Jakob Christmann (født november 1554 i Johannisberg (Rheingau), i dag: Geisenheim – død den 16. juni 1613 i Heidelberg) var en tysk orientalist, som også interesserede sig for problemer inden for astronomien.

Liv

Christmann, der var af jødisk afstamning, konverterede før 1578 til kristendommen. Han studerede orientalisme ved universitetet i Heidelbergs "Collegium Sapientiae" og blev lærer ved Dionysianum. Han fulgte renæssancehumanisten Thomas Erastus til Basel og fortsatte sin studierejse i Breslau, Wien og Prag.

I 1578 grundlagde pfalzgreve Johann Casimir det calvinistisk-reformerte Casmirianum i Neustadt an der Haardt. Christmann sluttede sig til Casimirianumfakultetet i 1582 og dedikerede sin arabiske grammatik, Alphabetum arabicum, til sine kolleger dér.

Da den reformerte tro havde bredt sig ind i Rhinpfalz, vendte Christmann tilbage til Heidelberg for at arbejde ved fakultetet "Collegium Sapientiae" i 1584. Efter en del intern debat om, hvor lærestolen skulle placeres, blev Christmann udnævnt til professor i hebraisk ved universitetet i 1585. Han samlede et katalog over Guillaume Postels (1510–1581) manuskripter, der siden 1551 havde været anbragt på Heidelberg slot. I 1590 udgav han en latinsk oversættelse af Al-Farghanis astronomi. I 1609 blev han udnævnt som Europas anden professor i arabisk efter pres fra kurfyrst Friedrich IV. von der Pfalz.

Copernicusmanuskriptet

Et manuskript til De revolutionibus af Nicolaus Copernicus gik efter Copernicus' død i 1543 via Rheticus til andre og blev mærket den 16. december 1603 af Christmann med ordene Nicolai Copernick Canonici Varmiensis in Borussia Germaniae mathematici … ("af Canon Nicolaus Copernick fra Warmia i Preussen, Tyskland, af matematikeren …").<ref>Venerabilis et eximii iuris utriusque doctoris, Dni Nicolai Copernick Canonici Varmiensis in Borussia Germaniae mathematici celeberimi opus de revolutionibus coelestibus propria manu exparatum et haectenus in biblioteca Georgii Ioachimii Rhetici item Valentini Othonis conferuatum, ad usum studii mathematici procurauit M. Iakobus Christmannus Decanus Facultatis artium, anno 1603, die 19 Decembris    </ref> Efter 1953 befinder det sig på Jagiellobiblioteket ved universitetet i Kraków (Signatur: Ms. BJ. 10 000), og det kan også læses online.

 Noter

 Arbejder
 Alphabetum Arabicum cum isagoge Arabice legendi ac scribendi, Neustadt 1582
 Muhammedis Alfraganii Arabis chronologia et astronomiae elementa, Frankfurt 1590

 Litteratur
 Thomas Hockey: The Biographical Encyclopedia of Astronomers, 2009, 978-0-387-31022-0

 Eksterne links
 Jakob Christmann , i Dictionary of Scientific Biography
 Brev på latin fra Christmann til Kepler
 Bibliografiske oplysninger om Christmann
 Jakob Christmann  i Erwin Christmann: Studien zur Geschichte der Mathematik und des mathematischen Unterrichts in Heidelberg: von der Gründung der Universität bis zur combinatorischen Schule'', 1924.
 Biografi i Melchior Adam: Vitae Germanorum philosophorum [...] (faksimile) (Frankfurt, 1615), pp. 518–22]

Astronomer fra Tyskland
Tyskere i 1500-tallet

Jakob Christmann


43794 Yabetakemoto este un asteroid din centura principală de asteroizi.

Descriere
43794 Yabetakemoto este un asteroid din centura principală de asteroizi. A fost descoperit pe  la Geisei de Tsutomu Seki. Asteroidul prezintă o orbită caracterizată de o semiaxă mare de 2,75 ua, o excentricitate de 0,27 și o înclinație de 13,3° în raport cu ecliptica.

Vezi și
 Lista planetelor minore: 43001-44000
 Centura de asteroizi

Referințe

Obiecte astronomice descoperite în 1990
Centura de asteroizi

43794 Yabetakemoto


Astragalus alopecias es una  especie de planta herbácea perteneciente a la familia de las leguminosas. Se encuentra en Asia.

Descripción
Es una planta herbácea perennifolia que alcanza un tamaño de 40-90 cm de altura. Tallo de hasta 7 mm de espesor, muy densamente cubierto de pelos suaves. Las hojas de 10-23 cm; con estípulas de 6-12 mm, peludas, pecíolo de 2-3 cm, como raquis densamente peludos; los foliolos en 20-25 pares, ovados a elípticos de 10-16, 70-10 × mm, ápice redondeado a subagudo. Las inflorescencias en forma de racimos subsésiles, cilíndricos, de 9-13 cm, brácteas 6-9 mm, peludas. Los pétalos amarillos, glabros.

Distribución
Se encuentran en Xinjiang, Afganistán, Kazajistán, Kirguistán, Tayikistán, Turkmenistán, Uzbekistán e Irán.

Taxonomía
Astragalus alopecias fue descrita por Peter Simon Pallas y publicado en Species Astragalorum 12, pl. 9, en el año 1800.
Etimología
Astragalus: nombre genérico derivado del griego clásico άστράγαλος y luego del Latín astrăgălus aplicado ya en la antigüedad, entre otras cosas, a algunas plantas de la familia Fabaceae, debido a la forma cúbica de sus semillas parecidas a un hueso del pie.

alopecias: epíteto latino que significa "sin pelos".
Sinonimia
Astragalus leucospermus Bunge

Referencias

Enlaces externos

alopecias
Flora de Asia central
Plantas descritas en 1800
Plantas descritas por Pallas

Astragalus alopecias


An Digitaria hyalina in uska species han Liliopsida nga ginhulagway ni Robyns ngan Van der Veken. An Digitaria hyalina in nahilalakip ha genus nga Digitaria, ngan familia nga Poaceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Digitaria (Poaceae)

Digitaria hyalina


Tan Jianci (nacido el 5 de octubre de 1990 en Beihai, Guangxi), conocido también por su nombre artístico como Kenji. Es un cantante y actor chino. Integrante de la banda juvenil MIC.

Biografía
Jianci nació en Beihai, Guangxi, el 5 de octubre de 1990.

Desde 1997 a 2002 inició sus estudios de primaria y tercero en Beihai, en 2003 se matriculó en la Escuela Superior de la Academia de Danza en Pekín, donde aprendió baile de salón.

En 2006, participó en dos torneos, en el Campeonato Nacional de Baile Deportivo Profesional llamada América moderna (donde terminó en 5 º lugar) y el World Grand Prix Final en Shanghái - IDSF (4 º lugar).

En 2007, egresó a la Universidad Deportiva de Pekín en un Departamento de Arte, en agosto comenzó a participar en el cine Zhang Yibai (秘 岸).

En 2009, ingresa a la banda M.I.C. miembro, en la que participó junto a sus compañeros en el evento de Migu Star Academy (咪 咕 明星 学院), en la cadena televisiva de Dragon TV Después de seis meses de la competencia en Migu (el 26 de marzo de 2010), MIC ganó la final del Star Academy.

Carrera
En marzo de 2018 se unió al elenco recurrente de la serie Secret of the Three Kingdoms donde interpretó a Cao Pi, el hijo de Cao Cao (Tse Kwan-ho).

En 2020 se unirá al elenco de la serie Ode to Daughter of Great Tang (大唐女儿行) donde dará vida al Príncipe Li Ke, el 3er. hijo del Emperador.

Filmografía

Series de televisión

Películas

Apariciones en programas

Discografía

Canciones con MIC

Singles
1.	要命的烦恼 (Yàomìng de fánnǎo)
2.	Lollipop (ft. f(x))
3.	Beyond the Game (Chinese version)
4.	Poker Face (Lady Gaga cover)
5.	2011(ft. Tangxiao) (Chinese version)

EP
1.	Rock Star
2.	要命的烦恼 (pinyin: Yàomìng de fánnǎo)
3.	这次真的是你不对(It is your fault this time, pinyin: Zhè cì zhēn de shì nǐ bùduì)
4.	漫游记(Roaming Travel, pinyin: Màn yóujì)
5.	第几幕的爱(Scenes of love, pinyin: Dì jǐ mù de ài)

MV
1.	Lollipop (ft. f(x)
2.	Rock Star

Referencias

Enlaces externos
  M.I.C. Official Sina Blog
  M.I.C. Official Sina Weibo
  Tieba Baidu Page
  Jianci Baike Baidu Page
 Jianci page at KpopWiki
 Cfensi page about MIC

Cantantes de la República Popular China

Tan Jianci


Dušan Pašek junior (* 18. Januar 1985 in Bratislava, Tschechoslowakei; † 5. November 2021 in Bratislava) war ein slowakischer Eishockeyspieler, der mehr als ein Jahrzehnt für verschiedene Klubs in der slowakischen Extraliga unter Vertrag stand. Sein Vater Dušan Pašek senior war ebenfalls ein professioneller Eishockeyspieler.

Karriere
Dušan Pašek begann seine Karriere als Eishockeyspieler in seiner Heimatstadt in der Nachwuchsabteilung des HC Slovan Bratislava, für dessen Profimannschaft er von 2003 bis 2007 in der Extraliga, der höchsten slowakischen Spielklasse, aktiv war. Gegen Ende der Saison 2006/07 wechselte der Center innerhalb der Extraliga zum HK Skalica, bei dem er die folgenden drei Jahre verbrachte. 2008/09 absolvierte er vier Länderspiele für die Slowakische Eishockeynationalmannschaft. Zur Saison 2010/11 wurde er vom HC Košice verpflichtet, mit dem er auf Anhieb und erneut 2014 den slowakischen Meistertitel gewann. Nach 2014 spielte er noch für den ŠHK 37 Piešťany, den HC 05 Banská Bystrica und erneut den HK Skalica in der Extraliga, bevor er 2018/19 beim SHK Hodonín aus der dritten tschechischen Liga seine Karriere ausklingen ließ.

Dušan Pašek junior beging Anfang November 2021, wie sein Vater im Jahr 1998, Suizid.

Erfolge
 2011 Slowakischer Meister mit dem HC Košice
 2014 Slowakischer Meister mit dem HC Košice

Extraliga (Slowakei)-Statistik

(Stand: Ende der Saison 2011/12)

Einzelnachweise

Weblinks

Eishockeynationalspieler (Slowakei)
Eishockeyspieler (HC Slovan Bratislava)
Eishockeyspieler (HK Skalica)
Eishockeyspieler (HC Košice)
Eishockeyspieler (ŠHK 37 Piešťany)
Eishockeyspieler (HC 05 Banská Bystrica)
Eishockeyfunktionär (Slowakei)
Person (Bratislava Capitals)
Slowakischer Meister (Eishockey)
Tschechoslowake
Slowake
Geboren 1985
Gestorben 2021
Mann

Dušan Pašek junior


සමුද්‍ර මන්තනය (කිරිසයුර කැළඹීම ) භගවත පුරාණයේ සහ විෂ්ණු පුරාණයේ විස්තර කර ඇති හින්දු ඉතිහාසයේ සඳහන් වන කථාංගයකි .සමුද්‍ර මන්තනය අමෘතයේ ආරම්භය පැහැදිලි කරයි .

සාගර මන්තනය (හින්දු ජනප්‍රවාදය)


Aschalew Tamene Seyoum (en ), né le  à Dila, est un footballeur international éthiopien qui joue au poste de défenseur central au Fasil Kenema et en équipe d'Éthiopie.

Biographie

En club

En équipe nationale
Tamene reçoit sa première sélection en équipe d'Éthiopie le 7 juin 2015, en amical contre la Zambie (victoire 0-1).

Il participe ensuite à la Coupe CECAFA des nations 2015 qui se déroule dans son pays natal. Lors de cette compétition, il joue six matchs. L'Éthiopie se classe troisième du tournoi en battant le Soudan aux tirs au but lors de la « petite finale ».

Il prend ensuite part au championnat d'Afrique des nations 2016. il joue trois matchs lors de ce tournoi organisé au Rwanda, qui voit l'Éthiopie ne pas dépasser le premier tour.

Tamene inscrit son premier but en équipe nationale le 26 juillet 2019, contre Djibouti. Ce match gagné 0-1 entre dans le cadre des éliminatoires du championnat d'Afrique des nations 2020. Le 22 octobre 2020, il marque un but contre la Zambie, toutefois ce match n'est pas reconnu par la FIFA. Son deuxième but officiel est inscrit le 7 septembre 2021, contre le Zimbabwe, lors des éliminatoires du mondial 2022.

Il dispute ensuite en début d'année 2022, la Coupe d'Afrique des nations 2021 organisée au Cameroun.

Palmarès

Statistiques

Buts internationaux
 Les scores et les résultats indiquent le décompte des buts de l'Éthiopie en premier.

Notes et références

Liens externes

Footballeur international éthiopien
Joueur du Dedebit FC
Joueur de Saint-George SA
Naissance en novembre 1991
Naissance en Éthiopie
Pages avec des traductions non relues

Aschalew Tamene


Veliki zeleni zid je veliki projekt u sjevernoj središnjoj Africi. Cilj mu je pošumljavanjem spriječiti dezertifikaciju i sve posljedice koje ona donosi sa sobom. Pustinja šireći se oduzima nastanjivo područje i onemogućuje poljodjelstvo od kojeg živi 70 posto siromašnih Afrikanaca. Kad bi se pustilo neometano odvijanje dezertifikacije, dvije trećine poljoprivrednih površina Afrike postalo bi Sahara, a umiranje od gladi odnijelo bi živote 235 milijuna ljudi uz sve zamislive posljedice poput ratova, pokolja, nasilja. Zbog svega toga, čega se dio već ostvario, već nekoliko godina iz tih područja odlaze klimatski izbjeglice.

