Grupa XVI fosfolipaze A2 također poznata i kao adipocitna fosfolipaza A2 (AdPLA) je enzim koji je kod ljudi kodiran genom  PLA2G16. Ovaj je enzim također je identificiran kao PLA2G16, HRASLS3, HREV107, HREV107-3, MGC118754 ili H-REV107-1 iz studija o supresiji tumora klase II, ali ne i po njegovim enzimskim svojstvima. AdPLA je kodiran AdPLA iRNK od 1,3 kilobaze i protein je od 18 kDa. Pripada natporodici enzima fosfolipaza A2 (PLA2) i nalazi se prvenstveno u masnom tkivu. AdPLA regulira adipocitnu lipolizu i putem oslobađanja masnih kiselina povezanog s G-proteinom koji uključuje prostaglandin i EP3. Također je objavljeno da na modelima miša ima ključnu ulogu u razvoju pretilosti.

Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je  162 aminokiseline, a molekulska težina 17.937 Da.

Funkcija
Studije na AdPLA-i pokazale su regulaciju lipolize slijedom G-proteina povezanog puta u WAT-u. WAT je odgovoran za oslobađanje masnih kiselina iz uskladištenog triacilglicerola kao izvora energije za druga tkiva, koje regulira AdPLA pretežno u odnosu na druge enzime fosfolipaze A2. Lipoliza je obrnuto povezana s aktivnošću AdPLA. AdPLA katalizira korak ograničavanja brzine, proizvodnju arahidonske kiseline, za proizvodnju prostaglandina, posebno prostaglandina E2 (PGE2). PGE2 ulazi u signalni put vežući se za G-protein spregnuti receptor (EP3) koji inhibira adenilil-ciklazu. Inhibicija adenilil-ciklaze smanjuje konverziju cAMPa iz ATP-a. Niži nivoi cAMP smanjuju aktivnost protein-kinaze A u fosforilacijama, čime se aktivira hormonski osjetljiva lipaza.  Suprotan učinak može se postići s inaktiviranim AdPLA -om, smanjujući koncentraciju PGE2 i aktivnost EP3, što dovodi do povećanja aktivnosti cAMP -a i lipaze. Ovaj mehanizam je postavljen na osnovu toga da su dominantni signalni protein i receptori prisutni u WAT -u PGE2 i EP3. Ovi rezultati temeljeni su na modelu miša i iako su stanice sisavaca, nije se pokazalo da se odnosi na ljudske stanice.

Karakteristike enzima
AdPLA je u Grupi XVI okarakterizian kao posebna podgrupa porodice PLA2 zbog svojih različitih svojstava od drugih poznatih PLA2. Ima sličnost sa svojom PLA2 porodicom u aktivnosti fosfolipaza i zavisnosti od kalcija. Za razliku od drugih enzima PLA2, AdPLA se eksprimira pretežno u masnom tkivu na višim nivoima nego u ostatku tijela, više u bijelom masnom tkivu (WAT) nego u smeđem masnom tkivu (BAT). Njegova primarna enzimska funkcija je kataliza preferencijalne hidrolize fosfatidilholina na položaju sn-2, stvarajući slobodne masne kiseline.

AdPLA sadrži domen kojI obuhvata membranu na C-kraju, koja se  lokalizira unutarćelijski, zbog aktivnosti fosfolipaze u blizini ciklooksigenaza 1 (COX-1). Pokazalo se da su njegovi ostaci His-23 i Cys-113 bitni u aktivnosti AdPLA, koja se razlikuje od poznate His/Asp katalitske dijade ili Ser/His/Asp katalitske trijade drugih PLA2 enzima. Pokazalo se da su i Gln-129 i Asn-112 neophodni u katalizi, ali njihova uloga nije poznata.

Aktivnost AdPLA ovisi o kalciju i pH. Kalcij se veže za AdPLA i tvori pozitivno nabijenu oksianionsku rupu za stabilizaciju negativno nabijenog prijelaznog stanja, slično drugim aktivnim mjestima PLA2. Dok se asparagin veže za kalcij u drugim enzimima PLA2, ostatak koji sudjeluje u stvaranju oksianionske rupe u AdPLA još nije verifikovan. Optimalna aktivnost AdPLA javlja se u relativno osnovnim uvjetima, između pH 7 i 9, kako bi se olakšalo stvaranje kompleksa histidin-voda i naknadna hidroliza masnih kiselina.

Efekti na gojaznost
Gojaznost se pripisuje hipertrofiji adipocita, gdje sinteza triacilglicerola nadmašuje lipolizu, što rezultira povećanim skladištenjem triacilglicerola. Prethodne studije povezivale su pretilost s endokrinim faktorima i dovele su farmakološke radove prema hormonskoj regulaciji. Studije na miševima s nedostatkom AdPLA pokazale su da je enzim povećao lipolizu u WAT-u, kao posljedicu smanjene regulacije lipolize. Pokazalo se da nedostatak AdPLA smanjuje masno tkivo miševa i u standardnoj i u ishrani bogatom mastima. Hipotrofija adipocita pripisana je prvenstveno smanjenom sadržaju triacilglicerida u WAT-u iz lipolize, dok diferencijacija adipocita nije imala ulogu u smanjenju masnog tkiva, unatoč učincima prostaglandina na adipogenezu. Nedostatak AdPLA-e također je doveo do veće potrošnje kisika zbog povećane regulacije gena uključenih u oksidativni metabolizam, povećavajući oksidaciju masnih kiselina. Posebno je pokazano da jedan regulirani gen, koji razdvaja protein-1 (UCP1), smanjuje pretilost uzrokovanu prehranom.

Studije na miševima s nedostatkom AdPLA i genetički pretilim miševima (nedostatak leptina) također su pokazale slične učinke, smanjili masu masnog tkiva i povećali lipolizu, smanjenjem aktivnosti PGE2 i EP3. Utvrđeno je da se oksidacija masnih kiselina povećala na nivoe miševa divljeg tipa, koji su imali nedostatak gojaznih miševa koji nemaju nedostatak AdPLA. Sastav tijela također je pokazao veći postotak vode i mršavog tkiva u odnosu na gojazne miševe bez nedostatka AdPLA.

Nedostatak AdPLA također je pokazao štetne efekte, povećavajući skladištenje ektopnih triglicerida i rezistenciju na insulin. Povećanje jetre pripisano je većem unosu masnih kiselina i sadržaju triacilglicerola. Insulinski stimulirani unos glukoze i metabolizam također su otupljeni u nedostatku AdPLA, smanjujući sintezu glikolizom i glikogena. Unatoč ovim nuspojavama, AdPLA je novi napredak u proučavanju autokrinog i parakrinog djelovanja AdPLA u regulaciji gojaznosti i metabolizmu masti. Ove nuspojave podstaknule su nove studije o smanjenju funkcije AdPLA za razliku od potpune ablacije.

Reference

Dopunska literatura

Vanjski linkovi

EC 3.1.1
Geni na hromosomu 11
Ljudski proteini
Proteomika

HRASLS3


Ponte Branca là một đô thị thuộc bang Mato Grosso, Brasil. Đô thị này có diện tích 687,812 km², dân số năm 2007 là 1787 người, mật độ 2,6 người/km².

Ghi chú

Liên kết ngoài
 Cơ sở dữ liệu các đô thị của Brasil
Inwonertallen 2009

Đô thị bang Mato Grosso

Ponte Branca


Spirastrella è un tassonomia di spugne della classe delle Demospongiae.

Specie
Spirastrella abata
Spirastrella carnosa
Spirastrella coccinea
Spirastrella coccinopsis
Spirastrella cunctatrix (Schmidt, 1868)
Spirastrella decumbens
Spirastrella hartmani
Spirastrella insignis
Spirastrella keaukaha
Spirastrella minax (Topsent, 1888)
Spirastrella mollis
Spirastrella pachyspira
Spirastrella phyllodes
Spirastrella punctulata
Spirastrella sabogae
Spirastrella spinularia (Bowerbank, 1862)
Spirastrella tristellata

Altri progetti

Collegamenti esterni
Spirastrella Catalogue of Life

Spugne

Spirastrella


Boiga – rodzaj węża z podrodziny  Colubrinae w rodzinie połozowatych (Colubridae).

Zasięg występowania
Rodzaj obejmuje gatunki występujące w Iranie, Uzbekistanie, Tadżykistanie, Turkmenistanie, Afganistanie, Pakistanie, Indiach, Bangladeszu, Nepalu, Bhutanie, na Sri Lance, w Mjanmie, Chinach, na Tajwanie, Laosie, Tajlandii, Kambodży, Wietnamie, na Filipinach, w Malezji, Singapurze i  Indonezji.

Systematyka

Etymologia
 Boiga: Fitzinger nie wyjaśnił etymologii nazwy rodzajowej. Pochodzenie od nazwy rodzajowej Boa jest niewiarygodne, zarówno dlatego, że wąż ten nie jest ściśle związany z Boidae oraz także że -iga nie jest rozpoznawalnym, łacińskim przyrostkiem.
 Hurria: etymologia nieznana, Daudin nie wyjaśnił pochodzenia nazwy rodzajowej. Gatunek typowy: Hurria pseudoboiga  (= Coluber irregularis ).
 Dipsadomorphus:  dipsas, διψαδος dipsados "jadowity wąż, którego ukąszenie wywołuje silne pragnienie"; μορφη morphē "forma, wygląd". Gatunek typowy: Coluber trigonatus .
 Eudipsas: gr. ευ eu "dobry, typowy" ; rodzaj Dipsas . Gatunek typowy: Dipsas cynodon .
 Triglyphodon: gr. τριγλυφος trigluphos "o trzech ostrzach"; οδους odous, οδοντος odontos "ząb". Gatunek typowy: Coluber irregularis .
 Opetiodon: gr. οπητιον opētion "szydełko", zdrobnienie od οπεας opeas, οπεατος opeatos "szydło"; οδους odous, οδοντος odontos "ząb". Gatunek typowy: Dipsas cynodon .
 Elachistodon:  elakhistos "najmniejszy"; οδους odous, οδοντος odontos "ząb". Gatunek typowy: Elachistodon westermanni .
 Pappophis: gr. παππος pappos "dziadek"; οφις ophis, οφεως opheōs "wąż". Gatunek typowy: Pappophis laticeps  (= Coluber irregularis ).
 Dipsadoides: gr. διψας dipsas, διψαδος dipsados "jadowity wąż, którego ukąszenie wywołuje silne pragnienie"; -οιδης -oidēs "przypominający".

Podział systematyczny
Do rodzaju należą następujące gatunki:

Przypisy

Bibliografia

Połozowate

Boiga


Kaliwatan sa isda ang Cottus kanawhae. Una ning gihulagway ni Robins ni adtong 2005. Ang Cottus kanawhae sakop sa kahenera nga Cottus, ug kabanay nga Cottidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Amihanang Amerika
Cottus

Cottus kanawhae


Kaliwatan sa insekto ang Phyllium bonifacioi. Una ning gihulagway ni Ireneo L. Lit ug Orlando L. Eusebio ni adtong 2014. Ang Phyllium bonifacioi sakop sa kahenera nga Phyllium, ug kabanay nga Phylliidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Pilipinas

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Pilipinas
Phyllium

Phyllium bonifacioi


Codici
 nfd – codice ISO 639-3 della lingua ahwai
 NFD – vecchio codice ISO 4217 del Dollaro di Terranova

Musica
 NFD – gruppo musicale

Telecomunicazioni
 NFD – Net Filter Discrimination

Nfd


Mikołaj Szetesza (Sietesza, Setesza,) (ur. w Sieteszy, zm. 1475 w Krakowie) – polski duchowny, kopista, wikariusz katedry krakowskiej, wicekantor krakowski.

Działalność zawodowa
Mikołaj Szetesza pochodził z diecezji przemyskiej. Po raz pierwszy został wymieniony w 1453 roku w krakowskich Acta officiala jako wikariusz katedry krakowskiej. W 1469 roku został wicekantorem katedry wawelskiej, wikariuszem kantora Mikołaja Hymbira (Imbira) z Kiszewa, kanonika krakowskiego i scholastyka łęczyckiego. Kierował tam zespołem śpiewaków liturgicznych i przewodniczył śpiewom chórowym. Po śmierci Mikołaja urząd kantora objął Jan z Humisk a Szetesza pozostał na stanowisku. Obowiązki wicekantora łączył z pracą jako kaligraf, kopista i notator ksiąg liturgicznych w szczególności muzycznych. O jego działalności mówią zachowane kościelne księgi sądowe z lat 1464 - 1474, które notują imiona i kwoty jakie Szetesze byli winni zleceniodawcy za jego prace skryby i kopisty.

Przypisywane prace
W latach 1451–1457 przepisał antyfonarz Antiphonarium de Sanctis ufundowany dla katedry krakowskiej z zapisu testamentowego kanonika katedralnego krakowskiego Adama z Będkowa. W 1467 roku ukończył dla Mikołaja Hymbira część pierwszą czterotomowego Graduału łęczyckiego będącego darem dla Kolegiaty w Tumie koło Łęczycy . W obu pracach Szetesza wykonał ozdobne inicjały kaligraficzne; prace dekoracyjne wykonali inni dwaj iluminatorzy Mistrz Graduału łęczyckiego z pomocnikami oraz Mistrz Pontyfikału Tomasza Strzępińskiego. Według ksiąg kościelnych wykonał jakieś dzieło na zlecenie Rady miejskiej Koszyc.

Uwagi

Przypisy

Bibliografia

Anonimowi malarze polscy
Artyści związani z Krakowem (I Rzeczpospolita)
Ludzie urodzeni w Sieteszy
Ludzie związani z krakowską kapitułą katedralną
Polscy kopiści
Polscy malarze gotyku
Polscy malarze XV wieku
Polscy iluminatorzy
Polscy kaligrafowie
Urodzeni w XIV wieku
Zmarli w XV wieku

Mikołaj Szetesza


Ang Nalava ngalan niining mga mosunod:

Apganistan

 Nalāwah, suba nga anhianhi, Nangarhār,

Mozambique

 Nalava (suba sa Nampula),
 Nalava (suba, lat -14,27, long 39,70),

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Apganistan
Pagklaro paghimo ni bot Mozambique

Nalava


Campo do Meio là một đô thị thuộc bang Minas Gerais, Brasil. Đô thị này có diện tích 273,83 km², dân số năm 2007 là 11476 người, mật độ 43,3 người/km².

