su se značajno razlikovali od fosiliziranih i modernih oblicika. Rani fosili su uglavnom uspravnog oblika, ali inkrustrirani oblici postupno su postali preovladavajući. Neizvjesno je da li je koljeno monofiletsko. Evolucijski odnos mahovnjaka prema drugim koljenima su nejasni, dijelom zbog toga što je pogled naučnika na porodično stablo životinja uglavnom pod uticajem poznatijih koljena. Morfološka i molekulskofilogenijska analiza se ne slažu oko odnosa mahovnjaka s entoproktama, u tome da li mahovnjake treba grupisati sa brahiopodama i foronoidima u Lophophorata i da li mahovnjke treba svrstati u protostome ili deuterostome.

Opis

Anatomija odraslih
Struktura svih glista u peharu vrlo je ujednačena. Sastoje se od mišiće stapke, na čijem je donjem kraju oblikovano stopalo s ljepljivom žlijezdom i čašice, koja predstavlja stvarno tijelo i ima krunu šiljatih bodlji i čekinja. Veličina pojedinih životinja (zooida) obično je oko milimetar; najmanja poznata vrsta je Loxomespilon perezi s oko 0,1 milimetra, a najveća Barentsia robusta s visinom od oko sedam milimetara. Pojedinačne životinje su bilateralno simetrične strukture i slične površnine polipa u Hydrozoa, uključujući i Cnidariansu Za razliku od njih,  čašice entoprokta nisu uvučene, već se mogu samonamotati.

Vanjski sloj životinja formira jednoslojna epiderma,  koja je na vanjskoj strani ograničena želatinoznim  slojem. Muskulatura, koja se sastoji od nagnutih vlakana u predjelu čašice i spaja se u uzdužnu mišiće u stabljici, leži ispod. Tjelesna  šupljina kod ovih životinja je pseudocelom ispunjen tečnošću sa izoliranim nakupinama mezenhimskih ćelija, u kojima nema epitelnih obloga slobodnog prostora.
Organi životinja se nalaze u peharu, pri čemu je crijevni kanal u obliku slova U i zauzima većinu prostora. Crijevo nema vlastite mišiće, a u unutrašnjosti se nalaze cilije, koje  transportuju hranu do centralnog dijela, želuca. Tu se odvija probava i apsorpcija hranjivih sastojaka.Povrh toga, krov želuca, poput jetre kičmenjaka, glavno je skladište i metabolički organ, a služi i za izlučivanje, jer se krajnji metabolički proizvodi izbacuju iz tjelesne šupljine u crijevni trakt. Usni otvor i anus otvaraju se prema gore u predjelu atrija, u kojem se nalazi pipci. Kao organi za izlučivanje i osmoregulaciju služe uparene protonephridije, kao i za odvod iz  kesastih gonada .

Nervni sistem je jednostavan i ima jednostavnu gangliju u obliku crijeva. Nervni snopovi od toga idu do mišića čašice, šipki i stapke. Na površini pehara nalaze se mehanoreceptori i dodatni čulni organi s unutarnje strane atena. Ove životinje nemaju organe osjetljive za svjetlost.

Anatomija larve
Larva ima prosječni promjer od samo 50 do 100 mikrometra i pokazuje niz sličnosti sa rasprostranjenom larvom zvanom  trohrofora. Razlike postoje između ostalog i u kupolastoj izvedbi gornje polovine (episfera) s krunskim pločama na gornjem, apikalnom kraju. Zbog ove kupole, dolazi naziv "trohoforna larva" (grčkli throchos = kupolasti krov, svod) predložen (Salvini-Plawen) 1980. Na dnu episfere uzdiže se vijenac koji služi za kretanje tokom početnog plutajućeg (pelagiškog) načina života larve. U većini vrsta na epizefiri je formiran senzorni organ koji se sastoji od trepljastog nabora i para svjetlosnih senzornih organa (ocela) kod životinja koje bi se kasnije mogle oživjeti (predoralni organ). Praoralni organ je uparen u kasnijim samotnim oblicima, neparni u slučaju oblika koji formiraju kolonije.
Donja polovina larve, hiposfera, u potpunosti je uronjena u episferu tokom plivanja i zato je spolja teško vidljiva. To je bio glavni razlog početnog izjednačavanja sa larvom trohofora. Tek kada je postalo jasno da se u drugoj, živoj sredini (bentoskoj), transformirana hiposfera koristi kao puzajuća potplata, izjednačavanje s trohoforom je relativizirano (međutim, kod nekih vrsta Kamptozoa, nema ove druge faza života u tlu).

Usni otvor je na rubu hiposfere, ispod vijenaca treplji i vodi kroz crijevni kanal u obliku slova U do anusa, koji je takođe u hiposferi. Trohofora takođe ima protonefridije, koje služe  za izlučivanje tjelesnog otpada.

Način života
Peharasti crvi žive kao filtrirajući suspendirane materije iz vode, uz pomoć svojih antena i ostalih dodataka. Oni izlučuju ljepljivu sluz, na koju se čestice lijepe, na cilijaa pipaljki dovodeći ih do usnog  otvora. Stiskanjem uzdužnih mišićnih vlakana, pojedine životinje izvode kretnje u vidu kretanja  klatna i karakteristične pokrete pehara kako bi povećale performanse filtracije.

Većina vrsta su  solitarni (samotni) oblici, pričvršćen za podlogu, ali otprilike trećina vrsta također formira kolonije s nekoliko jedinki, čije su grane povezane pomoću  stapki.

Razmnožavanje i razvoj
Kamptozoa se mogu razmnožavati i seksualno i aseksualno. U porodici Pedicellinidae u osnovi su istovremeno hermafroditi, tj.  trajno imaju i muške i ženske genitalne organe, Loxosomatidae su protandrični hermafroditi, što znači da se prvo razvijaju muški, a potom i ženski spolni organi.

Barentsidae imaju razdvojene spolove, a se javljaju u koloniji. U osnovi, mužjaci s testisima uvijek se formiraju prvi, a razvoj ženskih zooida ovisi o prisutnosti potpuno razvijenih mužjaka u koloniji. Životni vijek pojedinih životinja je oko šest nedjelja.

Aseksualna reprodukcija
Bespolna reprodukcija nastaje pupanjem  ektoderma čašičnog zida, što je rezultira pojavom genetički iz identičnog (klonskog) potomstvA. Pupoljci nastaju u ZIDU čašice u predjelu usta ili, u slučaju oblika KOJI  formiranja kolonije, na DRŠCI. Tek nakon završetka stvaranja pupoljka, majčinske mezenhimske ćelije migriraju u novostvorenu životinju i formiraju mišiće i vezivno tkivo.
U kolonijalnim  vrstama, mlade životinje ostaju povezane s matičnom životinjom preko stabljike i produžujući spojnu dršku na mjestu spajanja. Kao rezultat toga, nastaju matične ili visoko razgranate drvolike kolonije, koje kod nekih vrsta poput Pedicellinopsis fructiosa dostižu visine i do 2,5 centimetra s hiljadama pojedinih zooida .
Regeneracijskii kapacitet od Kamptozoa je relativno ograničen i samo utiče na regeneraciju oštećenih pipaka. Pomoću stablolikih oblika kolonija mogu se obnoviti stabljike iz blastoderma stabljike, pa one mogu služiti kao stadiji opstanka (posebno u porodici Barentsiidae). Neke kolonije tvore i vrlo zakašnjele pupove, koji postaju pravi zooidi tek kada je ostatak kolonije ugine.

Seksualna reprodukcija
U slučaju seksualne reprodukcije, muške životinje ispuštaju spermu u slobodnu vodu, odakle se unosi u ženske životinje. Oplodnja se odvija u jajniku ženki, odakle oplođeni zigoti migriraju u atrij i skladište se u posebnim parovima džepova koji se nalaze na obje strane rektuma .
U embrionskom razvoju spiranom gastrulacijom, svaka od formirane dvije manje (mikromere) i dvije veće ćelija (makromere) postavljaju se spiralno jedne protiv drugih. Od 4d ćelija razvijaju se telomezoblasne ćelije, porijeklom iz mezodermnog tkiva. To je kod Spiralia tipski spiralni kvartet-4D-brazdanja. Zbog ove osobine potrebno je uzeti u obzir bliski odnos vrčastog crva i drugih spiralijaa. Glavni fokus ovdje je na crve i mehkušce.

Distribucija i staništa
Peharasti crvi  mogu se naći širom svijeta, u vodama obalnih područja. Većina vrsta je morska, a rasprostranjena Urnatella gracilis jedina je vrsta koja živi u slatkoj vodi. Njena veća brojnost je pronađena samo u Sjevernoj Americi,  i odakle je unesena u Evropu i Aziju.

Pojedine životinje vrlo često se nastanjuju na drugim beskičmenjacima kao što su spužve, plućašice, bodljokošcii, a rjeđe i rakovi, gdje imaju koristi od turbulencije vode zbog kretanja i hranjenja većih životinja. Kolonije žive na svim podlogama koje su izložene struji, posebno na hidrodnim štapovima, školjkama i puževima .