Veliki zeleni zid jest umjetni pojas šumske vegetacije s naglaskom na stabla.
Nacrtom je zamišljena širina pošumljenog pojasa od 15 kilometara. Zbog višestruke korisnosti, sadi se vegetaciju koja se koristi u medicini, u prehrambenoj industriji, u kozmetičkoj i farmakološkoj industriji. Po mišljenju stručnjaka za okoliš, trebao bi zaustaviti širenje pustinje i zajamčiti sigurnost hrane, stvoriti radna mjesta i mladim ljudima ponuditi alternativu umjesto ekonomske, političke i egzistencijske migracije preko Sredozemlja u Europu u potrazi za poslom i preživljavanjem, ili poći putem ekstremizma, pridruživanjem Boko Haramu ili isilovskim formacijama. Zid bi se protezao u smjeru istok - zapad. Po svršetku bi bio dug 7700 kilometara. Protezao bi se na kraju kroz 11 država.

Uređaj je sljedeći: stabla koja mogu odoljeti lokalnim pustinjskim uvjetima ublažavaju pustinjske vjetrove i širenje pijeska, zadržavaju vlagu, utječu na mikroklimu, a na velikim područjima i makroklimu, te tako sprječavaju pustinju širiti se pri čemu pustinja sušenjem ubija gotovo svu floru i faunu. Uspije li zamišljeno, vratit će se u plodno stanje pola milijuna kilometara četvornih tla, osigurat će se prehrana za 20 milijuna ljudi, otvoriti 350.000 radnih mjesta i godišnje usisati iz atmosfere 250 milijuna tona CO2.

Sadnja oko 15 posto zida već je gotova. Jedan kraj bi se nalazio u Senegalu, gdje se već sadi i gradi i gdje je najviše napravljeno. Sadnja napreduje i u selima u Burkini Faso, Maliju i Nigeru. Zid bi završavao na suprotnoj strani u Đibutiju. Koncepcija je takva da zaustavi pijesak iz Sahare i time širenje pustinje, spriječi sušenje Sahela te da osim sprječavanja opustinjenja i vrati ono izgubljeno tj. obnovi 50 milijuna hektara zemlje.

Stručnjaci Ujedinjenih naroda napravili su izračune i ustanovili da bi zbog pretvaranja obradive zemlje, pašnjaka i zemlje pogodne za ljudsko naseljavanje u pustinju, već do 2025. Afrika mogla izgubiti dvije trećine obradive zemlje. Za posljedicu bi imalo da će u idućih pet godina širenje pustinje prisiliti 60 milijuna Afrikanaca na odlazak iz krajeva gdje prebivaju.

Očigledni uzor po obimnosti zahvata je Kina, koja je poduzela sličan veliki zahvat od 2003. godine. Njoj je pustinja Gobi progutala 3600 kilometara četvornih plodnog tla. Dvije godine posloje kineske akcije, projekt je 2005. godine Afričkoj uniji predstavio nigerijski predsjednik Olusegun Obasanjo. Afrička unija potvrdila ga je za afričke prilike vrlo brzo, već 2007. godine. Plan dolazi 4 milijarde dolara. Privukao je pozornost financijera i od tada je dobio preko 4 milijarde dolara potpore. Sredstva su priskrbili potpisnici UN-ova sporazuma o klimi dogovorenog u Parizu 2015. godine. Svjetska banka i Francuska najavile su svoju pomoć projektu., Opservatorij za Saharu i Sahel (Sahara and Sahel Observatory, OSS) je povoljno ocijenio projekt zbog potpore lokalnih zajednica, usprkos kritičarima koji kažu da je projekt donesen izvana i što projekt ovisi o financijskim izvorima iz inozemstva,
da bi za trebalo ako bi se htio doseći cilj do 2025. pošumljati deseterostruko više, da čak 80 posto stabala nije preživjelo. Ali Afrikanci ne odustaju jer znaju da moraju djelovati. S terena tvrde da su do 2017. oporavili 40.000 kilometara četvornih. Najviše su odmakle u projektu najstabilnije države poput Senegala sa sadnjom svojih senegalskih akacija, ali i vrlo siromašne zemlje pogođene k tomu djjelovanjem militantnih skupina poput Nigera. Pribjegli su tradicijskim metodama. Kopanjem kratkih, zavinutih jaraka usred vegetacije za čuvanje vode kad padne kiša, polučili su sjajne rezultate. Spasili su 200 milijuna stabala, dobili pola milijuna tona pšenice godišnje više nego inače, dovoljno za 2,5 milijuna ljudi. Godine 2017. u pojasu je ukupno posađeno 11 milijuna stabala.

Vidi
UN-ova Konvencija za borbu protiv dezertifikacije (UNCCD).

Izvori

Ekologija
Afrika

Veliki zeleni zid


ග්‍රහණිය යනු,  ක්ෂීරපායීන්, උරගයන්, සහ පක්ෂීන් ඇතුළු බොහෝ උසස් පෘෂ්ඨවංශීන්ගේ, ක්ෂුද්‍රාන්තයෙහි පළමු කොටසයි. මත්ස්‍යයන්ගේ ක්ෂුද්‍රාන්තය කොටස් වලට බෙදීම එතරම් පැහැදිලි ලෙස නොදැක්වෙන අතර, ග්‍රහණිය යන පදය වෙනුවට පූර්ව අන්ත්‍රය හෝ අවිදුර අන්ත්‍රය යන නම් භාවිතා වෙයි.

ජීරණ පද්ධතිය

ග්‍රහණිය


Station Eleven est une mini-série américaine dystopique et post-apocalyptique créée par . Il s'agit d'une adaptation du roman éponyme de Emily St. John Mandel publié en 2014. La mini-série a été diffusée pour la première fois sur HBO Max, du 16 décembre 2021 au 13 janvier 2022 et diffusé sur Z au Québec à partir du 5 janvier 2023. Elle compte dix épisodes d'environ 44 minutes et est interprétée, entre autres, par Mackenzie Davis, Matilda Lawler, Himesh Patel, Gael García Bernal, Daniel Zovatto et Lori Petty.

Prémices
Vingt ans après qu'une pandémie de grippe a éradiqué 99 % de la population mondiale et provoqué l'effondrement de la civilisation, Kirsten (Mackenzie Davis) et un groupe d'artistes itinérants mettent en scène des pièces de Shakespeare pour d'autres survivants.

Distribution

Acteurs principaux
 Mackenzie Davis  : Kirsten
  : Kirsten enfant
 Himesh Patel  : Jeevan Chaudhary
   : Clark Thompson
  : Frank Chaudhary
 Daniel Zovatto : Tyler Leander
 Julian Obradors : Tyler enfant
 Philippine Velge  : Alexandra
 Lori Petty  : Sarah

Acteurs récurrents
 Gael García Bernal  : Arthur Leander
 Danielle Deadwyler  : Miranda Carroll
 Caitlin FitzGerald : Elizabeth
  : Sayid
 David Cross  : Gil
 Enrico Colantoni : Brian
 Deborah Cox  : Wendy
 Luca Villacis  : Cody
   : August
  : Dan
 Joe Pingue : Dieter
  : Vlad
 Ajahnis Charley : Chrysanthemum
 Milton Barnes : Miles
  : Haley Butterscotch
 Timothy Simons : Jim

Production

Conception
En février 2015, le producteur Scott Steindorff acquiert les droits télévisuels et cinématographiques du roman d'Emily St. John Mandel. Le 25 juin 2019, la série est commandée par le service de streaming vidéo HBO Max. Elle est développée et créée par  (Maniac, The Leftovers) et réalisée par Hiro Murai (Atlanta, clips de Childish Gambino). Ces derniers sont producteurs exécutifs aux côtés de Scott Delman, Dylan Russell, Scott Steindorff, Jessica Rhoades, Jeremy Podeswa et Nate Matteson. La mini-série est diffusée le 16 décembre 2021. Podeswa, Helen Shaver et Lucy Tcherniak ont également réalisé des épisodes.

Attribution des rôles
En octobre 2019, Mackenzie Davis, Himesh Patel et David Wilmot sont choisis pour jouer dans la série. La jeune actrice Matilda Lawler les rejoint en novembre 2019. En janvier 2020, Gael García Bernal est sélectionné pour le rôle de Arthur Leander.

Tournage
Le tournage a commencé à Chicago en janvier 2020. En raison de la pandémie de COVID-19, la production a été transférée à Mississauga (Canada) en février 2021 et s'est terminée le 9 juillet 2021.

Épisodes

 Roue de feu ()
 Un faucon dans une scie à main ()
 Ouragan ()
 Rosencrantz et Guildenstern ne sont pas morts ()
 L'Aéroport de Severn City ()
 La survie est insuffisante ()
 Adieu ma maison endommagée ()
 Qui est là ? ()
 Dr Chaudhary ()
 Cercle ininterrompu ()

Accueil
Rotten Tomatoes rapporte un taux d'approbation de 98 % avec une note moyenne de 8,2/10, basée sur 46 critiques. Sur le site web Metacritic, la série obtient un score moyen de 82/100 basé sur 25 critiques. La journaliste Sonia Sarfati, dans sa critique pour Le Devoir, décrit la mini-série comme profonde et originale et qualifie son montage en différents tableaux comme « spectaculaire d'intelligence ».

Notes et références

Liens externes

Série télévisée de Paramount Television
Série télévisée tournée en Ontario
Série télévisée en Illinois
Série télévisée post-apocalyptique
Série télévisée de HBO Max
Adaptation d'un roman canadien à la télévision
Pandémie dans la fiction
Mini-série américaine
Série télévisée américaine des années 2020
Série télévisée créée en 2021

Station Eleven (mini-série)


නෙතින්එහා.කොම්

ශ්‍රී ලංකාවේ නිදහස්ම අදහස් දැක්විය හැකි ෆෝරම් වෙබ් අඩවිය නෙතින් එහා  වෙබ් අඩවියයි. ඔබට අවශ්‍යය ගැටලු, තාක්ෂණික, දේශපාලනික, සාමාජිය, පරිගණක, ආදි ඕනෑඹ ක්ෂේත්‍රයක් ගැන ගැටලු ප්‍රශ්න නෙතින් එහා  වෙබ් අඩවිය හරහා පිළිතුරු ලබා ගත හැක.

අරමුණු

නෙතින් එහා


Aceasta este o listă de filme românești din 1973:

Lista

Note

Legături externe
Filme românești din 1973 la IMDb.com
Filme românești din 1973 la Cinemagia.ro

Filme din 1973Filme românești
România
Liste de filme românești

Listă de filme românești din 1973


In der Liste der Kulturdenkmale in Steina sind die Kulturdenkmale der sächsischen Gemeinde Steina verzeichnet, die bis Juni 2017 vom Landesamt für Denkmalpflege Sachsen erfasst wurden (ohne archäologische Kulturdenkmale). Die Anmerkungen sind zu beachten.

Diese Liste ist eine Teilliste der Liste der Kulturdenkmale im Landkreis Bautzen.

Liste der Kulturdenkmale in Steina

|}

Streichungen von der Denkmalliste

|}

Tabellenlegende

Anmerkungen

Quellen
 Denkmalschutzliste des Landesamtes für Denkmalpflege Sachsen, Stand: 15. April 2014
 Verzeichnis der Kulturdenkmale auf pulsnitz.de, nicht mehr online abrufbar
 Geoportal des Landkreises Bautzen, abgerufen am 16. Juni 2017
 Denkmalkarte Sachsen, abgerufen am 18. August 2017

Weblinks

Einzelnachweise

Steina
!Kulturdenkmale

Liste der Kulturdenkmale in Steina (Sachsen)


Şehren, Sakarya ilinin Geyve ilçesine bağlı bir mahalledir.

Coğrafya
Sakarya il merkezine 60 km, Geyve ilçesine 30 km uzaklıktadır.

Nüfus

Dış bağlantılar

Yerelnet

Geyve'nin mahalleleri

Şehren, Geyve


Transmutacija (lat. transmutatio: promjena, preinaka, preobrazba, pretvorba), u kemiji i fizici, je pretvorba jednoga kemijskog elementa (odnosno njegova izotopa) u drugi u nuklearnim reakcijama. Prirodna transmutacija događa se pri spontanom raspadu radioaktivnih elemenata, a umjetna transmutacija postiže se djelovanjem subatomskih čestica dovoljno visokih energija na atomske jezgre kemijskih elemenata, tako da se mijenja njihova nuklearna struktura (akcelerator čestica; nuklearni reaktor). Nuklearnim pokusima, uz visoke troškove, provedena je transmutacija olova u zlato, čime je ostvaren davni san alkemičara. Osim u proizvodnji radioaktivnih izotopa, primjena transmutacije očekuje se i u uklanjanju opasnih transuranijskih elemenata iz istrošenoga nuklearnoga goriva.

Objašnjenje
Radioaktivnost je dokazala da se mijenjanjem sastava atomske jezgre transmutira, to jest pretvara jedan kemijski element u drugi, i da se pri tom nuklearna energija oslobađa u obliku topline. Osim toga čestice koje izlijeću iz atomskih jezgara radioaktivnih tvari posjeduju golemu energiju, o čemu se može suditi po njihovoj brzini.

Pitanje je što se može ako alfa-čestica upadne u atomsku jezgru neke tvari? Kod toga se može poremetiti ravnoteža čestica u jezgri, pa se atomska jezgra može raspasti. Takav pokus, to jest promjenu jezgre umjetnim putem ili nuklearnu reakciju prvi je učinio 1919. znameniti fizičar E. Rutherford u Cambridgeu, kad je izvršio bombardiranje dušika alfa-čestica, to jest podvrgnuo dušik djelovanju alfa-zraka iz radija. Alfa-čestice su odbijene ako nisu direktno usmjerene na jezgru atoma dušika. Kod direktnog pogotka se ustanovilo da alfa-čestica ulazi u jezgru dušika gdje ostaje apsorbirana, a jezgra dušika se raspada na jezgru atoma vodika i jezgru rijetkog izotopa kisika s atomskom masom 17. Ovakva jezgrena reakcija prikazuje se nuklearnom jednadžbom:

Kod svih jezgrenih ili nuklearnih reakcija vrijedi zakon atomskih masa i zakon električnih naboja, to jest suma atomskih masa prije nuklearne reakcije jednaka je sumi atomskih masa poslije nuklearne reakcije. To isto vrijedi i za električne naboje. Kod spomenute nuklearne reakcije za atomske mase je 14 + 4 = 17 + 1, a za električne naboje je 7 + 2 = 8 + 1.