Tham khảo

Liên kết ngoài
 Cơ sở dữ liệu các đô thị của Brasil
Inwonertallen 2009

Đô thị bang Minas Gerais

Campo do Meio


An Chrysauge bifasciata in uska species han Lepidoptera nga ginhulagway ni Walker hadton 1854. An Chrysauge bifasciata in nahilalakip ha genus nga Chrysauge, ngan familia nga Pyralidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Chrysauge

Chrysauge bifasciata


Yandex.Translate () – darmowy serwis internetowy Yandex umożliwiający tłumaczenie tekstów, plików tekstowych, stron internetowych, mowy, zdjęć w czasie rzeczywistym na ponad 90 języków. W przypadku wpisania tekstu, serwis tłumaczy go w czasie rzeczywistym (bez potrzeby klikania w przycisk "tłumacz"). Po wpisaniu w okienko translatora pojedynczego słowa działa on jak słownik – podając zwykle kilka lub kilkanaście propozycji tłumaczenia.

Dostępna jest na telefony z systemem Android, iOS oraz Windows Phone.

Zobacz też

 Tłumacz Google

Przypisy

Linki zewnętrzne
 Serwis Yandex.Translate
 Oficjalny blog serwisu

Programy CAT
Tłumaczenie automatyczne
Internet w Rosji

Yandex.Translate


Huyện Krolevets (, chuyển tự: Krolevetss'kyi raion) là một huyện của tỉnh Sumy thuộc Ukraina. Huyện Krolevets có diện tích 1284 kilômét vuông, dân số theo điều tra dân số ngày 5 tháng 12 năm 2001 là 46789 người với mật độ 36 người/km2. Trung tâm huyện nằm ở Krolevets.

Tham khảo

Huyện của Ukraina
Tỉnh Sumy

Krolevets (huyện)


Kaliwatan sa isda ang Verasper variegatus. Una ning gihulagway ni Coenraad Jacob Temminck ug Hermann Schlegel ni adtong 1846. Ang Verasper variegatus sakop sa kahenera nga Verasper, ug kabanay nga Pleuronectidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Kadagatang Pasipiko
Verasper

Verasper variegatus


Bosna i Hercegovina:

 Busnovi (Prijedor), naselje u općini Prijedor

Hrvatska:

 Busnovi (Brestovac), naselje u općini Brestovac, Požeško-slavonska županija

Busnovi


Kaliwatan sa isda ang Ilisha melastoma. Una ning gihulagway ni Bloch ug Schneider ni adtong 1801. Ang Ilisha melastoma sakop sa kahenera nga Ilisha, ug kabanay nga Pristigasteridae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Kadagatang Indyan
 Malabar coast to Calcutta
 Dagat sa Java
 Dagat Arafura
 West Philippine Sea
 Singgapura
 Gulf of Thailand
 East China Sea
 north to Taiwan Island

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Kadagatang Indyan
Isdangtunay sa Dagat sa Java
Isdangtunay sa Dagat Arafura
Isdangtunay sa West Philippine Sea
Isdangtunay sa Gulf of Thailand
Isdangtunay sa East China Sea
Ilisha
Isdangtunay sa Singapur

Ilisha melastoma


Founded in 1949, the All Japan Judo Federation() is the largest judo association in Japan, and the official representative for judo in the Japanese Olympic Committee.

The Federation has several subsidiary organizations, including the All Japan University Judo Federation, the All Japan Business Group Judo Federation, the All Japan High School Athletic Federation, and the Nippon Junior High School Physical Culture Association's Judo Competition Division.

Important Dates
 1949, May 6: Founded
 1949, October 26: Member of the Japanese Sports Association
 1952, December 10: Member of the International Judo Federation
 1956, May 2: Member of the  Judo Union of Asia
 1988, June 8: Corporate status acquisition
 1989, August 7: Member of the Japanese Olympic Committee

Current Leadership
 President: Yasuhiro Yamashita
 Vice President: Seiki Nose, Atsuko Ishi, Shinichi Nakamura, Takahiro Nishida
 Professional Service Director: Nakasato
 Director of Bureau: Nakasu

Scandal
In December 2011, Jiro Fukuda made unwanted sexual advances towards a female athlete, forcibly hugging and kissing her. Fukuda announced his intention to resign when the incident came to light in 2013.

In March 2013, Hiroyuki Tanaka, of the All Japan Judo Federation, and several other directors illegally received a grant from the Japan Sports Promotion Center (JSC). Immediately, an independent commission was established to investigate.

On April 26, 2013, an interim report was issued by the secretariat of the governing body on the case of illegally using a part of the subsidy paid to the leader of the Japan Sports Promotion Center as reinforcement reserve for food and drinking expenses. There was certifiable evidence of involvement by a foreign consortium due to the fact that a reservation payment e-mail was sent to recipients, a dunning e-mail was made if payment was delayed, there was a deposit bankbook of retained deposits in the secretariat's safe, etc. The misdirected money was also inappropriate in light of social norms, and violated the Pure Practice Law. It was pointed out that the organization didn't act in the spirit of legislation governing public subsidies. The misdirected funds were managed by Kamiro Yoshimura, who succeeded Uemura as strengthening committee chairman, and the balance reached about 23.5 million yen. The management of books and receipts was in bad faith, and the Japan Sports Promotion Center and Nagoya Sports Promotion Center bore some responsibility. The lack of proper management by the IOC was also pointed out.

On June 21, 2013, the independent commission published a final report that was roughly the same as the interim report, but added that, at the end 2007, 27 leaders were involved in fraudulent receipt of a 36.2 million yen subsidy. It was certified that the funds used for illegitimate purposes reached 33.45 million yen.

In addition, the final report said that those who "have the heaviest responsibility" were fully involved in these issues, including Yoshimura Waro, who was the strengthening committee chairperson at the time. Also included are the former reinforcement chairman, who did not have the judgment to rectify the situation, and Haruki Uemura, chairman of the Board of Contractors. Upon receiving this, Uemura announced his retirement as chairman of the board as of 2014.

On July 23, 2013, due to successive scandals, the Cabinet Office received a recommendation for measures for improvement, based on the Public Interest Certification Act, which is the first since the adoption of the new corporation system in 2008.

Timeline
 2012
 Letters to JOC from 15 people, including December 4 athlete, alleging abuse by women's coach Ryuji Sonoda and his staff.
2013
 January 30 – Announcement of allegations at a press conference.
 January 31 – Chairman Uemura resigns as head of the JOC player strengthening headquarters.
 February 1 – Coach Ryuji Sonoda resigns.
 February 5 – Yoshimura strengthening director, Tokuno coach resigns.
 March 8 – Independent commission (violence problem) summarizes recommendations.
 March 12 – Independent commission reports. Mr Uemura intends to continue.
 March 14 – Discovery of the grant problem.
 March 18 – The Board of Directors determines Uemura and others' successive decisions.
 March 19 – JOC decides to dispose of such as grant suspension.
 March 26 – Establishment of reform project.
 April 26 – Independent commission (grant problem) interim report, Chairman Uemura suggests resignation.
 April 27 – The president's advancement and exit at the executive board. No discussion.
 May 23 – Discovery of sexual harassment by the director.
 June 7 – Public Interest Authorization committee requests resubmission of report.
 June 11 – Mr. Uemura to continue as chairman announced after board meeting.
 June 21 – Independent commission pointed out the responsibilities of Uemura, et al.
 June 24 – Chairman Uemura resigns, effective the end of the year.
 June 25 – At a meeting of the board of directors, some directors resign as does the chairman.
 July 3  – Establishment of task force to implement reform.
 July 9 – Extraordinary board of directors decision.
 July 23 – Cabinet Office improvement recommendations.
 July 25 – Mr. Uemura resignation suggested ahead of schedule.
 July 30 – Chairman and four executive officers to resign during August, 23 delegates dismissed by the board of directors.
 August 21 – Resignation of 23 executive directors and 3 auditors including the executive club, such as Chairman Uemura. The establishment of a new executive committee.
 September 4 – Discovery that Tadashi Shota, Director General of Tenri University judo department, took office as a director without reporting internal violence.

Competitions

Main competitions
In recent years, girls judo has become established as an official sports competition internationally, so we will continue to organize and consolidate the tournament organized. Integration of conventions that have been carried out by gender has also been done so far.

 General tournament

 All-Japan Judo Championships (Boys)
 Empress's Cup All-Japan Women's Judo Championships (Girls).
 All Japan Selection Judo Weight National Championships (Men and women).
 Kodokan Cup All Nippon Judo Weight Championships (Men and women).
 All-Japan business judo group opposition meeting.
 All Japan Business Judo Individual Championships.
 Grand Slam Tokyo (formerly the Kado Haragoro Cup International Judo Championship).

 Competitions for students

 All Japan Student Judo Champions Tournament.
 All Japan Junior Judo Weight Championship ().
 National High School General Physical Education Competition Judo Games (Interhei).
 National High School Judo Championship Tournament (National High School Screening Competition).
 Golden Eagle Flag National High School Judo Competition (held in Fukuoka city separately from the inter-high in the summer).
 Junior High School Judo Tournament (All-Japan Middle School Physical Education Competition).
 National juvenile judo contest.

Major tournament that was once held
 Prefectural Counter All Japan Women's Judo Games (1985 - 2009)
 Fukuoka International Women's Judo Championship Tournament (1983 - 2006 integrated with the Kana Ko)

International competition

The All Japan Judo Federation is a member of the Asian umbrella organization Judo Union of Asia (JUA) as well as the World Association for International Judo Federation (IJF).

On the part of the Japanese Olympic Committee, the JOC is the only Judo Association authorized to send athletes to the Olympic Games.

References

External links
Official website

Sports organizations established in 1949
Judo organizations
Sports governing bodies in Japan
Organizations based in Tokyo
1949 establishments in Japan
Judo in Japan
National members of the International Judo Federation

All Japan Judo Federation


Chích liễu (danh pháp hai phần: Phylloscopus trochilus) là một loài chích lá thuộc chi Chích lá, họ Chích lá. Loài này rất phổ biến và rộng rãi và sinh sản trên khắp miền Bắc và ôn đới châu Âu và châu Á, từ Ireland đông để Anadyr lưu vực sông ở miền đông Siberia. Nó là mạnh mẽ di cư, với gần như tất cả các mùa đông dân số ở châu Phi cận Sahara.

Nó là một loài chim sống rừng mở với cây và độ che phủ mặt đất để làm tổ, bao gồm quan trọng nhất là bạch dương, tống quán sủi, và liễu. Thường làm tổ được xây dựng trong tiếp xúc gần với mặt đất, hoặc ở trong thảm thực vật thấp. Giống như chim chích Cựu Thế giới (Sylviidae), loài chim này ăn côn trùng. Ở Bắc Âu, nó là một trong các chim chích đầu tiên trở lại trong mùa xuân mặc dù nó là sau hơn Phylloscopus collybita chặt chẽ liên quan.

Chú thích

Tham khảo

T
Chim Azerbaijan
Chim châu Á
Chim châu Âu
Chim châu Phi Hạ Sahara
Chim châu Phi
Chim Nga
Nhóm loài do Carl Linnaeus đặt tên

Chích liễu


Benjamin Philip "Ben" Dodwell (født 17. april 1972 i Melbourne) er en australsk tidligere roer.

Dodwells første store internationale optræden var OL 1992 i Barcelona. Her stillede han op i den australske otter, der blev nummer fem. Ved legene fire år senere i Atlanta roede han også otter, der her blev nummer seks.

Fra 1998 kom han til at ro firer uden styrmand sammen med tvillingerne James og Geoff Stewart samt Bo Hanson. Året efter vandt denne besætning sølv ved VM, og de fire fortsatte til OL 2000, hvor de vandt deres indledende heat og blev nummer to i semifinalen. I finalen hentede de bronze efter tyskerne, der vandt guld, og amerikanerne på sølvpladsen.

OL-medaljer
 2000:  Bronze i firer uden styrmand

Referencer

Eksterne henvisninger

Roere fra Australien
Personer fra Melbourne
Deltagere for Australien ved sommer-OL 1992
Deltagere for Australien ved sommer-OL 1996
Deltagere for Australien ved sommer-OL 2000
Olympiske bronzemedaljevindere fra Australien

Ben Dodwell


Kaliwatan sa karpa ang Squalius vardarensis. Una ning gihulagway ni Stanko Karaman ni adtong 1928. Ang Squalius vardarensis sakop sa kahenera nga Squalius, ug kabanay nga karpa. Giklaseklase sa IUCN ang kaliwatan sa kinaminosang kalabotan.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Uropa
 Gresya
 Republika sa Amihanan Makedoniya

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Karpa
Karpa sa Uropa
Karpa sa Gresya
Squalius
Karpa sa Amihanang Makedoniya

Squalius vardarensis


An Davidijordania yabei in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Anderson ngan Imamura hadton 2008. An Davidijordania yabei in nahilalakip ha genus nga Davidijordania, ngan familia nga Zoarcidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Davidijordania

Davidijordania yabei


Esta é a lista de dubladores brasileiros que fazem as vozes dos personagens de Os Simpsons.

Dubladores

Os Simpsons
Simpsons

Lista de dubladores brasileiros de Os Simpsons


Kaliwatan sa ito ang Laides longibarbis. Una ning gihulagway ni Fowler ni adtong 1934. Ang Laides longibarbis sakop sa kahenera nga Laides, ug kabanay nga Schilbeidae. Giklaseklase sa IUCN ang kaliwatan sa kinaminosang kalabotan. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Asya
Laides

Laides longibarbis


Mayaca je rod močvarnih zimzelenih trajnica iz zasebne porodice Mayacaceae, cvjetnica  u redu Poales, razred Liliopsida, divizija Tracheophyta.