Prepoznatljive osobine srodnih koljena
Mahovnjaci, foronidi ibrahiopodi hrane se iz vode, filtrirajući čestice pomoću lofofora, "krune" šupljeg pipka. Mahovnjaci stvaraju kolonije koje se sastoje od klonova zvanih zooidi, koji su obično dugi oko 0,5 mm, rijetko 1 mm. Foronidi u cjelini imaju mahovnjačke zooide, ali su dugi oko 2 do 20 cm i iako često rastu u gomilam, ne stvaraju kolonije koje se sastoje od klonova.

Za brahiopode se općenito misli da su blisko srodni mahovnjacima i foronidima, ali se razlikuju po tome što imaju ljušturu koja liči na onu kod školjki Bivalvia. Svatri koljena imaju celom, unutrašnju duplju koja je prekrivena mezotelom.

Neke kolonije inkrustrirane mimahovnjacima sa mineraliziranim egzoskeletom izgledaju kao mali korali. Međutim, mahovnjačke kolonije osniva ancestrula koja je okrugla, a ne u obliku normalnog zooida date vrste. S druge strane, osnivački polip korala ima oblik kao i njegove kćeri polipi, a koralni zooidi nemaju celom ili lofofore.

Entoprokti, drugo koljeno sa filtriranjem hrane po tome dosta liče na mahovnjake, ali njihove strukture za uzimanje hrane koje liče na lofofore, imaju čvrste pipke i anus koji se nalazi u unutrašnjosti, a ne izvan baze "krune" i nemaju celom.

Filogenija
Zbog svoje male veličine i nedostatka tvrdih tvari u njihovim tijelima, filogenetski dokazi o peharasim crvima vrlo su nepotpuni. Najstariji poznati oblici potječu iz kasnog jure, a nađeni su u Engleskoj.

Sistematika
Vanjska klasifikacija peharastih crva još uvijek nije u potpunosti razjašnjena. Prvobitno su ih potpuno svrstali umahovnjake  (Bryozoa), ali većina je urednika odbacila ovu klasifikaciju. Na temelju ontogenetskih opažanja pojedini autori, posebno Nielsen (1979), ih smještaju u neposrednu blizinu Bryozoa. Ax 1999 [2], s druge strane, predlaže alternativnu klasifikaciju u srodstvu sa mehkušcima (Mollusca) i rezultirajući takson naziva Lacunifera, uzimajući, kao argumente, u obzir finu strukturu kutikule, strukturu tjelesne šupljine kao sistem lakuna i finu strukturu cilija. Još jedna prednost ove hipoteze vidi se u činjenici da se između trohoforskih liarvi nekih mehkušaca i peharastih crva može uspostaviti evolucijska povezanost koja izgleda kao da je puzajuća larva (u ekstremnim slučajevima čak i stopalo pauka mehkušca potiče od larve crvenog luka!),
S molekularnobiološkog gledišta, međutim, ne može se potvrditi blizina vrčatih glista i Bryozoa niti aksijanska hipoteza Lacunifera.
Ako se smatra da su larve celomskih crva modificirane trohofore, potrebno je formulirati najmanje dva evolucijska modela u odnosu na njihovo porijelo, od kojih se u svakom podrazumijeva loza tjelesnih slojeva sličnih  Annelidama u najširem smislu. Zbog organizacije Entoprocta kao celomskih životinja sa spiralnim brazdanjem, ponekad se ne sumnja na bilo kakvu prepoznatljivu strukturu po kojoj  se peharasti crvi mogu pratiti izravno do porodice Trochophorae, koji su već odrasli i u adolescenciji (progenetske Trochophorae). U drugoj verziji vide se Entoprocta, koji se postepeno selekcioniraju i transformiraju. Promjene u obliku larve odvijale bi se paralelno s preobražajem odraslih oblika. Izvjesna blizina vilinskih glista, potvrđena je prvim molekulskogenetičkim istraživanjima rRNK (Mackay i sur. 1995.), međutim mnoge druge linije Lophotrochozoa također pokazuju molekulskogenetičke sličnosti s oblim glistama (uključujući i mehkušce). Prema posljednjim genetičkim istraživanjima, trakavice formiraju sestrinsku grupu drugog sjedećeg patuljastog oblika, Cycliophora, koji je opisan tek 1995. (Halanych 2004). Stoga bi se mogla  odbaciti pretpostavka odnosa sestrinske grupe prema mahovnjacima ili mehkušcima.
Postoji oko 150 vrsta peharastih  glista koje su razvrstani u četiri porodice. Izvorno smatrane kao samotne, Loxosomatidae sadrže oko dvije trećine poznatih vrsta i u poređenju s drugim porodicama nalaze se kao bazna sestrinska grupa Solitaria. Predstavnici ostalih porodica formiraju kolonije i svrstane su kao Coloniales; ovdje se Astolonata (Loxokalypodidae) opet uspoređuju sa Stolonata. Kao filogenetski sistem, to rezultira u:

Pojedinačno  sadrže sljedeće rodove:
Loxosomatidae: Loxosoma, Loxosomella, FLoxomitra, Loxosomespilon, Loxocore
Loxokalypodidae: Loxocalypus
Barentsiidae: Barentsia, Urnatella, Pedicellinopsis, Pseudopedicellina, Coriella
Pedicellinidae: Pedicellina, Pedicellina, Myosoma, Chitaspis, Loxosomatoides

Također pogledajte
Beskičmenjaci
Celom

Reference

Dopunska literatura
{{cite journal|last=Hall|first=S.R.|year=2002|title=Electron diffraction studies of the calcareous skeletons of bryozoans|journal=Journal of Inorganic Biochemistry|volume=88|pages=410–419|url=http://www.inchm.bris.ac.uk/mann/J%20Inorg%20Biochem%202002%20bryozoans.pdf|format=PDF
Hayward, P.G., J.S. Ryland and P.D. Taylor (eds.), 1992. Biology and Palaeobiology of Bryozoans, Olsen and Olsen, Fredensborg, Denmark.

Robison, R.A. (ed.), 1983. Treatise on Invertebrate Paleontology, Part G, Bryozoa (revised). Geological Society of America and University of Kansas Press.

Woollacott, R.M. and R.L. Zimmer (eds), 1977. The Biology of Bryozoans'', Academic Press, New York.

Vanjski linkovi

Index to Bryozoa Bryozoa Home Page, was at RMIT; now bryozoa.net
Other Bryozoan WWW Resources
International Bryozoology Association official website
Neogene Bryozoa of Britain
Bryozoan Introduction
The Phylum Ectoprocta (Bryozoa)
Phylum Bryozoa at Wikispecies
Bryozoans in the Connecticut River
 Bryozoa Fact Sheet

Životinje
Beskičmenjaci
Fauna Bosne i Hercegovine

Mahovnjaci


Kaliwatan sa isda ang Bryconamericus charalae. Una ning gihulagway ni Román-valencia ni adtong 2005. Ang Bryconamericus charalae sakop sa kahenera nga Bryconamericus, ug kabanay nga Characidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Habagatang Amerika

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Habagatang Amerika
Bryconamericus

Bryconamericus charalae


Kot pri Damlju je naseljeno mjesto u sastavu općine Črnomelj, regija Jugoistočna Slovenija, Slovenija.

Historija

Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Črnomelj. Kao samostalno naseljeno mjesto, Kot pri Damlju postoji od 2000. godine. Nastalo je izdvajanjem dijela iz naselja Damelj.

Stanovništvo

Na popisu stanovništva 2011. godine, Kot pri Damlju je imao 10 stanovnika.

Napomena: U 2000. nastalo izdvajanjem dijela iz naselja Damelj.

Reference

Vanjski linkovi

Naselja u Sloveniji
Naselja u regiji Jugoistočna Slovenija

Kot pri Damlju


An Puzanovia in uska genus han Actinopterygii. An Puzanovia in nahilalakip ha familia nga Zoarcidae.

An kladograma hini sumala ha Catalogue of Life:

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Puzanovia

Puzanovia


Polje pri Tržišču () je naseljeno mjesto u sastavu općine Sevnica, regija Posavska, Slovenija.

Historija

Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazilo se u sastavu stare općine Sevnica.

Stanovništvo

Na popisu stanovništva 2011. godine, Polje pri Tržišču je imalo 95 stanovnika.

Napomena: Do 1953. iskazivano pod imenom Polje.

Reference

Vanjski linkovi

Naselja u Sloveniji
Naselja u Posavskoj regiji

Polje pri Tržišču


Phường 8 là một phường thuộc Quận 11, Thành phố Hồ Chí Minh, Việt Nam.

Phường 8 có diện tích 0,33 km², dân số năm 2021 là 12.725 người,  mật độ dân số đạt 38.560 người/km².

Chú thích

Tham khảo

Phường 8, Quận 11


Thue Christiansen (25 Februarie 1940 – 26 Junie 2022) was 'n Groenlandse onderwyser, visuele kunstenaar en politikus. Christiansen is veral bekend as die ontwerper van die huidige vlag van Groenland, wat op 21 Junie 1985 aangeneem is.  Christiansen, 'n opgeleide onderwyser, is in 1979 tot die Inatsisartut vir Siumut verkies toe Groenland tuisbestuur gekry het. Hy was die Groenlandse Minister van Kultuur en Onderwys van 1979 tot 1983.