Rutherfordovo otkriće nije u ono vrijeme imalo nikakve praktične vrijednosti za tehniku. To je bio samo laboratorijski pokus kojim se uspjelo ući u najskrovitiju tajnu prirode. Nakon dvanaest daljnjih godina neprekidnog istraživanja uspjeli su 1931. učenici Rutherforda J. Cockroft i E. Walton izvršiti transmutaciju litija pomoću protona u helij. Kod toga je bila najznačajnija pojava velike količine topline koja se nije pojavila kod Rutherfordove transmutacije. Mjerenja su pokazala da bi 1 gram litija pri potpunoj transmutaciji dao toplinsku energiju kao 800 kilograma ugljena.

Nuklearna reakcija

Nuklearna reakcija je proces kod kojeg dolazi do vanjskog utjecaja na atomsku jezgru, koji izaziva njezinu pretvorbu. To može biti međudjelovanje dva nuklida, nuklida i nukleona ili nuklida i gama-zraka. U nuklearnim reakcijama može nastati nekoliko novih materijalnih čestica ili gama-zraka. Uz iste početne uvjete, nuklearna reakcija se može odvijati na više dopuštenih načina. Proces se odvija prema zakonima kvantne fizike, a u nekim slučajevima vrijede i zakoni klasične fizike, uz uvjete određene zakonima očuvanja energije, električnog naboja, količine gibanja (zaleta) i kutne količine gibanja (zamaha), kao i nekih drugih dodatnih kvantnih brojeva.

Da bi se dogodila nuklearna reakcija, nukleoni upadne čestice, moraju međudjelovati s neutronima u jezgri mete. Energija upadne čestice mora biti dovoljno velika kako bi se svladalo elektromagnetsko odbijanje protona. Takva se "barijera" naziva Coulombovom barijerom. Ako je energija premala, tada će se nukleoni samo međusobno otkloniti od upadnih putanja. U prvim se eksperimentima Ernesta Rutherforda upravo događalo samo skretanje alfa-čestica.

Spalacija

Spalacija (engl. spallation: rasprskavanje) je nuklearna reakcija pri kojoj atomska jezgra izbacuje nekoliko lakih čestica (fragmenata), obično neutrona. Najčešće se zbiva nakon nuklearne fisije, jer jezgre koje nastaju kao proizvodi (produkti) fisije imaju prevelik broj neutrona, što ih čini nestabilnima. Spalacija se tumači teorijom složene jezgre.

Današnja nuklearna astrofizika s velikom pouzdanošću prihvaća da su za nastanak većine nuklida na Zemlji odgovorne kozmičke zrake. Način njihovog nastanka su reakcije spalacije ili rasprskavanja. Čestice kozmičkog zračenja (najčešće proton ili alfa-čestica) vrlo velike energije pogađaju manje - više nepokretne (stacionarne) jezgre (u međuzvjezdanom materijalu, ali i u atmosferi zvijezda i planeta), koja se udarca doslovce rasprsne. Pri tom se izbaci više (pa i desetak) nukleona, a od početne jezgre-mete preostaje najčešće samo jedan veći komad. Kod reakcija rasprskavanja jezgre ugljika-12, dušika-14 i kisika-16 (a to su najzastupljenije jezgre s atomskim brojem većim od 4 u svemiru) skoro je uvijek komad koji preostaje nakon reakcija neki od izotopa litija, berilija i bora!

Izvori

Nuklearna fizika
Nuklearna kemija
Alkemija

Transmutacija


Supercell este o companie finlandeză, cu sediul în Helsinki, care produce și distribuie jocuri video. Printre jocurile realizate se numără Clash of Clans, Hay Day, Boom Beach, Clash Royale,și Brawl Stars.

În urma creșterii sale rapide, Supercell a deschis birouri suplimentare în Tokyo, Shanghai, San Francisco și Seoul. În 2016, compania a fost răscumpărată de conglomeratul chinez Tencent, care deținea o participație de 81,4% în companie, evaluată la 8,4 miliarde de euro.

Companie

Model de afaceri
Supercell se concentrează pe dezvoltarea de jocuri gratuite care generează profituri prin microplăți în joc. Obiectivul companiei este să se concentreze pe jocurile de succes care rămân populare de ani de zile. Accentul nu a fost pus pe venituri, ci pe principiul "doar proiectează ceva grozav, ceva ce le place utilizatorilor." Dezvoltarea jocului se concentrează în jurul "celulelor" de cinci până la șapte persoane, care încep cu generarea de idei și o revizuire inițială de către CEO Paananen. Echipa dezvoltă ulterior ideea într-un joc, pe care restul angajaților companiei îl vor juca-test, urmat de testarea jocului în magazinul de aplicații iTunes din Canada; dacă recepția din Canada este bună, următorul pas este lansarea globală (prin iTunes). Eșecurile reușite sunt sărbătorite de angajați. Unul dintre jocurile care au fost anulate în curs de dezvoltare a fost Battle Buddies, care a fost, de asemenea, bine cotat pe piața de testare, dar numărul de jucători a fost încă prea mic. Decizia finală pentru anularea unui proiect este luată chiar de către echipa de dezvoltare.

Caritate
Angajații Supercell au donat 3,4 milioane de euro pentru proiectul finlandez New Hospital. Supercell a oferit, de asemenea, organizației de caritate americane Watsi.

Fondatorii Supercell, Mikko Kodisoja și Ilkka Paananen, au creat fundația caritabilă ME. În noiembrie 2015, Fundația ME a donat 2,5 milioane de euro departamentului de tineret din Helsinki pentru sprijinul tinerilor imigranți. Supercell a organizat, de asemenea, o acțiune de strângere de fonduri care a colectat computere și tablete vechi de la companii de jocuri pentru a dona familiilor sărace cu copii prin Fundația finlandeză Tukikummit, o organizație non-profit înregistrată. Supercell a fost, de asemenea, cel mai mare investitor individual în campania de crowdfunding pentru Muzeul Finlandez de Jocuri în 2015.  Supercell a contribuit la conservarea unui milion de copaci în ecosistemul lacului Kariba. Jucătorii Clash of Clans ar putea cumpăra pietre roșii speciale în joc pentru a sprijini cercetarea SIDA.

Istorie

Context și fondare
Înainte de Supercell, doi dintre fondatorii săi, Mikko Kodisoja și Ilkka Paananen, lucrau la Sumea, o companie de jocuri mobile. Kodisoja a cofondat Sumea în 1999, iar Paananen a fost angajat ca CEO al companiei în 2000. În 2003, Sumea a obținut un profit de 1,2 milioane de euro. În anul următor, American Digital Chocolate a cumpărat Sumea și a făcut compania sediul finlandez și Paananen managerul european. Kodisoja, directorul creativ al firmei, a părăsit compania în 2010, urmat la scurt timp de Paananen.

Paananen s-a mutat la compania de capital de risc Lifeline Ventures, dar a dorit să creeze o companie de jocuri în care directorii să nu deranjeze munca dezvoltatorilor de jocuri. Împreună, Paananen, Kodisoja, Petri Styrman, Lassi Leppinen, Visa Forstén și Niko Derome care se cunoscuseră prin conexiuni de lucru, au fondat Supercell în 2010. Compania și-a început afacerea în districtul Niittykumpu din Espoo.

Kodisoja și Paananen au investit 250.000 de euro în companie. Tekes, agenția de finanțare finlandeză pentru inovarea tehnologică, le-a împrumutat încă 400.000 de euro, iar Lifeline Ventures a investit și în Supercell. În octombrie următoare, Supercell a strâns 750.000 de euro prin finanțare inițială, inclusiv de la London Venture Partners și Initial Capital. Primul joc pe care Supercell a început să-l dezvolte a fost jocul masiv online multiplayer Gunshine care putea fi jucat pe Facebook cu un browser sau pe platforme mobile. Prototipul jocului a fost gata în opt luni.  După finalizarea Gunshine, Accel Partners a investit, de asemenea, 8 milioane de euro în companie în mai 2011, iar acționarul Kevin Comolli a devenit membru al consiliului de administrație al Supercell. Accel a mai investit în Rovio, printre altele.

Schimbarea Strategiei
În noiembrie 2011, Supercell a abandonat Gunshine din trei motive: nu i-a interesat pe jucători suficient de mult, a fost prea dificil de jucat, iar versiunea mobilă nu a funcționat la fel de bine ca și versiunea browserului. În cel mai bun caz, jocul avea aproximativ jumătate de milion de jucători. Supercell a considerat că liderul de piață al Zynga în jocurile de pe platforma Facebook este insurmontabil și a decis să se concentreze pe jocurile iPad, anulând un joc pe Facebook pe care îl dezvoltă. Pentru a ușura preocupările investitorilor Supercell din cauza schimbării direcției, Paananen a sporit detaliile rapoartelor de progres.

Compania a dezvoltat simultan cinci jocuri și primul care a fost lansat pentru testare publică a fost Pets vs Orcs. Acest joc și Turnul au fost abandonate. În mai 2012, Hay Day a fost publicat și a devenit în cele din urmă primul joc lansat la nivel internațional al Supercell.  Hay Day a fost versiunea Supercell a jocului de succes Farmyville de pe Facebook al lui Zynga, un simulator de fermă ușor de jucat. Supercell a adăugat simulatorului lor agricol capacitatea de a rafina produsele, un lanț de producție și proprietățile ecranului tactil. Aspectul social al jocului a fost subliniat, de asemenea. În patru luni, jocul a devenit unul dintre cele mai profitabile jocuri din App Store-ul Apple din SUA și a fost unul dintre cele mai profitabile din lume timp de doi ani și jumătate. Jocul primește actualizări regulate și este întreținut de o echipă de 14 persoane.

Dezvoltarea jocului Clash of Clans
Asse Louhento începuse la Bloodhouse, iar Lassi Leppinen era programatorul șef la Sumea și Digital Chocolate. Echipa lor a petrecut luni întregi într-un joc pe tematică fantezistă pe Facebook, când Supercell a schimbat strategiile. Leppinen și Louhento au dorit să creeze un joc de strategie care să folosească un ecran tactil, astfel încât jocul să fie cât mai simplu și plăcut posibil. Dezvoltarea Clash of Clans a durat șase luni, iar jocul a fost lansat pe 2 august 2012. În trei luni, a devenit cea mai profitabilă aplicație din SUA. Potrivit App Annie, în anii 2013 și 2014, Clash of Clans a fost cel mai profitabil joc mobil din lume. Lupta omonimă între clanuri a fost adăugată jocului până în 2014.

În vara anului 2013, Supercell a început colaborarea de marketing cu japoneza GungHo: companiile și-au comercializat reciproc jocurile în propriile lor jocuri pe propriile piețe. Drept urmare, Clash of Clans a devenit una dintre cele mai descărcate aplicații din Japonia. Președintele consiliului de administrație al lui GungHo, Taizo Son, a zburat în Finlanda pentru a-i mulțumi lui Paananen și ulterior i-a prezentat fratelui său Masayoshi Son, CEO al SoftBank Corporation. În curând, au propus o achiziție corporativă care s-a întâmplat într-adevăr la 7 octombrie 2013. SoftBank și GungHo au cumpărat 51% din acțiunile Supercell cu 1,1 miliarde de euro, ceea ce reprezintă cel mai mare preț pentru o companie privată finlandeză din istorie. În șase luni, valoarea Supercell se triplase, deoarece în primăvara anului 2013 compania vânduse 16,7% din acțiunile sale pentru 100 de milioane de euro.

Dezvoltarea jocurilor dupa Clash of Clans
Atât Clash of Clans, cât și Hay Day au fost lansate în vara anului 2012,  iar Supercell nu a lansat un joc nou în aproape doi ani. Proiectarea celui de-al treilea joc Boom Beach a început în toamna anului 2012 și a fost lansat în 2014. Noul joc de strategie a fost lansat pe piața de testare la sfârșitul anului 2013, după care a trecut prin mari schimbări. Jocul a avut un mare succes în SUA imediat după lansarea sa în martie, dar nu a rămas foarte mult timp în topul topurilor de descărcare. Cu toate acestea, a ajuns în top 30 dintre cele mai descărcate aplicații iPhone după ce Supercell a început o campanie de marketing scumpă în decembrie 2014. În 2015, jocul a depășit Hay Day în topuri.

În martie 2016, Supercell a lansat al patrulea joc acceptat, Clash Royale, care folosește personaje similare din Clash of Clans. Între lansările Boom Beach și Clash Royale, Supercell a întrerupt mai multe proiecte de joc, două în faza de lansare a testului. Una dintre ele a fost Smash Land, care a fost dezvoltată de 4 până la 5 persoane timp de 10 luni.

În decembrie 2018, Supercell a lansat Brawl Stars la nivel global, care a fost al cincilea joc acceptat și a durat 18 luni să se dezvolte de la lansarea inițială.

Finanțarea
Accel Partners and Index Ventures invested $12 million in the Series A of Supercell in 2011, Atomico led the Series B investment, and in October 2013 it was announced that the Japanese company GungHo Online Entertainment and its parent SoftBank had acquired 51% of the company for a reported $1.51 billion. On 1 June 2015, SoftBank acquired an additional 22.7% stake in Supercell, which brought their total stake to 73.2% of the company and made them the sole external shareholder. In 2016, Supercell reported annual revenues of around €2.11 billion. In three years, the company's revenues have grown a total of 800 percent, from 78.4 million (2012). Supercell has funded a total of £143.3 million.

