Problema lui Monty Hall este o problemă de logică, sub forma unui joc de probabilitate, bazată în mare pe concursul televizat american Let's Make a Deal ("Hai să facem o înțelegere") și numită după gazda inițială a emisiunii, Monty Hall. Problema a fost adresată inițial într-o scrisoare a lui Steve Selvin către revista American Statistician ("Statisticianul american") în 1975. A devenit faimoasă ca întrebare adresată în scrisoarea unui cititor, Craig Whitaker, și citată într-o rubrică numită "Ask Marilyn" ("Întreab-o pe Marilyn"), întreținută de Marilyn vos Savant, din revista Parade, în anul 1990:

Răspunsul lui vos Savant, care figura în Guinness World Records ca femeia cu cel mai înalt IQ, a fost acela că concurentul ar trebui să-și schimbe alegerea la cealaltă ușă. În mod normal, concurenții care schimbă au două din trei (2/3) șanse de a câștiga automobilul, în timp ce concurenții care rămân la alegerea inițială au doar una din trei (1/3) șanse.

Probabilitățile rezultate depind de presupuneri specifice despre cum își aleg ușile concurentul și gazda. Un indiciu cheie este acela că, în condițiile standard, există mai multe informații despre ușile 2 și 3 care nu erau disponibile la începutul jocului, atunci când ușa cu numărul 1 a fost aleasă de către jucător: acțiunea conștientă a gazdei adaugă valoare ușii pe care a ales să nu o elimine, dar nu și celei alese inițial de concurent. Alte scenarii posibile decât cel descris pot dezvălui informații suplimentare diferite, sau deloc, și rezulta în probabilități diferite.

Mulți cititori ai rubricii lui vos Savant au refuzat să creadă că schimbarea opțiunii inițiale este benefică în ciuda explicației oferită de aceasta.  După apariția problemei în revista Parade, aproximativ 10.000 de cititori, dintre care aproape 1000 cu doctorat PhD, au scris revistei, majoritatea susținând că vos Savant se înșală. Chiar și cu explicații, simulări și demonstrații matematice formale, mulți oameni tot nu acceptă că schimbarea opțiunii este cea mai bună soluție. Paul Erdős, unul dintre cei mai prolifici matematicieni din istorie, a rămas neconvins până i-a fost arătată o simulare computerizată confirmând rezultatul prezis.

Problema este un paradox de tipul veridic, deoarece răspunsul corect (acela că ar trebui să schimbi opțiunea inițială) este atât de contraintuitiv încât poate părea absurd, dar cu toate acestea este demonstrabil adevărat. Problema lui Monty Hall este, matematic vorbind, echivalentă cu mai vechea problemă a celor trei prizonieri, descrisă în rubrica "Mathematical Games" ("Jocuri matematice"), întreținută de Martin Gardner, din revista Scientific American din 1959 și cu problema celor trei scoici, descrisă în cartea lui Gardner - "Aha! Gotcha" ("Aha! Te-am prins"), dar și cu mult mai vechiul paradox al cutiei lui Bertrand.

Ipoteze:
O bună înțelegere a problemei începe cu clarificarea ipotezelor jocului:

 Gazda va deschide întotdeauna o altă ușă decât cea aleasă de participant.
 Gazda va dezvălui întotdeauna o capră, ci nu o mașină.
 Gazda va oferi întotdeauna posibilitatea participantului să își schimbe opținunea inițială cu ușa rămasă închisă.

Înțelegerea problemei
Cei mai mulți oameni consideră că opțiunea de a schimba ușa nu contează pentru că probabilitatea de a alege mașina este 50/50. Acest lucru ar fi adevărat dacă gazda ar deschide o ușă la întâmplare, dar nu este cazul; ușa deschisă depinde de opțiunea inițială a participantului, deci nu este o alegere independentă. Înainte ca gazda să deschidă o ușă probabilitatea ca mașina să fie în spatele oricărei uși  este de 1/3. Dacă mașina este în spatele primei uși, gazda poate deschide fie ușa a doua, fie ușa a treia, deci probabilitatea ca mașina să fie în spatele primei ușii și gazda să deschidă ușa a treia este 1/3*1/2=1/6. Dacă mașina este în spatele ușii a doua (și participantul a ales prima ușă), gazda trebuie să deschidă ușa a treia, deci probabilitatea ca mașina să fie în spatele celei de-a doua uși și gazda să deschidă ușa a treia este de 1/3*1=1/3. Acestea sunt singurele situații în care gazda deschide ușa a treia, deci dacă participantul a ales prima ușă și gazda deschide ușa a treia, este de două ori mai probabil ca mașina să fie în spatele uși a doua. Esența problemei este că dacă mașina este în spatele ușii a doua, gazda trebuie să deschidă ușa a treia, dar dacă mșina se află în spatele primei uși, gazda poate deschide oricare din celelalte două.

Pentru a înțelege de ce probabilitatea câștigării automobilului crește prin schimbarea opțiunii inițiale, un instrument ajutător este înmulțirea numărului ușilor dintre care se poate alege de la 3 la 100. Inițial gazda oferă posibilitatea alegerii unei singure uși dintr-un total de 100, deci probabilitatea ca premiul cel mare să se afle acolo este una dintr-o sută, adică 1%, iar probabilitatea ca el să nu se afle acolo este de 99%. În următorul pas, gazda, care știe ce e în spatele ușilor, deschide toate celelalte uși necâștigătoare cu excepția uneia dintre ele, rămânând astfel numai 2 uși închise, cea aleasă inițial de concurent și cea lăsată de gazdă în mod conștient de conținutul ei. Deși mai sunt doar 2 uși închise, probabilitatea pentru fiecare dintre ele de a fi cea câștigătoare, în mod evident, nu este egală. Singurul caz în care ușa lăsată de gazdă ar fi necâștigătoare, ar fi acela în care concurentul ar fi nimerit din prima încercare ușa câștigătoare, iar probabilitatea ca acest lucru să se fi întâmplat este de 1%, deci în proporție de 99% sigur ușa câștigătoare este cea lăsată de gazdă.

Același lucru e valabil dacă reducem numărul ușilor la 5. Probabilitatea ca concurentul să aleagă ușa câștigătoare din prima încercare este de una din cinci (1/5), adică de 20%, deci probabilitatea ca ușa câștigătoare să fie una dintre celelalte patru este de 80%. În momentul în care gazda alege să deschidă trei uși necâștigătoare și să lase închisă doar una dintre cele patru, probabilitatea ca aceasta să ascundă premiul cel mare este de 80%.

Aceeași logică se aplică și în cazul variantei cu numărul minim de uși în care jocul este posibil, adică trei, doar că în acest caz
numărul redus de uși creează impresia că probabilitatea pentru cele două uși rămase, de a fi câștigătoare, este de 50%, când de fapt este de 33,3% față de 66,6% (sau 1/3 față de 2/3).

{| class="wikitable" style="margin:left; text-align: center;"
|-
! Număr de uși || Probabilitatea alegerii ușii câștigătoare din prima încercare || Probabilitatea ca ușa câștigătoare să fie una dintre celelalte
|-
| 100 || 1% || 99%
|-
| 50 || 2% || 98%
|-
| 25 || 4% || 96%
|-
| 20 || 5% || 95%
|-
| 10 || 10% || 90%
|-
| 5 || 20% || 80%
|-
| 4 || 25% || 75%
|-
| 3 || 33,(3)% || 66,(6)%
|}

Furia mediatică întâmpinată de către vos Savant

Vos Savant a scris în prima rubrică dedicată problemei lui Monty Hall că jucătorul ar trebui să-și schimbe alegerea. Aceasta a primit mii de scrisori din partea cititorilor ei, din care vasta majoritate, inclusiv multe de la cititori cu doctorate, dezaprobau răspunsul acesteia. Între 1990-1991, aceasta dedică paradoxului încă trei artiole în revista Parade. Numeroase exemple de scrisori ale cititorilor articolelor lui vos Savant sunt prezentate și discutate în cartea "Dilema Monty Hall: o iluzie cognitivă prin excelență" a lui Donald Granberg.

Discuția a primit răspunsuri și pe alte căi, de exemplu, în rubrica de ziar "The Straight Dope" a lui Cecil Adams, și a apărut în ziare importante precum New York Times.

În încercarea de a-și clarifica răspunsul, vos Savant a propus un joc cu scoici  pentru ilustrare: "Te uiți în altă parte, iar eu pun un bob sub una dintre scoici. Apoi îți cer să pui degetul pe o scoică. Șansele ca alegerea ta să conțină un bob sunt de 1/3, de acord? Apoi pur și simplu îndepărtez o scoică goală dinte celelalte două rămase. Din moment ce pot să fac asta (și o voi face) indiferent de ce ai ales tu, nu am aflat nimic care să ne permită să revizuim șansele pentru scoica de sub degetul tău". Aceasta a propus și un exemplu similar cu trei cărți de joc.

Vos Savant a comentat spunând că deși anumită confuzie a fost cauzată de faptul că unii cititori nu au realizat că trebuie să presupună că gazda trebuie să dezvăluie întotdeauna o capră, aproape toți numeroșii ei corespondenți au înțeles corect presupunerile problemei, și încă erau convinși inițial că răspunsul acesteia, acela de a schimba ușa, era greșit.

Referințe

Teoria jocurilor
Paradoxuri

Problema lui Monty Hall


«Big city dreams» —en español: «Sueños de la gran ciudad»— es una canción interpretada por la banda estadounidense Never Shout Never, perteneciente a los EP The yippee y Never Shout Never, ambos de 2009. Fue posteriormente incluida en el álbum recopilatorio Year one (2011).

La canción fue escrita por Christofer Drew, vocalista y entonces único integrante de Never Shout Never. A menudo es escrito también como «Bigcitydreams». Fue incluida en el setlist del Time travel tour.

Video musical
El video musical de la canción fue filmado en Brooklyn y dirigido por Isaac Ravishankara. Inicia con Chris Drew conversando con una chica, la cual al irse se ve lleva uno de los extremos de una soga atado al pie. Chris toma su guitarra y comienza a interpretar la canción hasta el final del primer coro, cuando encuentra el otro extremo de la soga y comienza a seguirlo hasta encontrar a la chica, la que corre hasta elevarse como una cometa.

Posicionamiento en listas

Referencias

Canciones de 2009
Canciones de Never Shout Never
Canciones en inglés
Canciones de indie rock

Big city dreams


Enknach ist der Name folgender Orte:

 Enknach (Gemeinde Neukirchen), Ortschaft der Gemeinde Neukirchen an der Enknach, Bezirk Braunau am Inn, Oberösterreich

Enknach ist der Name folgender Gewässer:

 Enknach (Inn), rechter Nebenfluss des Inns in Oberösterreich

Enknach


Katarina II je prvi album srpske rock grupe Ekatarina Velika. Album je izdan 1984. godine, a u to vrijeme bend nosi naziv Katarina II. Snimanje albuma započeto je u Beogradu, ali zbog mnogobrojnih problema, uglavnom vezanih za kvalitetu uvjeta rada, album je snimljen i izdat za slovensku diskografsku kuću ZKP RTLJ.