U rodu je priznato je pet vrsta od kojih četiri rastu u Americi i jedna u Africi (M. baumii).

Ovo su tipske močvarne biljke, koje dugo mogu rasti u vodenom stubu. Rastu i na kopnu uz obale jezeraca, jezera, nasipa, močvara i bara, gdje više vole tla bogata humusom, dok vodeni oblici izviruju direktno u obalnom pijesku.

Razmnožavaju se lahko, dijeljenjem stabljike i odvajanjem mladih izdanaka od biljke.

Vrste
 Mayaca baumii Gürke
 Mayaca fluviatilis Aubl.
 Mayaca kunthii Seub.
 Mayaca longipes Mart. ex Seub.
 Mayaca sellowiana  Kunth

Kladogram, prema Katalogu života:

Reference

Poales

Mayaca


An Hellula angarensis in uska species han Lepidoptera nga ginhulagway ni Caradja hadton 1939. An Hellula angarensis in nahilalakip ha genus nga Hellula, ngan familia nga Crambidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Hellula

Hellula angarensis


Monapia fierro là một loài nhện trong họ Anyphaenidae.

Loài này thuộc chi Monapia. Monapia fierro được M. J. Ramírez miêu tả năm 1999.

Chú thích

Tham khảo

Monapia

Monapia fierro


Kaliwatan sa ito ang Pangasius polyuranodon. Una ning gihulagway ni Pieter Bleeker ni adtong 1852. Ang Pangasius polyuranodon sakop sa kahenera nga Pangasius, ug kabanay nga Pangasiidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Asya

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Asya
Pangasius

Pangasius polyuranodon


Kaliwatan sa insekto ang Symphyothrips caliginosus. Una ning gihulagway ni Ian A. Hood ni adtong 1952. Ang Symphyothrips caliginosus sakop sa kahenera nga Symphyothrips, ug kabanay nga Phlaeothripidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Brasil

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Brasil
Symphyothrips

Symphyothrips caliginosus


Prinsesse Mathilde til Schaumburg-Lippe (;  – 14. august 1891) var en tysk prinsesse af Schaumburg-Lippe, der var hertuginde af Württemberg som ægtefælle til Hertug Eugen af Württemberg.

Biografi
Prinsesse Mathilde blev født den  i Fyrstendømmet Schaumburg-Lippes hovedstad Bückeburg. Hun var det andet barn og ældste datter af Fyrst Georg Vilhelm af Schaumburg-Lippe i hans ægteskab med Prinsesse Ida af Waldeck og Pyrmont. Hendes far var fyrste af det lille fyrstendømme Schaumburg-Lippe i det centrale Tyskland. Prinsesse Mathilde havde otte søskende, heriblandt den senere Fyrst Adolf 1. Georg af Schaumburg-Lippe.

Hun blev gift den 15. juli 1843 i Bückeburg med Hertug Eugen af Württemberg (1820–1875) fra den schlesiske og hertugelige linje af Huset Württemberg. Hertug Eugen var søn af Hertug Eugen af Württemberg og Prinsesse Mathilde af Waldeck og Pyrmont. I ægteskabet blev der født tre børn.

Hertuginde Mathilde døde den 14. august 1891 i Carlsruhe i Schlesien.

Referencer

Huset Schaumburg-Lippe
Prinsesser
Hertuginder fra Tyskland
Kongelige fra Tyskland
Tyskere i 1800-tallet
Personer fra Bückeburg

Mathilde af Schaumburg-Lippe


Gul stenbræk (Saxifraga hirculus) er en planteart i slægten stenbræk (Saxifraga).
Gul stenbræk er en Bilag IV-art, og er registreret som en truet art på den danske rødliste.

Beskrivelse
Gul stenbræk er en lille plante der kan blive op til 30 centimenter høj.
Blomstringstiden er fra juli til september.
På hver stængel er der en eller to blomster.
Blomsten er gul og har fem store kronblade.

Udbredelse
Gul stenbræk er vidt udbredt i polare områder og er ikke en truet plante der.
I Danmark er den derimod noget sjælden og findes kun få steder i Nord- og Midtjylland, herunder øst og vest for Viborg, hvor der i begyndelsen af 1990'erne var henholdsvis 1.500 og 250 stængler med blomst.
I Schweiz har den kun været fundet ved Col du Marchairuz.
I Ireland er den en af de sjældnest blomstrende planter, fundet på ganske få steder.

Gul stenbræk kræver meget lys og har svært ved at overleve i skygge.

Kilder og henvisninger

Stenbræk-ordenen
Grønlands flora

Gul stenbræk


RCQ – codice aeroportuale IATA dell'aeroporto civile di Reconquista (Argentina)

Rcq


Ogrodniki (biał. Агароднікі) – wieś na Białorusi, położona w obwodzie grodzieńskim w rejonie grodzieńskim w sielsowiecie kwasowskim.

Dawniej wieś w powiecie grodzieńskim, województwa trockiego Rzeczypospolitej Obojga Narodów.

W czasach zaborów w granicach Imperium Rosyjskiego, w guberni grodzieńskiej, w powiecie grodzieńskim.

W latach 1921–1939 wieś leżała w Polsce, w województwie białostockim, w powiecie grodzieńskim, w gminie Łasza.

Według Powszechnego Spisu Ludności z 1921 roku zamieszkiwało 119 osób, 52 było wyznania rzymskokatolickiego, a 67 prawosławnego. Jednocześnie wszyscy mieszkańcy zadeklarowało polską przynależność narodową. Były tu 22 budynki mieszkalne.

Miejscowość należała do parafii prawosławnej w Indurze i rzymskokatolickiej w Kwasówce. Podlegała pod Sąd Grodzki w Indurze i Okręgowy w Grodnie; właściwy urząd pocztowy mieścił się w Kwasówce.

W wyniku napaści ZSRR na Polskę we wrześniu 1939 miejscowość znalazła się pod okupacją sowiecką. 2 listopada została włączona do Białoruskiej SRR. 4 grudnia 1939 włączona do nowo utworzonego obwodu białostockiego. Od czerwca 1941 roku pod okupacją niemiecką. 22 lipca 1941 r. włączona w skład okręgu białostockiego III Rzeszy. W 1944 miejscowość została ponownie zajęta przez wojska sowieckie i włączona do obwodu grodzieńskiego Białoruskiej SRR.

Przypisy

Bibliografia
 Stanisław Kutrzeba: Historia ustroju Polski w zarysie, Tom drugi: Litwa. Lwów i Warszawa: 1921.

Linki zewnętrzne

Wsie w rejonie grodzieńskim
Wsie ekonomii grodzieńskiej

Ogrodniki (sielsowiet Kwasówka)


Zierenberg è un comune tedesco di  abitanti,, situato nel land dell'Assia.

Amministrazione

Gemellaggi
È gemellato con:

Note

Altri progetti

Collegamenti esterni

Comuni del circondario di Kassel

Zierenberg


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Turanogryllus aurangabadensis. Una ning gihulagway ni Vasanth ni adtong 1980. Ang Turanogryllus aurangabadensis sakop sa kahenera nga Turanogryllus, ug kabanay nga Gryllidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 State of Mahārāshtra

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa State of Mahārāshtra
Turanogryllus

Turanogryllus aurangabadensis


Emilíana Torrini Davíðsdóttir (f. 16. mai 1977), er ein íslensk songkvinna. Hon er best kend fyri fløguna Love in the Time of Science, og fyri sangirnar "Jungle Drum" (2009) "Gollum's Song" (2002) frá filminum Lord of the Rings: The Two Towers.

Lívsleið
Emilíana vaks upp í Kópavogi, hjá einari íslendskari mammu og italienskum pápa. Pápi hennara átti ein vælumtókta matstovu, ið æt Italia í Reykjavík. Vegna navnalóg sum tá var galdandi í Íslandi, var pápi Emilíonu noyddur at skifta navn frá Salvatore Torrini til Davíð Eiríksson, og tí fekk hon navnið Davíðsdóttir til eftirnavn. Nøkur ár seinni varð navnalógin broytt aftur, og slapp Emilíana og nýta upprunaeftirnavn sítt.

Tá Emilíana var sjey ár, byrjaði hon at syngja í kór sum sopran, og tá hon var 15 ár fór hon í ein operaskúla. Í 1994 vann Emilíana sangkappingina fyri íslenskar miðnámsskúlar.

Emilíana var "uppdagað" av Derek Birkett, ið hoyrdi hana syngja á eini matstovu. Derek eigur One Little Indian Records, og bjóðaði Emilíonu til London at skriva sangir. Emilíana treivst so væl í London, at hon avgjørdi at vera verðandi. 6. september 2010 føddi Emilíana sítt fyrsta barn, ein son.

Tónleikur
Emilíana var limur í íslendska tónleikabólkinum GusGus, og hevur samstarvað við nógvum kendum tónleikarum og sangarum. Har ímillum kunnu nevnast: Kylie Minogue, Moby, Sting, Dido, Travis, Tricky og Adem. Emilíana vann tríggjar virðislønir á teimum íslensku tónleikavirðislønarhátíðini í 2006.

Útgávur
 1994 - Spoon
 1995 - Crouçie D'où Là
 1996 - Merman
 1999 - Love in the Time of Science
 2000 - Rarities
 2005 - Fisherman's Woman
 2008 - Me And Armini
 2013 - Tookah

Stakfløgur
 1999 - Unemployed in Summertime
 1999 - Dead Things
 1999 - To Be Free
 1999 - Baby Blue
 2000 - Easy
 2004 - Livesaver
 2005 - Sunny Road
 2005 - Heartstopper
 2008 - Me and Armini
 2008 - Jungle Drum
 2009 - Me and Armini
 2013 - Speed of Dark

Samstarv
 1995 - "Bömpaðu baby bömpaðu" (vocals) (Fjallkonan, Partý)
 1995 - "Vanishing" (vocals) (LHOOQ, Volume Fifteen)
 1996 - "7-Up Days" (vocals) (Slowblow, Fousque)
 1996? - "Flirt" (vocals) (Slowblow)
 1997 - "Asking for Love" (vocals) (Jóhann G. Jóhannsson, Asking for Love)
 1997 - "Is Jesus Your Pal?" (vocals) (GusGus, Polydistortion)
 1997 - "Why?" (vocals) (GusGus, Polydistortion)
 1999 - "Come Out" (vocals) (Dip, Hi-Camp Meets Lo-Fi)
 2001 - "101 Reykjavík Theme" (remixed by Emilíana Torrini, no vocals) (101 Reykjavík Soundtrack)
 2002 - "Absolutely No Point In Anything Anymore" (vocals) (Cheapglue, Sexy Horses)
 2002 - "Hold Your Hand" (vocals) (Paul Oakenfold, Bunkka)
 2002 - "Weebles Fall" (vocals) (Slovo, Nommo)
 2002 - "Heaven's Gonna Burn Your Eyes" (vocals) (Thievery Corporation, The Richest Man in Babylon)
 2002 - "Until the Morning" (vocals) (Thievery Corporation, The Richest Man in Babylon)
 2002 - "Gollum's Song" (vocals) (The Lord of the Rings: The Two Towers Soundtrack)
 2003 - "Slow" (co-writing) (Kylie Minogue, Body Language)
 2003 - "Someday" (co-writing) (Kylie Minogue, Body Language)
 2005 - "Thinking Out Loud" (with Sneaker Pimps as Line of Flight, online re-release of Loretta Young Silks (single))

Útvortis ávísing
Heimasíða Emilíonu Torrini

Keldur
Emilíana Torrini á íslensku wikipedia

Emilíana Torrini á ensku wikipedia

Føðingar í 1977
Íslendskar songkvinnur

Emilíana Torrini


Ang Chorrillo Los Patos ngalan niining mga mosunod:

Arhentina

 Chorrillo Los Patos (suba sa Arhentina), Provincia de Tierra del Fuego,

Chile

 Río de los Patos (suba sa Chile, Región de Magallanes y de la Antártica Chilena),

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Arhentina
Pagklaro paghimo ni bot Chile

Chorrillo Los Patos


Đoàn Kết là một xã nằm ở phía bắc huyện Thanh Miện, tỉnh Hải Dương, Việt Nam.

Xã Đoàn Kết có diện tích 7,63 km², dân số năm 2020 là 8700 người, mật độ dân số đạt 1140 người/km².
Đoàn Kết phía bắc giáp xã Tân Trào và Hồng Quang, phía đông giáp xã Lê Hồng, phía tây và nam giáp tỉnh Hưng Yên. Toàn xã có 5 thôn, theo thứ tự từ bắc xuống nam là Châu Quan, Thủ Pháp, Từ Xá, Bùi Xá, Tòng Hoá. Trụ sở các cơ quan hành chính đặt tại thôn Từ Xá.

Chú thích

Tham khảo

Đoàn Kết, Thanh Miện


Ang Ghundak Ghar ngalan niining mga mosunod:

Apganistan

 Ghunḏak Ghar, bukid, Uruzgān,

Pakistan

 Ghundak Ghar (bukid sa Pakistan), Balochistān,

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Apganistan
Pagklaro paghimo ni bot Pakistan

Ghundak Ghar


I Celestiali (Celestials) sono un gruppo di personaggi dei fumetti creati da Jack Kirby (testi e disegni) nel 1976, pubblicati dalla Marvel Comics su Eternals (vol. 1) n. 2 e in Italia su Gli Eterni n.1 delleditoriale Corno nel 1978.

Caratteristiche fisiche
I Celestiali sono una delle potenze supreme dell'Universo Marvel. Il loro aspetto è quello di umanoidi alti più di seicento metri (nei fumetti si parla di circa 2000 piedi)rivestiti con un'armatura, dietro la quale nessuno sa cosa si nasconda. L'Eterno Ikaris ritiene che siano esseri di pura energia e che l'armatura permetta loro di interagire con il mondo fisico.