Proprietate
În iunie 2016, Halti S.A., un consorțiu cu sediul în Luxemburg înființat în luna respectivă, a achiziționat 81,4% din Supercell pentru 8,6 miliarde de dolari. La acea vreme, SoftBank-ul japonez valorifica Supercell cu 10,2 miliarde de dolari. Halti S.A. era deținută în proporție de 50% de compania chineză de tehnologie Tencent; în octombrie 2019, Tencent și-a mărit participația la consorțiu la 51,2% prin achiziționarea de acțiuni în valoare de 40 de milioane de dolari ca parte a unei obligațiuni convertibile.

Jocuri

Marketing
În timpul Super Bowl XLIX din februarie 2015, Supercell a cheltuit 9 milioane de dolari pentru o durată de 60 de secunde în fața a 118,5 milioane de telespectatori. Potrivit The Guardian, reclama Clash of Clans a fost una dintre cele mai populare reclame ale celor 61 de spoturi difuzate pe NBC.  Reclama, supranumită "Răzbunare", l-a prezentat pe Liam Neeson parodându-și personajul din seria de filme Taken, căutând răzbunare într-o cafenea pentru un jucător aleatoriu care-și distruge satul. Reclama a atins un total de 165 de milioane de vizionări pe canalul oficial YouTube al jocului până acum și a fost cea mai vizionată reclamă de pe YouTube în 2015.  În ciuda succesului reclamei, Supercell a înregistrat doar o creștere marginală a descărcărilor în urma reclamei.  În 2020, Supercell a colaborat cu un studio de producție de animație Psyop, a produs un scurtmetraj "Lost & Crowned", a fost încărcat la 12 septembrie 2020 și s-a calificat pentru recunoașterea premiilor Oscar în decembrie.

Multumiri
În 2012, Supercell a fost premiat ca cea mai bună companie nord-americană de start-up  și ales ca dezvoltator finlandez de jocuri al anului. În anul următor, Supercell a câștigat concursul finlandez Teknologiakasvattaja 2013 (Tehnolog Educator 2013),  și compania a fost aleasă ca antreprenor de software al anului. În 2014, agenția de cercetare și consultanță T-Media a ales Supercell drept cea mai reputată companie din Finlanda în raportul lor Luottamus & Maine (Trust & Reputation).

Note

Legături externe

Fondări în 2010
Companii din Finlanda
Companii de jocuri video
Dezvoltatori de jocuri video

Supercell


Diese Episodenliste enthält alle Episoden der deutschen Krimiserie Im Namen des Gesetzes, sortiert nach der deutschen Erstausstrahlung, welche auf dem Free-TV-Sender RTL Television erfolgte. Die Fernsehserie umfasst 16 Staffeln mit 193 Episoden.

Staffel 1

Staffel 2

Staffel 3

Staffel 4

Staffel 5

Staffel 6

Staffel 7

Staffel 8

Staffel 9

Staffel 10

Staffel 11

Staffel 12

Staffel 13

Staffel 14

Staffel 15

Staffel 16

Anmerkungen

Weblinks

Episodenliste

Im Namen des Gesetzes/Episodenliste


Brianna Wu (født 6. juli 1977) er en amerikansk computerspilsudvikler og programmør. I 2010 grundlagde hun indiespilfirmaet Giant Spacekat sammen med Amanda Warner.

Wu blev født i West Virginia og voksede op i Mississippi sammen med sine adoptivforældre.

Hun er kendt for hendes tilknytning til Gamergate-kontroversen.

Referencer

Eksterne henvisninger

 Officiel kampagnehjemmeside

Programmører fra USA
Feminister fra USA
Personer fra West Virginia

Brianna Wu


Edward Christian "Ed" Dahler Jr. (Hillsboro, Illinois, 31 de enero de 1926 - 16 de marzo de 2012) fue un jugador de baloncesto estadounidense que disputó una temporada en la NBA, además de jugar en la NPBL. Con 1,96 metros de estatura, lo hacía en la posición de alero.

Trayectoria deportiva

Universidad
Jugó durante cuatro temporadas con los Dukes de la Universidad Duquesne, en las que promedió 11,7 puntos por partido.

Profesional
Fue elegido en la decimoquinta posición del Draft de la NBA de 1950 por Philadelphia Warriors, pero comenzó su andadura profesional en una liga menor como la NPBL, donde jugó en los Denver Refiners y en los Waterloo Hawks, promediando 10,7 puntos por partido, siendo elegido en el segundo mejor quinteto de la liga.

En la temporada 1951-52 fichó por fin por los Warriors, pero jugó únicamente 14 partidos, en los que promedió 2,5 puntos y 1,6 rebotes.

Estadísticas de su carrera en la NBA

Temporada regular

Referencias

Enlaces externos

Baloncestistas de Illinois
Baloncestistas de la NBA
Baloncestistas de los Duquesne Dukes
Baloncestistas de los Denver Refiners
Baloncestistas de los Philadelphia Warriors
Baloncestistas de los Waterloo Hawks

Ed Dahler


New Virginia can mean:

 New Virginia, Iowa
 The former New Virginia Colony in Mexico.
 Original name of a settlement that eventually became the suburb of Monrovia now known as Virginia, Liberia
 A candidate name for what became the state of West Virginia
 A reference to the post-Civil War state of Virginia, as opposed to Old Virginia
 The fictional nation in Conquistador (novel) by S. M. Stirling

New Virginia


غوركي لينينسكييي  هي مدينة في مقاطعة موسكو أوبلاست في روسيا الأتحادية.

مراجع

فلاديمير لينين
متاحف سير الحياة في روسيا
متاحف في بيوت تاريخية في روسيا
متاحف في محافظة موسكو
مدن مقاطعة موسكو

غوركي لينينسكييي (مقاطعة موسكو)


In Greek mythology, Enceladus () was one of the Giants, the offspring of Gaia (Earth) and Uranus (Sky). Enceladus was the traditional opponent of Athena during the Gigantomachy, the war between the Giants and the gods, and was said to be buried under Mount Etna in Sicily.

Mythology
Enceladus was one of the Giants, who (according to Hesiod) were the offspring of Gaia, born from the blood that fell when Uranus was castrated by their son Cronus. The Giants fought Zeus and the other Olympian gods in the Gigantomachy, their epic battle for control of the cosmos. A Giant named Enceladus, fighting Athena, is attested in art as early as an Attic black-figure pot dating from the second quarter of the sixth century BC (Louvre E732). In literature, references to the Giant occur as early as the plays of the fifth-century BC Greek tragedian Euripides, where, for example, in Euripides' Ion, the chorus describes seeing on the late sixth-century Temple of Apollo at Delphi, Athena "brandishing her gorgon shield against Enceladus". Although traditionally opposed by Athena, Virgil and others have Enceladus being struck down by Zeus. In Euripides' comic satyr play Cyclops, Silenus, the drunken companion of the wine god Dionysus, boasts of having killed Enceladus with his spear.

The third-century BC poet Callimachus has Enceladus buried under the island of Sicily, and according to the mythographer Apollodorus, Athena hurled the island of Sicily at the fleeing Enceladus during the Gigantomachy. The Latin poets Virgil, Statius and Claudian all locate his burial under Mount Etna, although other traditions had the monster Typhon or the Hundred-Hander Briareus buried under Etna. For some Enceladus was instead buried in Italy.

The Latin poet Horace has Enceladus use trees as spears. The second-century geographer Pausanias reports that a Tegean statue of Athena was called "horse goddess" because, according to a local account, Athena "drove the chariot and horses against Enceladus".  Claudian calls Enceladus "all powerful king of the Earth-born giants", and has Gaia, imagining the Giants victorious, propose that "Enceladus, rule the sea".

The Dionysiaca
The fifth-century Greek poet Nonnus, in his poem Dionysiaca, mentions Enceladus as one of the several Giants that Dionysus battles in the Gigantomachy. Nonnus has Gaia set the Giants against Dionysus, promising Enceladus Athena as his wife should the Giants subdue Dionysus. Dionysus fought Enceladus with fire, but Enceladus was ultimately defeated by Zeus: "[Dionysus] roasted the Giants' bodies with a great conflagration, an image on earth of the thunderbolt cast by Zeus. The torches blazed: fire was rolling all over the head of Encelados and making the air hot, but it did not vanquish him—Encelados bent not his knee in the steam of the earthly fire, since he was reserved for a thunderbolt."

Cause of volcanic eruptions and earthquakes
Enceladus (like other vanquished monsters, thought to be buried under volcanos) was said to be the cause of earthquakes and volcanic eruptions. Mount Etna's eruptions were said to be the breath of Enceladus, and its tremors to be caused by him rolling over from side to side beneath the mountain. So, for example Virgil:Enceladus, his body lightning-scarred,
lies prisoned under all, so runs the tale:
o'er him gigantic Aetna breathes in fire
from crack and seam; and if he haply turn
to change his wearied side, Trinacria's isle
trembles and moans, and thick fumes mantle heaven. the c. 1st-century poem Aetna (perhaps written by Lucilius Junior):In Trinacrian waters Enceladus dies and is buried under Aetna by Jove's decree; with the ponderous mountain above him he tosses restlessly, and defiantly breathes from his throat a penal fire.and Claudian:In the midst of the island rise the charred cliffs of Aetna, eloquent monument of Jove's victory over the Giants, the tomb of Enceladus, whose bound and bruisèd body breathes forth endless sulphur clouds from its burning wounds. Whene'er his rebellious shoulders shift their burden to the right or left, the island is shaken from its foundations and the walls of tottering cities sway this way and that.

Ancient art

The battle between Athena and Enceladus was a popular theme in Greek vase paintings, with examples from as early as the middle of the sixth century BC. We know, from the description given in Euripides' Ion, that the battle was depicted on the late sixth-century BC Temple of Apollo at Delphi.

The east pediment of the Old Temple of Athena on the Acropolis of Athens, dating from the late sixth century, prominently displayed Athena standing over a fallen giant, possibly Enceladus. The battle was probably also depicted on the new peplos (robe) presented to Athena on the Acropolis of Athens as part of the Panathenaic festival.

In later art and literature

At Versailles, Louis XIV's consistent iconographic theme of the triumphs of Apollo and the Olympians against all adversaries included the fountain of Enceladus in its own cabinet de verdure, the Bosquet de l'Encélade, which was cut into the surrounding woodland and outlined by trelliswork; the ensemble has recently been restored. According to an engraving of the fountain by Le Pautre (1677), the sculptor of the gilt-bronze Enceladus was Gaspar Mercy of Cambrai.

William Shakespeare mentions "Enceladus" in Titus Andronicus, Act 4, sc. 2, L 96. "I tell you younglings, not Enceladus."

John Keats mentions Enceladus among the Titans in his "Hyperion" (1818/1819).

Porthos is likened to Enceladus when he is buried in a rock fall in The Man in the Iron Mask by Alexandre Dumas.

In Herman Melville's Pierre, the image of Enceladus appears multiple times; the protagonist identifies with Enceladus in a dream.

Henry Wadsworth Longfellow, inspired by the suffering of the Second Italian War of Independence, wrote his poem "Enceladus" in 1859.

Enceladus is a main antagonist in Rick Riordan's The Lost Hero

Namesakes
Enceladus, a moon of the planet Saturn, is named after the mythological Enceladus. Its south pole is interspersed with massive geysers of ice and water vapor that shoot hundreds of miles from its interior. The moon is considered by scientists to be one of the most likely locations in the Solar System to offer some habitability potential for microscopic life.

One of two surviving Short Belfast military transport aircraft is dubbed "Enceladus".

In Antarctica, there is a grouping of nunataks (ridge) on Alexander Island called the Enceladus Nunataks—but these nunataks were named after Saturn's moon, not after the giants of Greek mythology.

The Finnish eSports organisation ENCE takes its name from Enceladus.