Christiansen is oorlede op 26 Junie 2022 by sy huis in Hals, Denemarke. Hy was 82 jaar oud.

Verwysings

Geboortes in 1940
Sterftes in 2022

Thue Christiansen


La Unión é um cantão da Costa Rica, situado na província de Cartago, entre Montes de Oca ao norte, Curridabat e Desamparados ao oeste, Cartago ao leste, e Desamparados e Cartago ao sul. Sua capital é a cidade de Tres Ríos. Possui uma área de  e sua população está estimada em 105.612 habitantes.

Divisão política
Atualmente, o cantão de La Unión possui 8 distritos:

Cantões da Costa Rica

La Unión (cantão)


Alimathà è un'isola dell'atollo Vaavu appartenente all'arcipelago delle Maldive.

L'isola è utilizzata unicamente a scopi turistici. Si trova a sud di Malé, ad un'ora e 45 minuti di barca veloce o 20 minuti di idrovolante dalla capitale.

Isole delle Maldive

Alimathà


An Microphysogobio anudarini in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Holcík ngan Pivnicka hadton 1969. An Microphysogobio anudarini in nahilalakip ha genus nga Microphysogobio, ngan familia nga cyprinidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Microphysogobio

Microphysogobio anudarini


Molodoj Volkodav () er en russisk tv-serie fra 2006 af Oleg Fomin.

Medvirkende
 Aleksandr Bukharov
 Anna Azarova som Vilija
 Elvira Bolgova som Neja
 Natalija Dogadina som Kendrat
 Andrej Tjadov som Kattai

Referencer

Eksterne henvisninger

Russiske film fra 2006

Molodoj Volkodav


La serie 900 è un'automobile prodotta dalla Volvo tra il 1990 ed il 1998.

La genesi
Dopo il successo, soprattutto nelle versioni station wagon delle 740/760, la
Casa di Göteborg, aveva l'esigenza di approntare un nuovo modello di fascia alta per gli anni novanta.
Le linee tese e spigolose dei modelli precedenti erano diventate quasi un marchio di fabbrica per la Volvo e rispecchiavano le caratteristiche di affidabilità, solidità e sicurezza intrinseche nelle sue automobili. Non era necessario, quindi, cambiare direzione.
Venne conservato il pianale e gran parte della meccanica delle 740/760, ma con modifiche sostanziali. Nuova era, ad esempio, la sospensione posteriore a ruote indipendenti con bracci multipli sulla berlina, mentre sulla station wagon era mantenuto il ponte rigido della serie 700, e nuovi erano i motori (della generazione dei  modulari a 4, 5 o 6 cilindri in linea) con 4 valvole per cilindro e distribuzione bialbero.

Anche la carrozzeria conservava la parte centrale delle precedenti 740/760, ma anche qui con modifiche rilevanti. Sulla berlina venne completamente ridisegnata la coda e anche il montante posteriore, che venne reso più inclinato per raccordarsi meglio con la parte posteriore, ora molto più alta. Il frontale venne reso più spiovente ed ottenne nuovi fari (più sottili), una nuova calandra e un diverso cofano motore. Anche i paraurti erano nuovi e meglio integrati nel disegno complessivo. Totalmente ridisegnati anche gli interni, improntati ai più elevati standard di sicurezza dell'epoca (poggiatesta attivi, cintura posteriore centrale con pretensionatore, seggiolino per bambini integrato nei sedili).

In considerazione del maggior successo ottenuto, la station wagon, che condivideva tutte le altre modifiche apportate alla berlina (frontale, paraurti, interni, sospensioni, motori, sicurezza), conservava la coda del modello precedente.
Il primo modello della serie ad esordire sul mercato, nell'agosto del 1990, fu la 960.

La 960 e le S90/V90
La 960, berlina e station wagon, prese il posto, nel '90, della 760.

Al momento del debutto, le uniche versioni disponibili in Italia erano tre: una diesel, spinta dal classico 6 cilindri in linea turbodiesel da 2.400 cm³ e due a benzina: quella spinta da un 4 cilindri 16 valvole turbocompresso da 1986 cm³, alimentato a benzina da 190 cavalli, dotato di marmitta catalitica e contralberi di equilibratura, e quella spinta dal nuovo motore 6 cilindri in linea 24 valvole di 2922 cm³, da 204 cv alimentato ad iniezione, anch'esso dotato di marmitta catalitica, ed abbinato, però, unicamente ad un nuovo cambio automatico a 4 rapporti idraulico a controllo elettronico.
A richiesta era previsto sulle altre due motorizzazioni anche il cambio automatico, ma di tipo tradizionale.

Su altri mercati europei c'era anche la versione 2.3 Turbo, equipaggiata con un 4 cilindri monoalbero 8 valvole turbo-compresso di 2316 cm³ da 185 CV (derivato dalla generazione precedente di motori), abbinato alla trasmissione manuale.

Nel 1995 la 960 venne sottoposta ad un consistente restyling, che ne modificò il frontale (totalmente ridisegnato), i paraurti (più integrati nella carrozzeria ed in tinta) e gli interni.
La 2.3 Turbo venne rimpiazzata dalla 2.5 24v, mossa da un 6 cilindri bialbero 24 valvole, derivato da quello della 2.9 24v, di 2473 cm³ da 170 CV ed equipaggiata con cambio manuale a 5 marce. Questa versione, assieme alla 2.9 24v Automatica, veniva venduta anche in Italia.

Nel dicembre 1996, a seguito della nuova politica di rinnovamento delle sigle Volvo, la 960, senza modifiche di rilievo, cambiò nome in S90 (berlina) e V90 (station Wagon).

Il modello uscì di listino nel 1998, rimpiazzato dalla S80, un'auto totalmente nuova.

La 940 e la Polar II

La 940, berlina o station wagon, venne lanciata nell'autunno del '90 per sostituire la 740. Come nel caso del modello precedente, la 940 era una versione semplificata (nell'allestimento interno ed esterni) ed economica (nella scelta dei motori) della 960. I propulsori derivavano da quelli montati sulla 740, pur con le necessarie modifiche per l'adozione dei dispositivi antinquinamento.
Tra i motori a benzina per l'Italia c'era il 4 cilindri di 1986 cm³ a iniezione in varie configurazioni (monoalbero aspirato 8 valvole da 112 CV, 8 valvole turbo da 155 CV e bialbero 16 valvole turbo da 200 CV), mentre  tra i diesel c'era il noto 6 cilindri di 2383 cm³ (di origine Volkswagen) turbo-compresso da 122 CV, migliorato in varie componenti per ridurre la fumosità da cui era cronicamente afflitto.
Sui mercati europei era disponibile al posto del 2 litri un 2,3 litri a benzina, nelle stesse configurazioni.

Nel 1993, a seguito del lancio della 850, la gamma italiana della 940 venne ridotta a 2 sole versioni, tutte con carrozzeria station wagon: la 2.0 Polar e la 2.0 Super Polar, entrambe mosse dal 2 litri 8 valvole aspirato da 112 cv, oppure dal 2 litri 8 valvole turbo da 155 CV.
Il modello uscì di listino nel 1997.

I modelli per l'Italia

 940 2.0 GLE
 940 2.0 16v GLT
 940 2.0 8v Turbo
 940 2.4 Turbodiesel GLE
 940 2.4 Turbodiesel GLT
 940 SW 2.0 GLE
 940 SW 2.0 16v GLT
 940 SW 2.0 8v Turbo
 940 SW 2.4 Turbodiesel GLE
 940 SW 2.4 Turbodiesel GLT
 940 SW 2.0 Polar
 940 SW 2.0 Super Polar
 960 2.0 16v Turbo
 960 2.9 24v Automatica
 960 2.4 Turbodiesel
 960 SW 2.9 24v Automatica
 960 SW 2.0 16v Turbo
 960 SW 2.4 Turbodiesel
 960 (Restyling) 2.5 24v
 960 (Restyling) 2.9 24v Automatica
 960 (Restyling) SW 2.5 24v
 960 (Restyling) SW 2.9 24v Automatica
 S90 2.5 24v
 S90 2.9 24v Automatica
 V90 2.5 24v
 V90 2.9 24v Automatica

Note

Altri progetti

Collegamenti esterni

Serie 900

Volvo Serie 900


Kaliwatan sa insekto ang Liothrips raoensis. Una ning gihulagway ni Ramakrishna ni adtong 1928. Ang Liothrips raoensis sakop sa kahenera nga Liothrips, ug kabanay nga Phlaeothripidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Liothrips

Liothrips raoensis


FK Tekstilac je nogometni klub iz Dervente, Bosna i Hercegovina. Trenutno se takmiči u Prvoj Ligi Republike Srpske.