Pjesme
(Muzika i aranžman - Katarina II, tekstovi pjesama - Milan Mladenović, osim tamo gdje je drugačije naznačeno)
 "Aut" - 3:47
 "Vrt" - 3:43 (tekst: D. Mihajlović)
 "Platforme" - 3:01 (tekst: D. Mihajlović)
 "Radostan dan" - 4:06
 "Geto" - 4:57
 "Treba da se čisti" - 13:32 (tekst: M. Mladenović, D. Mihajlović)
 "Ja znam" - 3:09
 "Kad krenem ka" - 4:59 (tekst: M. Mladenović, M. Stefanović, B. Pečar)
 "Treba da se čisti 2" (Instrumental) - 2:48
 "Jesen" - 4:58

Glazbenici

Članovi grupe
 Milan Mladenović - glas, gitara
 Margita Stefanović - klavijature
 Dragomir Mihajlović - gitara
 Bojan Pečar - bas-gitara
 Ivan Vdović - bubnjevi

Gosti
 Mario Čelik - Conga bubnjevi
 Jurij Novoselić (Film) - saksofon

Literatura
 Janjatović, Petar (2003). Ex YU rock enciklopedija. Beograd: Čigoja štampa
Albumi sastava Ekatarina Velika

Katarina II (album)


Taiki Tamukai (født 24. marts 1992) er en japansk fodboldspiller, som spiller for den japanske fodboldklub Tokushima Vortis.

Referencer

Eksterne henvisninger

Fodboldspillere fra Japan

Taiki Tamukai


Es un Algoritmo de búsqueda de subcadenas simple enunciado por  Michael Oser Rabin y Richard Manning  Karp en 1987. Este algoritmo se basa en tratar cada uno de los grupos de m caracteres del texto (siendo m el número de símbolos del patrón) del texto como un índice de una tabla de valores hash (la llamaremos tabla de dispersión), de manera que si la función hash de los m caracteres del texto coincide con la del patrón es posible que hayamos encontrado un acierto. para verificarlo hay que comparar el texto con el patrón, ya que la función hash elegida puede presentar colisiones.

La función hash tiene la forma   donde  es un número primo grande que será el tamaño de la tabla de dispersión y  se calcula de la forma indicada más abajo.

Para transformar cada subcadena de  caracteres en un entero lo que hacemos es representar los caracteres en una base  que en el planteamiento original coincide con el tamaño del alfabeto. Por tanto el entero  correspondiente a la subcadena de texto  sería:

xi=Ci×Bm-1+Ci-1×Bm-2+...+Ci+m-1

podemos calcular el valor de  en función de .

xi+1=xi×B-Ci×Bm+Ci+m

Es decir, si la cadena es un número en base B, el nuevo valor será el resultado de multiplicar por la base el valor anterior eliminado el dígito de mayor peso (ya que no está en la cadena) y añadiendo como componente de menor peso el valor del nuevo símbolo.

Siguiendo este planteamiento, y dependiendo de la longitud del patrón, el  podría superar el rango de enteros representable por el computador. Para que esto no suceda se usa la función módulo (resto de la división). Como la función módulo es asociativa, podemos calcular el  incrementalmente a partir de cada .

Ejemplo de Implementación

 En el lenguaje de programación Julia.

Referencias

Sergio Talens-Oliag Análisis de algoritmos de búsqueda de un solo patrón. Proyecto Fin de Carrera 1997. U Politécnica de Valencia

Algoritmos de búsqueda
Karp-Rabin

Algoritmo Karp-Rabin


හොන්ඒ රැජින (හංගුල්: 헌애왕후, හන්ජා: 獻哀王后) (964–1029) හෙවත් චොන්චු වැන්දඹු රැජින (천추태후, 千秋太后) යනුවෙන් හඳුන්වන්නේ ගොර්යෝහි ග්යොංජොං රජුගේ තෙවන වල්ලභ රැජිනියයි. ඇගේ පුත්‍රයා වූ ගොර්යෝහි මොක්ජොං රජුගේ බාල වියේ දී ඇය විසින් 997 සිට 1009 දක්වා ගොර්යෝවේ රාජ්‍ය පාලනය මෙහෙයවා ඇත. ඇගේ කථා පුවත එම්ප්‍රස් චොන්චු නම් රූපවාහිනී කතාමාලාව සඳහා පාදක වී ඇත..

චරිතාපදානය
හොන්ඒ රැජින උපත ලැබූයේ ගොර්යෝ රාජධානියේ රාජකීය පෙළපතේ හ්වංජු ශාඛාවේ ය. ඇගේ පියා වූ වං උක් (හංගුල්: 왕욱, හන්ජා: 王旭) යනු ගොර්යෝහි තේජෝ රජු‍ට දාව ඔහුගේ සිව්වන බිසව වූ සින්ජොං රැජිනට (හංගුල්: 신정왕후, හන්ජා: 神靜王后) උපන් පුත්‍රයෙකි. වං උක් තේජෝගේ අටවන පුත්‍රයායි. ඇයට වැඩිමහල් සොහොයුරකු සිටි අතර, වං චි නම් ඔහු අනාගතයේ ගොර්යෝහි සොංජොං රජු බවට පත් විය. ඇගේ නැගණිය පසුව ගොර්යෝහි හ්යොන්ජොං රජුගේ භාර්යාවක බවට පත් විය.

හොන්ඒ රැජින පිය පෙළපත ඔස්සේ තේජෝ රජුගෙන් පැවතෙන්නියක වුව ද, ඇයට ගොර්යෝ රාජකීය පෙළපත් නාමය වූ වං (හංගුල්: 왕, හන්ජා: 王) යන්න ලබා දී නැත. ඒවෙනුවට ඇය සහ ඇගේ නැගණිය විසින් ඇගේ පීතෘපාර්ශ්වීය මිත්තණිය වූ සින්ජොං රැජිනගේ පෙළපත් නාමය වන හ්වංබෝ (හංගුල්: 황보, හන්ජා: 皇甫) යන්න භාවිතා කොට ඇත.

හොන්ඒ රැජින සිය පළමු මස්සිනා වූ ගොර්යෝහි ග්යොංජොං සමග විවාහ වූවා ය. ඇගේ සැමියාගෙන් පසු සිහසුනට පත්වූ ගොර්යෝහි සොංජොං රජු ඇගේ සොහොයුරා වේ. 997දී ඇගේ පුත්‍රයා වූ ගොර්යෝහි මොක්ජොං සිහසුනට පත්වීමත් සමග, ඇය අනුරාජයා බවට පත්වූවා ය. කෙසේනමුත්, ඇය කිම් චි-යැං සමග විවාහයට එකඟ වූ අතර, කිම් චි-යැංගේ පුත්‍රයකුට ඇය උපත ලබාදුන්නා ය. කිම් චි-යැං සිය පුත්‍රයාව සිහසුනට පත් කිරීමට කුමන්ත්‍රණ සිදුකළේ ය.

රජුව මරා දමා සිහසුන පැහැර ග්නනා බවට බවට තර්ජනය කරමින් කිම් චි-යැං විසින් මන්වොල්දේ රාජ මාලිගය ගිනිබත් කිරීමත් සමග, මොක්ජොං රජු ගං ජෝ සෙන්පතියාව කේසොං අගනුවර වෙත කැඳවී ය. ගං ජෝ සෙන්පතියා ක්ෂණිකව කිම් චි-යැං සහ ඔහුගේ ආධාරකරුවන්ට මරණ දණ්ඩනය පැනවී ය.

අනතුරුව ගං ජෝගේ සතුරන් වූ විද්වත් නිලධාරීන් පිරිසක් සෙන්පති රාජ්‍ය පාලනය සියතට ගන්නට සැලසුම් කරන බවට දූසමාන ආරංචි පතුරුවන්නට වූහ. මෙම ආරංචි රජුට ද සැලවූ අතර, රජු ගං ජෝව මරා දැමීමට සැලසුම් කළේ ය. මෙම කුමන්ත්‍රණය සහ රජුගේ සැකය පිළිබඳ ගං ජෝට දැනගන්නට ලැබිණි. ඒ අනුව ඔහු රජු ඇතුළු සිය සතුරන් සියලු දෙනාව විනාශ කරන මෙන් සිය හමුදාවන්ට අණකළේ ය. මොක්ජොං රජුව ඝාතනය කිරීමෙන් පසු, සෙන්පති ගං විසින් ගොර්යෝහි හ්යොන්ජොං සිහසුනට පත්කරන ලදී. චොන්චු රැජිනියව හ්වංජු වෙත පිටුවහල් කෙරිණි. 1029දී ඇය නැවත රාජ මාලිගයට පැමිණි අතර, සුංදොක් මාලිගයේ ඇගේ කුටියේ දී අවසන් හුස්ම හෙළුවා ය.

පවුල
පීතෘපාර්ශ්වීය මුත්තණුවන්
ගොර්යෝහි තේජෝ රජු
පීතෘපාර්ශ්වීය මිත්තණිය
හ්වංජු හ්වංබෝ වංශයේ (හංගුල්: 황주군 황보씨, හන්ජා: 黃州郡 皇甫氏) සින්ජොං රැජින (හංගුල්: 신정왕후, හන්ජා: 神靜王后) (900 – 983 පමණ); හ්වංබෝ ජේගොං (හංගුල්: 황보제공, හන්ජා: 皇甫悌恭) ගේ දියණියයි. තේජෝ රජුගේ සිව්වන භාර්යාවයි.
මාතෘපාර්ශ්වීය මුත්තණුවන්
ගොර්යෝහි තේජෝ රජු
මාතෘපාර්ශ්වීය මිත්තණිය
ජොන්ජු යූ වංශයේ (හංගුල්: 정주유씨, හන්ජා: 貞州柳氏) ජොංදොක් රැජින (හංගුල්: 정덕왕후, හන්ජා: 貞德王后); යු දොක්යොං (හංගුල්: 유덕영, හන්ජා: 柳德英) ගේ දියණියයි. තේජෝ රජුගේ පස්වන භාර්යාවයි.
පියා
වං උක් (හංගුල්: 왕욱, හන්ජා: 王旭) (930 – 969 පමණ), හ්වංජුහි කුමරු (හංගුල්: 황주원군, හන්ජා: 黃州院君), මරණාපරව දේසොං රජ (හංගුල්: 대종, හන්ජා: 戴宗) යන ගෞරව නාමය පිරිනැමිණි. තේජෝ රජුගේ එකොළොස්වන පුත්‍රයායි.
මව
සොන්උයි රැජින (මරණාපරව ලබාදුන් ගෞරව නාමයකි) (හංගුල්: 선의왕후, හන්ජා: 宣義王后); ඇය ඇගේ මවගේ පෙළපත් නාමය වූ යූ (හංගුල්: 유, හන්ජා: 柳) යන්න භාවිතා කරන ලදී.
ස්වාමිපුරුෂයින්
ගොර්යෝහි ග්යොංජොං රජු
කිම් චි-යැං (හංගුල්: 김치양, හන්ජා: 金致陽)
සොයුරු-සොයුරියන්
ගොර්යෝහි සොංජොං රජු
හොන්ජුං රැජින
පුත්‍රයින්
ගොර්යෝහි මොක්ජොං රජු; ග්යොංජොං රජුගේ පුත්‍රයායි. (980 - 1009)
කිම් චි-යැංගේ නම් නොලද පුත‍්‍රයෙක් (1003–1009)

ආශ්‍රේයයන්

බාහිර සබැඳි
 චොන්චු අධිරාජිනිය (කොරියානු බසින්)තද පැහැති අකුරු පෙළ

10වන සියවසේ ආසියාවේ පාලකයින්
ගොර්යෝ ජනයා
කොරියානු රාජකීය බිසෝවරුන්
10වන සියවසේ රාජ්‍ය පාලිකාවන්
964 උපත්
1029 මරණ
11වන සියවසේ ආසියාවේ පාලකයින්
11වන සියවසේ රාජ්‍ය පාලිකාවන්

හොන්ඒ රැජින


Ora et labora bila je ukupno treća i ujedno najduža turneja hrvatskoga pjevača Marka Perkovića Thopsona i njegovog sastava diljem Hrvatske i svijeta.