Notes

References

 Aeschylus (?), Prometheus Bound in Aeschylus, with an English translation by Herbert Weir Smyth, Ph. D. in two volumes. Vol 2. Cambridge, Massachusetts. Harvard University Press. 1926. Online version at the Perseus Digital Library.
 Andrews, Tamra, Dictionary of Nature Myths: Legends of the Earth, Sea, and Sky, Oxford University Press, 2000. .
 Antoninus Liberalis, Celoria, Francis, The Metamorphoses of Antoninus Liberalis: A Translation with Commentary, Psychology Press, 1992. .
 Apollodorus, Apollodorus, The Library, with an English Translation by Sir James George Frazer, F.B.A., F.R.S. in 2 Volumes. Cambridge, Massachusetts, Harvard University Press; London, William Heinemann Ltd. 1921. Online version at the Perseus Digital Library.
 Arafat, K. W., Classical Zeus: A Study in Art and Literature, Clarendon Press, Oxford 1990. .
 Batrachomyomachia in Hesiod, the Homeric hymns, and Homerica with an English translation by Hugh G. Evelyn-White, W. Heinemann, The Macmillan Co. in London, New York. 1914. Internet Archive
 Boardman, John, The Cambridge Ancient History, Cambridge University Press, 1994. .
 Callimachus, Callimachus and Lycophron with an English translation by A. W. Mair ; Aratus, with an English translation by G. R. Mair, London: W. Heinemann, New York: G. P. Putnam 1921. Internet Archive.
 Celoria, Francis, The Metamorphoses of Antoninus Liberalis: A Translation with a Commentary, Routledge 1992. . Online version at ToposText.
 Claudian, Claudian with an English translation by Maurice Platnauer, Volume II, Loeb Classical Library No. 136. Cambridge, Massachusetts: Harvard University Press; London: William Heinemann, Ltd.. 1922. . Internet Archive.
 Conington, John, The works of Virgil, with a Commentary by John Conington, M.A. Late Corpus Professor of Latin in the University of Oxford. London. Whittaker and Co., Ave Maria Lane. 1876.
 Cook, Arthur Bernard (1925), Zeus: A Study in Ancient Religion, Volume II: Zeus God of the Dark Sky (Thunder and Lightning), Part II: Appendixes and Index, Cambridge University Press. Online version at openlibrary.org
 Cook, Arthur Bernard (1940), Zeus: A Study in Ancient Religion, Volume III: Zeus God of the Dark Sky (Earthquakes, Clouds, Wind, Dew, Rain, Meteorites), Part I: Text and Notes, Cambridge University Press. Online version at openlibrary.org
 Durling, Robert M. The Divine Comedy of Dante Alighieri : Volume 1: Inferno, Oxford University Press, 1996. .
 Ellis, Robinson, Aetna: A Critical Recension of the Text, Based on a New Examination of Mss. With Prolegomena, Translation, Textual and Exegetical Commentary, Excursus, and Complete Index of the Words, Oxford : Clarendon Press, 1901.
 Ely, Talfourd, "Athena and Enkelados, as Represented on a Greek Vase", in The Archaeological Journal, Volume 51, Royal Archaeological Institute., 1894.
 Euripides, Cyclops in Euripides, with an English translation by David Kovacs, Cambridge. Harvard University Press.
 Euripides, Heracles, translated by E. P. Coleridge in The Complete Greek Drama, edited by Whitney J. Oates and Eugene O'Neill, Jr. Volume 1. New York. Random House. 1938.
 Euripides, Ion, translated by Robert Potter in The Complete Greek Drama, edited by Whitney J. Oates and Eugene O'Neill, Jr. Volume 1. New York. Random House. 1938.
 Frazer, J. G., Pausanias's Description of Greece. Translated with a Commentary by J. G. Frazer., Macmillan, 1898.
 Gantz, Timothy, Early Greek Myth: A Guide to Literary and Artistic Sources, Johns Hopkins University Press, 1996, Two volumes:  (Vol. 1),  (Vol. 2).
 Hesiod, Theogony, in The Homeric Hymns and Homerica with an English Translation by Hugh G. Evelyn-White, Cambridge, Massachusetts., Harvard University Press; London, William Heinemann Ltd. 1914. Online version at the Perseus Digital Library.
 Homer; The Odyssey with an English Translation by A.T. Murray, PH.D. in two volumes. Cambridge, Massachusetts., Harvard University Press; London, William Heinemann, Ltd. 1919. Online version at the Perseus Digital Library.
 Horace, The Odes and Carmen Saeculare of Horace. John Conington. trans. London. George Bell and Sons. 1882. Online version at the Perseus Digital Library.
 Hyginus, Gaius Julius, The Myths of Hyginus. Edited and translated by Mary A. Grant, Lawrence: University of Kansas Press, 1960.
 Kirk, G. S., J. E. Raven, M. Schofield, The Presocratic Philosophers: A Critical History with a Selection of Texts, Cambridge University Press, Dec 29, 1983. .
 Lazaridou-Varotsos, Mary S., Earthquake Prediction by Seismic Electric Signals: The success of the VAN method over thirty years, Springer, 2012. .
 Lemprière, John, A Classical Dictionary, E. Duyckinck, G. Long, 1825.
 Lycophron, Alexandra (or Cassandra) in Callimachus and Lycophron with an English translation by A. W. Mair ; Aratus, with an English translation by G. R. Mair, London: W. Heinemann, New York: G. P. Putnam 1921. Internet Archive
 Manilius. Astronomica. Edited and translated by G. P. Goold. Loeb Classical Library No. 469. Cambridge, Massachusetts: Harvard University Press, 1977. Online version at Harvard University Press
 Mineur, W. H. Callimachus: Hymn to Delos, Brill Archive, 1984. .
 Nonnus, Dionysiaca; translated by Rouse, W H D, II Books XVI–XXXV. Loeb Classical Library No. 345, Cambridge, Massachusetts, Harvard University Press; London, William Heinemann Ltd. 1940. Internet Archive
 Nonnus, Dionysiaca; translated by Rouse, W H D, III Books XXXVI–XLVIII. Loeb Classical Library No. 346, Cambridge, Massachusetts, Harvard University Press; London, William Heinemann Ltd. 1940. Internet Archive
 Parker, Robert, On Greek Religion, Cornell University Press, 2011. .
 Pausanias, Pausanias Description of Greece with an English Translation by W.H.S. Jones, Litt. D., and H.A. Ormerod, M.A., in 4 Volumes. Cambridge, Massachusetts, Harvard University Press; London, William Heinemann Ltd. 1918. Online version at the Perseus Digital Library.
 Philostratus, The Life of Apollonius of Tyana: Volume I. Books 1-5, translated by F.C. Conybeare, Loeb Classical Library No. 16. Harvard University Press, Cambridge, Massachusetts. 1912. . Internet Archive
 Philostratus, On Heroes, editors Jennifer K. Berenson MacLean, Ellen Bradshaw Aitken, BRILL, 2003, .
 Philostratus the Elder, Imagines, translated by A. Fairbanks, Loeb Classical Library No, 256. Harvard University Press, Cambridge, Massachusetts. 1931. . Internet Archive
 Pindar, Odes, Diane Arnson Svarlien. 1990. Online version at the Perseus Digital Library.
 Plumptre, Edward Hayes, Æschylos: Tragedies and Fragments, Heath, 1901.
 Propertius, The Complete Elegies of Sextus Propertius, translated by Vincent Katz, Princeton University Press, 2004. .
 Quintus Smyrnaeus, Quintus Smyrnaeus: The Fall of Troy, Translator: A.S. Way; Harvard University Press, Cambridge MA, 1913. Internet Archive
 Ridgway, David, The First Western Greeks, CUP Archive, 1992. .
 Schefold, Karl, Luca Giuliani, Gods and Heroes in Late Archaic Greek Art, Cambridge University Press, 1992 .
 Seneca, Tragedies, Volume I: Hercules. Trojan Women. Phoenician Women. Medea. Phaedra. Edited and translated by John G. Fitch. Loeb Classical Library No. 62. Cambridge, Massachusetts: Harvard University Press, 2002. . Online version at Harvard University Press.
 Seneca, Tragedies, Volume II: Oedipus. Agamemnon. Thyestes. Hercules on Oeta. Octavia. Edited and translated by John G. Fitch. Loeb Classical Library No. 78. Cambridge, Massachusetts: Harvard University Press, 2004. . Online version at Harvard University Press.
 Silius Italicus, Punica with an English translation by J. D. Duff, Volume II, Cambridge, Massachusetts., Harvard University Press; London, William Heinemann, Ltd. 1934. Internet Archive
 Statius, Statius with an English Translation by J. H. Mozley, Volume II, Thebaid, Books V–XII, Achilleid, Loeb Classical Library No. 207, London: William Heinemann, Ltd., New York: G. P. Putnamm's Sons, 1928. . Internet Archive
 Stewart, Andrew F., Greek Sculpture: An Exploration, Yale University Press, 1990.
 Strabo, Geography, translated by Horace Leonard Jones; Cambridge, Massachusetts: Harvard University Press; London: William Heinemann, Ltd. (1924). LacusCurtis, Books 6–14, at the Perseus Digital Library
 Tillyard, E. M. W., The Hope Vases : A Catalogue and a Discussion of the Hope Collection of Greek Vases, with an Introduction on the History of the Collection and on Late Attic and South Italian Vases, Cambridge University Press 1923.
 Virgil, Aeneid, Theodore C. Williams. trans. Boston. Houghton Mifflin Co. 1910. Online version at the Perseus Digital Library
 Weller, Charles Heald, Athens and Its Monuments, The Macmillan Company, 1913.
 Woodard, Roger D., The Cambridge Companion to Greek Mythology, Cambridge University Press, 2007. .

Gigantes
Deeds of Athena
Children of Gaia

Enceladus (giant)


الجوارح مسلسل سوري من إخراج نجدة إسماعيل أنزور وإنتاج مركز دبي للأعمال الفنية، إحدى الشركات التابعة لتلفزيون دبي عام 1995. وهذا المسلسل كان أول مسلسلات الفنتازيا التي انتهجها المخرج السوري نجدة إسماعيل أنزور في أعماله.

والجوارح من الأعمال المسلسلات الفنية السورية التي حققت شهرة واسعة في كافة ارجاء الوطن العربي وأبدع المخرج المتميز نجدة إسماعيل أنزور في تقديم العمل بصورة ورؤية جديدة، والجوارح من تأليف هاني السعدي والموسيقى التصويرية طارق الناصر.

ملخص المسلسل

هذا المسلسل يحكي قصة شيخ قبيلة عربية يدعى ابن الوهاج وهو من انبل العرب واكرمهم وله أبناء ثلاثة يدعون الباشق وأُسامة والأصغر عُقاب وكان هناك في قبيلة ابن الوهاج يوجد رجلاً حاقد عليه وعلى أبناءه فتقدم إلى حكيم القبيلة وصاحب الروايات فيها (ابن الرومية) فطلب منه اين يختبر قدرة أبناء ابن الوهاج على العيش خارج قبيلة ابيهم فدخلت الفكرة في راسه وقرر ان يرسل ابنائه الثلاثة إلى جهات مجهوله وقال لهم اريدكم ان تكونوا الجوارح التي تعيش في أرض ليست بارضها فانطلقوا فتوجه أسامة إلى الجهة الشمالية والباشق إلى الجنوبية اما عُقاب فتوجه إلى الجهة الشرقية.

فنزل الباشق في قبيلة حسام وكان مغروراً جداً فكان لابد من تغيير نفسه وهُزم على يد أحد فرسان القبيلة ثم غادرها وعاش في البر إلى ان التقى بابيه اما اسامة فقد توجه إلى قبيلة الباهلي لقد كانت اضعف قبائل العرب وكانت معرضة لسلب والنهب من قطاع الطرق وكل الطامعين وعندما نزل أسامة فيها درب فرسانها فجعلها من أقوى قبائل الأرض وجعل من تلك القبيلة قوة لايشق لها غبار ولكن القوة تاتي بالطغيان والغرور فقرر ان يهاجم قبيلة الاشعث ابن الاكثم تلك القبيلة التي نزل فيها اخاه عُقاب اما ابن الوهاج فقد كان في حالة يرثى لها بعد فراق ابنائه الثلاثة ضعفت القبيلة وسرقت كنوز ابن العلقم التي جلبها عُقاب على يد أبا طراقة (والد شاهين) وتدهورت حالته الصحية فسكن فراشه وعندما احس بالضعف كان يجب أن يذهب ليعود بابنائه فذهب وبالصدفة التقى بالباشق الذي تمرٌس كثيراً على القتال وازداد قوة ومن ثم ذهبوا للبحث عن عُقاب فوجدوه في قبيلة الاشعث وجدوه يدّرب فرسانها على القتال ويعلمهم الاخلاق العربية والتواضع ولم يخبرهم انه ابن سيد قبيلة بل عاش معهم باسم مجهول وهو عكرمة اما الإمبراطور والمغرور اُسامة فكان أقوى اخوانه واكثرهم قسوة قرر ان يحتل قبيلة الاشعث ليجعل لآل الوهاج مجداً عظيماً لكن أبوه واخوانه والاشعث كانوا له بالمرصاد فقتل ابن الوهاج ولده اسامة بالرمح في ظهره وبقي عُقاب في قبيلة الاشعث.

فريق العمل

موسيقى
 طارق الناصر

مدير الإنتاج
 وليد حبال

المؤلف
 هاني السعدي

المخرج
 نجدت إسماعيل أنزور

الممثلين
 اسعد فضة بدور ابن الوهاج
 هاني الروماني: بدور أبو طراقه
 أيمن زيدان بدور أسامة
 أمل عرفة بدور العنقاء
 صباح عبيد بدور الباشق
 عارف الطويل بدور عقاب
 سعد مينه بدور شاهين
 فرح بسيسو بدور بثينة
 عبد الرحمن أبوالقاسم بدور ابن الرومية
 ليلى جبر بدور ريم
 حاتم علي بدور شهاب
 توفيق اسكندر بدور جراده
 نورمان اسعد بدور خولة
 عابد فهد بدور ضرار
 أمية ملص بدور وردة
 فايز أبو دان بدور سهيل
 عبد المولى غميض: بدور جلمود
 محمد الحريري: بدور سراقة
 فاروق الجمعات بدور
 بشار القاضي بدور

انظر أيضا

 الكواسر (مسلسل)
 البواسل (مسلسل)

مراجع

إنتاج تلفزيون دبي
مسلسلات فانتازية سورية

الجوارح (مسلسل)


O Voo Total 5561 (ICAO: TTL 5561) foi um voo doméstico de carga, operada pela Total Linhas Aéreas, utilizando um ATR 42-312, partindo do Aeroporto Internacional de São Paulo-Guarulhos com destino ao Aeroporto de Londrina, transportando malotes do correio. Em 14 de setembro de 2002, enquanto a aeronave sobrevoava Paranapanema, a aeronave perdeu o controle e colidiu com o solo matando os 2 tripulantes a bordo.

O acidente, investigado pelo Centro de Investigação e Prevenção de Acidentes Aeronáuticos órgão filiado à Força Aérea Brasileira, teve seu relatório final divulgado em março de 2007, apontando como causa provável uma falha no sistema de controle de ajuste de inclinação.

Aeronave e tripulação

A aeronave envolvida no acidente era um ATR 42-312, número de série 026, registrada no Brasil como PT-MTS, equipada com dois motores turboélice Pratt & Whitney Canada PW100. Seu primeiro voo foi em 15 de setembro de 1986 e entrou em serviço em 26 de outubro do mesmo ano com a Air Guadeloupe, com o registro francês F-OGNE. Posteriormente, entrou em serviço com a Regional Airlines com o registro F-GTSM. Entrou em serviço com a Air Open Sky em 6 de junho de 1999 com o mesmo registro F-GTSM. Voltou para a Regional Airlines em março de 2000 com o mesmo registro. Era propriedade da Air Atlantique antes de entrar em serviço com a Total em setembro de 2001. A aeronave tinha 33 371 horas de voo e 22 922 ciclos (pousos e decolagens somados).