Historija

Klub je osnovan 1919. godine. Dokaz osnivanja je i ranija verzija grba kluba koja je kraj lopte sa lijevu i desnu staru imala upisanu 1919. godinu. Zvao je se FK Dečko, da bi nakon Drugog svjetskog rata bio preimenovan u FK Tekstilac.

Stadion

FK Tekstilac svoje utakmice igra na Gradskom stadionu u Derventi. Kapacitet stadiona je 1500 mjesta.

Rezultati

 Druga liga RS 2007/08 (6. mjesto)
 Druga liga RS 2008/2009 (9. mjesto)
 Druga liga RS 2009/10 (16. mjesto)
 Regionalna liga RS - Centar 2010/11 (1. mjesto)
 Druga liga RS 2011/12 (12. mjesto)
 Druga liga RS 2012/13 (3. mjesto)
 Druga liga RS 2013/14 (1. mjesto)
 Prva liga RS 2014/15 (5. mjesto)
 Prva liga RS 2015/16 (3. mjesto)
 Prva liga RS 2016/17 (6. mjesto)
 Prva liga RS 2017/18 (5. mjesto)

Ekipa

Trenutni sastav

Reference

Nogometni klubovi u Bosni i Hercegovini
Nogometni klubovi osnovani 1919.

FK Tekstilac Derventa


An Eugnathogobius siamensis in uska species han Actinopterygii nga syahan ginhulagway ni Fowler hadton 1934. An Eugnathogobius siamensis in nahilalakip ha genus nga Eugnathogobius, ngan familia nga Gobiidae. Ginklasipika han IUCN an species komo diri gud kababarak-an. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Eugnathogobius

Eugnathogobius siamensis


Kaliwatan sa isda ang Xenocharax spilurus. Una ning gihulagway ni Albert Günther ni adtong 1867. Ang Xenocharax spilurus sakop sa kahenera nga Xenocharax, ug kabanay nga Distichodontidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Aprika
Isdangtunay sa Gabon
Xenocharax

Xenocharax spilurus


Genoplesium eriochilum, commonly known as the Mount Wilson midge orchid, is a species of small terrestrial orchid endemic to the Blue Mountains. It has a single thin leaf fused to the flowering stem and up to twenty small, crowded, dark purplish brown flowers. It usually grows between low shrubs and sedges.

Description
Genoplesium eriochilum is a terrestrial, perennial, deciduous, herb with an underground tuber and a single thin leaf  long and fused to the flowering stem with the free part  long. Between five and twenty dark purplish brown flowers are crowded along a flowering stem  tall and much taller than the leaf. The flowers are about  long and  wide and lean downwards. As with others in the genus, the flowers are inverted so that the labellum is above the column rather than below it. The sepals, petals and labellum all have tiny hairs on their edges. The dorsal sepal is about  long and  wide with a pointed tip. The lateral sepals are about  long,  wide and spread widely apart from each other. The petals are about  long,  wide with a sharply pointed tip. The labellum is about  long,  wide, thick and fleshy with a pointed tip. There is a callus in the centre of the labellum and extending nearly to its tip. Flowering occurs from November to January.

Taxonomy and naming
The Mount Wilson midge orchid was first formally described in 1885 by Robert D. FitzGerald who gave it the name Prasophyllum  eriochilum and published the description in Journal of Botany, British and Foreign. In 1989, David Jones and Mark Clements changed the name to Genoplesium eriochilum and in 2002, changed it again to Corunastylis eriochila but the last change is not accepted by the Australian Plant Census. The specific epithet (eriochilum) is derived from the Ancient Greek words ἔριον (erion) meaning "wool" and χεῖλος (cheilos) meaning lip.

Distribution and habitat
Genoplesium eriochilum is only known from the Blue Mountains between Blackheath, Mount Wilson and Mount Victoria, where it grows in heath with grasses and sedges.

References

eriochilum
Endemic orchids of Australia
Orchids of New South Wales
Plants described in 1885

Genoplesium eriochilum


Kaliwatan sa ito ang Hara longissima. Una ning gihulagway ni Ng ug Maurice Kottelat ni adtong 2007. Ang Hara longissima sakop sa kahenera nga Hara, ug kabanay nga Erethistidae. Giklaseklase sa IUCN ang kaliwatan sa kapos sa datos.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Miyanmar

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Hara
Isdangtunay sa Burma

Hara longissima


Vasco Alves (Vitória, 6 de agosto de 1941 - 25 de abril de 2020) foi um político brasileiro. Exerceu o mandato de deputado federal constituinte em 1988.

Filho de Vasco Alves de Oliveira e de Julita Devens de Oliveira. Foi casado com Marina Barcelos de Oliveira, com quem teve quatro filhos.

Biografia
Em 1966, graduou-se em direito pela Universidade Federal do Espírito Santo (UFES). Depois de um ano, especializou-se em direito comparado na Universidade da Flórida, nos Estados Unidos. Em 1973, fez pós-graduação na Pontifícia Universidade Católica do Rio de Janeiro.

Foi nomeado procurador do Departamento Nacional de Obras e Saneamento (DNOS) no governo de Élcio Álvares (1975-1979).

Começou a vida política concorrendo pelo Partido do Movimento Democrático Brasileiro (PMDB), à prefeitura de Vila Velha, município do Espírito Santo. Ao ganhar as eleições, tomou posse em 1983.

A Câmara Municipal na sua gestão aprovou uma lei que tornava obrigatória a discussão do orçamento anual com o Conselho Comunitário e com as associações de bairros.

Em 1986, tornou-se deputado federal e foi membro titular da Subcomissão dos Direitos dos Trabalhadores e Servidores Públicos, da Comissão da Ordem Social, e como suplente da Subcomissão da União, Distrito Federal e Territórios, da Comissão da Organização do Estado.

Em 1988, concorreu à prefeitura de Cariacica, município do Espirito Santo, pelo Partido da Social-Democracia Brasileira (PSDB). Vitorioso, assumiu o mandato em janeiro de 1989.

Já em 1998, retornou para o Partido do Movimento Democrático Brasileiro (PMDB) e disputou o governo do Estado do Espírito Santo. Perdeu a votação para José Inácio Ferreira, candidato do Partido da Social-Democracia Brasileira (PSDB).

Em 2004 voltou a candidatar-se a prefeito de Vila Velha, e perdeu para Max Mauro, candidato do Partido Democrático Trabalhista (PDT). Ao tentar novamente em 2008, perdeu para Neucimar Fraga, do Partido da República (PR).

Foi também professor da Academia de Letras Humberto de Campos, do Instituto dos Advogados do Espírito Santo e da Fundação Pedroso Horta, como também, presidente da Associação de Prefeitos e Vereadores do Espírito Santo.

Morreu no dia 25 de abril de 2020, aos 78 anos, devido a um câncer no estômago.

Deputados federais do Brasil pelo Espírito Santo
Deputados federais da Assembleia Nacional Constituinte de 1987–1988
Mortes por câncer de estômago
Naturais de Vitória (Espírito Santo)
Membros do Partido da Social Democracia Brasileira
Membros do Movimento Democrático Brasileiro (1980)

Vasco Alves


Doiransøen (, Dojransko Ezero; , Límni Dhoiráni), også stavet Dojransøen  er en sø med et areal på 43,1 km2 delt mellem Nordmakedonien (27,3 km2) og Grækenland (15,8 km2).

Mod vest ligger byen Nov Dojran (Нов Дојран), mod øst landsbyen Mouries, mod nord bjerget Belasica og mod syd den græske by Doirani. Søen har en afrundet form, en maksimal dybde på 10 meter og en nord-syd længde på 8,9 km og er 7,1 på det bredeste, hvilket gør den til den tredje største sø delvist i Nordmakedonien efter Ohridsøen og Prespasøen.

Historie
Søen lå på den sydlige linje af den makedonske front under Første Verdenskrig, og dens sydlige bred blev stedet for de forskellige kampe mellem allierede tropper og bulgarske tropper i 1916, 1917 og 1918. Der er et monument for en af kampene og to kirkegårde for græske og britiske tropper på en bakke et par hundrede meter syd for søen. Det er designet af Sir Robert Lorimer.

Økologi
Søen er lavvandet og eutrofisk med omfattende rørskove. På grund af overforbrug af søens vand til landbrugsformål udtørrede Doiran næsten, men katastrofen blev undgået, efter at begge lande gjorde foranstaltninger for at genopbygge og opretholde vandstanden. Hyppig og kraftig nedbør i senere år hjalp også med at genoprette vandstanden i søen.

Vigtige fugleområder
Den makedonske (vestlige) del af søen er blevet udpeget som et vigtigt fugleområde (IBA) af BirdLife International, fordi det understøtter bestande af hvidøjet and krøltoppede pelikaner og dværgskarv. Den græske (østlige) del af søen er en separat, men tilsvarende IBA.

En del af søen (2.696 ha i den nordmakedonske del) blev i 2007 udpeget til Ramsarområde.