Pozadina

Sedmi studijski album, nadahnut i nazvan prema krilatici benediktinskog reda, Ora et labora, objavljen je 10. travnja 2013. godine u izdanju diskografske kuće Croatia Records. Na novom albumu izašla je pjesma "Bosna", s povijesnim referencama na kralja Tomislava, kraljicu Katarinu Kotromanić, Drinske mučenice i loše političko i demografsko stanje Hrvata u Bosni te pitanje njegove opstojnosti. Uz povijesnu uspješnicu, na albumu je izašla i ljubavna pjesma "Samo je ljubav tajna dvaju svjetova", koju je posvetio svojoj ženi Sandri. Pjesma je osvojila priznanje nacionalne glazbene televizije CMC za hit godine i Porina u istoj kategoriji.

Album je bio prvi album nekog hrvatskog izvođača u povijesti hrvatske diskografije koji je bio u samom vrhu prodaje na službenoj ljestvici iTunes-a. Naime, u Njemačkoj, Švicarskoj i Austriji, Ora et labora je među prvih pet najprodavanijih albuma zajedno s imenima kao što su The Beatles, Bruce Springsteen, David Bowie, AC/DC i Eric Clapton. Nakon samo tjedan dana, album je dosegao zlatnu nakladu, a nakon tri mjeseca i platinastu. Sveukupno se punih 21 tjedana nalazio na prvom mjestu prodaje u Hrvatskoj i bio najprodavaniji album 2013. godine, što nije uspjelo niti jednom hrvatskom izvođaču do tada.

Izvori

Thompson (sastav)

Ora et labora (koncertna turneja)


Gustav Adolf Fischer (Barmen, 3 de marzo, 1848 - Berlín, 1 de noviembre, 1886) fue un médico y naturalista  alemán recordado por sus exploraciones en África.

Biografía
Fischer nació en Barmen en 1848, hijo de un banquero. Continuó sus estudios superiores en medicina y ciencias naturales en Bonn, Würzburg y Berlín. Se graduó en 1872 y se convirtió en médico militar, primero en un regimiento de Frisia oriental estacionado en Emden, y después se formó en Berlín para unirse a los Afrika Korps, antepasado de la Tropa de protección del África oriental.

Después de haber conocido a Clemens Denhardt, que tenía la intención de organizar una expedición al África oriental ecuatorial, Fischer se embarcó a finales de 1876 en Hamburgo, con él y con su hermano Gustav, hacia el sultanato de Zanzíbar.

Gustav Adolf Fischer recorrió durante siete años, de 1877 a 1883, el este y el centro de África.

En primer lugar exploró los territorios costeros inexplorados del norte de Zanzíbar, desde Mombasa a Lamubai, descubriendo las bocas del río Tana y del río Osi, y luego se decidió a explorar el interior, con el objetivo de llegar a Witulandia (hoy Suazilandia) que había sido explorada por Richard Brenner. Pero Fischer quedó detenido debido a la temporada de lluvias durante un mes en Kipuni, en la desembocadura del Osi. Finalmente llegó a Witu para descubrir que, contrariamente a lo que se creía, el territorio estaba mejor conectado por el Tana. Se quedó allí un mes, y luego volvió a Zanzíbar por Kipini.

Decidió preparar su segundo viaje, esta vez en compañía de los hermanos Denhardt. Salieron de Zanzíbar el 23 de mayo de 1878 para llegar a Malindi, cerca del Sabaki, donde esperaron el final de la temporada de lluvias y después volvieron a Kipini. Luego, cruzaron el interior por el territorio desconocido de los Gallas antes de llegar a Witulandia. Observaron el curioso pueblo de los Wapokomo. Volvieron a Zanzíbar en diciembre de 1878. Fischer, que había sufrido fiebres tropicales, se curó y decidió establecerse allí como médico.  Planeaba visitar la tierra de los masái, pero debía antes de recaudar fondos para ello y, por tanto, solicitó el apoyo de la Sociedad Geográfica de Hamburgo durante tres años y medio de actividad sedentaria.

En octubre de 1882, realizó su tercer gran viaje, en nombre de la Sociedad Geográfica de Hamburgo. Partió de la desembocadura del río Pangani  hacia la tierra de los masái y luego, penetrando  desde la desembocadura del río Pangani, alcanzó el lago Naivasha y a las estribaciones meridionales del Kilimanjaro. Los masái le previnieron de seguir avanzando. Descubrió durante esta expedición una especie de loro nombrada en su honor en 1887 por su amigo Anton Reichenow (1847-1941), como el inseparable de Fischer (Agapornis fischeri). En noviembre de 1883, decidió regresar a Alemania para recaudar nuevamente más fondos.

Hizo otro viaje a África en 1885, para intentar reunirse y encontrar al italiano Gaetano Casati, a Emin Pasha y al ruso de ascendencia alemana Wilhelm Junker, que estaban desaparecidos en el interior, en las provincias ecuatoriales. La expedición fue equipada con fondos del hermano de Junker y fue en vano. Llegaron justo hasta el lago Victoria, pero no consiguieron, como él deseaba, ganar las fuentes del Alto Nilo. Fueron por Kavirondo hasta el lago Naivasha y la tierra de los Kikuyu. Finalmente llegaron a Zanzíbar 21 de junio de 1886. Fischer regresó a Berlín, minado por las fiebres tropicales. Murió el 11 de noviembre de 1886.

Es reconocido en los nombres de un buen número de animales, incluyendo el ya mencionado "inseparable de Fischer", Agapornis fischeri.

Obras literarias
Público varias obras recogiendo sus experiencias en África, destacando:
 Mehr Licht im dunkeln Weltteil (Hamburgo, 1885) [Más luz en la oscuridad de África].
 «Bericht über die im Auftrage der Geographischen Gesellschaft in Hamburg unternommene Reise in das Massai-Land». I. Allgemeiner Bericht. — Mitt. Geogr. Ges. Hamburg 5 (1882-1883): 36-99. (publicado en 1885) [Informe llevado a cabo en nombre de la Sociedad Geográfica en Hamburgo de un viaje a la tierra Maasai. I. Informe General.]
 «Bericht über die im Auftrage der Geographischen Gesellschaft in Hamburg unternommene Reise in das Massai-Land». II. Begleitworte zur Original-Routenkarte Tafel VII. — Mitt. Geogr. Ges. Hamburg 5 (1882-1883): 189-237. [Informe... II Palabras sobre la hoja de ruta original]

También escribió artículos para Zeitschrift für Ethnologie y para el European Physical Journal (Verhandlungen) de la Sociedad Geográfica de Hamburgo.

Referencias

Enlaces externos

Exploradores de África del siglo XIX de Alemania
Médicos de Alemania del siglo XIX
Fallecidos en Berlín

Gustav Fischer


Diyoptri, Optik'te bir merceğin veya aynanın optik gücünü (kırma gücünü) ifade eden birimdir. Odak mesafesinin tersi şeklinde ifade edilir (1/f), Örneğin büyütme gücü 5 diyoptri olan bir mercek paralel gelen ışık huzmesini 1/5m = 20 cm'ye odaklar. İnce kenarlı mercekler pozitif, kalın kenarlı mercekler de negatif diyoptri değerlerine sahiptir. Bu terim Fransız oftalmolog Felix Monoyer tarafından 1872'de ortaya atılmıştır. Aynı birim SI birim sisteminde 1/metre olarak geçer (m−1).

Optik kuvvetin diyoptri cinsinden gösterilişi, iki farklı mercek arka arkaya konulduğunda toplam optik kuvvet her ikisinin diyoptrileri toplamına yakın olduğu için kullanışlıdır.

Gözlük numaralarında belirtilen rakamlar da gözlük camlarının diyoptri değerleridir. SPH +0.50 bir gözlük camının odak mesafesi 1/0.5 = 2m. dir.

Optik birimleri
Optik
SI olmayan metrik birimler

Diyoptri


An Habenaria ichneumonea in uska species han Liliopsida nga syahan ginhulagway ni Olof Swartz, ngan ginhatag han pagkayana nga asya nga ngaran ni John Lindley. An Habenaria ichneumonea in nahilalakip ha genus nga Habenaria, ngan familia nga Orchidaceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Habenaria

Habenaria ichneumonea


Ontario est une ville américaine située dans le comté de Richland, dans l'Ohio. Selon le recensement de 2020, sa population est de .

Liens externes

City dans l'Ohio
Comté de Richland (Ohio)

Ontario (Ohio)


Les élections législatives françaises de 1951 se tiennent le . Ce sont les deuxièmes élections législatives de la Quatrième République.

Mode de scrutin

Représentation proportionnelle plurinominale suivant la méthode du plus fort reste dans 103 circonscriptions, conformément à la loi des apparentements : les listes qui se sont « apparentées » avant l'élection remportent tous les sièges de la circonscription si leurs voix ajoutées obtiennent la majorité absolue des suffrages exprimés. Il y a  à pourvoir.
Le vote préférentiel est admis.

Les législateurs ne voulant pas que les circonscriptions dépassent les 10 sièges, le département est découpé en 3 circonscriptions.

 la première correspond à l'Arrondissement de Dunkerque, elle est dotée de 4 sièges ;
 la deuxième regroupe l'Arrondissement de Lille, qui élit 10 députés ;
 la troisième englobe le reste du département soit les Arrondissements de Douai, Valenciennes, Cambrai et Avesnes et élit également 10 sièges.

Élus

Résultats

Première circonscription  (Dunkerque)

 Il n'y a pas d'apparentement de conclu.
 Les sièges sont répartis à la proportionnelle entre tous les partis.