O voo estava sob comando do capitão Gilberto Borges, 31 anos de idade e 6 627 horas de voo, sendo 3 465 horas no modelo ATR-42 e do copiloto Luciano Trevisan Junior, 23 anos de idade e 2 758 horas de voo, sendo 1 258 horas no modelo ATR-42.

Acidente

No dia 14 de setembro de 2002, a aeronave decolou do Aeroporto Internacional de São Paulo-Guarulhos às 04h50, em direção ao Aeroporto de Londrina. Às 05h12, os pilotos pediram por permissão para o controlador aéreo para subir do nível de voo 155 para o 160. Às 5h24, o piloto informou ao copiloto que iria se retirar para trocar de uniforme. Às 05h37 o botão "evento" localizado no console central foi pressionado. Cinco segundos depois, o piloto automático foi desativado e o sistema de controle de compensação de inclinação começou a mover as guias de compensação para uma atitude de nariz abaixado. Quando o avião começou a descer, às 05h37min38 e 05h37min46 o piloto perguntou ao co-piloto o que estava acontecendo, e ele respondeu que não sabia. Oito segundos depois, às 05:37:54, o co-piloto exclamou que o sistema de controle do pitch trim estava baixando o nariz do trim, então o som de um cinto de segurança foi gravado, indicando que o piloto havia retornado ao seu assento. Entre às 05h37min40 e 05h37min46 um dos tripulantes tentou interromper a descida puxando a coluna de controle.

A colisão ocorreu com a aeronave inclinada cerca de 30 graus à esquerda e em uma atitude de arfagem de aproximadamente 45 graus. A velocidade, no momento do impacto, era de cerca de 366 quilômetros por hora.

Investigação
O relatório final, divulgado no dia 30 de março de 2007 pelo Centro de Investigação e Prevenção de Acidentes Aeronáuticos, apontou a seguinte causa provável do acidente:

A segunda hipótese foi:

Mudanças
O CENIPA pediu para a Avions de Transport Régional (ATR) que Incluir um procedimento de emergência referente ao disparo de compensador do profundor no  e no manual de operação da tripulação de voo das aeronaves ATR-42 e ATR-72 com matrícula brasileira. E para realizar estudos visando verificar a necessidade de revisar a publicação técnica dos ATR 42-200/300/320 "Time Limits", a fim de incluir intervalos para substituição de componentes do sistema de compensador do profundor. Divulgar a todos os operadores do ATR-42 a revisão do JIC 27-32-00, OPT 10000-001, de agosto de 2003, com ênfase nas situações de risco a serem evitadas. Também pediu para a Total Linhas Aéreas para divulgar o conteúdo do relatório final a todos os seus tripulantes, implementar um curso regular de CRM para todos os seus tripulantes, inserir em sua rotina operacional a recomendação de que os seus tripulantes só se afastem do seu posto de pilotagem em caso de real necessidade e para revisar o seu programa de treinamento, a fim de fornecer treinamento anual de simulador aos seus tripulantes.

Foi pedido à ANAC, em cooperação com a EASA, determinar os níveis de força envolvidos ao longo de um disparo de compensador em aeronaves ATR-42, nas diversas condições de vôo e configurações da aeronave, com o objetivo de caracterizar a eventual necessidade de um sistema independente de sobrepujamento. Através de estudos, avaliar a possibilidade de alteração da ergonomia para desativação dos CB, de forma a interromper a alimentação elétrica para ambos os atuadores do compensador do profundor das aeronaves ATR-42 e ATR-72 que tenham, ou venham a ter, registro brasileiro. Em coordenação com a fabricante, reavaliar a certificação do sistema de compensador do profundor (Pitch Trim System) das aeronaves tipo ATR-42 e ATR-72, em conformidade com o RBHA 25, que tenham, ou venham a ter, matrícula brasileira. Realizar estudos em coordenação com o fabricante da aeronave, visando verificar a necessidade de revisar a publicação técnica ATR 42-200/300/320 "Time Limits", a fim de incluir intervalos para substituição de componentes do sistema de compensador do profundor.

Ver também
 Voo Lauda Air 004
Voo United Airlines 232
Voo Japan Airlines 123
Lista de acidentes aéreos

Ligações externas

Total 5561
Total 5561
Total 5561
2002 no Brasil

Voo Total 5561


RATBV S.A. este unicul operator de pe raza Municipiului Brașov care efectuează serviciul public de transport local de călători.

RATBV S.A. deține 225 de mijloace de transport în comun care operează pe 40 de trasee cu un program bine sincronizat .

Parcul auto al RATBV S.A. este format din:
 138 autobuze standard
 35 autobuze articulate
 28 de autobuze Midi
 24 de troleibuze
Activitatea zilnică  de transport public urban de călători se desfășoară :

1. Autobuze - pe 24 trasee, cu o lungime totală de 445 km, din care:
 în zile lucrătoare, 24 trasee in program 5:30 - 24:00;
 în zile de sărbătoare, 23 trasee în program 6:30 - 22:30;
               2. Autobuze Midi (BMC) - pe 9 trasee, cu o lungime totală de 123 km din care:
 în zile lucrătoare, 9 trasee in program 5:30 - 24:00;
 în zile de sărbătoare, 8 trasee în program 6:30 - 22:30;
        3. Troleibuze - pe 8 trasee, cu o lungime totală de 96 km, din care:
 în zile lucrătoare, 5 trasee in program 5:30 - 24:00;
 în zile de sărbătoare, 2 trasee în program 6:30 - 22:30;

Linii de transport public

Statistici

Fostul traseu de tramvai

Modificari ale traseelor și noutăți

Modificări ale programului de transport pentru anul 2018
1) Linia 2 – prelungirea traseului până la Livada Poștei + pe sensul spre Rulmentul nu mai circulă deviat prin platforma Coresi (va opri în stația Coresi de pe str. 13 Decembrie)

2) Linia 3 – eliminare variantă secundară de traseu (varianta Roman), rămâne traseul Stadionul Tineretului – Valea Cetății

3) Linia 5 – corelare orar circulație cu cel al liniei 17 și eminiare variantă secundară de traseu (varianta Panselelor – va fi efectuată de linia 53)

4) Linia 6 – modificare orar (mărirea duratei cursei pentru diminuarea întârzierilor cauzate de trafic)

5) Linia 7 – eliminare variantă secundară de traseu (varianta Valea Cetății), rămâne traseul Rulmentul – Roman, cu o frecvență de circulație îmbunătățită

6) Linia 8 – modificare orar (mărirea duratei cursei pentru diminuarea întârzierilor cauzate de trafic)

7) Linia 9 – modificare traseu: pe sensul spre Rulmentul nu mai circulă deviat prin platforma Coresi (va opri în stația Coresi de pe str. 13 Decembrie)

8) Linia 15 – prelungire traseu până în Avantgarden-Bartolomeu

9) Linia 17 – corelare orar de circulație cu cel al liniei 5

10) Linia 21 – modificare orar Sâmbăta și Duminica (mărirea duratei cursei pentru diminuarea întârzierilor)

11) Linia 22 – modificare orar (mărirea duratei cursei pentru diminuarea întârzierilor cauzate de trafic)

12) Linia 24 – prelungire traseu până în Stupini – str. Baciului și Stupinii Noi

13) Linia 32 – modificare orar (mărirea duratei cursei pentru diminuarea întârzierilor cauzate de trafic)

14) Linia 34 – îmbunătățirea frecvenței de circulație în intervalul de vârf de dimineață și renunțarea la deviația către Colegiul Remus Răduleț

15) Linia 36 – modificare traseu, pe sensul spre cap linie Independenței: va circula pe str. 1 Decembrie 1918, în loc de str. Aluminiului

16) Linia 41 – eliminarea variantei secundare de traseu (varianta Baciului – va fi efectuată cu linia 24), rămâne traseul Livada Poștei – Lujerului, cu o frecvență de circulație îmbunătățită

17) Linia 53 – înființare traseu, Hidro A – Calea București – Berzei – Carpaților – Panselelor și retur pe la cap linie Roman – Calea București – Hidro A.

18) Linia 60 – înființare traseu, Terminal Poiana Mică – Telecabină Poiana Brașov.

Vezi și
 Transportul public din Brașov

Legături externe
 http://brasov.stfp.net/
 https://www.ratbv.ro/

Brașov
Transporturi în Brașov

RATBV


Reginald Innes Pocock (4 Mart 1863 - 9 Ağustos 1947) FRS, Britanyalı zoolog.

Pocock Clifton, Bristol'da, Nicholas Pocock ve Edith Prichard'ın dördüncü oğlu olarak doğdu. St. Edward's School, Oxford'da doğa tarihi ile ilgilenmeye başladı. Edward Poulton'dan zooloji dersleri almaya başladı ve Oxford Müzesi'nde karşılaştırmalı anatomi üzerine araştırma yapmasına izin verildi. Bristol'da University College'da Conwy Lloyd Morgan ve William Johnson Sollas ile birlikte biyoloji ve jeoloji çalıştı. 1885 yılında Natural History Museum'da asistan olarak entomoloji bölümünde bir yıl çalıştı. Arachnida ve Myriapoda koleksiyonlarının sorumluluğu verildi. Aynı zamanda Britanya kuşları koleksiyonunun düzenlenmesiyle uğraştı ve ornitoloji ile yakından ilgilenmeye başladı. Müzede çalıştığı on sekiz yıl içinde yayımladı 200 makale ile Arachnida ve Myriapoda üzerine bir otorite olarak tanınmaya başladı.

1904 yılında müzeden ayrılan Pocock Londra Hayvanat Bahçesi'nin müdürü oldu ve 1923 yılında emekli olana kadar bu görevde kaldı. Emekli olduktan sonra British Museum'un memeliler bölümünde gönüllü araştırmacı olarak çalıştı.

1912 yılında Bombay Doğal Tarih Topluluğu Genel Sekreteri W. S. Millard'ın kendisine gönderdiği bir deriyi incelemesi sonucunda The Field 'a yazdığı mektupla leoponu (babası leopar, annesi aslan olan melez bir hayvan) tanımladı.

Bibliyografya

Kaynakça

İngiliz zoologlar
1863 doğumlular
1947 yılında ölenler
Miriapodologlar

Reginald Innes Pocock


An Pogonatherum rufobarbatum in uska species han Liliopsida nga ginhulagway ni William Griffiths. An Pogonatherum rufobarbatum in nahilalakip ha genus nga Pogonatherum, ngan familia nga Poaceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Pogonatherum

Pogonatherum rufobarbatum


An Festuca claytonii in uska species han Liliopsida nga ginhulagway ni Evgenii Borisovich Alexeev. An Festuca claytonii in nahilalakip ha genus nga Festuca, ngan familia nga Poaceae.

Mabibilngan ini ha Kenya. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Festuca

Festuca claytonii


الأُسْقُف أو الأُسْقُفّ (جمع: أًسَاقِفَة) هو أعلى الرتب الكهنوتية في الديانة المسيحية.

معنى كلمة أسقف
الكلمة في الأصل يونانية إِپِيسْكُوپُوسْ Eπίσκοπος أي المُرَاقِب، من (إِپِي επι: فَوْقَ وسْكُوپُوسْ σκοπος: النَظَر). نقلت إلى السريانية: أَفِيسْقُوفُو ܐܦܝܣܩܘܦܐ ومنها عُربت بأسقف.

من هو الأسقف
هو الأب المسؤول عن عدد من الكنائس داخل إقليم معين ويترأس القسوس والقمامصة القائمين على تلك الكنائس، ويتخذ الاسقف عادة الكنيسة الكبرى في الإقليم مقرا له وتعرف في هذه الحالة بال(كاتدرائية) ويوضع في جميع الكنائس كرسى خاص بالأسقف تقديرا لقامته الدينية، ولأهمية تلك الرتبة الدينية فإنه يتم اختيار الاسقف من بين الرهبان (القساوسة والقمامصة المتبتلين ساكنى الاديرة).

رتبة الاسقفية
هي أعلى الرتب الكهنوتية المسيحية (الإكليروس) وتليها كلا من رتبة (القسيسية-قس) ورتبة (الشموسية-شماس)، ولكل اسقف نطاق لخدمته وتسمى المناطق الواقعة ضمن نطاق خدمة الاسقف بالأبرشية وتعني (ولاية أو مقاطعة)، وتنقسم الرتبة نفسها إلى ثلاث درجات مرتبة حسب حجم ونطاق خدمته والذي يعرف كالتالى :
 الاسقف :رئيس قساوسسة وقمامصة الكنائس الواقعة داخل أبرشية جديدة أو صغيرة (مدن صغيرة وقرى).
 المطران:هو أُسقف كبير وذو أقدمية ويكون عادة اسقفا على الأبرشية المهمة (من حيث الحجم، أو التاريخ، أو كلاهما)و في هذه الحالة يطلق على أبرشيته "مطرانية"، وكلمة مطران مشتقة من الكلمة اليونانية (متروبوليتيس)و التي تتكون من مقطعين (مترو:الام-بوليتيس:مدينة) فيكون معناها (صاحب المدينة الام أو الكبيرة).
 البطريرك أو البابا: رئيس جميع المطارنة والأساقفة وصاحب أعلى درجة كهنوتية بالكنيسة، وكلمة بطريرك مشتقة من الكلمة اليونانية (باترى ارش) والتي تتكون من مقطعين (باترى:اب-ارش:رياسة) فيكون معناها كبير أو رئيس الاباء.

معرض صور

المصادر
 كتاب (خدمة الشماس) للأغنسطس إبراهيم عياد جرجس

انظر أيضاً
 البرطل.

المراجع

أدوار قيادية دينية
أساقفة
أساقفة حسب النوع
ألقاب كنسية
رتب كهنوتية مسيحية
عبارات مسيحية
مهن دينية مسيحية
ميثودية
مهن دينيون مسيحيون

أسقف


A predominance diagram purports to show the conditions of concentration and pH where a chemical species has the highest concentration in solutions in which there are multiple acid-base equilibria. The lines on a predominance diagram indicate where adjacent species have the same concentration. Either side of such a line one species or the other predominates, that is, has higher concentration relative to the other species.