Kilder og henvisninger

 Commonwealth War Graves Commission artikel om Doiran Memorial

Søer i Grækenland
Søer i Nordmakedonien

Doiransøen


Kaspazni domen regrutacije  ili kaspazni domeni aktivacije i regrutacjije (CARD-i), su interakcijski motivi koji se nalaze u širokom spektru proteina, tipski onih koji su uključeni u procese koji se odnose na upale i apoptozu. Ovi domeni posreduju u formiranju većih proteinskih kompleksa putem direktnih interakcija između pojedinačnih CARD-ova. CARD domeni se nalaze na zapanjujuće širokom spektru proteina, uključujući helikaze, kinaze, mitohondrijske proteine, kaspaze i ostalee citoplazmatske faktore.

Osnovne karakteristike
CARD domeni su potklasa proteinskog motiva poznata kao smrtni nabor, koji ima raspored od šest do sedam antiparalelnih alfa-heliksa sa hidrofobnim jezgrom i vanjskom površinom sastavljenom od nabijenih ostataka. Ostali motivi u ovoj klasi uključuju pirinski domen (PYD), smrtni domen (DD) i domen efektora smrti (DED), koji također funkcionišu prvenstveno u regulaciji apoptoze i upalne reakcije.

U apoptozi
CARD domeni su prvobitno karakterizirani na osnovu njihove uključenosti u regulaciju aktivacije kaspaze i apoptoze.   Čini se da je osnovna struktura domen sa šest spirala konzedrvirana još od gena ced-3 i ced-4 u C. elegans, organizam u kojem je prvi put okarakterisano nekoliko komponenti apoptotičke mašinerije. CARD motivi su prisutni na brojnim proteinima koji podstiču apoptozu, prvenstveno kaspaze 1,2,4,5,9 i 15 kod sisara.

U imunskom odgovoru sisara

Obrada IL-1 i IL-18
Pokazalo se da brojni CARD proteini imaju ulogu u regulaciji upale kao odgovor na bakterijske i virusne patogene, kao i na razne endogene signale stresa. Nedavno su studije o NLR proteinu Ipaf-1 pružile uvid u to kako CARD proteini učestvuju u imunskom odgovoru. Ipaf-1 ima N-terminalni CARD domen, domen koji se vezuje za nukleotide i ]]C-terminal]]n ponavljsnjs bogats leucinom (LRRs), za koje se smatra da funkcionišu na sličan način kao i kod Toll-liki receptori. Čini se da je primarna uloga ove molekule regulacija proteolitske obrade pro-IL-1β i pro-IL-18 u njihove zrele forme, putem povezivanja u velikom kompleksu poznatom kao inflamasom. Nakon aktivacije Ipaf-1 unutarćelijskom  bakterijom S. typhimurium ili drugih signala stresa, Ipaf-1 regrutuje adapter koji sadrži CARD nazvan ASC i kaspaza-1 u nepoznatoj stehiometriji putem CARD-CARD asocijacije. Ovaj kompleks zauzvrat dovodi do autoproteolitske aktivacije kaspaze-1 i kasnijeg sazrevanja IL-1β i IL-18.

Antivirusna signalizacija
Nedavno se pokazalo da podskup CARD proteina učestvuje u prepoznavanju unutarćtlijskre dvolančane RNK, zajedničkog sastojka brojnih virusnih genoma, uključujući para- i ortomoksoviride i rhabdoviride. Za razliku od NLR-a, ovi proteini, zvani RIG-I i MDA5, sadrže dvostruke N-terminalne CARD domene i C-terminalne RNK-helikazne domene koje direktno komuniciraju i obrađuju dvolančanu virusnu RNK. Ova obrada čini CARD domene dostupnim za interakciju sa CARD motivom IPS-1/MAVS/VISA/Cardif, nizvodnim adapterom usidrenim u mitohondrjama. Iako su interakcije između IPS-1 i RIG-I/MDA-5 prikazane in vitro, priroda kompleksa formiranog nakon virusne detekcije nije okarakterisana.

Adapter protein VISA dalje aktivira inhibitor jedarnog faktora kapa-B kinaze (IKK)-protein-kinaze članova porodice. Iako su kanonski članovi IKK porodice IKKa i IKKb neophodni za aktivaciju NF-κB izazvanu virusom, nekanonski članovi IKK porodice TBK1 i IKBKE su odgovorni za fosforilaciju i aktiviranje IRF3 i IRF7 (Fitzgerald et al., 2003; Hemmi et al., 2004; Matsui et al., 2006). Razne studije su takođe pokazale učešće nekoliko drugih komponenti signalizacije u virusom izazvanoj aktivaciji NF-κB i/ili IRF3, uključujući TRAF3, TRAF6, TANK, NEMO (IKKg), TRADD, FADD i RIP (Kawai et al., 2005; Michallet et al., 2008; Oganesyan et al., 2006; Saha et al., 2006; Xu et al., 2005; Zhao et al., 2007).

Autoimunost
Zbog njihove uloge regulatora upala, sugerirano je da konstitutivna aktivacija određenih CARD proteina, bilo uzrokovana mutacijom ili stalnim prisustvom signala stresa, ia uzročnu ulogu u brojnim upalnim sindromima. Mutacije pojačanja funkcije u unutarćelijskom NOD2 proteinu povezane su s povećanim rizikom za Crohnovu bolest. Aktiviranje mutacija u najmanje dva srodna proteina koja sadrže PYD, kriopirin/CIAS-1 i pirin/MEFV, povezana je sa Muckle-Wellsovim sindromom i porodičnom mediteranskom groznicom.

Lista CARD-a koji sadrži proteine
 BIRC2  bakulovirusni inhibitor apoptoze (IAP) koji sadrži ponavljanje 2, također poznat kao C-IAP1
 BIRC3 bakulovirusni IAP koji ponavlja 3, također poznat kao C-IAP2
 Kaspaza 1: kaspaza 1, cistein peptidaza povezana s apoptozom (interleukin 1, beta, konvertaza; ICE) =1499
 Kaspaza 2: kaspaza 2, cistein-peptidaza povezana s apoptozom
 Kaspaza 4: kaspaza 4, cistein peptidaza povezana s apoptozom
 Kaspaza 5: kaspaza 5, cistein peptidaza povezana s apoptozom
 Kaspaza-9: kaspaza 9, cistein peptidaza povezana s apoptozom
 Kaspaza 12: kaspaza 12, cistein peptidaza povezana s apoptozom
 Kaspaza 13: kaspaza 13, cistein peptidaza povezana s apoptozom
 ICEBERG: inhibitor kaspaze 1 ledenog brjega
 Pseudo-ICE:Dominantno negativni inhibitor kaspaze-1 Pseudo-ICE, također poznat kao COP1
 MDA-5: Dominantno negativni inhibitor kaspaze-1 Pseudo-ICE, također poznat kao COP1
 MAVS: Mitohondrijski antivirusni signalni protein također poznat kao CARD adapter koji indukuje interferon-beta
 CRADD: Kaspaza i RIP adapter sa domenom smrti takođe poznat kao RIP-povezan protein sa domenom smrti (RAIDD)
 RAIDD-2: Molekula adaptera smrti RAIDD-2
 RIG-I: Protein gena 1 inducibilnog retinoinskom kiselinom, također poznat kao protein 58 DEAD-kutija  (DDX58)
 RIPK2: serin-treonin kinaza 2 s interakcijom s receptorima (takođe nazvana kardiak, RIP2 ili RICK kinaza)
 BCL10: B-ćelijski limfom/leukemija 10 protein
 BINCA: CARD protein koji djeluje na Bcl10 ili BinCARD, koji se također naziva otvoreni okvir čitanja 89 (C9orf89) hromosoma 9
 CARD6: porodica domena za regrutaciju kaspaze, član 6
 CARD8/CARDINAL: porodica domena za regrutaciju kaspaze, član 8 6
 CARD9: porodica domena za regrutaciju kaspaze, član 9
 CARD10: cporodica domena za regrutaciju kaspaze, član 10 (zvani CARMA3)
 CARD11: porodica domena za regrutaciju kaspaze, član 11 (zvani CARMA1)
 CARD14: cporodica domena za regrutaciju kaspaze, član 14  (zvani CARMA2)
 APAF1: faktor 1 koji aktivira apoptoznu peptidazu (također zvani CED4)
 GLAVA1: glavaris faktor aktiviranja peptidaze 1 (također zvani GLAV1)
 IPAF: Faktor aktiviranja ledene proteaze, također poznat kao NLR porodica, sadrži domene CARD 4 (NLRC4), CARD, LRR, i NACHT-sadržeći protein (CLAN) i protein 12 koji sadrži domen regrutacije kaspaze (CARD12)
 NOD1: nukleotid-vezujući oligomerizacijski sa domenom 1
 NOD2: domen 2 oligomerizacije koji se vezuje za nukleotide
 NLRC3: NOD-liki receptor porodice CARD sa domenom 3
 NLRP1: NLR porodica, sa pirinskim domenom 1 (nekadašnji NALP1)
 NOL3: jedarčani protein 3 (apoptozni represor sa CARD domenom)
 PYCARD: PYD CARD domen sa proteinom (zvani ASC)
 Ced-3 analog kasapaze 9 kod Caenorhabditis elegans
 AIRE Autoimunski regulator

Reference

Vanjski linkovi

Proteinska struktura
Proteinski domeni
Programirana ćelijska smrt

CARD domen


Frida Sanggaard Nielsen (født 1. december 1998 i København) er en dansk roer. Hun deltog som en del af den danske dame-firer ved de Olympiske Sommerlege 2020.