Deuxième circonscription  (Lille)

 Les listes de la SFIO, du MRP, du CNIP et du RGR se sont apparentées.
Leurs voix cumulées représentant plus de 50% des exprimés, les sièges sont répartis à la proportionnelle entre ces listes.

Troisième circonscription (Douai-Valenciennes-Cambrai-Avesnes)

 Les listes de la SFIO et du MRP se sont apparentées.
 Leurs voix cumulées de l'apparentement représentant moins de 50% des exprimés, les sièges sont répartis à la proportionnelle entre toutes les listes.
 Le score de l'apparentement est considéré comme celui d'une liste pour la répartition générale, ensuite la répartition interne des sièges entre apparentées se fait également à la proportionnelle.

Articles connexes
 Liste des circonscriptions législatives du Nord
 Liste des députés du Nord
 Élections législatives françaises de 1951

Notes et références

Nord
Législatives, 1951

Élections législatives de 1951 dans le Nord


Martínez Ruiz ist der Familienname folgender Personen:

 José Martínez Ruiz (1873–1967), spanischer Schriftsteller
 Raúl Martínez Ruiz (* 2003), mexikanischer Fußballspieler

Martínez Ruiz


භූමි සැකැස්ම භූ රූප විද්‍යාත්මක ඒකකයක් ගණයට වැටේ. සිතියම් විද්‍යාවේ ඒකකයක් ලෙස, භෞම කොටසක් ලෙස , භූමි දර්ශනයේ මතුපිට සැකැස්ම හා ස්ථානගත වීම ලෙස පුළුල්ව එය අර්ථ දැක්වේ. උන්නතාංශය, ආනතිය, දිශානතිය, ස්තරීභවනය, පාෂාණ නිරාවරණය හා පස් වර්ගය යන ලක්ෂණ මත භූමි සැකැස්ම වර්ගීකරණය කෙරේ.

ඒවාට වැටි, ගොඩැලි, කඳු, අගාධ, නිම්න, ගංඟා හා තවත් මූලයන් රාශියක් අයත් වේ.

ඉහළ මට්ටමේ භූමි සැකැස්මවල් සඳහා සාගර හා මහාද්වීප උදාහරණ සපයයි. තවදුරටත් හඳුනාගත හැකි ඉහළ මට්ටමේ භූමි සැකැස්මවල් ලෙස කඳු මුදුන්, උරස් වැටි හා පසු ආනතීන් වැනි භූ සැකසුම් මූලයන් සැලකිය හැකිය.

ඇතැම් මව් භූ සැකසුම් මූලයන් වන්නේ වලවල්, කඳු මුදුන්, අගල්, හෙල්, දුර්ග, තටාක, තැනි ආදියයි. ස්වයංක්‍රීය තාක්ෂණයන් යොදා ගෙන මේවා බොහෝ දුරට අංකිත උන්නතාංශ ආකෘතියක් ඔස්සේ උකහා ගත හැකිය. ඒවායේ දී දත්ත එක් රැස් කර ගන්නේ නුතන චන්ද්‍රිකා, ස්ටීරියන් ඒරියල්, මිනින්දෝරු කැමරා ආදිය යොදා ගෙනයි. මෑතක් වන තුරුම ඒවැනි දත්ත කුලකයන්හි දත්ත සකස් කිරීමට මිනිස් පැය ගණනාවක් ගතවන "පොළව මත පා තැබීම" සිදු කළ යුතු විය. භූමි මතුපිටෙහි තුන්වන මානය භූ විෂමතාවයයි. ජලය යට භූ විෂමතාවයක් විස්තර කිරීමේ දී අගාධමිතිය යන පදය භාවිතා කෙරේ. භූ ලක්ෂණය ඒ තුළ සාර්ථයක් වන අතර සමෝච්ච සිතියම්වල දි භාවිතා කෙරේ.

මූලික භූමි සැකැස්මවල් ඛණ්ඩ, භූ විෂමතා ඒකක, දෙන ලද විශාලනයක දී,පරිමාණයක දී, කුඩාම සමප්‍රභව භූ මතුපිට බෙදීම් වේ. ඒවා රූප විද්‍යාත්මක වශයෙන් සාපේක්ෂව සම ප්‍රභව ගුණාංග සහිත ප්‍රදේශ වේ. එය විඛන්ඩතා රේඛා මඟින් වටවී ඇත. කඳු වැටියක සානුවක් මීටර් සිය ගණනක සිට කිලෝමීටර් ගණනක් දක්වා විචල්‍ය පරිමාණවලදී දැක ගත හැකිය. එබැවින් බිම් සැකසුම්වල අවකාශීය ව්‍යාප්ති පරිමාණය පරායත්ත වන අතර පස් හා භූ ස්ථර සඳහා ද එලෙසම වේ.

භූ සැකසුම් ජනනයේ දී භූ විෂමතාවල සිට ඛාදනය හා අවසාදනය දක්වා සාධක රාශියක් බලපායි. ජෛව විද්‍යාත්මක සාධක ද ඊට බලපායි. උදාහරණ ලෙස වැලි වැටි පද්ධති හා ලවණ වගුරු බිම් වර්ධනයේ දී ගහ කොළෙහි වැදගත්කම හා කොරල්පර සෑදීමේ දී කොරල් හා ඇල්ගීවල කාර්යභාරය සැලකිය යුතුය.

භූ සැකසුම්වල මිනිසා විසින් ඉදි කළ අගල්, ද්වාර, වරාය ආදියත් කාන්තාර, වනාන්තර තණ බිම් හා ගැටුම් ආගාධ ආදියත් අන්තර්ගත වේ.

බොහෝ ලක්ෂණ පෘථිවියට පමණක් සීමා නොවන අතර ග්‍රහ ලෝක හා එවැනි වෙනත් විශ්වීය වස්තූන්ගේ මතුපිට විස්තර කිරීමට පවා යොදා ගත හැකිය.

සටහන්

භූමි සැකැස්ම


Onthophagus knapperti é uma espécie de inseto do género Onthophagus da família Scarabaeidae da ordem Coleoptera.

História
Foi descrita cientificamente pela primeira vez no ano de 1981 por Krikken.

Referências

Ligações externas

knapperti
Coleópteros descritos em 1981

Onthophagus knapperti


Muie Garda este un single al rapper-ului Ombladon, lansat în 2014.

Evoluția în clasamente

Discuri single din 2014

Muie Garda


Mitostemma brevifilis je biljka iz porodice Passifloraceae, roda Mitostemma. Nema sinonima za ovu vrstu.

Raste u Brazilu (gornje područje rasta Rio Grande do Sul i Mato Grosso, Mato Grosso do Sul, donje područje Rio Pardo).

Nije svrstana u IUCN-ov popis ugroženih vrsta.

Izvori

Vanjske poveznice
Mitostemma na Germplasm Resources Information Network (GRIN) , SAD-ov odjel za poljodjelstvo, služba za poljodjelska istraživanja.

Mitostemma

Mitostemma brevifilis


NPO Bazalt () est une entreprise de fabrication d'armes en Russie qui a repris (ou poursuivi) la production d'armes telles que le RPG-7 après l'effondrement de l'Union soviétique. NPO Bazalt fabrique le RPG-7V2 et le RPG-29. NPO Bazalt fait partie de la société d'État Rostec.

Histoire
Bazalt a été fondée en 1916. Au cours de son histoire, l'entreprise a créé plus 700 modèles de munitions à usage militaire de tous calibres.

Bazalt est l'un des principaux concepteurs et développeurs de nombreuses variantes de bombes aériennes, de complexes de lance-grenades marins, antichars, anti-saboteurs, d'obus de mortier, de nombreuses variantes de calibres et d'autres types de munitions. Le produit le plus célèbre de la société est le RPG-7, développé dans les années 1960 et utilisé par les armées de plus de 40 pays, dont plus d'un million ont été construits par la société ou sous licence en 2004.

Les munitions développées par Bazalt sont utilisées par les forces armées de plus de 80 pays dans le monde. Les licences de production de 61 types de munitions ont été transférées à 11 pays du monde.

Depuis décembre 2012, Bazalt est une filiale de Techmash une société à l'intérieur de Rostec.

Production

 RPG-7
 RPG-16
 RPG-18
 RPG-22
 RPG-26
 RPG-27
 RPG-28
 RPG-29
 RPG-30
 RPG-32
 PG-7VR
 PBK-500U Drel : Bombe à fragmentation planante.

Sanctions des États-Unis
À la suite de l'annexion de la Crimée et la montée des tensions entre les États-Unis et la Russie l'administration Obama a imposé le 16 juillet 2014 des sanctions à NPO Bazalt par l'intermédiaire de l'Office of Foreign Assets Control (OFAC) du Département du Trésor des États-Unis en ajoutant NPO Bazalt et d'autres entités à la liste des ressortissants spécialement désignés (liste noir du département du trésor).

Articles connexes
 Norinco

Références

Liens externes

 http://www.bazalt.ru/ Site Web de l'entreprise
 http://www.norinco.com/ Norinco, fabricant d'armes chinois d'armes similaires telles que le RPG Type 69
 https://web.archive.org/web/20170908021309/http://www.defense-update.com/products/r/rpg-29.htm À propos du Bazalt RPG-29V

Marque russe

NPO Bazalt


Panzer Division Marduk šesti je studijski album švedskog black metal-sastava Marduk. Diskografska kuća Osmose Productions objavila ga je u lipnju 1999. godine.

Panzer Division Marduk drugi je Mardukov album u trilogiji "Blood, War and Death". Tekstovi pjesme na albumu govore o ratu, smrti i krvi.

Popis pjesama

Zasluge

Marduk

 Legion - vokali
 Evil - gitara
 B. War - bas-gitara
 Fredrik Andersson - bubnjevi

Ostalo osoblje

 Peter Tägtgren - miks

Izvori

Albumi sastava Marduk
Albumi iz 1999.

Panzer Division Marduk


Pascale Petit (París, 1953) es una poeta franco-galesa.

Trayectoria literaria

Creció en Francia y Gales. Estudió escultura en el Royal College of Art.

Ha publicado cinco colecciones de poemas: Heart of a Deer (1998), The Zoo Father (2001), The Huntress (2005), The Treekeeper's Tale (2008) y What the Water Gave Me: Poems after Frida Kahlo (2010). En 2004, fue seleccionada por la Poetry Book Society como una de las Next Generation poets (Poetas de la Próxima Generación).
The Zoo Father ha sido publicada en edición bilingüe inglés-español en México, y distribuida en otros países de habla hispana, como España.
Otra de sus publicaciones poéticas es The Wounded Deer: Fourteen Poems after Frida Kahlo (2005).

Sus poemas han sido traducidos a ocho idiomas. Así mismo, Petit ha traducido a poetas chinos contemporáneos, incluyendo a Yang Lian, Wang Xiaoni y Zhai Yongming.