To illustrate a predominance diagram, part of the one for chromate is shown at the right. pCr stands for minus the logarithm of the chromium concentration and pH stands for minus the logarithm of the hydrogen ion concentration. There are two independent equilibria, with equilibrium constants defined as follows.

A third equilibrium constant can be derived from K1 and KD.

The species  and  are only formed at very low pH so they do not appear on this diagram. Published values for log K1 and log KD are 5.89 and 2.05, respectively. Using these values and the equality conditions, the concentrations of the three species, chromate , hydrogen chromate  and dichromate  can be calculated, for various values of pH, by means of the equilibrium expressions. The chromium concentration is calculated as the sum of the species' concentrations in terms of chromium content.

The three species all have concentrations equal to  at pH = pK1, for which [Cr] = . The three lines on this diagram meet at that point.
 Green line Chromate and hydrogen chromate have equal concentrations. Setting [] equal to [] in eq. , [] = , or pH = log K1. This relationship is independent of pCr, so it requires a vertical line to be drawn on the predominance diagram.
 Red line Hydrogen chromate and dichromate have equal concentrations. Setting [] equal to [] in Eq. , [] = ; from Eq. , then, [] = .
 Blue line Chromate and dichromate have equal concentrations. Setting [] equal to [] in Eq.  gives [] = .

The predominance diagram is interpreted as follows. The chromate ion is the predominant species in the region to the right of the green and blue lines. Above pH ~6.75 it is always the predominant species. At pH < 5.89 (pH < pK1) the hydrogen chromate ion is predominant in dilute solution but the dichromate ion is predominant in more concentrated solutions.

Predominance diagrams can become very complicated when many polymeric species can be formed as, for example, with vanadate, molybdate and tungstate. Another complication is that many of the higher polymers are formed extremely slowly, such that equilibrium may not be attained even in months, leading to possible errors in the equilibrium constants and the predominance diagram.

References

Acid–base chemistry
Equilibrium chemistry
Oxyanions

Predominance diagram


Wild and Wooly is a 1978 comedy/Western television film directed by Philip Leacock and starring Charles Siebert, David Doyle, Elyssa Davalos, Vic Morrow, and Doug McClure. The screenplay concerns four turn-of-the-century women who break out of prison to foil an Irish assassin out to kill the President of the United States.

Cast
 Susan Bigelow as Liz Hannah
 Elyssa Davalos as Shilok
 Doug McClure as Delaney Banks
 David Doyle as President Theodore Roosevelt
 Ross Martin as Otis Bergen
 Vic Morrow as Warden Willis
 Paul Burke as Tobias Singleton
 Jessica Walter as Megan
 Charles Siebert as Sean
 Sherry Bain as Jessica
 Chris De Lisle as Lacey Langtry

External links

1978 films
Films directed by Philip Leacock
Films scored by Charles Bernstein
ABC network original films
American Western (genre) comedy films
1970s Western (genre) comedy films
1978 comedy films
1970s English-language films
1970s American films
American comedy television films
American Western (genre) television films

Wild and Wooly


O Cerro Largo Futsal (mais conhecido apenas como Cerro Largo, ou simplesmente Cerro) é um clube de futsal brasileiro da cidade de Cerro Largo, no Rio Grande do Sul, fundado em 4 de dezembro de 2014. É atualmente um dos clubes com maior destaque no futsal do Rio Grande do Sul, obtendo títulos no âmbito estadual. O clube tem como alcunha Leão Missioneiro e manda seus jogos no Ginásio Municipal de Esportes Roque Reinaldo Nedel. Atualmente disputa as competições da Liga Gaúcha de Futsal.

História

A cidade de Cerro Largo possui uma longa tradição no futsal. O Cerro Largo Futsal é o quarto clube de futsal profissional da cidade (sendo eles: Associação Atlética Café Campeiro - disputou a 2ª Divisão do Campeonato Gaúcho de Futsal de 1990; Associação Esportiva Recreativa Municipários de Cerro Largo (ASSERMUCLO) - disputou a Série Bronze do Campeonato Gaúcho de Futsal de 1999https://timesdors.blogspot.com/2020/09/campeonato-gaucho-de-futsal-serie.html e 2000; Associação Cerro Largo de Esportes (ACLE) - o mais tradicional dos já extintos, chegando a disputar a Série A do Campeonato Gaúcho em algumas edições), tendo sido fundado após a extinção da ACLE, em 2014.

Visando manter a cidade no cenário do esporte, um grupo de amigos se reuniu e começou a discutir a criação de uma nova agremiação com o objetivo de dar continuidade ao futsal em Cerro Largo e região. Com isso, no final de 2014 foi criado o Cerro Largo Futsal, tendo em vista disputar o Campeonato Gaúcho de Futsal Série C já em 2015, porém, com as então reformas do Ginásio Municipal de Esportes Roque Reinaldo Nedel, foi decidido ficar de fora do futsal profissional no ano de 2015 e vir com força em 2016.

Após três temporadas tentando o acesso para a Série B do Campeonato Gaúcho de Futsal (2016, 2017 e 2018) esse tão aguardado sonho aconteceu em 2019, após ser campeão da Conferência Oeste do Campeonato Gaúcho Série C e Vice-campeão do Campeonato Gaúcho Série C.  Porém, infelizmente, o sonho não pôde ser concretizado devido à pandemia de Covid-19 em 2020 e 2021. A equipe paralisou suas atividades nos primeiros meses de 2020, voltando apenas na temporada de 2022.

Na temporada de 2022, a façanha de 2019 se repetiu, desta vez sem pandemia para atrapalhar. Além do acesso para a Série B do Campeonato Gaúcho, nessa temporada o Cerro Largo Futsal se consagrou campeão da Taça Farroupilha, título inédito até então.

Torcida

Os torcedores do Cerro Largo Futsal são denominados cerro-larguenses. O clube possui atualmente duas torcida organizadas, a Camisa 6, que, curiosamente, é mais antiga que o clube, originando dos tempos da ACLE (Associação Cerro Largo de Esportes), "antecessor" do Cerro Largo Futsal e a torcida organizada Leões Cerro-larguenses, protagonizada por ser uma torcida mirim.

Títulos

Títulos Profissional Masculino

 Campeão invicto

Títulos Sub-20 Masculino

 Campeão invicto

Campanhas de Destaque

Profissional Masculino

{| border="2" cellpadding="4" cellspacing="0" style="margin:0.5em 1em 0.5em 0; background:#fff; border:1px #aaa solid; border-collapse:collapse; font-size:90%;"
! colspan="4" style="background: #30486c;" | ESTADUAIS
|- style="background: #f1b344; text-align:center;"
! style="width:80px;" |
! style="width:260px;" |Competição
! style="width:80px;" |Campanha
! style="width:380px;" |Temporadas
|-
! align="center" |
! align="center" |Supertaça Farroupilha
! align="center" |Vice-campeão
| rowspan="1" |2023
|-
!
!Taça Farroupilha
!Vice-campeão
|2023|-
!
! rowspan="2" |Campeonato Gaúcho Série C!Vice-campeão
|2019|-
!
!3º Lugar
|2022|-
!
!Campeonato Gaúcho Série C - Conferência Oeste!Vice-campeão
|2022|-
!
!Taça de Inverno - Conferência Oeste!Vice-campeão
|2022|-
! colspan="4" style="background: #30486c;" |INTERMUNICIPAIS
|- style="background: #f1b344; text-align:center;"
! style="width:80px;" |
! style="width:260px;" |Competição
! style="width:80px;" |Campanha
! style="width:380px;" |Temporadas
|-
! align="center" |border|20pxborder|20px
! align="center" |Copa Inovação de Futsal
! align="center" |Vice-campeão| rowspan="1" |2016|- style="background:#ccc; text-align:center;"
|-
! align="center" |
! align="center" |Taça Pomar de Futsal
! align="center" |Semifinal| rowspan="1" |2016|- style="background:#ccc; text-align:center;"
|-
|}

 Sub-20 Masculino

 Elenco Atual

 Profissional Masculino

 Última atualização: 28 de outubro de 2023.

 Legenda
 : Capitão
 : Jogador lesionado

 Sub-20 Masculino

 Última atualização: 28 de outubro de 2023.

 Legenda
 : Capitão
 : Jogador lesionado

 Evolução dos Elencos

 Direção

Após eleição em chapa única, a gestão 2023/2024 se reelegeu, com a seguinte diretoria:

 Símbolos

 Ginásio
O Cerro Largo Futsal manda seus jogos no Ginásio Municipal de Esportes Roque Reinaldo Nedel, localizado na Avenida 20 de Setembro, Bairro Floresta, Cerro Largo. Sua capacidade é de 1.600 lugares e tem a quadra nas medidas 35x19. O Ginásio Roque Reinaldo Nedel também é o local de treino do profissional, porém o local de treino do Sub-20 é em outro ginásio: o Ginásio de Esportes da Universidade Federal da Fronteira Sul (localizado na Unidade do Seminário São José).

 Uniformes

 Uniformes dos jogadores

 Uniforme principal - Camisa, calção e meias azuis;
 Uniforme reserva - Camisa, calção e meias brancas;
 Terceiro uniforme - Camisa rosa, calção e meias brancas;
 Quarto uniforme - Camisa lilás, calção e meias brancas:

 Uniformes dos goleiros

 Uniforme principal - Camisa bordô e roxo, calção bordô e meias pretas;
 Uniforme reserva - Camisa prata, calção cinza e meias pretas.

 Uniformes de treino

 Uniforme dos jogadores - Camisa e calção azuis-claros e meias azuis;
 Uniforme dos goleiros - Camisa e calção vermelho e azul e meias azuis;
 Uniforme da comissão técnica - Camisa prata e calção preto;
 Uniforme de pré-jogo - Camisa e calção azuis.

 Evolução dos uniformes

{|class="wikitable collapsible collapsed" style="width:100%" style="background: #FFFFFF; border: 1px #aaa solid; border-collapse: collapse; font-size: 95%;" width=100%
|-
!align="center" style="background:#30486c; color:#FFFFFF" colspan="90" | Evolução dos uniformes do Cerro Largo Futsal
|-
|

 Evolução do uniforme principal
{| style="width:50%;text-align:left;"
|align=left bg color=#ffffff|
|

|

|

|

|

|

|

|

|

|-
|

 Evolução do uniforme reserva
{| style="width:50%;text-align:left;"
|align=left bg color=#ffffff|

|

|

|

|

|

|-
|

 Evolução do terceiro uniforme
{| style="width:50%;text-align:left;"
|align=left bg color=#ffffff|

|

|

|-
|

 Evolução do uniforme principal de goleiros
{| style="width:50%;text-align:left;"
|align=left bg color=#ffffff|

|

|

|

|

|

|

|

|

|-
|

 Evolução do uniforme reserva de goleiros
{| style="width:50%;text-align:left;"
|align=left bg color=#ffffff|

|

|

|

|

|

|

|

|-
|

 Evolução do terceiro uniforme de goleiros
{| style="width:50%;text-align:left;"
|align=left bg color=#ffffff|

|

|

 Evolução do uniforme treino
{| style="width:50%;text-align:left;"
|align=left bg color=#ffffff|

|

|

|

|

|-
|

 Evolução do uniforme treino de goleiros

 Material esportivo e patrocinadores
{|width=50% align="left"
|+Fornecedor esportivo|valign=top width=50%|

{|width=50% align="center"
|+Patrocinadores principais|valign=top width=50%|

 Hino

Cerro Largo, é minha paixão!Jamais vou desistir.O meu time é valente,hoje o leão vai rugir!Associação Cerro-larguense de Futsal,time de muita raça, tua força é sem igual.Tu tens nas cores o brilho da paixão,dos atletas gladiadores em ação!Vai Cerro Largo, time de guerreiros.Orra, orra, orra, o leão missioneiro!Vai Cerro Largo, time de guerreiros.Orra, orra, orra, o leão missioneiro!'''

Cronologia

Profissional

Sub-20

Histórico

Notas

Clubes de futsal do Rio Grande do Sul
Clubes esportivos fundados em 2014
Cerro Largo (Rio Grande do Sul)

Cerro Largo Futsal


عقد 920 هو عقد امتد بين 1 يناير 920 و31 ديسمبر 929 بحسب التقويم الميلادي. سبقه عقد 910 ولحقه عقد 930.

أحداث

 معركة خونكيرا (920)

مواليد

 أبو علي الحاتمي (922)
 أبو إسحاق الصابي (925)
 أديلايد من إيطاليا (929)
 جونغجونغ الأول ملك غوريو (923)
 لويس الرابع ملك فرنسا (921)
 أردونيو الرابع ملك ليون (926)
 باسيل ليكابينوس (925)
 بورل الثاني (927)
 غونزالو مينيديس (925)
 القاسم بن علي العياني (922)
 أبي نو سيمي (921)

وفيات

 اليزيدي (922)
 أبو العباس النيريزي (922)
 فرتون غارسيز ملك نافارا (922)
 إدوارد الكبير (924)
 الحسين بن منصور الحلاج (922)
 نقولا ميستيكوس (925)
 روبير الأول ملك فرنسا (923)
 إلفورد من وسكس (924)
 دميانه الطرسوسي (924)
 غونزالو بيتوتيث (929)
 ابن خزيمة (924)

كتب

 موسوعة حضارة العالم (2002) لأحمد محمد عوف.

مراجع

روابط خارجية

 تصفح سنة بسنة عقد 920 ابتداءً من

عقد 920


Elizabeth Louise "Liz" Kendall (født 11. juni 1971 i Abbots Langley nær St Albans i Hertfordshire) er en britisk politiker, der i 2015 stillede op som kandidat til posten som leder af Labour.

Valget af  Ed Milibands efterfølger
Posten som Labours leder blev ledig, da Ed Miliband gik af i maj 2015.

Urafstemningen om posten startede den 14. august.  Den 12. september 2015 blev der offentliggjort, at Jeremy Corbyn havde fået 59,5 procent af stemmerne, og at han dermed var valgt som Labours leder.