Storia
I Celestiali furono creati dal Primo Firmamento (il primo solitario universo che precedette la formazione del Multiverso) come suoi servitori. Alcuni di loro si ribellarono e cominciarono a creare la vita per conto proprio.

In principio erano "più numerosi delle stelle", ma a causa di una tremenda guerra che si concluse con la distruzione del Primo Firmamento e la nascita del Secondo Cosmo (o Secondo Infinito) e del Multiverso, vennero decimati.

Uno di loro circa 4 miliardi di anni fa arrivò sulla Terra, allora una poltiglia di "fango sciolto insignificante e privo di vita", perché stava morendo. Nello spazio profondo incontrò infatti un'orda di locuste cosmiche (esseri che si nutrono di mondi appena nati) che lo attaccarono senza possibilità di scampo. Così si ammalò diventando il Paziente Zero e precipitando nello spazio per molti anni prima di cadere sulla terra, nell'attuale Polo Nord, e morire. Il suo decomporsi lentamente per milioni di anni cambiò la traiettoria evolutiva del nostro pianeta alterandola per sempre. Questo Celestiale fu rinominato Il Progenitore o Celestiale Alfa.

100 milioni di anni a.C. arrivò sulla Terra Zgreb L'Aspirante, alla ricerca del Progenitore, suo amante. Venne attaccato dagli Avengers Preistorici che in un primo momento pensavano di aver sconfitto il gigante. La scomparsa di 2 Celestiali attirò l'attenzione dell'intera schiera che ben presto raggiunse il pianeta sconfiggendo senza alcuna fatica il gruppo di supereroi e accorgendosi subito dell'infezione che aveva colpito anche Zgreb. Lasciarono dunque immediatamente il pianeta a marcire avendo paura di essere anche loro infettati. Ma la malattia non uccise il secondo Celestiale, bensì l'orda lo mutò nel primo esemplare di Celestiale Oscuro.

L'orda era particolarmente nociva per i Celestiali che, vedendo il potenziale dell'evoluzione della vita sulla Terra, decisero di non rischiare un loro intervento per distruggere l'infezione definitivamente, ma di lasciar fare agli esseri che avrebbero abitato il pianeta. Per tale motivo la schiera (o corte) di Celestiali ha visitato la Terra in altre 4 occasioni:

- La prima schiera venne sulla Terra un milione di anni fa, quando raggiunsero il nostro pianeta e costruirono delle macchine per poter creare dalla progenie umana due sottospecie in 100 esemplari ciascuna: i Devianti, con un'intelligenza acuta e in grado di riprodursi molteplici volte; e gli Eterni, esemplari immortali e con straordinari poteri. In seguito condussero altri esperimenti simili anche su altre razze, come per esempio su un gruppo di scimmie (che si evolvero sviluppando poteri telecinetici e telepatici per poi venire eliminati dall'Eterno Uranus in quanto potenziale pericolo per la Terra) o come anche gli esperimenti condotti sul pianeta Skrullos creando delle sottospecie degli Skrull. In questo caso furono gli "Skrull Devianti" a prevalere sulle altre due specie. Gli unici esponenti delle altre due specie sono lo Skrull Originale e lo Skrull Eterno (Kly'bn).

In quest'occasione, Tiamut il Celestiale dormiente venne lasciato dai suoi compagni in uno stato "comatoso" in una struttura sotterranea accessibile solo a chi ha la genetica di Eterno.

- La seconda schiera venne sulla Terra nell'anno 16.000 a.C.: i Devianti, sviluppatisi in qualche milione di esemplari, dichiararono guerra agli Eterni per far vedere ai Celestiali che solo loro erano degni delle loro attenzioni e di abitare il pianeta. Con la uni-mente bastarono pochi Eterni per richiamare i loro creatori che accorsero subito e fecero dei Devianti il loro pasto riducendoli a poche migliaia di individui, distruggendo tutte le loro terre e relegandoli così ad una vita umiliante da reietti.

- La terza schiera scese intorno all'anno 1200 d.C. con l'obiettivo di dare sostegno allo sviluppo di alcune civiltà umane (per esempio Inca ed Aztechi).

- La quarta schiera arrivò negli anni '70 a giudicare se, all'apice della tecnologia, la razza umana era destinata a poter continuare la vita sulla Terra o andava distrutta per ricominciare di nuovo il cammino dell'evoluzione.

Celestiali Oscuri
Nell'era moderna un gruppo di Celestiali Oscuri (definiti così poiché infetti) detto L'Ultima Schiera ha abbattuto alcuni Celestiali, i cui corpi sono precipitati sulla Terra, per poter liberare l'orda delle locuste cosmiche che stava riproducendosi nel tempo in miliardi di esemplari ad una profondità di oltre 4 chilometri sotto terra nell'Africa Meridionale. Fu in quest'occasione che si seppe la verità sul vero collegamento tra i Celestiali e gli esperimenti che fecero sulla razza umana per dar vita agli Eterni e ai Devianti. Proprio i potentissimi abitanti del monte Olimpia furono così scioccati dalla verità che si lasciarono morire. Si scoprì poi che era tutto un piano architettato da Loki che viaggiando nello spazio e nel tempo riuscì a radunare i giganti e fargli invadere la Terra liberando anche l'infezione. Furono gli Avengers uniti nella forza dell'uni-mente (pratica insegnata da Ikaris in punto di morte a Tony Stark) a sconfiggere l'intera orda, facendo rinsavire i Celestiali che lasciarono il pianeta in pace con la consapevolezza che la causa della loro malattia fu eliminata per sempre.

Influenza su Terra-616
I Celestiali sono il motivo principale della presenza di alcuni fra gli individui con superpoteri di Terra-616. La decomposizione del Progenitore deviò il percorso evolutivo della vita terrestre facendo sì che si creasse in primis il genoma portatore dei poteri mutanti detto fattore X, che ha portato quindi allo svilupparsi della specie Homo superior. Questo significa che i Celestiali sono stati, almeno indirettamente, la causa della nascita degli X-Men. Per lo stesso motivo molte delle vicende di portata universale hanno il loro perno di sviluppo sul nostro pianeta.

In seguito il corpo di questo Celestiale venne utilizzato dagli Avengers come base.

Metodi dei Celestiali

Giunti su un pianeta e individuata la specie vitale di base con il potenziale neurologico richiesto i Celestiali prelevano un centinaio di individui a caso e li evolvono in Eterni, mentre un altro centinaio viene evoluto in Devianti. L'equilibrio è mantenuto dal fatto che, nonostante gli Eterni siano molto più potenti dei Devianti, questi ultimi si riproducono esponenzialmente compensando la qualità con la quantità.

Dopo diciannove cicli cosmici il pianeta è pronto per il "raccolto" e l'energia aggregata delle specie base viene incanalata per il Fulcro: esso rappresenta l'ordine cosmico e il primo principio della termodinamica (secondo cui l'energia non può essere né creata né distrutta ma solo trasformata). Solo un'entità può raccogliere l'energia collettiva di un pianeta senza autodistruggersi, l'Orda. Mentre da un lato i Celestiali sono lo strumento della proliferazione, l'Orda è lo strumento della distruzione; come in una leva esso rappresenta il bilanciamento dell'energia su due fronti, Celestiali e Orda.Se al momento del raccolto il pianeta sarà prosperoso e avanzato significherà che l'impronta degli Eterni è stata preponderante e in tal caso l'energia andrà ai Celestiali; se invece sul pianeta imperversano guerre e barbarie allora avranno prevalso i Devianti e in questo caso l'Orda avrà l'energia.

Ogni razza su cui i Celestiali hanno compiuto esperimenti viene periodicamente visitata da Arishem il Giudice e se le cavie non rispettano lo standard Celestiale egli invia un codice di sterminio a Exitar lo Sterminatore (alto 6.100 metri), che eseguirà la sentenza. La prima volta in cui qualcuno assistette a tale rituale Exitar trasformò un pianeta in un paradiso terrestre, sterminando tutti gli abitanti malvagi e dando ai sopravvissuti una seconda possibilità; di solito, però, la razza colpevole viene cancellata dal cosmo insieme al proprio pianeta.

Poteri e abilità
I Celestiali sono tra gli esseri più potenti dell'universo Marvel.

Finora hanno dimostrato di poter sigillare intere dimensioni, creare esseri incredibilmente potenti, disintegrare il manufatto asgardiano noto come Distruttore nonostante fosse potenziato dalla forza vitale di tutti gli dei asgardiani eccetto Thor e spostare pianeti a galassie di distanza. Possono inoltre modificare a piacimento le loro dimensioni, hanno una forza fisica potenzialmente infinita e sono quasi invulnerabili; inoltre, nel caso in cui vengano danneggiati, possono rigenerarsi istantaneamente.

I Cubi Cosmici altamente evoluti Kosmos e Kubik - esseri in grado di maneggiare quantità incalcolabili di energia e dotati di enormi poteri di manipolazione della materia - hanno affermato che un singolo Celestiale possiede un potere di vari ordini di grandezza superiore al loro.

Come si può intuire dal nome ognuno di loro ha un campo in cui è più specializzato e ha più potere degli altri; dispongono inoltre di tecnologia e conoscenze fra le più avanzate nell'universo.

In termini di poteri, tra tutti i celestiali il più potente è "Colui che è sopra tutti", considerato anche il leader della compagine, in quanto i suoi poteri sono onnipotenti dal punto di vista umano ed includono il controllo a livello cosmico sulla materia e su tutte le forme di energia, seguito da "Arishem il giudice", Celestiale principale a cui venne attribuito il merito di avere creato il primo Sole, portando e generando energia, luce e dunque la vita in tutto l'Universo conosciuto.

Interazioni con altri personaggi
 Il mutante Apocalisse acquisì le proprie conoscenze scientifiche e tecnologiche riuscendo a entrare all'interno di un vascello spaziale costruito dai Celestiali, da cui uscì completamente trasformato nell'aspetto e dotato di sembianze parzialmente meccaniche; l'astronave venne in seguito usata dalla prima formazione di X-Men come base. L'intelligenza artificiale del velivolo venne poi dotata di un modulo vocale in grado di simulare la voce del Professor Xavier e la sua matrice originale seguì il figlio di Scott Summers e Madelyne Pryor nel XL secolo per curare il piccolo da un'infezione del virus tecno-organico degli alieni della Phalanx. In seguito il bambino, divenuto adulto, tornò indietro nel tempo con il nome di Cable e la matrice del vascello Celestiale venne installata nella base orbitale Greymalkin.
 Gli Osservatori e i Celestiali hanno combattuto una lunga guerra senza alcun esito, vista la natura delle due specie.
 Tiamut il Celestiale Dormiente (o Sognante) è riuscito a modificare a proprio piacimento la realtà creata da Franklin Richards, il figlio di Reed Richards e Susan Storm, portando un'Onda di Caos cosmica e soggiogando il Celestiale Ashema; fu poi esiliato a causa del suo potere di rendere i suoi sogni una realtà concreta, capacità considerata pericolosa persino dai suoi simili. In seguito il Dottor Destino si alleò con Reed e insieme riuscirono a sventare la minaccia rappresentata dal Celestiale, ma prima di soccombere quest'ultimo scambiò le loro personalità.
 Nella saga La Sfida del Dottor Destino si può notare come Tiamut sia fisicamente più grande addirittura di Exitar lo sterminatore, tanto da potere prendere in mano e distruggere la gigantesca nave del Dottor Destino, le cui dimensioni sfiorano quelle dell'isola di Manhattan. È probabile però che il Celestiale Dormiente abbia la capacità di variare la propria massa, visto che appare di dimensioni ridotte quando intrappola Reed e Destino tra le mani.
 Secondo una teoria di Richards i Decaduti hanno adottato tale nome poiché sconfitti dai Celestiali.
Quando il Ghost Rider Robbie Reyes sfidò in una gara il re degli inferi, il Ghost Rider Johnny Blaze, si scontrò contro Callus il Vuoto che era posseduto dall'anima di suo zio Eli.
Durante la saga The Final Host del 2018 Ghost Rider si è impossessato del corpo di un Celestiale morto per poter combattere contro i Celestiali Oscuri e in esso è confluito anche il potere dell'uni-mente creata dagli Avengers.
Knull, il dio dei simbionti, è il Signore dell'Abisso, il baratro esistenziale fra il precedente universo distrutto e la realtà primaria che ha preso il suo posto. Giurò vendetta su ogni cosa viva nata dai Celestiali. Egli ha ucciso un Celestiale decapitandolo ed incanalandone il potere divino nella Necrospada migliaia di anni fa. Quando invase la Terra si scoprì che lo stesso Knull aveva posseduto con i suoi simbionti altri 3 Celestiali. Uno di questi fu poi utilizzato da Tony Stark che riuscì ad interrompere il collegamento con il nemico iniettando nel gigante il tecnovirus Extremis ed utilizzandolo come armatura per combattere gli altri due.
Loki di Terra-616 insieme a Wolverine di un altro mondo, hanno incontrato i Celestiali durante un piano divino che ha riunito gli Avengers.