Ha viajado con amplitud, particularmente por la Amazonía venezolana y China.

Bibliografía seleccionada

 Icefall Climbing (Smith Doorstop, 1994)
 Heart of a Deer (Enitharmon, 1998)
 Tying the Song Coeditada con Mimi Khalvati (Enitharmon, 2000)
 The Zoo Father (Seren, 2001)
 El Padre Zoológico/The Zoo Father (El Tucan, Ciudad de México, 2004)
 The Huntress (Seren, 2005)
 The Wounded Deer: Fourteen poems after Frida Kahlo (Smith Doorstop, 2005)
 The Treekeeper's Tale (Seren, 2008)
 What the Water Gave Me: Poems after Frida Kahlo (Seren, Reino Unido, 2010, Black Lawrence Press, Estados Unidos, 2011)
 Poetry from Art at Tate Modern editor, pamphlet (Tate Publications, 2010)

Galardones

Sus galardones incluyen, tres premios del Arts Council England y dos de la Society of Authors.

Referencias

Enlaces externos

 Sitio web oficial.
 Blog oficial de Pascale Petit.
 Profile

Poetisas del Reino Unido
Escritores de Gales del siglo XX
Escritores de Gales del siglo XXI
Escritores en inglés del siglo XXI
Poetas de Gales
Nacidos en París

Pascale Petit (poetisa)


Asphondylia sarothamni est une espèce de diptère de la famille des Cecidomyiidae.

Répartition
Asphondylia sarothamni est présente en Europe occidentale.

Reproduction
Asphondylia sarothamni a deux générations par an. La génération printanière produit une galle de bourgeon pointue en forme de poire. Les larves de la génération estivale vivent dans les cabosses. Les larves sont solitaires. Dans les deux générations, l'intérieur de la galle est tapissé d'un mycélium blanc, qui est la véritable nourriture des larves.

Asphondylia sarothamni est un parasite pour , Cytisus grandiflorus, Cytisus multiflorus, , Cytisus scoparius, .

Parasitisme
Asphondylia sarothamni est un insecte hôte pour la reproduction d'autres insectes : Eurytoma dentata, , .

Notes et références

Liens externes

Espèce de Diptères (nom scientifique)
Cecidomyiidae
Insecte décrit en 1850

Asphondylia sarothamni


Danmark deltager i vinter-OL 2018 i Pyeongchang, Sydkorea. Det danske OL-holds chef de mission er, som ved vinter-OL 2014, Morten Schram Rodtwitt.  DIF har udpeget OL-debutanten Elena Rigas (Hurtigløb på skøjter) til at være fanebærer ved åbningsceremonien.

Deltagere
Nedenfor er listet de enkelte sportsgrene ved vinter-OL i 2018, hvor det først beskrives hvordan deltagerne kvalificerede sig, derefter hvem der blev udtaget til legene og endelig hvordan de forskellige atleter klarede sig ved selve legene. Sportsgrene, hvor Danmark ikke deltog, er generelt ikke medtaget. Dog er enkelte sportsgrene medtaget for fuldstændighedens skyld.

Danske deltagere

Alpint skiløb

Kvalifikation
Kvalifikation kunne opnås for herrer og damer i Styrtløb, Super-G, Superkombination, Slalom og Storslalom. Det første krav var at atleten var blandt de 500 bedste i den enkelte disciplin. Herudover skulle deltagerne have et maximum antal FIS-points, som var opgjort på en særlig olympisk rangliste (FIS-points), der dækkede perioden 1. juli 2016 - 22. januar 2018. Af dansk interesse var der særlig fokus på de mandlige konkurrencer, hvor kravet var maximum 80 FIS-points for Styrtløb og Super-G og maximum 140 FIS-points for de øvrige discipliner.  Ved periodens slutning havde Christoffer Faarup kvalificeret sig til legene, mens Casper Dyrbye Næsted havde klaret de nationale krav og da der viste sig en ekstra plads, da en anden nation ikke udnyttede deres kvoteplads åbnede muligheden sig.

Udtagelse
Nedenfor er listet atleter, som blev udtaget af Danmarks Idrætsforbund's bestyrelse på baggrund af en indstilling fra Danmarks Skiforbund.

Resultater
Nedenfor er listet de opnåede resultater.

Curling

Kvalifikation
I curling forsøgte Danmark seriøst, at kvalificere sig til de to traditionelle konkurrencer for herrer og damer.
Kvalifikation kunne opnås gennem deltagelse i A-VM i 2016 og 2017. Ved hvert mesterskab blev der optjent kvalifikationspoints og de øverste 7 nationer blev kvalificeret. Værtsnationen Sydkorea var på forhånd sikret én plads i alle tre konkurrencer. De danske herrer fik sølv ved VM i 2016 og fik derved 12 points, men deltog ikke ved VM i 2017. Derfor blev det samlet til 12 kvalifikationspoints og herrerne endte på 8'ende pladsen i kvalifikationen, lige udenfor de kvalificerede. De danske damer blev nummer 8 ved VM i 2016 og nummer 12 ved VM i 2017 og samlede kun 6 kvalifikationspoints sammen, hvilket placerede dem som nummer 10 i kvalifikationen også udenfor de kvalificerede.
Sidste chance for kvalifikation var ved et særligt kvalifikationsstævne i Plzen, Tjekkiet i perioden 5. – 10. december 2017, hvor der var to pladser på spil. Såvel herrerne som damerne endte på andenpladsen og kvalificerede sig dermed på det yderste mandat til vinter-OL 2018. Følgende atleter var en del af kvalifikationen:

Udtagelse
Nedenfor er listet atleter, som blev udtaget af Danmarks Idrætsforbund's bestyrelse på baggrund af en indstilling fra Dansk Curling Forbund.

Resultater
Nedenfor er listet de opnåede resultater.

Freestyle skiløb

Kvalifikation
Til de 10 individuelle konkurrencer i freestyle skiløb var det ene kvalifikationskrav relativt let at klare. Det drejede sig om at opnå én top 30 placering i World Cup i perioden 1. juli 2016 til 21. januar 2018 eller ved VM 2017 i perioden 6. - 19. marts 2017 i Sierra Nevada, Spanien. Herudover skulle deltagerne have et minimum antal FIS-point, som var opgjort på en særlig olympisk rangliste (FIS-points), der dækkede perioden 1. juli 2016 - 22. januar 2018. Af dansk interesse var der særlig fokus på den kvindelige halfpipe konkurrence, hvor kravet var minimum 50 FIS-point). Selvom en udøver skulle have opnået ovennævnte formelle krav var der en begrænsning i antal af udøvere, der kunne deltage i hver disciplin. I den kvindelige halfpipe konkurrence var der således kun plads til 24 deltagere. Her endte Laila Friis-Salling som nummer 30 på kvalifikationslisten og kvalificerede sig dermed ikke umiddelbart. Men da flere nationer allerede havde brugt deres kvoter og et par nationer ikke udnyttede deres kvote, rykkede Laila Friis-Salling op på netop 24. pladsen og var derved kvalificeret.

Udtagelse
29. januar 2018 kunne Danmarks Idrætsforbund's bestyrelse udtage følgende på baggrund af en indstilling fra Danmarks Skiforbund.

Resultater
Nedenfor er listet de opnåede resultater.

Langrend

Kvalifikation
Kvalifikationen var i henhold til en særlig olympisk rangliste (FIS-points), der dækkede perioden 1. juli 2016 - 22. januar 2018. Der var de særlige forhold, at der maksimalt måtte kvalificeres 20 skiløbere pr. nation og en nation måtte højest stille med 4 deltagere pr. individuel konkurrence. Der var desuden opstillet et A-krav og et B-krav, hvor det sidste var den eneste realistiske mulighed for Danmark. Kravet lød på at skiløberen maksimalt måtte have 300 olympiske FIS-point ved periodens afslutning. Ved periodens slutning havde følgende kvalificeret sig til legene.

Udtagelse
16. januar 2018 var kvalifikationen reelt afsluttet og Danmarks Idrætsforbund's bestyrelse kunne udtage følgende på baggrund af en indstilling fra Danmarks Skiforbund.

Resultater
Nedenfor er listet de opnåede resultater.

Hurtigløb på skøjter

Kvalifikation
Kvalifikation til alle 14 konkurrencer kunne ske gennem placeringen på en særlig kvalifikationsrangliste, der blev dannet på baggrund af 4 World Cup stævner. Disse stævner var i Heerenveen, Holland i perioden 10. – 12. november 2017, i Stavanger, Norge i perioden 17. – 19. november 2017, i Calgary, Canada i perioden 1. – 3. december 2017 og i Salt Lake City, USA i perioden 8. – 10. december 2017. Samtidig var der et tidsmæssigt krav, som deltagerne også skulle opfylde. Nedenfor er listet resultaterne for de danske hurtigløbere, som klarede det internationale kvalifikationskrav for en kvoteplads.

Udtagelse
19. december 2017 blev følgende tre hurtigløbere udtaget, som de første danske deltagere til vinter-OL 2018. Denne udtagelse blev foretaget af Danmarks Idrætsforbund's bestyrelse på baggrund af en indstilling fra Dansk Skøjte Union.

Resultater
Nedenfor er listet de opnåede resultater.

Ishockey

Kunstskøjteløb

Kilder

Eksterne henvisninger
 Danmarks Idræts-Forbunds olympiske portal

2018
Lande ved vinter-OL 2018

Danmark ved vinter-OL 2018


Ærø Avis, grundlagt 1859, var et dansk dagblad, der blev udgivet frem til 1963.
Avisen blev overflyttet fra Ærøskøbing og i redaktionen var typograf Henrik Andersen fra 1859 til 1886. Derefter overtog Andersens svigersøn, tobaksfabrikant C.F. Petersen frem til 1891. De næste par år, var Hugo Høgsted redaktør, hvorefter Hans Peter Tollesen overtog stillingen fra 1892 til 1894. Derefter var journalist August L. Findling redaktør fra 1895 frem til 1912

Historie
Andersen have store problemer med at holde avisen over vande, men med støtte fra borgerne lykkedes det at avisen at undgå ophør. I 1880'erne kom der lokal konkurrence fra et egentligt venstreblad, som gjorde, at Ærø Avis gennemgik en krise og flyttede derefter avisen til Marstal, som var mere driftigt. Under Finding oplevede avisen fremgang efter at være flyttet, men blev alligevel aflægger i 1912.
Avisens trykkeriordning med Svendborg fra 1912 var utilfredsstillende i længen og avisen var under 1. Verdenskrig presset af venstreblandende. Avisen bevarede dog nogenlunde sin oprindelige styrke og kunne fra 1925 igen udgå som selvstændigt lokalt blad.