Liv
Nielsen begyndte at ro i 2015 under et ophold som udvekslingsstuderende i Rochford, Michigan. Hendes første roklub var Michigans Rochford Rowing Club. Hendes hovedposition er som bue.

Efter hun i 2016 flyttede tilbage til Danmark, har Nielsen repræsenteret sit land ved junior-EM i 2016 og ved junior-VM samme år, hvor hun og ropartneren Ida Petersen ved begge tilfælde endte på andenpladsen og dermed opnåede sølvmedaljer. Ved Head of the Charles Regatta i 2016 opnåede Nielsen i en firer sammen med Petersen, Hedvig Lærke Rasmussen og Anne Andersen desuden guldmedaljer.

Referencer

Eksterne henvisninger

Roere fra Danmark
Deltagere for Danmark ved sommer-OL 2020

Frida Sanggaard Nielsen


Triturus là một chi sa giông được tìm thấy từ đảo Anh qua phần lớn châu Âu tới cực tây Siberia, Tiểu Á, và khu vực biển Caspi. Các loài trong chi này sống và sinh sản trong các hồ nhiều thực vật thủy sinh hoặc môi trường bán thủy sinh trong vòng 2 đến 6 tháng và dành phần còn lại của năm sống ở vùng đất cạn nhiều bóng râm gần với nơi sinh đẻ của chúng. Con đực hấp dẫn con cái bằng vẻ bề ngoài, sau đó, con đực thả một bọc tinh và con cái đón lấy. Sau sự thụ tinh, con cái đẻ từ 200-400 trứng, mỗi trứng được gắn riêng lẽ lên lá của cây thủy sinh. Ấu trùng phát triển từ hai đến bốn tháng trước khi biến thái thành dạng con non sống trên mặt đất. Các loài trong chi này được gọi bằng các tên như marbled newt (sa giông vân cẩm thạch) và crested newt (sa giông mào) trong tiếng Anh.

Trước đây, hầu hết chi sa giông châu Âu từng bị gộp vào Triturus, nhưng các nhà phân loại học đã tách Ichthyosaura, Lissotriton, Ommatotriton thành các chi riêng biệt. Họ hàng gần nhất của chi này là Calotriton. Hai loài sa giông vân cảm thạch và sáu loài sa giông mào, tạo nên các phân loài nhỏ hơn, được công nhận hiện nay, thêm vào đó còn có một loài sa giông mào bị nghi ngờ.

Dù hiện không bị de dọa nghiêm trọng, các loài Triturus đang suy giảm số lượng bởi mất môi trường sống và gián đoạn sinh cảnh. Tất cả các loài được pháp luật bảo vệ tại châu Âu.

Phân loại
Tên chi Triturus được đề xuất bởi học giả Constantine Samuel Rafinesque năm 1815. Loài điển hình, Triturus cristatus, ban đầu được mô tả dưới tên Triton cristatus bởi Josephus Nicolaus Laurenti năm 1768, như Linnaeus trước đó đã dùng tên Triton cho một chi ốc biển.

Tới tận cuối thế kỷ 20, hầu hết các loài sa giông châu Âu được đặt trong Triturus, chi này về cơ bản đã được tái xem xét sau khi được chứng minh là một nhóm đa ngành. Ba chi đã được tách ra khỏi Triturus là: Lissotriton Ommatotriton và Ichthyosaura. Họ hàng gần nhất của chúng là chi Calotriton.

Tham khảo

Liên kết ngoài

Động vật lưỡng cư châu Á
Động vật lưỡng cư châu Âu

Triturus


Vânia Carvalho Dias da Silva de Antas de Barros (Guimarães, Azurém, 12 de julho de 1977) é uma advogada e política portuguesa.

Biografia
Licenciada em Direito pela Faculdade de Direito da Universidade de Coimbra, com frequência de doutoramento em Relações Internacionais e Ciência Política, é advogada e jurista.

Foi subsecretária de Estado adjunta do ministro dos Negócios Estrangeiros, Paulo Portas, no XIX Governo Constitucional, liderado por Pedro Passos Coelho.

Foi eleita deputada do CDS – Partido Popular pelo círculo eleitoral de Braga para a XIII Legislatura, entre 2015 e 2019. Fez parte das Comissões Parlamentares de Assuntos Constitucionais, Direitos, Liberdades e Garantias; de Educação e Ciência como Suplente; de Trabalho e Segurança Social como Suplente; de Cultura, Comunicação, Juventude e Desporto como Suplente; Eventual para o Reforço da Transparência no Exercício de Funções Públicas como Coordenadora do Grupo Parlamentar; Eventual de Inquérito Parlamentar à atuação do XXI Governo Constitucional no que se relaciona com a nomeação e a demissão da Administração do Dr. António Domingues como Suplente; e aos Grupos de Trabalho do Mercado Único Digital, de Audição de Peticionantes e da Petição N.º 250/XIII/2.ª - Toda a vida tem dignidade, como Coordenadora.

Casou em Vila do Conde, Azurara, a 15 de julho de 2006 com Miguel Luís Doutel de Almeida de Antas de Barros (Braga, São João do Souto, 16 de setembro de 1974), advogado, do qual tem um filho.

Anunciou a desfiliação do CDS-PP em outubro de 2021, por divergências com a direção do partido liderada por Francisco Rodrigues dos Santos.

Naturais de Guimarães
Deputados da Assembleia da República Portuguesa
Alumni da Faculdade de Direito da Universidade de Coimbra
Advogadas de Portugal
Juristas de Portugal
Políticos do Centro Democrático e Social – Partido Popular
Subsecretários de Estado de Portugal

Vânia Dias da Silva


"Taka takata" is a song originally recorded by Paco Paco, a Spanish singer living in Málaga - Spain. The song was released as a single in 1972 and was a hit in Europe.

In the same year the song was adapted into French under the title "Taka takata (La femme du Toréro)" by Claude Lemesle and Richelle Dassin.

The French version was recorded by Joe Dassin. He released it in 1972 on his album Joe and as a single.

Background and writing
The original was written by Paco Paco (Francisco Ropero Gómez) and his father-in-law Belgian artist Al Verlane. The recording was produced by Biram.

Commercial performance
The single "Taka takata" by Joe Dassin reached no. 1 in Finland (according to the chart, courtesy of Intro, that U.S. Billboard published in its "Hits of the World" section), at least no. 9 in Greece in the international singles chart (courtesy of Hellenikos Vorras and Epikera), and at least no. 4 in French Switzerland (chart courtesy of Radio Suisse Romande).

A version by Frederik reached at least the top 3 in Finland.

Track listings

Paco Paco (original) version
7" single Bellaphon BL 18093
 "Taka takata" (2:29)
 "Olé España" (2:44)

Joe Dassin version
7" single CBS S 8121 (Germany, etc.)
 "Taka takata (La femme du Toréro)" (2:41)
 "Le cheval de fer" (2:35)

Charts
 "Taka takata" by Paco Paco

 "Taka takata (La femme du Toréro)" by Joe Dassin

References

1972 songs
1972 singles
Joe Dassin songs
Bellaphon Records singles
CBS Disques singles
Song recordings produced by Jacques Plait
Songs written by Claude Lemesle

Taka takata


Ang Cerro Niño ngalan niining mga mosunod:

Arhentina

 Cerro Niño (bukid sa Arhentina, Provincia de Jujuy, lat -22,97, long -66,62),
 Cerro Niño (bukid sa Arhentina, Provincia de Jujuy, lat -22,52, long -66,43),

Chile

 Cerro Niño (bukid sa Chile), Región del Libertador General Bernardo O'Higgins, Provincia de Colchagua,

Mehiko

 Cerro Niño (lungsod), Estado de Oaxaca, Santos Reyes Nopala,

Peru

 Cerro Niño (bukid sa Peru, La Libertad), Viru,
 Cerro Niño (bukid sa Peru, Apurimac), Provincia de Cotabambas,

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Arhentina
Pagklaro paghimo ni bot Chile
Pagklaro paghimo ni bot Mehiko
Pagklaro paghimo ni bot Peru

Cerro Niño


Nikolai Valuev vs. David Haye, billed as David vs Goliath, was a professional boxing match contested on 7 November 2009 for the WBA heavyweight championship.

Background
After regaining the WBA title with a unanimous decision over fellow former Champion John Ruiz, Nikolai Valuev had made one defence gaining a very controversial majority decision over Evander Holyfield, he agreed to "Champion in Recess" Ruslan Chagaev, who had given Valuev the only defeat of career. However their fight on 30 May 2009 in Helsinki, Finland at the Hartwall Arena, was cancelled when Chagaev was declared medically unfit after failing a Finnish medical test, allegedly due to hepatitis, although he would go on to face Wladimir Klitschko in June losing via a 9th round RTD.