Altri media

Marvel Cinematic Universe
 I Celestiali vengono nominati dal Collezionista nel film Guardiani della Galassia (2014): uno di loro, Eson il Ricercatore, compare su uno degli schermi di Taneleer Tivan. Il luogo dell'incontro dei Guardiani con il Collezionista è Ovunque: è la testa mozzata di un Celestiale.
 In Guardiani della Galassia Vol. 2 (2017), il padre di Star-Lord, Ego, afferma di essere un Celestiale, sebbene venga effettivamente rappresentato come il Pianeta Vivente che è nei fumetti, apparendo in forma umana (interpretato da Kurt Russel) per poter interagire con le altre persone.
 I Celestiali compaiono ufficialmente nel film Eternals (2021). Quattro di loro (Arishem il Giudice, Jemiah l'Analizzatore, Hargen il Misuratore e Nezarr il Calcolatore) vengono visti in una visione di Sersi durante la creazione dell'universo; Arishem avrà un ruolo rilevante, monitorando costantemente nel corso dei millenni i progressi evolutivi dell'umanità grazie agli Eterni ed  informando prima Ajak ed in seguito anche Sersi del loro reale scopo e dell'imminente Emersione, un fenomeno che porterà alla nascita di un nuovo Celestiale, Tiamut (il Comunicatore), ma che segnerà anche la totale distruzione della Terra. Grazie agli sforzi congiunti degli Eterni sopravvissuti (Ajak e Gilgamesh perderanno la vita per mano dei Devianti), nonostante l'opposizione di Ikaris e Sprite (che intendevano favorire l'Emersione), Sersi riuscirà a pietrificare Tiamut, ormai in procinto di nascere, grazie al potere dell'Uni-Mente. Nella scena finale Arishem apparirà dinnanzi alla Terra per prelevare Sersi, Kingo e Phastos in modo da valutare personalmente, tramite i loro ricordi, se la sopravvivenza del genere umano valga realmente il sacrificio di un Celestiale, dichiarando infine che, se così non sarà, tornerà per scatenare il suo Giudizio sul pianeta.

Note

Collegamenti esterni
 Celestiali (Antaninet)
 Celestials (Marvel Wikia)

Personaggi creati da Jack Kirby
Entità cosmiche Marvel Comics

Celestiali


Vamdrup kommuna (danskt: Vamdrup kommune), er ein kommuna í Vejle Amt í Danmark.

Kommunur í Danmark

Vamdrup kommuna


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Neolutosa emarginata. Una ning gihulagway ni Andrey Vasil'evich Gorochov ni adtong 2001. Ang Neolutosa emarginata sakop sa kahenera nga Neolutosa, ug kabanay nga Anostostomatidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Neolutosa

Neolutosa emarginata


Hołownicze (biał. Галаўнічы) – wieś na Białorusi, położona w obwodzie grodzieńskim w rejonie grodzieńskim w sielsowiecie wiercieliskim.

Historia
Dawniej wieś ekonomii grodzieńskiej w województwie trockim Rzeczypospolitej Obojga Narodów. W czasach zaborów w granicach Imperium Rosyjskiego, w guberni grodzieńskiej. W latach 1921–1939 wieś leżała w Polsce, w województwie białostockim, w powiecie grodzieńskim, w gminie Wiercieliszki.

Według Powszechnego Spisu Ludności z 1921 roku zamieszkiwały tu 173 osoby, wszystkie były wyznania prawosławnego. Jednocześnie 169 mieszkańców zadeklarowało polską przynależność narodową, 4 inną. Było tu 38 budynków mieszkalnych .

Miejscowość należała do parafii rzymskokatolickiej w Kozłowiczach i prawosławnej w Wiercieliszkach. Podlegała pod Sąd Grodzki i Okręgowy w Grodnie; właściwy urząd pocztowy mieścił się w Wiercieliszkach.

W wyniku napaści ZSRR na Polskę we wrześniu 1939 miejscowość znalazła się pod okupacją sowiecką. 2 listopada została włączona do Białoruskiej SRR. 4 grudnia 1939 włączona do nowo utworzonego obwodu białostockiego. Od czerwca 1941 roku pod okupacją niemiecką. 22 lipca 1941 r. włączona w skład okręgu białostockiego III Rzeszy. W 1944 miejscowość została ponownie zajęta przez wojska sowieckie i włączona do obwodu grodzieńskiego Białoruskiej SRR.

Od 1991 wchodzi w skład Białorusi.

Przypisy

Linki zewnętrzne
 Wieś Hołownicze, obwód grodzieński, rejon grodzieński, sielsowiet Wiercieliszki. Radzima.net

Wsie w rejonie grodzieńskim
Wsie ekonomii grodzieńskiej

Hołownicze


An Solocisquama carinata in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Bradbury hadton 1999. An Solocisquama carinata in nahilalakip ha genus nga Solocisquama, ngan familia nga Ogcocephalidae. Ginklasipika han IUCN an species komo kulang hin datos. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Solocisquama

Solocisquama carinata


Johan Carl Wilcke (Wismar,  – Estocolmo, ) foi um físico teuto-sueco.

Vida
Filho mais velho do pastor Samuel Wilcke (1704–1773) e da filha de comerciante Anna Scheele (nascida em 1700). Sua cidade natal Wismar era então um feudo da coroa sueca. Em 1739 seu pai foi como pastor da Igreja Alemã de Estocolmo, onde Johan Carl Wilcke frequentou a escola alemã. Os planos pai eram que ele também se tornasse pastor. Enquanto estudava na Universidade de Rostock conheceu Franz Aepinus, filho de um amigo de seu pai, tendo este estimulado o interesse de Wilcke por ciências naturais, especialmente a física. Quando Aepinus foi como astrônomo para Berlim em 1755, levou Wilcke junto. Ambos pesquisaram então eletricidade e magnetismo, tendo sido alunos de Leonhard Euler. Um trabalho de Wilcke nesta época é a tradução Briefe(n) von der Elektrizität, obra de Benjamin Franklin. Quando Aepinus foi para São Petersburgo em 1757, Wilcke mudou-se para Estocolmo como docente, onde foi professor em 1770. Seu salário era muito baixo. Por causa disto casou somente em 1777. Sua situação financeira melhorou após ele tornar-se secretário da Academia Real das Ciências da Suécia. Em 1774 foi eleito membro da Sociedade Real de Ciências de Upsália, em 1775 membro da Sociedade Fisiográfica Real de Lund e em 1784 membro estrangeiro da Academia de Ciências de Göttingen.

Bibliografia
Nordisk familjebok. Volume 32. Estocolmo 1921, Sp. 441. (Online)

Ligações externas

Eintrag im Rostocker Matrikelportal, SS 1750, Nr. 19
Promotion zum Magister im Rostocker Matrikelportal, SS 1757, Dekanatsbuch, Phil. Fak., Nr. 4

Membros da Sociedade Real de Ciências de Uppsala
Membros da Royal Society
Membros da Academia de Ciências de Göttingen
Professores da Universidade de Estocolmo
Físicos da Suécia
Físicos do século XVIII
Alunos da Universidade de Rostock
Alunos da Universidade de Uppsala
Suecos de ascendência alemã
Naturais de Wismar

Johan Carl Wilcke


Ang Kūh-e Tīgh-e Jāl ngalan niining mga mosunod:

Apganistan

 Kōh-e Taygh-e Jāl, kabukiran, Bādghīs,
 Kūh-e Tīgh-e Jāl (bukid), Bādghīs,
 Kūh-e Tīgh-e Jāl (kabukiran), Bādghīs,

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Apganistan

Kūh-e Tīgh-e Jāl


João Veloso da Silva Torres (Maia, Gueifães, 24 de abril de 1986) é um engenheiro civil e um político português. Atualmente, assume as funções de secretário-geral adjunto do Partido Socialista, deputado à Assembleia da República e vice-presidente do grupo parlamentar. Anteriormente, foi secretário-geral da Juventude Socialista, Secretário de Estado da Defesa do Consumidor no XXI Governo Constitucional, e foi no XXIII Governo Constitucional, Secretário de Estado do Comércio, Serviços e Defesa do Consumidor.

Biografia
Concluiu o Mestrado Integrado em Engenharia Civil na Faculdade de Engenharia da Universidade do Porto, em 2010.

Exerceu responsabilidades no âmbito de direção de obra numa empresa do setor da construção civil e é membro da Ordem dos Engenheiros.

Foi eleito deputado na Assembleia da República nas Eleições Legislativas de 2015, pelo círculo eleitoral do Porto, integrando, à data da sua nomeação, a Comissão de Ambiente, Ordenamento do Território, Descentralização, Poder Local e Habitação, a Comissão de Cultura, Comunicação, Juventude e Desporto e a Comissão Eventual para o Reforço da Transparência no Exercício de Funções Públicas.

Desempenhou funções como Vice-presidente do Grupo Parlamentar do Partido Socialista de Janeiro de 2017 a Outubro de 2018.

Entre Novembro de 2012 e Dezembro 2016, foi Secretário-geral da Juventude Socialista.

Entre Outubro de 2018 e Outubro de 2019 exerceu o cargo de Secretário de Estado da Defesa do Consumidor do XXI Governo Constitucional.

Desempenhou no executivo o cargo de Secretário de Estado do Comércio, Serviços e Defesa do Consumidor no XXII Governo Constitucional.

Nas eleições legislativas de 2022 voltou a ser eleito deputado na Assembleia da República, ocupando novamente no grupo parlamentar o cargo de vice-presidente. No partido socialista foi eleito Secretário-Geral Adjunto, sucedendo ao ministro José Luís Carneiro.

Referências

Naturais da Maia
Alumni da Universidade do Porto
Engenheiros civis de Portugal
Políticos do Partido Socialista (Portugal)
Deputados da Assembleia da República Portuguesa
Secretários de Estado de Portugal

João Torres


An Gobiosoma hemigymnum in uska species han Actinopterygii nga syahan ginhulagway ni Eigenmann hadton 1888. An Gobiosoma hemigymnum in nahilalakip ha genus nga Gobiosoma, ngan familia nga Gobiidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Gobiosoma

Gobiosoma hemigymnum


En selvstændig offentlig virksomhed (SOV) er i forvaltningsretlige termer en juridisk person, der varetager en bestemt del af den statslige forvaltning, og som har selvstændige indtægter og formue.
I begyndelsen af 2020 ejede den danske stat 10 selvstændige offentlige virksomheder: DanPilot, DSB, EKF Danmarks Eksportkredit, Energinet, Finansiel Stabilitet, Fjordforbindelsen Frederikssund, Investeringsfonden for udviklingslande, Naviair, Nordsøenheden og Vækstfonden. Fjordforbindelsen Frederikssund blev opløst i 2022.

Noter

Myndigheder

Selvstændig offentlig virksomhed


Georges Périnal (Paris, 1897 — Londres, 23 de abril de 1965) é um diretor de fotografia francês. Venceu o Oscar de melhor fotografia na edição de 1941 por The Thief of Bagdad.

Ligações externas

Naturais de Paris
Diretores de fotografia da França
Diretores de fotografia premiados com o Oscar

Georges Périnal


An Geophaps scripta in uska species han Aves nga syahan ginhulagway ni Temminck hadton 1821. An Geophaps scripta in nahilalakip ha genus nga Geophaps, ngan familia nga Columbidae. Ginklasipika han IUCN an species komo diri gud kababarak-an.

Subspecies

Ini nga species ginbahin ha masunod nga subspecies:

 G. s. scripta
 G. s. peninsulae

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Geophaps

Geophaps scripta


Rabdophaga roskami is a gall midge which may form galls on common ossier (Salix viminalis) or, the larva live in the galls formed by R. marginemtorquens. It was first described by H Stelter in 1989.

Appearance of the gall
There is some uncertainty as to whether R. roskami makes galls on Salix viminalis or is an inquiline with the larva living in the galls of R. marginemtorquens. The possible gall is a short, downward, hairless, roll containing a cream or light-reddish larva on S. viminalis. Larvae of R. marginemtorquens are yellowish-red or orange.

Distribution
Recorded from Germany and possibly from Great Britain.

References

roskami
Diptera of Europe
Gall-inducing insects
Insects described in 1989

Rabdophaga roskami


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Ellipes guyanensis. Una ning gihulagway ni Salfi ni adtong 1935. Ang Ellipes guyanensis sakop sa kahenera nga Ellipes, ug kabanay nga Tridactylidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Guyana

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Guyana
Ellipes

Ellipes guyanensis


Colby Stevenson (født 3. oktober 1997) er en amerikansk freestyle skiløber. Han vandt sølv i Big Air til Vinter-OL i Beijing i 2022.

Referencer

Eksterne henvisninger

Freestyleskiløbere fra USA
Personer fra New Hampshire
Deltagere for USA ved vinter-OL 2022
Freestyleskiløbere ved vinter-OL 2022
Deltagere i Vinter X-Games
Deltagere i X-Games
Medaljevindere ved vinter-OL 2022

Colby Stevenson


Passagem Franca là một đô thị thuộc bang Maranhão, Brasil. Đô thị này có diện tích 1358,302 km², dân số năm 2007 là 15630 người, mật độ 11,51 người/km².

Ghi chú

Liên kết ngoài
 Cơ sở dữ liệu các đô thị của Brasil
Inwonertallen 2009

Đô thị bang Maranhão

Passagem Franca


An Dalophis cephalopeltis in uska species han Actinopterygii nga syahan ginhulagway ni Pieter Bleeker hadton 1863. An Dalophis cephalopeltis in nahilalakip ha genus nga Dalophis, ngan familia nga Ophichthidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Dalophis

Dalophis cephalopeltis


Podjedinica C kompleksa sukcinat-dehidrogenaze, znana i kao  mitohondrijska podjedinica sukcinat-dehidrogenaze citohroma b560, jest protein/enzim koji je kod ljudi kodiran genom SDHC sa  hromosoma 1. Ovaj gen kodira jednu od četiri jedarno kodirane podjedinice, koje sadrže sukcinat-dehidrogenazu, također poznatu kao mitohondrijski kompleks II, ključni enzimski kompleks ciklusa trikarboksilnih kiselina i aerobni respiratorni lanci mitohondrija. Kodirani protein je jedan od dva integralna membranska proteina koji učvršćuju druge podjedinice kompleksa, sauzčesnike u  formiranju katalitskog jezgra, za unutrašnju mitohondrijalnu membranu. Postoji nekoliko srodnih pseudogena za ovaj gen na različitim hromosomima. Mutacije ovog gena povezane su sa feohromocitomima i paragangliomima. Opisane su alternativno prerađene varijante transkripta.

Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 169 aminokiselina, a molekulska težina 18.610 Da.

Struktura
Gen koji kodira SDHC protein je jedarni, iako se protein nalazi u unutrašnjoj membrani mitohondrija. Lokacija gena kod ljudi je na hromosomu 1 na poziciji q21. Gen je podijeljen u šest egzona. SDHC gen proizvodi protein od 18,6 kDa, sastavljen od 169 aminokiselina.