Navnevarianter
 Ærø Avis (1891-1963)
 Ærø Avis. Kongelig privilegeret Adresse., Politisk og Avertissements-Tidende (1859-1891)

Referencer

Eksterne henvisninger
 Digitaliserede udgaver af Ærø Avis i Mediestream
 Ærø Avis i opslagsværket "De Danske Aviser"

Aviser fra Danmark
Etableret i 1859

Ærø Avis


مازوفيا أو مازوفيتسكي هي واحدة من 16 محافظة التي تتكون منها جمهورية بولندا، عاصمتها هي العاصمة الوطنية وارساو ، تعتبر هذه المقاطعة الأكبر من حيث عدد السكان، أنشئت في عام 1999. تحتل مساحة 35.579 كيلومتر مربع (13737 ميل مربع) من شرق ووسط بولندا، عدد سكانها 5.16 مليون نسمة. التجمع الحضري لوارسو (1.7 مليون) في وسط منطقة العاصمة وارسو، رادوم (226,000) في الجنوب، وبلوك (127,000) في الغرب، سيدلش (77,000) في الشرق، واستراليكا (55,000) في الشمال . عاصمة المقاطعة، وارسو. تتضمن هذه المقاطعة 85 مدينة وبلدة. المقاطعة أنشئت في 1 يناير 1999,كما يشكل نهر بوك جزء من حدودها.

أعلام
 فاتسواف كوالسكي
 رادوسلاف كامينسكي

مراجع

تأسيسات سنة 1999 في بولندا
دول وأقاليم أسست في 1999

محافظة مازوفيا


Peter Enckelman (Turku, Finlandia, 10 de marzo de 1977) es un futbolista finlandés, se desempeña como guardameta y actualmente juega para el IFK Mariehamn de Finlandia.

Selección nacional

Ha sido internacional con la Selección de fútbol de Finlandia, con la cual ha jugado 12 partidos internacionales.

Clubes

Palmarés

Aston Villa FC

 Copa Intertoto: 2001

Referencias

Enlaces externos
 Ficha en Soccer Base

Futbolistas del Turku Palloseura
Futbolistas de la selección de fútbol de Finlandia
Futbolistas del Aston Villa Football Club
Futbolistas del Blackburn Rovers Football Club
Futbolistas del Cardiff City Football Club
Futbolistas del St. Johnstone Football Club
Futbolistas del Heart of Midlothian Football Club
Guardametas de fútbol de Finlandia
Nacidos en Turku

Peter Enckelman


Le Département des Affaires régionales et des Autonomies (en italien: Dipartimento per gli affari regionali e le autonomie - DARA) est une structure érigé en département dépendant de la présidence du Conseil des ministres de la République italienne, chargé de coordonner l'action gouvernementale pour les relations entre l'État, les régions et les autonomies locales.

Le ministère est actuellement dirigé par le ministre sans portefeuille Roberto Calderoli, en poste depuis le 22 octobre 2022.

Contexte historique
Les origines du département des affaires régionales remontent à 1970, lorsque le socialiste Eugenio Gatto est nommé ministre chargé des problèmes liés à la mise en œuvre des régions dans le gouvernement Rumor III, en même temps que de la mise en œuvre de la législation régionale ordinaire. De 1972 à 1976, le poste prend le nom de ministre des affaires régionales ; en même temps, de 1974 à 1983, le gouvernement fait place au poste de ministre de l'organisation de l'administration publique et des régions, qui comprend à la fois des compétences en matière de fonction publique et des compétences régionales.

De 1976 à 1980, cependant, la fonction de ministre des affaires régionales n'a pas été conférée ; de 1976 à 1979, le ministre du budget et de la planification économique, Tommaso Morlino, est également devenu ministre des régions, tandis qu'en 1979-80, les affaires régionales ont été déléguées au ministre de l'organisation de l'administration publique et des régions.

À partir de 1980, les compétences en matière d'affaires régionales ont de nouveau été spécifiquement attribuées à des ministres individuels : dans certains cas, à un ministre chargé uniquement des affaires régionales (1980-88, 1998-2006) ; dans d'autres cas, à des ministres qui se sont également vu attribuer des compétences dans d'autres domaines gouvernementaux (affaires régionales et problèmes institutionnels, 1988-1991 ; réformes institutionnelles et affaires régionales, 1991-92 ; coordination des politiques communautaires et affaires régionales, 1992-94 ; fonction publique et affaires régionales, 1994-98).

En 1990, le département des affaires régionales a été créé (décret du Premier ministre n° 113 du 13 février 1990), qui était rattaché à la présidence du Conseil des ministres ; en 2006, cette structure organisationnelle a été rebaptisée département des affaires régionales et de l'autonomie locale.

En 2008, le département a été placé sous la tutelle d'un ministre des relations avec les régions, qui reprendra plus tard les responsabilités en matière de cohésion territoriale du département du développement et de la cohésion économique, qui faisait alors partie du ministère du développement économique.

En 2012, le gouvernement Monti a créé le département des affaires régionales, du tourisme et du sport, qui a été confié au ministre Piero Gnudi.

Depuis le 28 avril 2013, les responsabilités du département sont réparties entre les ministres Graziano Delrio (affaires régionales et autonomies) et Josefa Idem (sport). Après la démission du ministre Idem, le Conseil des ministres a également confié les compétences en matière de sport au ministre Delrio. Jusqu'au 20 octobre 2013, le département était également chargé des questions relatives au tourisme, qui étaient déléguées au ministre Massimo Bray.

En 2013, le gouvernement Letta a prévu le transfert des compétences en matière de tourisme au ministère du patrimoine et des activités culturelles et du tourisme.

En 2016, le département a retrouvé son nom historique avec le décret du Premier ministre du 7 juin 2016 ; avec ce même décret, l'Office des sports est devenu un bureau autonome, divisé en deux départements.

Fonctions
Le département est l'organe dont se prévaut la présidence du Conseil des ministres pour la coordination de l'action gouvernementale dans le domaine des relations avec le système des autonomies, pour la promotion du développement et de la coopération entre l'État, les régions et les autonomies locales, ainsi que pour la promotion, également au sein des organes appropriés à composition mixte, des activités nécessaires au développement ordonné des relations entre l'État, les régions et les autonomies locales, en assurant le bon exercice et la coordination des compétences et des mesures prévues en cas d'inertie et de non-respect.

Le département s'occupe des relations concernant les activités des régions et des provinces autonomes à l'étranger, la mise en œuvre des statuts des régions et des provinces à statuts spéciaux, les relations avec les minorités linguistiques, les problèmes des zones frontalières et la promotion de la protection des zones de montagne.

Le département assure également le secrétariat de la Conférence permanente pour les relations entre l'État, les régions et les provinces autonomes de Trente et Bolzano. Dans l'exercice de ces fonctions, il opère sous l'autorité fonctionnelle et selon les directives du président de la Conférence.

Organisation
Chef du département
 Service de gestion de l'organisation et du personnel
Bureau I - Bureau des politiques urbaines et de montagne, de la modernisation institutionnelle et de l'activité internationale des autonomies régionales et locales
 Service pour la modernisation institutionnelle et organisationnelle du système des autonomies
 Service des politiques urbaines et de montagne, du développement local et du soutien aux zones marginalisées
 Service pour les activités internationales du système d'autonomie régionale et locale
Bureau II - Office pour les autonomies spéciales et pour l'examen de la légitimité constitutionnelle de la législation des régions et des provinces autonomes
 Service des politiques économiques et financières
 Service des politiques d'infrastructure
 Service des politiques structurelles et des statuts
 Service des politiques socio-sanitaires et culturelles
Bureau III - Bureau de coordination des activités du Secrétariat de la Conférence permanente pour les relations entre l'État, les Régions et les Provinces autonomes de Trente et Bolzano :
 Réformes institutionnelles, finances publiques et relations internationales Service
 Service Santé, Travail et Politiques sociales
 Activités de production, infrastructure et service d'innovation technologique
 Service de l'environnement, du territoire, de l'éducation et de la recherche
 Service des politiques agricoles et forestières
Bureau IV - Bureau des affaires juridiques, de l'autonomie locale, des minorités linguistiques et de la communication
 Service pour les autonomies locales et les minorités linguistiques
 Service des affaires juridiques et des litiges
 Service de communication

Liste des ministres
 Voir Liste des ministres italiens des Affaires régionales
La liste comprend les noms de tous les ministres qui ont été en fonction depuis 1970, avec le gouvernement Rumor III.

Note

Source

Liens externes
  Département des Affaires régionales et des Autonomies sur le site officiel affariregionali.it.

Départements de la présidence du Conseil des ministres
Ministère italien


An Melica rectiflora in uska species han Liliopsida nga ginhulagway ni Pierre Edmond Boissier ngan Theodor Heinrich von Heldreich. An Melica rectiflora in nahilalakip ha genus nga Melica, ngan familia nga Poaceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Melica

Melica rectiflora


Die Liste der denkmalgeschützten Objekte in Andovce enthält das eine nach slowakischen Denkmalschutzvorschriften geschützte Objekt in der Gemeinde Andovce im Okres Nové Zámky.

Denkmäler

Legende

Einzelnachweise

!
Andovce


Der Sender Merzig ist eine Sendeanlage des Saarländischen Rundfunks zur Ausstrahlung von Hörfunksignalen. Er befindet sich auf dem Nackberg südwestlich der Ortschaft Hilbringen. Als Antennenträger kommt ein freistehender Rohrmast zum Einsatz.

Der Sender versorgt hauptsächlich die Stadt Merzig.

Frequenzen und Programme

Analoger Hörfunk (UKW)

Analoges Fernsehen (PAL)
Vor der Umstellung auf DVB-T liefen hier die folgenden analogen TV-Sender:

Bauwerk in Merzig
Merzig Sender

Sender Merzig


Nikolas Ferreira de Oliveira (Belo Horizonte, 30 de maio de 1996) é um político brasileiro filiado ao Partido Liberal (PL) que atualmente exerce o mandato de deputado federal pelo estado de Minas Gerais. Em 2020, foi eleito vereador por Belo Horizonte com a segunda maior votação, atrás apenas de Duda Salabert, primeira colocada na disputa. Nas eleições gerais de 2022, foi o deputado federal mais votado do Brasil e o mais votado da história de Minas Gerais. Em abril de 2023, Nikolas Ferreira era o deputado federal mais influente do Brasil nas redes sociais.

Identificado com a direita conservadora e frequentemente apontado como parte da extrema-direita brasileira, apresenta-se como "cristão de direita, armamentista, defensor da família" e é um apoiador veemente do ex-presidente Jair Bolsonaro, expoente do partido ao qual Nikolas é filiado, o Partido Liberal (PL). Ferreira adquiriu notoriedade nacional graças às polêmicas em que se envolveu, incluindo a defesa de ideias negacionistas, a resistência às medidas contra a pandemia de COVID-19, os discursos transfóbicos e discriminatórios, além da propagação de notícias falsas, tendo, ainda, apoiado e incentivado as manifestações golpistas e os ataques às sedes dos Três Poderes em 2023.