Haye had moved to the Heavyweight division after he had unified the WBA, WBC & WBO cruiserweight titles against Enzo Maccarinelli, knocking out Monte Barrett in November 2008. He was first set to face WBC Champion Vitali Klitschko, then Haye agreed to face his brother Wladimir, however he pulled out with a back injury and was replaced with Chagaev.

In July Valuev and Haye agreed to meet in November, despite John Ruiz claiming that he had inherited the mandatory status from Chagaev as the next highest ranked contender. He would later agree to face the winner of Valuev vs Haye.

The fight
Haye was able to outmove and outbox the much slower Valuev by using a circle, stick and move strategy, which would give a majority decision victory. Haye suffered a broken hand during the fight while hitting Valuev's head, saying it was like hitting a brick wall. The win made Haye the fourth Briton to win a major heavyweight title, after Bob Fitzsimmons, Lennox Lewis, and Frank Bruno, as well as only the second former cruiserweight champion to win a heavyweight title after Evander Holyfield.

Aftermath
Valuev would retire after the fight, while Haye would agree to face Ruiz in a mandatory defence.

Undercard
Confirmed bouts:

Broadcasting

References

2009 in boxing
World Boxing Association heavyweight championship matches
Boxing in Germany
2009 in German sport
November 2009 sports events in Europe
Sports competitions in Nuremberg
Boxing matches

Nikolai Valuev vs. David Haye


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Grammadera rostrata. Una ning gihulagway ni Rehn, J.A.G. ni adtong 1907. Ang Grammadera rostrata sakop sa kahenera nga Grammadera, ug kabanay nga Tettigoniidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Paraguay

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Grammadera
Insekto sa Paraway

Grammadera rostrata


Faurea princeps – gatunek widłonoga z rodziny Cyclopidae, nazwa naukowa gatunku została po raz pierwszy opublikowana w 1927 przez belgijskiego zoologa Alphonsa Labbé.

Bibliografia
 Walter, T. Chad (2012). Faurea princeps Labbé, 1927. In: Walter, T.C., Boxshall, G. (2012). World Copepoda database. World Register of Marine Species.

Cyclopidae
Gatunki i podgatunki zwierząt nazwane w 1927 roku

Faurea princeps


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Trybliophorus nigrus. Una ning gihulagway ni Alves Dos Santos ug Assis-pujol ni adtong 2004. Ang Trybliophorus nigrus sakop sa kahenera nga Trybliophorus, ug kabanay nga Romaleidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Trybliophorus

Trybliophorus nigrus


Il segno di Venere è un film commedia del 1955 diretto da Dino Risi.

È stato presentato in concorso all'8º Festival di Cannes.

Trama
Due cugine di diversa provenienza, la napoletana Agnese e la milanese Cesira, vivono insieme a Roma, con il padre della prima e la zia Tina.

Agnese, dall'aspetto prorompente, non può evitare di attirare le attenzioni di qualunque uomo incroci la sua strada. La ragazza non si rende conto di mettere costantemente in ombra la cugina, a cui invece invidia il fatto di avere un lavoro, mentre lei è costretta in casa dal padre, in attesa del futuro matrimonio.

Cesira, più grande di età e dall'aspetto più comune, dopo aver parlato con una cartomante che vive nel suo palazzo, si convince che ogni uomo che incontra, anche se non dimostra un particolare interesse nei suoi confronti, possa essere il compagno della vita.

Attorno a loro ruota una serie di figure maschili: Mario, fotografo dell'albergo diurno dove Cesira lavora come dattilografa; Romolo, che vive di espedienti e tenta in ogni modo di rifilare a Mario un'auto rubata; il poeta Alessio, un farabutto che approfitta delle persone come Cesira, sensibili al suo fascino intellettuale; il vigile del fuoco Ignazio, che Cesira conosce per caso in occasione di un incidente stradale.

Una sera si ritrovano a cena in trattoria. Alessio finge di voler offrire a tutti, ma quando l'oste rifiuta di fargli credito non esita a far pagare Cesira. Lasciato il locale, Cesira accompagna a casa il truffatore, che la vuole sfruttare ancor di più, rifilandole il compito di battere a macchina delle copie di un suo manoscritto. Tornata a casa, si imbatte in Ignazio e Agnese che si baciano e scopre che quello che sperava fosse l'uomo giusto per lei ha invece iniziato da tempo, a sua insaputa, una relazione con la cugina. Ormai decisa ad andare fuori di casa, facendo addirittura temere loro di volersi suicidare, si ritrova invece con Romolo, giusto per finire insieme a lui in questura, per l'auto rubata, dove il furfante scoppia in lacrime di fronte alla madre.

Quand'è mattina, Cesira viene riaccompagnata a casa da Alessio, prontamente accorso alla sua chiamata, e si illude che il poeta possa essere l'uomo per lei, finché non si accorge di quanto presto lui faccia amicizia con la cartomante del piano di sotto, una signora attraente e benestante, il che basta ad Alessio per farne l'oggetto di turno delle proprie premure.

Mentre la relazione tra Agnese e Ignazio è ormai nota in famiglia e il padre della ragazza organizza con entusiasmo un matrimonio riparatore, Cesira riprende con rassegnazione la sua vita quotidiana.

Produzione
Il film originariamente era basato su una sceneggiatura intitolata La chiromante, incentrata completamente sul personaggio interpretato da Franca Valeri, e avrebbe dovuto essere diretto da Luigi Comencini. Il regista abbandonò tuttavia il progetto quando esso fu stravolto dalla politica hollywoodiana della casa di produzione Titanus di riunire nel cast il meglio del cinema italiano del momento per garantirsi il successo, riducendo a co-protagonista la Valeri, pur centrale nella narrazione, affiancandole star del livello di Sophia Loren e Vittorio De Sica, oltre ad Alberto Sordi e Peppino De Filippo nei ruoli secondari.

Accoglienza

Incassi
L'incasso accertato a tutto il 31 marzo 1959 fu di Lit. 506.531.170.

Critica
Secondo il Dizionario Mereghetti «il film non ha una vera progressione narrativa e le scene servono soprattutto a mettere in evidenza l'abilità dei singoli attori, ma in certi momenti la comicità è davvero irresistibile». Per il Dizionario Morandini il film è «raccontato con garbo, recitato con discrezione, forbito di situazioni divertenti e di un dialogo spiritoso con un pizzico di farsa».

Curiosità
Nel film Franca Valeri sottolinea spesso la sua milanesità e dice di chiamarsi Cesira Colombo (Colombo è un tipico cognome lombardo che veniva dato a quasi tutti i trovatelli, un po' il corrispettivo del Proietti romano). Però il padre di Cesira è il fratello di Tina Pica, quindi, benché emigrato a Milano, dovrebbe essere meridionale ed è improbabile che si chiami Colombo.

La scena in cui, al termine della cena in trattoria Romolo, cerca di vendere la macchina a Mario è stata girata a Porta Settimiana a Trastevere: la stessa location verrà scelta da Carlo Verdone molti anni dopo per ambientarvi la scena iniziale e quella finale dell'episodio Leo di Un sacco bello.

Note

Bibliografia
Catalogo Bolaffi del cinema 1945/1955, a cura di Gianni Rondolino
AA.VV. La città del cinema, Napoleone editore Roma 1979

Altri progetti

Collegamenti esterni

Film commedia
Film ambientati a Roma
Film girati a Roma
Film diretti da Dino Risi

Il segno di Venere


Kaliwatan sa alibangbang ang Comana humeralis. Una ning gihulagway ni Walker ni adtong 1865. Ang Comana humeralis sakop sa kahenera nga Comana, ug kabanay nga Limacodidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Comana

Comana humeralis


Ryszard Szarfenberg – polski politolog, dr hab. adiunkt na Wydziale Nauk Politycznych i Studiów Międzynarodowych Uniwersytetu Warszawskiego, popularyzator nauki. Członek Zarządu Polskiego Towarzystwa Polityki Społecznej.

Od 2004 do 2010 był ekspertem Narodowej Strategii Integracji Społecznej. Piastował ponadto funkcję przewodniczącego Rady Wykonawczej Polskiego Komitetu European Anti Poverty Network. Jego praca Krytyka i afirmacja polityki społecznej z 2008 uznana została przez Komitet Nauk o Pracy i Polityce Społecznej PAN za najlepszą pracę naukową roku 2008.

Przypisy

Linki zewnętrzne

 Strona zawodowa na serwerze UW

Polscy politolodzy
Wykładowcy Wydziału Nauk Politycznych i Studiów Międzynarodowych Uniwersytetu Warszawskiego
Urodzeni w 1960

Ryszard Szarfenberg


Kaliwatan sa alibangbang ang Procris suspecta. Una ning gihulagway ni Otto Staudinger ni adtong 1887. Ang Procris suspecta sakop sa kahenera nga Procris, ug kabanay nga Zygaenidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Procris

Procris suspecta


100% Live è un EP dal vivo del cantante italiano Piero Pelù tratto dal "Né buoni né cattivi tour", pubblicato nel 2003 dall'etichetta discografica Warner Music Italy.