SDHC protein je jedna od dvije transmembranske podjedinice proteinskog kompleksa sa četiri podjedinice sukcinat-dehidrogenaze (kompleks II) koji se nalazi u unutrašnjoj mitohondrijskoj membrani. Druga transmembranska podjedinica je SDHD. Proteinski dimer SDHC/SDHD povezan je sa podjedinicom SDHB za transport elektrona, koja je zauzvrat povezana sa podjedinicom SDHA.

Funkcija

Protein SDHC je jedna od četiri jedarno kodirane podjedinice koje sadrže sukcinat-dehidrogenazu, poznatu i kao kompleks II lanca transporta elektrona, ključni enzimski kompleks ciklusa limunske kiseline i aerobnih respiratornih mitohondrijskih lanaca. Kodirani protein je jedan od dva integralna membranska proteina koji pričvršćuju druge podjedinice kompleksa, formirajući katalitsko jezgro, za unutrašnju mitohondrijsku membranu.

SDHC čini dio transmembranskog dimernog proteina sa SDHD koji sidri kompleks II za unutrašnju mitohondrijsku membranu. Dimer SDHC/SDHD obezbjeđuje mjesta vezanja za ubikinon i vodu, tokom transporta elektrona u kompleks II. U početku, SDHA oksidira sukcinat putem deprotonacija na FAD mjestu vezivanja, formirajući FADH2 i ostavljajući fumarat, labavo vezan za aktivno mjesto, slobodan za izlazak iz proteina. Elektroni izvedeni iz sukcinatnog tunela duž [Fe-S] releja u SDHB podjedinici, dok ne stignu u [3Fe-4S] klaster gvožđe-sumpor. Elektroni se zatim prenose na molekulu ubikinona koji čeka na aktivnom mjestu Q pula u dimeru SDHC/SDHD. O1 karbonil kisik ubikinona je orijentiran na aktivnom mestu (slika 4) interakcijom vodikovih veza sa Tyr83 u SDHD. Prisustvo elektrona u klasteru gvožđe-sumpor [3Fe-4S] izaziva kretanje ubikinona u drugu orijentaciju. Ovo olakšava drugu interakciju vikove veze između O4 karbonilne grupe ubikinona i Ser27 SDHC-a. Nakon prvog koraka redukcije jednog elektrona, formira se radikalna vrsta semikinon. Drugi elektron stiže iz [3Fe-4S] klastera kako bi osigurao potpunu redukciju ubikinona u ubikinol.

Klinički značaj
Mutacije ovog gena su povezane sa paragangliomima. Utvrđeno je da više od 30 mutacija u SDHC genu povećavaju rizik od nasljednog paraganglioma-feohromocitoma tipa 3. Ljudi sa ovim stanjem imaju paragangliome, feohromocitome ili oba. Naslijeđena mutacija SDHC gena predisponira za to stanje, a da izazove nasljedni paragangliom-feokromocitom tipa 3 potrebna je somatska mutacija koja deletira normalnu kopiju SDHC gena. Većina naslijeđenih mutacija SDHC gena mijenja po  jednu aminokiselinu u sekvenci SDHC proteina ili rezultiraju skraćenim proteinom. Kao rezultat, postoji mala ili nikakva aktivnost enzima SDH. Budući da mutirani enzim SDH ne može pretvoriti sukcinat u fumarat, sukcinat se akumulira u ćeliji. Višak sukcinata abnormalno stabilizuje hipoksijski inducirani faktor (HIF), koji se također nakuplja u ćelijama. Višak HIF-a stimuliše ćelije da se dijele i pokreće proizvodnju krvnih sudova kada nisu potrebni. Brza i nekontrolirana ćelijska dioba, uz stvaranje novih krvnih žila, može dovesti do razvoja tumora kod osoba s nasljednim paragangliomom-feohromocitomom.

Interaktivna mapa puta

Reference

Dopunska literatura

Vanjski linkovi
  GeneReviews/NCBI/NIH/UW entry on Hereditary Paraganglioma-Pheochromocytoma Syndromes

Geni na hromosomu 1
Enzimi
EC 1.3.5
Ljudski proteini
Proteomika

SDHC


Søren Strunge er en dansk tidligere landsholdsrytter, der er verdensmester i mountainbike-orientering (MTBO).
Han har deltaget i fire verdensmesterskaber (VM) i 2005-2008 og to europamesterskaber (EM) i 2007 og 2009. Ved disse mesterskaber vandt han ud over guldmedaljen ved VM to VM-medaljer.

Søren Strunge, der har cyklet for Søllerød OK og senere for OK Pan Aarhus, vandt danmarksmesterskabet (DM) i 2005.

Resultater i MTBO

VM
Søren Strunge vandt mesterskabstitlen ved verdensmesterskabet i MTBO i Polen i 2008, idet han som afsluttende rytter på stafetten vandt guld sammen med Lasse Brun Pedersen og Torbjørn Gasbjerg.
Søren Strunge vandt herudover sølv på den individuelle mellemdistance.

Ved VM i Tjekkiet (2007) vandt Søren Strunge bronze, hvor han også var afsluttende rytter på stafetten med Lasse Brun Pedersen og Torbjørn Gasbjerg.

DM
Søren Strunge vandt i 2005 DM på langdistancen i MTBO.

Herudover har Søren Strunge vundet guld på stafetten i 2009 og 2013. Begge gange var det sammen med et hold fra OK Pan Aarhus.

Medaljeoversigt ved danske mesterskaber

2013
 , MTBO – Stafet (Kollerup)

2010
 , MTBO – Stafet (Marbæk)

2005
 , MTBO - Lang (Gribskov Vest)

Referencer

Eksterne henvisninger
 Søren Strunges profil – International Orienteering Federation (på engelsk)
 Oversigt over Søren Strunges Internationale resultater i MTBO

Mountainbike-orienteringsryttere fra Danmark
Mandlige cykelryttere fra Danmark
Verdensmestre i mountainbike-orientering

Søren Strunge


Cây Lotus (tiếng Hy Lạp: λωτός, lōtós) là một loại cây xuất hiện trong hai câu chuyện của thần thoại Hy Lạp:
 Trong Odyssey của Homer, cây Lotus mọc ra quả gây ra tình trạng lơ mơ dễ chịu và là nguồn thực phẩm duy nhất của người dân trên hòn đảo gọi là Lotophagus hay tạm gọi là những người ăn sen. Khi họ ăn quả của cây Lotus thì họ sẽ lãng quên bạn bè và quê hương, không còn mong muốn trở về quê nhà để sống một cuộc đời hưởng lạc trên đảo. Các loài thực vật có thể là ứng viên để chỉ cây Lotus có thị sen (Diospyros lotus), một loài cây gỗ gần như thường xanh bản địa châu Phi, có thể mọc cao tới 7,6 m (25 ft) với những bông hoa màu xanh lục ánh vàng.
 Trong Biến hình ký (Metamorphoses) của Ovid, thần nữ Lotis là người con gái đẹp của Poseidon, vị thần biển. Để chạy trốn khỏi sự đeo đuổi đầy bạo lực của thần Priapus, vị thần nữ này đã khẩn cầu sự giúp dỡ của các vị thần và đã được biến thành cây Lotus.

Cây Lotus cũng được đề cập trong Sách Job (Ước Bá ký) 40:21-22, đoạn nói tới một sinh vật to lớn trông giống như hà mã, được nhắc tới trong đó như là "behemoth" (con thú kếch xù). Đoạn văn tạm dịch sang tiếng Việt: "Nó nằm dưới cây lotus, trong bụi lau sậy và đầm lầy. Những cây lotus che phủ nó bằng bóng râm của chúng; những cây liễu bên bờ suối bao quanh nó." (NAB)

Một số ứng viên
Do từ lôtos trong tiếng Hy Lạp có thể dùng để chỉ nhiều loài cây khác nhau, nên sự mơ hồ ở đây là từ "lotus" trong Odyssey là chỉ tới loài cây nào. Một số loài được đề xuất ở đây, dựa phần nào vào khẳng định của Herodotus, bao gồm:
 Các loài cỏ ba lá dùng làm cỏ khô như các loài thuộc các chi Trifolium, Melilot, Trigonella hay Lotus corniculatus hoặc Medicago arborea.
 Quả ngọt và mọng thịt của loài thị sen (Diospyros lotus).
 Một loài hoa súng nào đó, có thể là Nymphaea lotus, Nymphaea caerulea hay Nymphaea stellata. Một số nghiên cứu gần đây chỉ ra rằng loài súng lam sông Nin (Nymphaea caerulea), hay còn gọi là súng lam (đã được biết đến dưới tên gọi này đối với người Hy Lạp), là một ứng viên có thể khác nữa.
 Cơm nguội châu Âu (Celtis australis).
 Ziziphus lotus hay táo Berber, một họ hàng gần của táo tàu

Hình ảnh

Xem thêm
Lotus (chi)
Cây Lote
Ziziphus lotus

Ghi chú

Kinh Thánh
Thần thoại Hy Lạp
Cây trong thần thoại

Cây Lotus


Dolinki – część wsi Gałęzice położona w Polsce, w województwie świętokrzyskim, w powiecie kieleckim, w gminie Piekoszów.

W latach 1975–1998 Dolinki należały administracyjnie do województwa kieleckiego.

Przypisy

Gałęzice

Dolinki (Gałęzice)


Horacio Mendizábal (1847–1871) was an Argentine poet, translator and activist.

Life
Horacio Mendizábal was born to an Afro-Argentine upper-class family in Buenos Aires, the son of Rosendo Mendizábal, a member of the Chamber of Deputies of Buenos Aires and one of the earliest black politicians in Argentina. Publishing his first volume of poetry as a teenager, he became increasingly concerned with issues of racial equality and national independence. He died, aged 24, while tending to the sick in the 1871 yellow fever epidemic.

His son was the pianist and composer Rosendo Mendizábal.

In 2019, the Argentinian publisher Amauta&Yaguar republished the work Hours of Meditation as a tribute to 150 years of his publication. It includes a preliminary note by Federico Pita, president of Diafar (African Diaspora in Argentina), Espacio Malcolm and editor of the newspaper El Afroargentino.

Works
 Primeros Versos [First Verses], 1865
 Horas de meditación [Hours of Meditation], 1869

References

1847 births
1871 deaths
19th-century Argentine poets
Writers from Buenos Aires
Afro-Argentine people

Horacio Mendizábal


Zehra Bajraktarević jest bosanskohercegovačka pjevačica novokomponovane narodne muzike i sevdalinke.

Biografija
Rođena je 6. augusta 1968. u Rogatici, kao druga kćerka Esada i Ifete u osmočlanoj porodici. Svoj prvi muzički album snimila je 1991. u Sarajevu, s kompozitorom Irom Mangafićem. Godine 1992. objavljen je njen drugi album pod nazivom Greška mladosti uz pomoć Šabana Šaulića. Njezina najuspješnija pjesma bila je naslovljena "Potraži me". Pjesmu "Laž" napisali su i producirali Milić Vukašinović, Zejna Murkić i Goran Velinov Panča. Godine 2020. Sanela Kopić napisala je tekst za pjesmu "Najljepša nevjesta". Aranžirao ju je Sanel Džudža i Bertranom Kominovom koji nastupa na saksofonu. Ona se prvenstveno oslanja na društvene medije, bosanskohercegovačke i srbijanske tabloide, pored nastupa na Hayat TV i Pink TV zbog reklamiranja.  Njen posljednji album objavljen je 2008.

Diskografija

Albumi
 Potraži me (1991)
 Greška mladosti (1993)
 Kocka šećera (1995)
 Ljubavnik (1997)
 Zaljubljena (2000)
 Ne vjeruj mu majko (2002)
 Samo nebo zna (2004)
 Slobodna k'o ptica (2007)
 Sevdaha (2022)

Singlovi
"Kraljica" (2009)
 "Znam ja" (2014)
  "Laž i prevare" (2017)
 Dođi još jednom (feat. Alen Okić; 2017)
 "Čekam" (2018)
 "Laž" (2019)
 "Najljepša nevjesta" (2020)
 "Povela je kolo majka" (2021)
• "Bosna na najmilija" (2022)

Reference

Vanjski linkovi
 Zehra Bajraktarević  na discogs.com

Rođeni 1968.
Bosanskohercegovačke pjevačice
Biografije, Rogatica

Zehra Bajraktarević


神田 敏晶(かんだ としあき、1961年10月12日 - )はITジャーナリスト、KandaNewsNetwork代表。

経歴
1961年、兵庫県神戸市に生まれる。大阪学院大学経済学部卒業後、ビデオストリーミングによる個人放送局「KandaNewsNetwork」の運営を開始。

セグウェイにて公道を走行したとして2004年に道路交通法違反で50万円の罰金刑を受け、これを不服として35000円(1日5000円換算で1週間分)の納付を拒否して、東京拘置所に労役場留置(その後、追加納付により3日間に短縮)。この模様は雑誌の連載やメールマガジンにて獄中記として発表した。

サイバー大学客員講師
関西大学総合情報学部非常勤講師(2006年9月 - )
デジタルハリウッド特別講師(1998年 - )
早稲田大学大学院国際情報通信研究科非常勤講師(2002年 - 2003年)
2007年、第21回参議院議員通常選挙東京都選挙区に無所属で出馬、落選した。

出典

日本のジャーナリスト
ITジャーナリスト
20世紀日本の実業家
21世紀日本の実業家
参議院議員通常選挙の立候補経験者
大阪学院大学出身の人物
神戸市出身の人物
1961年生
存命人物

神田敏晶


An Merionoeda baliosmerion in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni J. Linsley Gressitt ngan Yves Rondon hadton 1970. An Merionoeda baliosmerion in nahilalakip ha genus nga Merionoeda, ngan familia nga Cerambycidae.