Vida pessoal
Nikolas nasceu a 30 de maio de 1996 na favela da Cabana Pai Tomaz, na região nordeste de Belo Horizonte, filho de Ruth Ferreira e do pastor evangélico Edésio de Oliveira. Em janeiro de 2023, anunciou noivado com a modelo capixaba Lívia Bergamim Orletti, e convidou o ex-presidente Jair Bolsonaro para a cerimônia de casamento. Casaram-se em abril de 2023, no interior do Espírito Santo.

É bacharel em Direito, formado pela Pontifícia Universidade Católica de Minas Gerais (PUC-MG). É cristão evangélico da denominação Comunidade Graça e Paz, afirmando que sofreu na universidade ao tentar se afirmar como cristão conservador.

Atividade política

Nikolas Ferreira começou a sua atividade política desde pelo menos 2016, dedicando-se durante vários anos à militância a favor da família Bolsonaro nas redes sociais, em particular como youtuber. Em 2016, acampou durante três dias manifestando-se pelo impeachment de Dilma Rousseff. Participou do canal de extrema-direita Terça Livre, tido por ele como "o melhor canal de notícias".

Em março de 2019, participou e foi preletor no primeiro Encontro da União Nacional dos Estudantes Conservadores (Unecon), na sede do Instituto Conservador, em São Paulo, com a palestra intitulada "A supressão dos estudantes conservadores no ambiente acadêmico", na qual relatou alegadas perseguições por parte de professores da esquerda quando cursava Direito na Pontifícia Universidade Católica de Minas Gerais (PUC-MG). Na mesma ocasião, afirmou militar contra o que chamou a "doutrinação" de agendas ligadas à comunidade LGBT.

Em setembro de 2020, contava com 189 mil seguidores na sua conta de Instagram, entre eles o deputado federal Eduardo Bolsonaro, o senador Flávio Bolsonaro e Jair Renan. Em 2020, conseguiu o apoio de Eduardo Bolsonaro nas eleições municipais de 2020, sendo então filiado ao Partido Renovador Trabalhista Brasileiro (PRTB).

É coordenador do movimento Direita Minas.

Vereação de Belo Horizonte e fraude eleitoral
Em 15 de novembro de 2020, foi eleito vereador de Belo Horizonte nas eleições municipais de 2020, sendo o segundo parlamentar mais votado na história da capital mineira, com 29.388 votos, perdendo apenas para Duda Salabert. Após sua eleição, os partidos Rede Sustentabilidade (Rede), Partido Socialismo e Liberdade (PSOL) e Partido Socialista Brasileiro (PSB) entraram com ações contra o PRTB, por alegadas irregularidades no ato eleitoral, visando à impugnação de Ferreira. O PSB acusou o PRTB de usar a tática da candidatura-fantasma, e de burlar a quota feminina durante o processo eleitoral, não cumprindo o percentual de 30% reservado a mulheres. O Tribunal Superior Eleitoral julgou procedentes as ações e determinou a cassação dos votos do PRTB nas eleições municipais de 2020 em Belo Horizonte, que elegeu Nikolas Ferreira. Em razão disso, Uner Augusto, suplente que assumiu a titularidade do cargo após Ferreira eleger-se deputado federal, perdeu o mandato de vereador em razão da fraude eleitoral.

Na véspera de Natal de 2020, publicou um vídeo segurando um fuzil Taurus T4556, sugerindo que naquele Natal se oferecessem fuzis como presente, e agradecendo a Bolsonaro essa possibilidade.

No início de fevereiro de 2021, foi nomeado vice-presidente da Comissão de Direitos Humanos e Defesa do Consumidor da Câmara Municipal de Belo Horizonte, sendo aprovado por quatro dos cinco integrantes do colegiado.

No mesmo mês, solicitou por notícia-crime enviada ao Supremo Tribunal Federal (STF) a prisão do antigo governador Ciro Gomes (PDT), e do deputado federal Marcelo Freixo, baseado no entendimento que levou à detenção do parlamentar Daniel Silveira, ao proferirem afirmações que alegadamente atentariam "contra a vida e contra a instituição que é o governo federal.

Em março de 2021, afirmou priorizar o combate àquilo que designou de ideologia de gênero, pedindo sanções aos estabelecimentos de ensino que usarem linguagem neutra, embora sem especificar quais. Nesse contexto, apresentou um projeto de lei à Câmara de Vereadores visando a proibir o uso da linguagem neutra nas escolas de BH, que foi aprovado em abril de 2023, quando Nikolas já era deputado federal. Vereadores de oposição argumentaram que o projeto é inconstitucional, em razão de uma ação direta de inconstitucionalidade movida no STF contra uma lei semelhante, aprovada em Roraima.

Em julho de 2022, após insultar verbalmente a comunidade trans e expor uma adolescente transexual de 14 anos nas redes sociais, que reivindicava o direito de usar o banheiro feminino consoante sua identidade de gênero, passou a ser investigado pelo Ministério Público, acusado de LGBTfobia e violação do Estatuto da Criança e do Adolescente.

Candidatura a deputado federal
Nas eleições gerais de 2022, disputou o cargo de deputado federal, pelo Partido Liberal (PL), sendo apoiado pelo presidente em exercício Jair Bolsonaro, tendo sido o candidato mais votado do Brasil. Em pesquisa da Datatempo publicada pelo Jornal da Manhã em 30 de setembro, Ferreira foi o candidato mais citado na pesquisa espontânea, em que os inquiridos respondem sem acesso à lista com os nomes dos candidatos, obtendo 3,3% das citações. Ferreira era também o segundo candidato mais popular na candidatura à Câmara por Minas Gerais no Índice de Popularidade Digital, criado em 2018, após André Janones, que ocupa o primeiro lugar.

Em finais de agosto, Ferreira detinha o perfil de Instagram com maior influência entre o público evangélico no Instagram na partilha de conteúdos promovendo a reeleição de Bolsonaro, secundado pela primeira-dama, Michelle Bolsonaro. Nos últimos dias da campanha eleitoral, participou num vídeo juntamente com outros influenciadores evangélicos, apelando ao jejum e à oração como arma na eleição de Jair Bolsonaro, apelando ao voto naquele candidato como forma de luta contra "o verdadeiro mal", Luiz Inácio Lula da Silva (PT).

Em setembro de 2022, questionou o deputado federal André Janones (Avante), sobre a sua inscrição suspensa na Ordem dos Advogados do Brasil, tendo confrontado o deputado nos bastidores do debate presidencial da TV Band. Após o embate, Janones publicou no Twitter que "Tem um vereador pedófilo fazendo montagens com meu nome e questionando o porquê da minha OAB estar suspensa". O tweet foi interpretado por Ferreira como sendo dirigido a si, abrindo processo contra Janones. O Tribunal de Justiça de Minas Gerais (TJ-MG) confirmou que foi aberta uma representação criminal/notícia de crime na Vara Criminal, da Infância e da Juventude e de Precatórias da Comarca de Ituiutaba. Após apreciação do processo, a 14 de setembro o juiz André Luiz Riginel da Silva Oliveira declinou da competência, por considerar que se trata de crime eleitoral.

No dia 1 de outubro de 2022, um segurança de Ferreira sacou de um revólver após ser agredido no decurso de uma confusão durante uma carreata em Belo Horizonte, num confronto entre apoiantes de Bolsonaro e torcedores do Atlético Mineiro. Segundo Ferreira, o segurança é seu tio e policial militar (PM), tendo sido assistido após a agressão no Hospital da Polícia Militar na capital mineira. O agressor terá sido preso pela PM.

Foi eleito em primeiro lugar para deputado federal, sendo o mais votado do Brasil naquele pleito e o mais votado da história de Minas Gerais.

Pandemia de COVID-19
Nikolas Ferreira tem sido um forte opositor de muitas das medidas de proteção e contenção decretadas durante a pandemia de COVID-19. Em maio de 2020, em plena pandemia, publicou o vídeo "A hipocrisia do 'Fique em Casa'", gravado na Comunidade do Cabana, em Belo Horizonte, que viralizou entre os apoiadores de Jair Bolsonaro, contrários ao isolamento social como medida de prevenção da COVID-19. No vídeo, Ferreira contrastou depoimentos de moradores com vídeos de artistas produzidos durante o isolamento.

No início de dezembro de 2020, publicou um vídeo que viralizou nas redes sociais, afirmando, de forma negacionista ao apresentado pela comunidade científica, que a máscara não é eficaz contra a COVID-19.

Em 2021, Ferreira ganhou notoriedade nacional ao ser impedido de visitar o Cristo Redentor no Rio de Janeiro, por não ter se vacinado contra a COVID-19.

Em janeiro de 2021, viu negada pela primeira instância do Poder Judiciário de Minas Gerais uma liminar solicitando a suspensão do decreto municipal que fechou temporariamente os serviços tidos como não essenciais em Belo Horizonte, como medida de proteção contra a propagação da COVID-19. Ferreira alegou que a medida atentava contra a moralidade administrativa devido aos potenciais prejuízos econômicos causados pelo encerramento do comércio, assim como o aumento do desemprego, argumentos não acatados pelo juiz Maurício Leitão Linhares, da 1ª Vara dos Feitos da Fazenda Pública Municipal da Comarca de Belo Horizonte, que avaliou o caso.

Em 8 de  março de 2021, desrespeitou as regras para evitar o contágio por COVID-19, removendo a máscara e discursando sem proteção durante 15 minutos na sessão da Câmara Municipal de Belo Horizonte, saindo do púlpito após o discurso ainda sem máscara.

No mesmo mês, pretendendo criticar as medidas de lockdown então em vigor devido à pandemia de COVID-19, impostas pelo prefeito Alexandre Kalil (PSD), publicou fotos do empresário Lucas Kalil na praia durante o lockdown, afirmando equivocadamente ser o filho do prefeito. Em resposta, o prefeito o apelidou de "criança mal-educada", questionando o respeito do vereador pelos mais velhos e acrescentando que "braveza de garoto, a gente responde com palmada".

Redes sociais
Nikolas Ferreira utiliza as redes sociais na militância política de pautas conservadoras desde pelo menos 2016, na época do impeachment de Dilma Rousseff. Além de youtuber, participa na rede Instagram, na qual contava com 189 mil seguidores em setembro de 2020, entre eles o deputado federal Eduardo Bolsonaro, o senador Flávio Bolsonaro e Jair Renan. Dois anos depois, esse número havia subido para 3,3 milhões. Em abril de 2022, Ferreira era considerado um dos políticos conservadores mais influentes nas redes sociais no Brasil, encontrando-se fortemente empenhado na captura do eleitorado jovem para a reeleição de Jair Bolsonaro. Após declarações transfóbicas no dia Internacional da Mulher, em 2023, as redes sociais de Nikolas apresentaram aumento expressivo no número de seguidores, cerca de 20 mil seguidores em 24 horas no Instagram.