Il disco
L'EP è uscito esclusivamente in allegato con il numero di febbraio 2003 del mensile Tutto.

Tracce

100% Live (Piero Pelù)


Ang Zaranj ngalan niining mga mosunod:

Apganistan

 Zaranj (kapital sa lalawigan), Wilāyat-e Nīmrōz,
 Zaranj (distrito), Wilāyat-e Nīmrōz,

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Apganistan

Zaranj


Født dansk er en dansk dokumentarfilm fra 1960 instrueret af Børge Høst.

Handling
Rejsebeskrivelse, der omhandler en rejse til Jomfruøerne.

Referencer

Eksterne henvisninger

Dokumentarfilm fra Danmark
Rejsefilm fra Danmark
Danske film fra 1960

Født dansk


An Cnemidophorus littoralis in uska species han Reptilia nga ginhulagway ni Rocha et al. hadton 2000. An Cnemidophorus littoralis in nahilalakip ha genus nga Cnemidophorus, ngan familia nga Teiidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Cnemidophorus

Cnemidophorus littoralis


Brezje nad Kamnikom su naseljeno mjesto u sastavu općine Kamnik, regija Srednja Slovenija, Slovenija.

Historija

Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Kamnik.

Stanovništvo

Na popisu stanovništva 2011. godine, Brezje nad Kamnikom su imale 116 stanovnika.

Napomena: Do 1953. iskazivano pod imenom Brezje. U 2008. izvršena je manja razmjena teritorija između naselja Brezje nad Kamnikom i Črna pri Kamniku.

Galerija

Reference

Vanjski linkovi

Naselja u Sloveniji
Naselja u regiji Srednja Slovenija

Brezje nad Kamnikom


Bryan Daniel Volpenhein (født 18. august 1976 i Cincinnati, Ohio, USA) er en amerikansk tidligere roer, olympisk guldvinder og tredobbelt verdensmester.

Volpenhein vandt en guldmedalje ved OL 2004 i Athen, som del af den amerikanske otter. Udover Volpenhein bestod bådens besætning af Wyatt Allen, Jason Read, Chris Ahrens, Joseph Hansen, Matt Deakin, Dan Beery, Beau Hoopman og styrmand Peter Cipollone. Amerikanerne sikrede sig guldmedaljen foran Holland og Australien, der vandt henholdsvis sølv og bronze. Fire år senere var han med i båden igen ved OL 2008 i Beijing, hvor det blev til en bronzemedalje.

Volpenhein vandt desuden tre verdensmesterskaber i otter, i henholdsvis 1998, 1999 og 2005.

OL-medaljer
 2004:  Guld i otter
 2008:  Bronze i otter

Referencer

Eksterne henvisninger

Roere fra USA
Personer fra Cincinnati
Olympiske medaljevindere i roning
Medaljevindere ved sommer-OL 2004
Medaljevindere ved sommer-OL 2008
Olympiske mestre fra USA
Roere ved sommer-OL 2000
Roere ved sommer-OL 2004
Roere ved sommer-OL 2008
Deltagere for USA ved sommer-OL 2000
Deltagere for USA ved sommer-OL 2004
Deltagere for USA ved sommer-OL 2008

Bryan Volpenhein


O LG G6 é um smartphone Android que foi desenvolvido pela LG Electronics. Foi anunciado durante o Mobile World Congress em 26 de fevereiro de 2017, como o sucessor do LG G5.

O G6 se distingue pela sua exibição, que apresenta uma relação de aspecto maior, 18:9, do que a relação de aspecto 16:9 da maioria dos smartphones. Uma variante, chamada LG G6+, foi anunciada em 19 de junho de 2017, com 128 GB de armazenamento e 6 GB de RAM.

Existem outros modelos além desses, como: LG k200 LG K4; ou um LG K10.

Especificações

Hardware
O LG G6 utiliza um chassi metálico com um suporte de vidro e tem certificação IP68 para resistência à água e à poeira. Está disponível em acabamentos em preto, branco e prata. O G6 possui uma tela LCD FullVision IPS de 1440p, com um tamanho diagonal de 5,7 polegadas. A LG afirmou que pretendia que o G6 fosse um telefone de tela grande que ainda seria compacto e viável para o uso de uma mão; a tela usa uma relação de aspecto 2:1 (comercializada como 18:9) que é mais alta do que as telas 16:9 usadas pela maioria dos smartphones. O G6 também foi projetado com bezels finos, e é um tamanho um pouco menor do que o G5. Para permitir o reforço em torno dos cantos do visor, o próprio painel de exibição possui bordas arredondadas. A tela também suporta HDR10 e Dolby Vision de alta velocidade dinâmica.

O G6 utiliza o processador Qualcomm Snapdragon 821 com 4 GB de RAM. É oferecido em modelos com 32 GB e 64 GB de armazenamento interno, expansível via cartão SD. O G6+, por outro lado, vem com 6 GB de RAM e 128 GB de armazenamento interno. O G6 inclui uma bateria de 3300 mAh; Ao contrário do G5, não é acessível pelo usuário. Os modelos dos EUA suportarão o carregamento sem fio, e todos os modelos suportarão Qualcomm Quick Charge 3.0. Os modelos em mercados asiáticos selecionados incluirão conversores digital-analógico (DAC) quad para melhorar a saída de som. O G6 deixa de ter o sistema de acessórios modulares do G5, que foi criticado pelos críticos. Da mesma forma que o G5, o G6 possui duas câmeras atrás, com um sensor padrão e um outro, grande angular. Ao contrário do G5, onde o sensor de grande angular tinha um tamanho de megapixel menor, ambas as câmeras utilizam sensores de 13 megapixels.

Sistema operacional do aparelho
LG G6 vem com o Android 7.0 Nougat e interface LG UX. Algumas das aplicações internas da LG têm modos de paisagem aprimorados destinados a complementar a exibição 2:1; o aplicativo da câmera possui modos de disparo projetados para uso com fotos de proporção quadrada, 1:1 e podem exibir uma barra lateral do rolo da câmera ao tirar fotos 4:3 tradicionais. O tamanho da tela também complementa o modo de tela dividida original do Android Nougat para executar vários aplicativos de uma só vez. A LG anunciou que proporcionaria uma oferta promocional "G6 Game Collection" com US $ 200 de conteúdo no jogo para seis jogos no Google Play Store (Cookie Jam, Crossy Road, Genies & Gems, Spider-Man Unlimited, SimCity BuildIt e Temple Execução 2), orientada para aqueles construídos para jogadas com uma mão e otimizações para a relação de aspecto.

Recepção
A CNET comparou o G6 com o G5 do ano anterior, bem como o seu principal concorrente de lançamento, o Samsung Galaxy S8. O design do G6 foi elogiado por ser mais elegante e expansivo do que o G5, embora menos elegante do que o design similar, e mais curvo, do Samsung Galaxy S8. A LG planejou mudar para uma bateria que não é removível, mas a bateria em si,  foi elogiada por ter uma capacidade maior do que a do LG G5. Foi reconhecido que, embora o G6 não inclua o mais recente processador Qualcomm Snapdragon 835 (tornando o Galaxy S8 melhor em desempenho nos benchmarks do que o G6), porém, não houve diferença notável no desempenho no uso real entre eles. As câmeras também foram elogiadas pela produção de "imagens nítidas e vibrantes", com qualidade sendo comparado com outros telefones emblemáticos recentes. Em conclusão, a CNET sentiu que o G6 poderia atrair os usuários que perderam sua confiança na Samsung após o recall do Galaxy Note 7, argumentando que "enquanto não tem nada de novo ou interessante, é o celular mais comercializável e amplamente atraente da LG ainda".

Referências

Smartphones
Produtos introduzidos em 2016

LG G6


Grecki Rejon Narodowy (ros. Греческий национальный район, gr. Ελληνική Αυτόνομη επαρχία) – autonomiczna grecka jednostka administracyjna utworzona w ZSRR 27 lutego 1930 r. Wchodziła w skład kolejno: Kraju Północnokaukaskiego, Kraju Azowsko-Czarnomorskiego (od 10 stycznia 1934 r.) i Kraju Krasnodarskiego (od 13 września 1937 r.) Rosyjskiej FSRR.

W jej skład włączono 10 sielsowietów: 8 z  i 2 z . Stolicami były stanica Krymskaja (dzisiejsze miasto Krymsk), a następnie od roku 1934 stanica Niżnebakanskaja. Po rozpoczęciu stalinowskich represji wymierzonych w Greków (operacja grecka NKWD), autonomia została zniesiona w 1938 r.

Grecki Rejon Narodowy leżał w południowo-zachodniej Rosji, na Kubaniu, w pobliżu wybrzeży Morza Czarnego. W starożytności terytorium znajdowało się we władaniu greckiego Królestwa Bosporańskiego.

Zobacz też
 Armeński Rejon Narodowy
 Szapsugski Rejon Narodowy

Przypisy

Diaspora grecka
Rejony narodowe ZSRR
Rosyjska Federacyjna Socjalistyczna Republika Radziecka

Grecki Rejon Narodowy