Mabibilngan ini ha Laos. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Merionoeda

Merionoeda baliosmerion


An Mimozotale trivittata in uska species han Coleoptera nga syahan ginhulagway ni Maurice Pic hadton 1931. An Mimozotale trivittata in nahilalakip ha genus nga Mimozotale, ngan familia nga Cerambycidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mimozotale

Mimozotale trivittata


Kaliwatan sa alibangbang ang Merrifieldia chordodactylus. Una ning gihulagway ni Otto Staudinger ni adtong 1859. Ang Merrifieldia chordodactylus sakop sa kahenera nga Merrifieldia, ug kabanay nga Pterophoridae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Espanya

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Espanya
Merrifieldia

Merrifieldia chordodactylus


An Astroblepus chimborazoi in uska species han Actinopterygii nga syahan ginhulagway ni Fowler hadton 1915. An Astroblepus chimborazoi in nahilalakip ha genus nga Astroblepus, ngan familia nga Astroblepidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Astroblepus

Astroblepus chimborazoi


Kaliwatan sa sisi ang Pectinoacasta pectinipes. Una ning gihulagway ni Henry Augustus Pilsbry ni adtong 1912. Ang Pectinoacasta pectinipes sakop sa kahenera nga Pectinoacasta, ug kabanay nga Archaeobalanidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Sisi
Sisi sa Yellow Sea
Sisi sa West Philippine Sea
Pectinoacasta

Pectinoacasta pectinipes


Kaliwatan sa isda ang Hoplostethus shubnikovi. Una ning gihulagway ni Kotlyar ni adtong 1980. Ang Hoplostethus shubnikovi sakop sa kahenera nga Hoplostethus, ug kabanay nga Trachichthyidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Kadagatang Indyan

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Kadagatang Indyan
Hoplostethus

Hoplostethus shubnikovi


Robert Woodhouse FRS (Norwich,  – Cambridge, ) foi um matemático inglês.

Biografia
Nascido em Norwich, filho do mercador de tecidos Robert Woodhouse, frequentou o Gonville and Caius College (Cambridge). Foi eleito Membro da Royal Society em dezembro de 1802.

Sua mais antiga obra, Principles of Analytical Calculation, foi publicada em Cambridge em 1803.

Foi professor lucasiano em 1820, e depois Professor Plumiano de Astronomia e Filosofia Experimental.

Bibliography

1803: Principles of Analytical Calculation, links from HathiTrust.
1809: A Treatise on Plane and Spherical Trigonometry (5th edition 1827)
1810: A Treatise on Isoperimetric Problems and the Calculus of Variations
1818: An Elementary Treatise on Physical Astronomy, volume 1
1818: An Elementary Treatise on Astronomy, volume 2
1821: A Treatise on Astronomy, Theoretical and Practical

Ligações externas

Membros da Royal Society
Analistas matemáticos
Matemáticos da Inglaterra
Alunos do Gonville and Caius College

Robert Woodhouse


An Scalanago lateralis in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Gilbert Percy Whitley hadton 1935. An Scalanago lateralis in nahilalakip ha genus nga Scalanago, ngan familia nga Congridae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Scalanago

Scalanago lateralis


Horishnyi () is a Ukrainian surname. It means top, upper or located on the top.

It may refer to:

 Vasyl Horishnyi, a Ukrainian politician, communist, member of Verkhovna Rada

References

Ukrainian-language surnames

Horishnyi


Kaliwatan sa alibangbang ang Neurosymploca concinna. Una ning gihulagway ni Johan Wilhelm Dalman ni adtong 1823. Ang Neurosymploca concinna sakop sa kahenera nga Neurosymploca, ug kabanay nga Zygaenidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Neurosymploca

Neurosymploca concinna


Operation for Malrotation of the Midgut er en dansk dokumentarfilm fra 1956 instrueret af Poul Hjertholm.

Handling
Kortfattede oplysninger i tekst og røntgenbilleder om malrotation, der er en medfødt misdannelse af tarmen. Børnekirugisk konsulent på Rigshospitalet i København, dr.med. C.C. Winkel Smith, foretager efter Ladd's metode to operationer på børn på henholdsvis 3 måneder og 10 år.

Referencer

Eksterne henvisninger

Dokumentarfilm fra Danmark
Danske film fra 1956

Operation for Malrotation of the Midgut


Cenococcum Moug. & Fr. – rodzaj grzybów z typu workowców (Ascomycota).

Systematyka i nazewnictwo
 Pozycja w klasyfikacji według Index Fungorum
Gloniaceae, Mytilinidiales, Pleosporomycetidae, Dothideomycetes, Pezizomycotina, Ascomycota, Fungi.

 Gatunki występujące w Polsce
 Cenococcum geophilum Fr. 1829
 Cenococcum graniforme (Sowerby) Ferd. & Winge 1925
Nazwy naukowe na podstawie Index Fungorum. Wykaz gatunków według Mułenko i in.

Przypisy

Dothideomycetes

Cenococcum


Il format di un programma televisivo è un apparato di regole che determinano lo svolgersi del programma stesso. I programmi televisivi si strutturano attraverso uno specifico procedimento: partono dall'essere dei prodotti primari, come delle idee da sviluppare e terminano col diventare dei prodotti finiti, cioè dei format completi strutturati in trasmissioni complete o cicli di trasmissioni.

Tipologia

Il paper format è una descrizione dettagliata e scritta che contiene le informazioni generali sul programma; viene presentato al momento della vendita per mostrare all'acquirente il prodotto. Il tv programme format è il documento nel quale vengono riassunti i concetti fondamentali dell'intero programma (luci, suoni, scenografie, modalità di scelta dei concorrenti, modalità di votazioni).

Nell'ambito dei prodotti primari si inseriscono i "prodotti televisivi semilavorati" impiegati nella realizzazione dei prodotti finiti. Essi possono essere ritrovati negli archivi digitali delle società che li mettono a disposizione oppure nell'attività produttiva di coloro che di mestiere svolge proprio l'attività di ideatore di tali prodotti. I semilavorati sono concepiti quindi come frutto di idee creative.

Nella categoria dei prodotti finiti rientrano invece, programmi già pronti alla messa in onda, come ad esempio i talk show o i varietà. In questi format la creatività emerge in maniera chiara e distinta ed è pertanto indiscutibile la necessità della loro tutela.

Tutela legale
Sia i prodotti primari che i prodotti finiti necessitano di tutela: i primi costituiscono delle idee da realizzare, degli schemi astratti che definiscono le basi strutturali dei programmi, i secondi essendo beni veri e propri, prodotti definiti e completi nella loro concretezza, in grado di formare oggetto di contratti.

In molti paesi ha il valore di una proprietà intellettuale quindi l'autore ha la possibilità di vendere la licenza di produrre e trasmettere lo stesso programma in altri stati e in altre lingue. In Italia non è ancora inserito fra le opere protette dalla legge del diritto d'autore. Il format ha acquisito protezione giuridica come opera dell'ingegno; il progetto si può depositare e la gestione dei relativi diritti può essere esercitata autonomamente o essere affidata alla SIAE.

Tipologia

 Clip show: un episodio di una serie televisiva che consiste principalmente in estratti di episodi precedenti. La maggior parte degli spettacoli di clip presenta il formato di una trama in cui i membri del cast ricordano eventi passati di puntate passate dello spettacolo, raffigurati con una clip dell'evento presentata come un flashback.
 Docufiction (o docu-fiction): la combinazione di documentario e finzione, termine che spesso significa film narrativo. È un genere cinematografico che tenta di catturare la realtà così com'è (come cinema diretto o cinéma vérité) e che introduce simultaneamente elementi irreali o situazioni di fantasia nella narrativa al fine di rafforzare la rappresentazione della realtà utilizzando un qualche tipo di espressione artistica. Più precisamente, si tratta di un documentario misto a elementi di fantasia.
 Documentario: un'opera audiovisiva i cui elementi narrativi ed espressivi costitutivi sono colti dalla realtà; nel documentario la vicenda narrata, gli ambienti dove si svolge e i personaggi che la interpretano sono reali e agiscono su un piano di realtà, a differenza del tradizionale cinema di finzione dove invece gli elementi costitutivi sono sostanzialmente costruiti artificiosamente.

 Episodio: un frammento narrativo di una serie televisiva o cinematografica e – a differenza della puntata – è autonomo e autoconclusivo.

 Fiction televisiva (a cui si fa riferimento anche come fiction TV o semplicemente fiction) o sceneggiato: il macrogenere di programmi televisivi caratterizzati dalla narrazione di eventi di fantasia, non reali.
 Media franchise: una raccolta di media correlati in cui sono state prodotte diverse opere derivate da un'opera di finzione creativa originale, come un film, un'opera letteraria, un programma televisivo o un videogioco.
 Miniserie: una serie televisiva che racconta una storia in un lungo numero di episodi predeterminato e limitato. Si può anche fare riferimento a una miniserie che può anche essere mostrata come un film per la televisione in un numero limitato di episodi.
 Micro-serie: un racconto televisivo a episodi estremamente breve sponsorizzato da un inserzionista. Questo è un modo non tradizionale per raggiungere i mercati primari.
 Mockumentary: (una miscela di finto e documentario, ossia mock e documentary in inglese) o docu-comedy è un tipo di film o programma televisivo che descrive eventi di fantasia ma presentato come un documentario.
 Episodio pilota: un singolo episodio di una serie o di un serial televisivo trasmesso prima del primo episodio regolare. Di solito viene prodotto, e trasmesso, per valutare il primo responso del pubblico e per vendere il programma ad una rete televisiva.
 Prequel: indica un film che presenta dei personaggi e degli eventi di un film ambientati precedentemente al primo, ma fatto uscire successivamente.
 Reboot: (che può essere tradotto come "riedizione" o "nuova versione") è il termine inglese che nel contesto della fiction indica l'abbandono della continuity in una serie per ricreare dall'inizio i personaggi e la sequenza della storia, con la totale o parziale riscrittura degli eventi avvenuti nella saga originaria.
 Remake: come indica la sua traduzione letterale dall'inglese, è il rifacimento di un'opera, in genere fiction di tipo audiovisivo, già esistente. Il termine si applica in particolare ai film, ma può essere utilizzato anche per serie televisive o videogiochi.
 Sequel: nel linguaggio cinematografico e della letteratura è un'opera che presenta personaggi e/o eventi cronologicamente posteriori a quelli già apparsi in un precedente episodio; l'utilizzo del termine è esteso anche all'ambito videoludico e in altri settori artistici.
 Serial: uno spettacolo che ha una trama continua che si svolge in modo sequenziale episodio per episodio. I serial in genere seguono archi narrativi principali che abbracciano intere stagioni televisive o anche l'intera serie della serie, e talvolta spin-off, il che li distingue dalla televisione a episodi che si basa su episodi più autonomi.
 Serie/stagioni: la terminologia utilizzata per definire un insieme di episodi prodotti da una serie televisiva varia da paese a paese.
 Cortometraggio (o corto metraggio) o corto: un film la cui durata normalmente non raggiunge i 30 minuti complessivi (al Festival international du court métrage de Clermont-Ferrand, il più importante per i cortometraggi, la durata massima ammessa è di 40 minuti).
 Programma televisivo (o trasmissione televisiva, o anche semplicemente programma o trasmissione quando è chiaro il contesto televisivo) è una produzione audiovisiva che può essere trasmessa tramite televisione o Internet con finalità di informazione o intrattenimento. L'insieme dei programmi televisivi di un'emittente televisiva è chiamato palinsesto.
 Special: uno speciale televisivo è un programma televisivo autonomo che interrompe temporaneamente la programmazione a episodi normalmente programmata per una determinata fascia oraria.
 Spin-off: (scritto anche spin off o spinoff, in italiano anche derivato o derivazione) nell'ambito dei mezzi di comunicazione di massa è un'opera derivata sviluppata da un'opera principale, tipicamente un prodotto audiovisivo nato da una serie televisiva, un film, un fumetto o un videogioco, che mantiene l'ambientazione dell'opera originaria ma narra storie parallele focalizzando l'attenzione su personaggi diversi, spesso secondari nell'opera di riferimento.

Note

Voci correlate
 Programma televisivo
 Reality
 Talk show
 Televisione

Collegamenti esterni

Terminologia televisiva

Format televisivo


An Estrilda nonnula in uska species han Aves nga ginhulagway ni Gustav Hartlaub hadton 1883. An Estrilda nonnula in nahilalakip ha genus nga Estrilda, ngan familia nga Estrildidae. Ginklasipika han IUCN an species komo diri gud kababarak-an. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Estrilda

Estrilda nonnula


A Kool (estilizada como KOOL) é uma empresa dos Estados Unidos do ramo de tabaco fundada em 1933, atualmente é subsidiária da Imperial Tobacco e comercializa cigarros de mentol.

Ligações externas

Página oficial

Empresas dos Estados Unidos

Kool


P/F Decision3 er føroysk fyritøka heimahoyrandi í Tórshavn og við samstarvspørtum og nevndarlimum úr Danmark eisini.  Decision3 var stovnað á várið 2006 av trimum føroyingum: Dánjal Jákup Jacobsen, Ólavur Simonsen og Jóan Petur Petersen, sum allir eru verkfrøðingar. Í 2008 var fyritøkan kosin Ársins átak av Vinnuhúsinum. Í oktober 2010 valdi íbirtingarfelagið Birting hjá Bank Nordik at seta 2 milliónir í felagið, tað sama gjørdu Framtak og Royndin. Pengarnir skuldu brúkast til at marknaðarføra og menna orkusparandi skipanina GreenSteam, sum Decision3 hevur ment.

Nevndin í Decision3
Árni Ellefsen, formaður (stjóri í NEMA)
Erik Østergaard, nevndarlimur (stjóri í Dansk Transport & Logistik)
Torben Ravn, nevndarlimur (fyrrverandi stjóri í Erria A/S)

Keldur

Útvortis ávísingar
Greensteam.dk

Føroyskar fyritøkur
Føroysk framleiðsla

Decision3


Travnik () je naseljeno mjesto u sastavu općine Loški Potok, regija Jugoistočna Slovenija, Slovenija.