De resterende stemmer fordelte sig med 19,0 procent til Andy Burnham, 17,0 procent til Yvette Cooper og 4,5 procent til Liz Kendall.

Medlem af Underhuset
Siden 2010 har Liz Kendall været medlem af Underhuset for Leicester West i Leicestershire.

Skyggeminister
Liz Kendall har været skyggeminister for omsorg og ældre siden oktober 2011.

Referencer

Eksterne henvisninger

Britiske politikere fra Labour
Medlemmer af Underhuset

Liz Kendall


Laurențiu Avram (n. ?? , Șomcuta Mare, jud. Maramureș – d. 1955, Zalău) a fost un deputat în Marea Adunare Națională de la Alba Iulia, organismul legislativ reprezentativ al "tuturor românilor din Transilvania, Banat și Țara Ungurească", cel care a adoptat hotărârea privind Unirea Transilvaniei cu România, la 1 decembrie 1918.

Biografie
A urmat Seminarul teologic din Gherla după care a funcționat ca preot și a colaborat la diverse publicații religioase transilvănene. La 18 aprilie 1919 a fost unul dintre organizatorii festivității de primire a trupelor române în orașul Șimleul Silvaniei. După Unire, Laurențiu Avram a activat ca preot în satul Chieșd.

Note

Bibliografie
 Ioan I. Șerban, Nicolae Josan, Dicționarul Personalităților Române. Trimișii românilor transilvăneni la Marea Adunare Națională de la Alba Iulia, Alba Iulia, 2003.

Lectură suplimentară
 Gelu Neamțu, Mircea Vaida-Voevod, 1 decembrie 1918. Mărturii ale participanților, Editura Academiei Române, 2005. (ISBN 973-27-1258-9)
 Ioan I. Șerban, Nicolae Josan, Dicționarul Personalităților Române. Trimișii românilor transilvăneni la Marea Adunare Națională de la Alba Iulia, Alba Iulia, 2003. (ISBN 973-8141-90-7)
 Daniela Comșa, Eugenia Glodariu, Maria M. Jude, Clujenii și Marea Unire, Cluj Napoca, 1998. (ISBN 973-0007-24-1)

Legături externe
 Centenarul Marii Uniri: Au fost și la Alba Iulia
 Adunarea de la Alba Iulia, organ reprezentativ și democratic al poporului român din Transilvania
 Centenar 100. Marii oameni politici ai României

Vezi și
 Lista delegaților la Marea Adunare Națională de la Alba Iulia

Decese în 1955
Delegați la Marea Adunare Națională de la Alba Iulia
Preoți creștini români

Laurențiu Avram


A Maxwell material is the most simple model viscoelastic material showing properties of a typical liquid. It shows viscous flow on the long timescale, but additional elastic resistance to fast deformations.   It is named for James Clerk Maxwell who proposed the model in 1867.  It is also known as a Maxwell fluid.

Definition

The Maxwell model is represented by a purely viscous damper and a purely elastic spring connected in series, as shown in the diagram.  In this configuration, under an applied axial stress, the total stress,  and the total strain,  can be defined as follows:

where the subscript D indicates the stress–strain in the damper and the subscript S indicates the stress–strain in the spring.  Taking the derivative of strain with respect to time, we obtain:

where E is the elastic modulus and η is the material coefficient of viscosity.  This model describes the damper as a Newtonian fluid and models the spring with Hooke's law.

If, instead, we connect these two elements in parallel, we get the generalized model of a solid Kelvin–Voigt material.

In a Maxwell material, stress σ, strain ε and their rates of change with respect to time t are governed by equations of the form:

or, in dot notation:

The equation can be applied either to the shear stress or to the uniform tension in a material. In the former case, the viscosity corresponds to that for a Newtonian fluid. In the latter case, it has a slightly different meaning relating stress and rate of strain.

The model is usually applied to the case of small deformations. For the large deformations we should include some geometrical non-linearity. For the simplest way of generalizing the Maxwell model, refer to the upper-convected Maxwell model.

Effect of a sudden deformation

If a Maxwell material is suddenly deformed and held to a strain of , then the stress decays on a characteristic timescale of , known as the relaxation time. The phenomenon is known as stress relaxation.

The picture shows dependence of dimensionless stress
upon dimensionless time :

If we free the material at time , then the elastic element will spring back by the value of

Since the viscous element would not return to its original length, the irreversible component of deformation can be simplified to the expression below:

Effect of a sudden stress

If a Maxwell material is suddenly subjected to a stress , then the elastic element would suddenly deform and the viscous element would deform with a constant rate:

If at some time  we released the material, then the deformation of the elastic element would be the spring-back deformation and the deformation of the viscous element would not change:

The Maxwell model does not exhibit creep since it models strain as linear function of time.

If a small stress is applied for a sufficiently long time, then the irreversible strains become large. Thus, Maxwell material is a type of liquid.

Effect of a constant strain rate
If a Maxwell material is subject to a constant strain rate then the stress  increases, reaching a constant value of

In general

Dynamic modulus
The complex dynamic modulus of a Maxwell material would be:

Thus, the components of the dynamic modulus are :

and

The picture shows relaxational spectrum for Maxwell material. The relaxation time constant is .

See also
Burgers material
Generalized Maxwell model
Kelvin–Voigt material
Oldroyd-B model
Standard linear solid model
Upper-convected Maxwell model

References

Non-Newtonian fluids
Materials science
James Clerk Maxwell

Maxwell material


Le traité de Vienne, conclu le 27 mai 1657, concrétisait l'alliance de l'Autriche et de la Pologne pendant la première guerre du Nord.
Par ce traité, Léopold I promet d'aider Jean II Casimir avec 12 000 hommes contre l'alliance suédo-brandebourgeoise. Ces troupes devaient être entretenues aux frais de la Pologne et franchirent la frontière polonaise en juin.

Ce traité fait suite à celui, homonyme, de 1656, qui n'avait pu se concrétiser à cause de la mort de son signataire, l'empereur Ferdinand III de Habsbourg.

Références

Bibliographie

1657 en Europe
Vienne
Vienne
Vienne
1657
Alliance militaire impliquant le Saint-Empire romain germanique
Alliance militaire du XVIIe siècle

Traité de Vienne (1657)


Shintaro Shimada (født 5. december 1995) er en japansk fodboldspiller, som spiller for den japanske fodboldklub Omiya Ardija.

Referencer

Eksterne henvisninger

Fodboldspillere fra Japan

Shintaro Shimada


බුදු දහමට අනුව යම් දැණුමක් නිවනට මග පෙන්වයිද එම දැනුම විජ්ජා හෙවත් විද්‍යා නම්වේ. අවිද්‍යාව දුරුකල විට විද්‍යාව පහලවෙන බව බුදු දහමේ ආධානග්‍රාහයකි.සසරට හේතුව අවිද්‍යාව වේ.හේතු පල වාදයට අනුව හේතුව අවිද්‍යාව වන විට පලය වන්නේ සසරය. එලෙසම විද්‍යාව හේතුව වන විට එහි  පලය නිර්වාණයය වේ.මෙහි විද්‍යාව ලෙස සදහන් වනුයේ නවීන බටහිර  විද්‍යාව නොව ලෝකෝත්තර  චතුරාර්ය සත්‍යය පිලිබඳ දැනීම නම්වූ විද්‍යාවයි. විද්‍යාව යනු සත්‍ය  ,ප්‍රඥාව, ධර්මය,ශාස්‌ත්‍රය යන ලෙසද අර්ථය ගෙනදීම තුල පසුව සිංහල භාෂාව තුල නවීන බටහිර විද්‍යාව ලෙස පරිණාමනය කරවිය.

ආශ්‍රිත ලිපි
 අවිද්‍යාව (බුදු දහම)
 විද්‍යාව
 විද්‍යාව (හින්දු සංකල්පය)
 ත්‍රිවිද්‍යා
 අෂ්ඨ විද්‍යා

බුදු දහම
දාර්ශනික සංකල්ප

විද්‍යාව (බෞද්ධ සංකල්පය)


Mandideep (en hindi: मंडीदीप) es una localidad de la India en el distrito de Riasen, estado de Madhya Pradesh.

Geografía
Se encuentra a una altitud de 448  a 23 km de la capital estatal, Bhopal, en la zona horaria UTC +5:30.

Demografía
Según estimación 2010 contaba con una población de 69 306 habitantes.

Referencias

Enlaces externos

Localidades de Madhya Pradesh

Mandideep


පිලිප්ගේ ගල් පාඬියා (Garra phillipsi) යනුවෙන් හැඳින්වෙන්නේ Cyprinidae කුලයට අයත් මිරිදිය මත්ස්‍ය විශේෂයකි. මොවුන් ශ්‍රී ලංකාවට ආවේණික ය.

ආශ්‍රේයයන්

Garra
ශ්‍රී ලංකාවේ මිරිදිය මත්ස්‍යයෝ
1933දී විස්තර කළ මත්ස්‍යයින්

Garra phillipsi


San Antonio es el distrito número dos del cantón de Escazú, de la provincia de San José, en Costa Rica, fundado en el año de 1848.

El distrito se caracteriza por sus populares desfiles de boyeros, reconocidos a nivel nacional, y por ser el distrito más rural del cantón, a diferencia de los otros que presentan más urbanismo. Además, es reconocido por sus populares casas de adobe.

Toponimia
El nombre del distrito proviene en honor a San Antonio de Padua, patrono del distrito de San Antonio y de la Iglesia de San Antonio de Padua, localizada en el centro del distrito.

Historia
En Ley n.º 63 del 4 de noviembre de 1825, se hace mención a Escazú como un distrito del Departamento Occidental, uno de los dos en que se dividió, en esa oportunidad, el territorio del Estado. En el Registro de Linderos de los barrios y cuarteles del Departamento de San José, del 30 de noviembre de 1841, aparece Escazú como un barrio, con San Antonio registrado como un barrio en el momento.

En 1848, se inicia en Costa Rica la división político-administrativa de todo el territorio nacional mediante el Régimen Cantonal, y se declara bajo el decreto n.º 167 del 7 de diciembre, a la Villa de Escazú como Cantón, el cual para esa época abarcaba las poblaciones de Santa Ana, Mora y Puriscal. La primera población en separarse fue Puriscal el 7 de agosto de 1868, seguida de Mora el 25 de mayo de 1883, y por último Santa Ana el 29 de agosto de 1907.

Ubicación
Se ubica en el sur del cantón y limita al norte con el distrito de Escazú, al oeste con el cantón de Santa Ana, al sur con los cantones de Mora y Acosta y al este con el cantón de Alajuelita.

Geografía

Demografía

San Antonio de Escazú tradicionalmente ha incluido la mayor parte de las zonas rurales del cantón de Escazú. Antes del Censo Nacional del año 2000 se presenta un ligero ordenamiento territorial en Escazú, propiciado principalmente por la expansión urbana de los dos distritos restantes, y San Antonio de Escazú ve reducida su extensión territorial de 17,69 km² a la actual.

De acuerdo con el Censo 2011, un pequeño porcentaje de la población de San Antonio (411 habitantes, un 2% del total distrital) reside en área rural, generalmente en el sector conocido como Cerros de Escazú. En el caso de la población nacida en el extranjero, San Antonio presenta el siguiente ordenamiento. Según el mismo censo, el distrito posee más de 6 475 viviendas, aproximadamente.

Concejo de distrito
El concejo de distrito de San Antonio vigila la actividad municipal y colabora con los respectivos distritos de su cantón. También está llamado a canalizar las necesidades y los intereses del distrito, por medio de la presentación de proyectos específicos ante el Concejo Municipal. El presidente del concejo del distrito es el síndico propietario del partido cantonal Yunta Progresista Escazuceña, Denis Gerardo León Castro.

El concejo del distrito se integra por:

Organización territorial
El distrito de San Antonio se conforma por las siguientes comunidades o barrios:

 Bebedero
 Bello Horizonte (parte)
 Centro
 El Carmen
 La Nuez
 Palo Campana
 Santa Teresa
 Tejarcillos
 Torrotillo
 Vista de Oro

Cultura

Educación
Ubicadas propiamente en el distrito de San Antonio se encuentran los siguientes centros educativos:

 Liceo de Escazú
 Colegio Técnico Profesional (C.T.P.) de Escazú
 Sección Nocturna del C.T.P. de Escazú

Sitios de interés

 Cerros de Escazú
 Iglesia San Antonio de Padua
 Plaza San Antonio
 Estadio Municipal Ramón Madrigal
 Estadio Nicolás Masís

Transporte

Carreteras
Al distrito lo atraviesan las siguientes rutas nacionales de carretera:
 Ruta nacional 105

Referencias

Enlaces externos
 Municipalidad de Escazú

Distritos del cantón de Escazú

San Antonio de Escazú


L'acrylate de propyle est un composé chimique de formule . C'est l'ester d'acide acrylique  et de  . Il se présente sous la forme d'un liquide incolore soluble dans l'eau. Il tend à polymériser et doit donc être stocké et distribué avec des stabilisants.

L'acrylate de propyle peut être produit en faisant réagir de l'acide acrylique ou de l'acrylate de méthyle  avec du .

Ce composé est utilisé comme monomère pour produire des polymères en émulsion ou en solution pour peintures acryliques.

Notes et références

Ester acrylique

Acrylate de propyle


Un lélé est un rameau verticillé du bois-lélé (Quararibea turbinata, Quararibea spp., Rinorea pubiflora), employé dans les Antilles et en Guyane, pour mélanger les cocktails au rhum, notamment le ti-punch.

On l'appelle également bois lélé, bâton lélé, lele stick ou swizzle stick.

Quararibea turbinata est un petit arbre devenant rare en Martinique car surexploité pour la fabrication des lélés.

Notes et références

Voir aussi

Articles connexes
 Cuisine antillaise
 Touillette

Ustensile de cuisine
Cuisine antillaise
Décoration pour cocktail

Lélé (ustensile)