Historija

Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazio se u sastavu stare općine Ribnica.

Stanovništvo

Na popisu stanovništva 2011. godine, Travnik je imao 294 stanovnika.

Napomena: U 1953. povećano za naselje Bele Vode koje je ukinuto.

Reference

Vanjski linkovi

Naselja u Sloveniji
Naselja u regiji Jugoistočna Slovenija

Travnik (Loški Potok)


{{DISPLAYTITLE:Jota1 Scorpii}}

Jota¹ Scorpii (ι¹ Sco) – gwiazda w gwiazdozbiorze Skorpiona, znajdująca się w odległości około 1930 lat świetlnych od Słońca.

Charakterystyka
Jest to nadolbrzym należący do typu widmowego F2, który leży na niebie w pobliżu innego nadolbrzyma Jota² Scorpii – gwiazdy te znajdują się jednak w różnych odległościach od Słońca i nie są związane. Jota¹ Scorpii jest 29 tysięcy razy jaśniejsza od Słońca i nieco gorętsza od niego (6700 K). Z pomiarów tych wynika, że promień tej gwiazdy to 125 promieni Słońca, a masa jest 12 razy większa niż masa Słońca. Obliczona jasność jest zbyt niska jak na nadolbrzyma typu Ia, co sugeruje, że gwiazda może znajdować się w większej odległości niż się obecnie ocenia (odległość jest znana z dużą niepewnością) i w rzeczywistości być jeszcze większa i masywniejsza. Jota¹ Scorpii przekształca się w czerwonego nadolbrzyma. Obecnie traci masę w tempie jednej dziesięciomilionowej masy Słońca na rok, ponad milion razy większym niż tempo wypływu masy ze Słońca. W przyszłości wybuchnie jako supernowa.

Jota¹ Scorpii ma towarzysza, składnik B odległy o 37,9 sekund kątowych, o wielkości 13 (pomiar z 2000 r.). Jeśli jest on związany grawitacyjnie z nadolbrzymem, to jest to żółto-biały karzeł typu F, odległy od głównej gwiazdy o co najmniej 20 000 au i okrążający ją w czasie co najmniej 800 tysięcy lat.

Zobacz też
 lista gwiazd w gwiazdozbiorze Skorpiona
 lista najjaśniejszych gwiazd w poszczególnych gwiazdozbiorach

Przypisy

Gwiazdozbiór Skorpiona
Gwiazdy typu widmowego F
Nadolbrzymy
Sco, ι1

Jota1 Scorpii


Alkoholismens skadelige Følger er en fransk stumfilm fra 1902 af Ferdinand Zecca.

Referencer

Eksterne henvisninger

Stumfilm fra Frankrig
Franske film fra 1902
Dramafilm fra Frankrig

Alkoholismens skadelige Følger


An Sternarchogiton porcinum in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Eigenmann ngan Allen hadton 1942. An Sternarchogiton porcinum in nahilalakip ha genus nga Sternarchogiton, ngan familia nga Apteronotidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Sternarchogiton

Sternarchogiton porcinum


Ilja Iwanowicz Garkawy (ur.  w Musijenkowie w guberni jekaterynosławskiej, zm. 1 lipca 1937 w miejscu egzekucji Kommunarka) – radziecki wojskowy, komkor, ofiara stalinowskiej czystki w Armii Czerwonej.

Życiorys
Pochodził z ukraińskiej rodziny chłopskiej. Ukończył seminarium nauczycielskie w Nowomoskowsku i pracował jako nauczyciel ludowy. Podczas I wojny światowej, w 1915 r. został zmobilizowany i skierowany do szkoły wojskowej w Odessie, którą ukończył w lutym 1916 r. Walczył w armii rosyjskiej na froncie rumuńskim, dochodząc do stanowiska dowódcy kompanii w 260 pułku strzeleckim. Po rewolucji lutowej 1917 r. został wybrany do komitetu pułkowego. Przyłączył się do ruchu rewolucyjnego w Besarabii, pełnił obowiązki przewodniczącego rady delegatów robotniczych i żołnierskich w Kiszyniowie. Na początku stycznia 1918 r. kiszyniowscy bolszewicy oraz ich zwolennicy podjęli próbę zbrojnego przejęcia władzy w Besarabii, jednak zostali z niej wyparci przez interweniujące, na wniosek mołdawskiej Rady Kraju, wojska rumuńskie jeszcze w tym samym miesiącu.

Ilja Garkawy wstąpił do Armii Czerwonej krótko po jej utworzeniu. Był pomocnikiem kierownika gubernialnego wojenkomatu w Woroneżu (sierpień-październik 1918 r.), następnie szefem sztabu 45 Dywizji Strzeleckiej od czerwca 1919 r. do sierpnia 1920 r. Między sierpniem 1920 r. a kwietniem 1921 r. tymczasowo dowodził 45 Dywizją Strzelecką.

Po zakończeniu wojny domowej w Rosji był od czerwca do grudnia 1921 r. szefem sztabu 3 Kazańskiej Dywizji Strzeleckiej. Od grudnia 1921 do marca 1922 był p.o. komendanta garnizonu kijowskiego, następnie od marca do maja 1922 r. pomocnikiem dowódcy Kijowskiego Okręgu Wojskowego i od maja 1922 r. do czerwca 1924 d. ponownie dowódcą 45 Dywizji Strzeleckiej. W tym czasie (w 1923 r.) ukończył wyższe kursy przy Akademii Wojskowej w Moskwie.

Od czerwca 1924 r. do grudnia 1927 r. był dowódcą 8 Korpusu Strzeleckiego, następnie do maja 1930 r. kierował Zarządem Dowódczym Zarządu Głównego Armii Czerwonej. W 1928 r. odznaczony Orderem Czerwonego Sztandaru. Od maja 1930 r. do lipca roku następnego dowodził 14 Korpusem Strzeleckim. W lipcu 1931 r. mianowano go pomocnikiem dowódcy Leningradzkiego Okręgu Wojskowego.

W 1935 r. został dowódcą nowo utworzonego Uralskiego Okręgu Wojskowego.  Posiadał stopień komkora.

Aresztowanie, proces i śmierć
11 marca 1937 r., w pierwszej fazie czystek w Armii Czerwonej, został aresztowany i oskarżony o udział w spisku antypaństwowym. Jego aresztowanie zostało przyjęte przez wysokich oficerów Armii Czerwonej z niedowierzaniem. O zwolnienie Garkawego bez powodzenia starał się Jan Gamarnik, a żona komkora, również bezskutecznie, prosiła o pomoc komisarza obrony Klimienta Woroszyłowa. Dowodzący Kijowskim Okręgiem Wojskowym komandarm Iona Jakir, przyjaciel i szwagier Garkawego (żona aresztowanego, Mila, była siostrą małżonki Jakira Sarry), 9 kwietnia 1937 r. wstawiał się za nim osobiście u Stalina. Po tym spotkaniu w połowie kwietnia Garkawy został zwolniony, a nawet przywrócono do dowodzenia okręgiem, jednak w więzieniu pozostali jego zastępcy. 12 maja Garkawy został aresztowany po raz drugi w Swierdłowsku. Oskarżono go o kierowanie organizacją terrorystyczną. Na śledztwie, prowadzonym przez komisarza bezpieczeństwa państwowego 3 rangi Dmitrija Dmitrijewa, przyznał się do wszystkich zarzutów, 1 lipca 1937 r. został skazany na śmierć i tego samego dnia rozstrzelany. Represje dotknęły również jego żonę, którą uwięziono, i dwóch synów - starszy Jurij został skazany na pięć lat łagru, młodszy Władimir trafił do domu dziecka. Obaj zginęli podczas II wojny światowej.

12 grudnia 1956 r. Ilja Garkawy został zrehabilitowany.

Przypisy

Bibliografia
 P. Wieczorkiewicz, Łańcuch śmierci. Czystka w Armii Czerwonej 1937-1939, Zysk i S-ka, Warszawa 2016, .

Urodzeni w 1888
Zmarli w 1937
Ofiary wielkiego terroru w ZSRR
Straceni przez rozstrzelanie
Odznaczeni Orderem Czerwonego Sztandaru
Czerwoni (wojna domowa w Rosji)
Bolszewicy
Uczestnicy I wojny światowej (Imperium Rosyjskie)
Komkorowie

Ilja Garkawy


Chris Kolankowski (born February 7, 1992) is a professional Canadian football offensive lineman for the Winnipeg Blue Bombers of the Canadian Football League (CFL). He won his first Grey Cup championship in 2017 in his rookie year with the Toronto Argonauts. He played U Sports football for the York Lions from 2012 to 2016. Kolankowski majored in Law and Society while at York University.

Professional career

Toronto Argonauts
Kolankowski was drafted by the Toronto Argonauts in the sixth round, 49th overall, in the 2016 CFL Draft and signed with the club on May 19, 2016. He was released following 2016 training camp and returned to York for his final year of eligibility. He re-signed with the Argonauts on December 7, 2016. He dressed for six regular season games as a back-up offensive lineman as well as both post-season games for the 2017 Toronto Argonauts. He won his first Grey Cup with the Argos in the 105th Grey Cup game. After two seasons, he was released by the Argonauts on April 23, 2019.

Winnipeg Blue Bombers
After sitting out the 2019 season, Kolankowski signed as a free agent with the Winnipeg Blue Bombers on February 6, 2020. However, he also did not play in 2020 due to the cancellation of the 2020 CFL season. He dressed in the last two regular season games as a backup lineman during the 2021 season after spending most of the season on the practice roster. He also dressed in the 108th Grey Cup as the Blue Bombers defeated the Hamilton Tiger-Cats and Kolankowski won his second Grey Cup championship.

References

External links
Winnipeg Blue Bombers bio

1992 births
Living people
Canadian football offensive linemen
Players of Canadian football from Ontario
Sportspeople from Etobicoke
Canadian football people from Toronto
Toronto Argonauts players
York Lions football players
Winnipeg Blue Bombers players

Chris Kolankowski


Eduardo Gallardo (nascido em 20 de abril de 1969) é um treinador argentino de handebol. Comandou a seleção argentina que ficou em décimo lugar nos Jogos Olímpicos de Verão de 2016 no Rio de Janeiro. Também assumiu a equipe em Londres 2012, terminando na décima posição.

Treinadores de handebol

Eduardo Gallardo


String Beans er en amerikansk stumfilm fra 1918 af Victor Schertzinger.

Medvirkende
Charles Ray - Toby Watkins
Jane Novak - Jean Morris
J. P. Lockney - Zachary Bartrum
Donald MacDonald - Kendall Reeves
Al W. Filson - Lot Morris
Otto Hoffman - Joe Farley

Referencer

Eksterne henvisninger

Stumfilm fra USA
Amerikanske film fra 1918
Komediefilm fra USA

String Beans (film)


Marina de Andrade Marconi (Franca, 11 de março de 1923 - São Paulo, 9 de setembro de 2022) foi uma antropóloga, folclorista e pedagoga brasileira.

Vida
Marconi se graduou em Pedagogia e História e cursou doutorado em Antropologia pela Faculdade de História, Direito e Serviço Social da UNESP-Franca. Lecionou na UNESP e na PUC-Minas. Foi professora de Sociologia e Metodologia Científica em cursos de graduação e pós-graduação.

Foi casada com o radialista Diógenes Marconi, com quem teve um filho, Paulo Marconi.

Realizações
Está entre as principais teóricas brasileiras da metodologia científica aplicada às ciências humanas, área na qual publicou diversos livros considerados referência em sua área. Atuou também como membro da Comissão Paulista de Folclore. Em 1966 recebeu o Prêmio "Sílvio Romero" de Folclore, no Rio de Janeiro, pelo trabalho "Folclore do Café", o qual passou três anos pesquisando.

Escritos
Metodologia Científica para o curso de Direito
Sociologia Geral (em co-autoria com Eva Maria Lakatos)
Fundamentos de Metodologia Científica (em co-autoria com Eva Maria Lakatos)
Metodologia do Trabalho Científico (em co-autoria com Eva Maria Lakatos)
Metodologia Científica: para o Curso de Direito (em co-autoria com Eva Maria Lakatos)
Técnicas de Pesquisa (em co-autoria com Eva Maria Lakatos)

Estudos organizacionais e gestão de recursos humanos
Sociólogos do estado de São Paulo
Antropólogos do estado de São Paulo
Professores da Universidade Estadual Paulista Júlio de Mesquita Filho
Professores da Pontifícia Universidade Católica de Minas Gerais
Autores de livros didáticos do Brasil
Alunos da Universidade Estadual Paulista Júlio de Mesquita Filho
Naturais de Franca
Pedagogos do estado de São Paulo
Historiadores do estado de São Paulo
Historiadoras

Marina de Andrade Marconi


Ang Idiazabal ngalan niining mga mosunod:

Arhentina

 Idiazábal (lungsod sa Arhentina), Provincia de Córdoba,

Espanya

 Idiazabal (kapital sa munisipyo), Euskal Autonomia Erkidegoa / Comunidad Autónoma Vasca, Gipuzkoa,
 Idiazabal (munisipyo), Euskal Autonomia Erkidegoa / Comunidad Autónoma Vasca, Gipuzkoa,

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Arhentina
Pagklaro paghimo ni bot Espanya

Idiazabal


Ang Laguna Espadana ngalan niining mga mosunod:

Arhentina

 Laguna Espadaña (lanaw nga anhianhi sa Arhentina, lat -35,55, long -58,68), Provincia de Buenos Aires,
 Laguna Espadaña (lanaw nga anhianhi sa Arhentina, lat -34,68, long -59,99), Provincia de Buenos Aires,
 Laguna Espadaña (lanaw sa Arhentina, lat -36,07, long -58,42), Provincia de Buenos Aires,
 Laguna Espadaña (lanaw sa Arhentina, lat -35,88, long -59,78), Provincia de Buenos Aires,

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Arhentina

Laguna Espadana