Em novembro de 2022, as contas de Nikolas no Twitter e no Instagram foram suspensas por uma decisão judicial, devido a publicações espalhando desinformação e notícias falsas sobre as urnas eletrônicas utilizadas nas eleições de 2022. Houve determinação do Poder Judiciário para bloqueio do parlamentar no Telegram, ordem que foi desobedecida pela plataforma, a qual foi penalizada no valor de 1,2 milhão de reais. Posteriormente, o ministro Alexandre de Moraes determinou devolução do acesso às contas do deputado nas redes sociais. Entretanto, após os discursos de teor transfóbico no Dia Internacional da Mulher, Moraes consultou a Procuradoria-Geral da República sobre o pedido apresentado pela deputada Erika Hilton para a suspensão das redes sociais de Nikolas Ferreira.

Foi multado em 30 mil reais após ter divulgado desinformação contra a candidatura de Luiz Inácio Lula da Silva à presidência, em 2022, por Alexandre de Moraes, presidente do Tribunal Superior Eleitoral (TSE). Nas redes sociais, Ferreira afirmara que o Partido dos Trabalhadores havia desviado 242 bilhões de reais dos recursos da saúde, e que esse valor teria prejudicado o combate à covid-19 no país. A defesa de Ferreira entrou com recurso ao Tribunal, que o indeferiu e manteve, em decisão colegiada, a multa de 30 mil reais. Em maio de 2023, Nikolas Ferreira, Carla Zambelli, Eduardo Bolsonaro e Flávio Bolsonaro foram multados, pela divulgação de vídeo descontextualizado sobre Lula durante as eleições de 2022. Segundo a decisão do TSE, os acusados compartilharam informações falsas em suas redes sociais com o intuito de prejudicar a candidatura do ex-presidente Lula. O vídeo, produzido por Ferreira e partilhado pelos parlamentares, associou o slogan "Faz o L" com o incentivo ao uso de drogas por crianças e adolescentes, a associação desses comportamentos à criminalidade e a propostas de censura de redes sociais.

A despeito da intensa influência de Ferreira nas redes sociais, Ferreira foi alvo de críticas no meio virtual em razão de seus posicionamentos. Ferreira debochou da ativista Thais Carla, em razão dela ser gorda, o que foi criticado por fortalecer o estigma social de pessoas com obesidade. O youtuber Felipe Neto, em 2022, gravou um vídeo de 9 minutos em que chamou Ferreira de "chupetinha de genocida", apelido que foi apontado como homofóbico pela imprensa, embora Felipe Neto tenha esclarecido que se referia à idade do deputado. Ferreira tornou-se conhecido, da parte de seus opositores, por esse apelido. Em uma sessão da Comissão de Constituição de Justiça, o deputado federal André Janones, interrompeu Nikolas, chamando-o de chupetinha, acompanhado de um coro de parlamentares que o chamavam de "Nikole", em alusão ao discurso transfóbico de Nikolas no Dia Internacional da Mulher.

Em abril de 2023, uma pesquisa realizada pela consultoria Genial/ Quaest, incidindo nas principais plataformas de visibilidade online, como Facebook, Instagram, Twitter e Youtube, Google e Wikipédia, apontou Nikolas Ferreira como o deputado federal mais influente do Brasil nas mídias sociais.

Declarações discriminatórias contra LGBT e condenação
Uma das suas primeiras ações, após eleito vereador, foi chamar de "homem" a professora Duda Salabert (PDT), vereadora mais votada nas eleições municipais de Belo Horizonte em 2020 e primeira vereadora trans da história do município. Salabert, por seu lado, afirmou não valorizar as posturas conservadoras de Ferreira, telefonando-lhe após a eleição para o parabenizar pela vitória conseguida, com o objetivo de abrir uma janela de diálogo entre os dois. Segundo Salabert, Ferreira afirmou partilhar da mesma opinião, assentindo que as disputas devem ficar apenas no debate de opiniões e propostas. Mais recentemente, queixou-se de não poder ter porte de arma, já que responde a um inquérito policial por crime de injúria racial, devido ao fato ocorrido. Ferreira acusa a vereadora de ter intenção de vingança com a queixa-crime feita contra ele. Visto que não existe tipificação criminal para transfobia e homofobia no Brasil, o Supremo Tribunal Federal decidiu, em 2019, por inclui esses crimes na Lei de Racismo. Em abril de 2023, Nikolas Ferreira foi condenado, em primeira e segunda instância, a pagar uma indenização de R$ 80 mil por danos morais contra Duda Salabert.

Em julho de 2022, Ferreira publicou um vídeo, gravado pela irmã num banheiro escolar do Colégio Santa Maria, confrontando uma adolescente transexual que usava as instalações, questionando-a do porquê de estar ali. Em consequência da exposição causada por Ferreira à menor, foi feita uma representação na Coordenadoria de Combate ao Racismo e Todas as Outras Formas de Discriminação pelas vereadoras Bella Gonçalves e Iza Lourença do PSOL, e pela Aliança Nacional LGBTI, acusando Nikolas de transfobia e violação do Estatuto da Criança e do Adolescente (ECA). O Ministério Público de Minas Gerais instaurou inquérito contra Ferreira e, posteriormente, o denunciou por crime de racismo.

Em 8 março de 2023, no Dia Internacional das Mulheres, em exercício do mandato de deputado federal, Nikolas fez um discurso à tribuna da Câmara dos Deputados com declarações transfóbicas e antifeministas. Além de satirizar as mulheres trans usando uma peruca loira e o nome de "Nikole", disse que "as mulheres estão perdendo seu espaço para homens que se sentem mulheres". Em resposta ao discurso de Nikolas Ferreira, o presidente da Câmara dos Deputados, Arthur Lira, escreveu uma reprimenda pública nas redes sociais, afirmando que o plenário não é espaço para discursos preconceituosos. A deputada federal Erika Hilton, travesti, apresentou um abaixo-assinado em favor da cassação do mandato de Nikolas, que colheu 150 mil assinaturas no período de 24 horas. Nikolas teve apoio de outros políticos da extrema-direita, como Eduardo Bolsonaro, que classificou sua atitude como excelente; bem como de Valdemar Costa Neto, presidente do partido de Nikolas, que o defendeu publicamente nas redes sociais. Luiz Mott, histórico ativista LGBT e fundador do Grupo Gay da Bahia, defendeu a sátira de Nikolas, afirmando que não houve qualquer crime de transfobia. As declarações geraram uma onda de críticas a Mott na internet. O posicionamento de Nikolas esteve associado ao crescimento de propostas de cunho transfóbico no Poder Legislativo, em âmbito federal, estadual e municipal.

Como reação judicial ao discurso na Câmara dos Deputados, três notícias-crime foram apresentadas por organizações da sociedade civil e por um grupo de deputados federais ao Supremo Tribunal Federal. A Aliança Nacional LGBTI+ e a Associação Brasileira de Famílias Homotransafetivas (ABRAFH) ingressaram com ação de danos morais coletivos contra Ferreira, reivindicando indenização no valor de R$5 milhões. Todavia, a Procuradoria-Geral da República posicionou-se contrariamente à instauração de inquérito contra Nikolas Ferreira, sob o argumento de que a atuação de Ferreira está respaldada pela imunidade parlamentar.

Em 11 de junho de 2023, data em que ocorreu a parada do orgulho LGBT de São Paulo, Nikolas Ferreira declarou, através das redes sociais, que homossexualidade é pecado: "Homossexualidade não é doença, é pecado. E para pecado não tem remédio, mas arrependimento. Arrependa-se". Além disso, criticou o ativismo LGBT e a presença de menores de idade nesses eventos. Atribuiu à Igreja o papel de proteger o país dos homossexuais: "No Brasil, a coisa ainda não tá tão ruim porque existe o fator chamado igreja, que é o último bloqueio para que isso não inunde o país".

Desempenho em eleições

Ligações externas

Naturais de Belo Horizonte
Alunos da Pontifícia Universidade Católica de Minas Gerais
Bacharéis em direito de Minas Gerais
Vereadores de Belo Horizonte
Deputados federais do Brasil por Minas Gerais
Membros do Partido Renovador Trabalhista Brasileiro
Membros do Partido Liberal (2006)
Protestantes do Brasil
Bolsonarismo
Membros do Partido Social Liberal
Youtubers de Minas Gerais

Nikolas Ferreira


An Helictotrichon altius in uska species han Liliopsida nga syahan ginhulagway ni Albert Spear Hitchcock, ngan ginhatag han pagkayana nga asya nga ngaran ni Jisaburo Ohwi. An Helictotrichon altius in nahilalakip ha genus nga Helictotrichon, ngan familia nga Poaceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Helictotrichon

Helictotrichon altius


قطاع المعاهد الأزهرية هو أحد قطاعات الأزهر الشريف، أنشأ طبقًا لقانون رقم 103 لسنة 1961، عبارة عن مجموعة مدارس تشمل جميع مراحل التعليم قبل الجامعي (رياض أطفال، ابتدائي، إعدادي، وثانوي)، تمثل البوابة الوحيدة للالتحاق بجامعة الأزهر وفروعها، ويدرس فيها مناهج وزارة التربية والتعليم المصرية إضافة لعلوم الدين الإسلامي وهي المواد الشرعية، وللمعاهد مبان مستقلة أو ملحقة بالمساجد في نمط معماري يختلف عن المدارس الحكومية، حيث يُراعى النموذج المعماري الإسلامي التراثي، ويبلغ عدد المعاهد الأزهرية في العام الدراسي 2018 أكثر من عشرة الآف معهد في مختلف أنحاء مصر.

أنواع المعاهد
تُقسم المعاهد الأزهرية إلى أربعة أنواع:
 معاهد عادية: تدرس فيها مناهج وزارة التربية والتعليم باللغة العربية بجانب علوم الدين الإسلامي.
 معاهد نموذجية: تدرس فيها بعض مناهج وزارة التربية والتعليم باللغة الإنجليزية وبقيتها بالعربية بجانب علوم الدين الإسلامي.
 معاهد نموذجية خاصة: تدرس فيها كل مناهج وزارة التربية والتعليم باللغة الإنجليزية بجانب علوم الدين الإسلامي.
 معاهد القراءات: تبدأ الدراسة فيها من عمر 9 سنوات ودون حد أقصى للسن ولمدة ثمانية سنوات على ثلاث مراحل هي (التجويد «سنتان»، عالية القراءات «ثلاث سنوات»، التخصص «ثلاث سنوات»). ويمكن للطالب استكمال الدراسة في كلية علوم القرآن «أربع سنوات» يحصل بعد نهايتها على البكالوريوس.

شروط القبول
يشترط في قبول الطلاب في المعاهد الأزهرية أن ينطبق عليه شروط أساسية أهمها:
 رياض الأطفال:
 الصف الأول ثلاث سنوات ونصف حتى 5 سنوات و 11 شهرا و 29 يومًا.
 الصف الثاني التمهيدي من أربع سنوات ونصف حتى خمس سنوات حتى 5 سنوات و 11 شهرا و 29 يومًا في يوم 1 أكتوبر من العام الدراسي.
 المرحلة الابتدائية الصف الأول من خمس سنوات ونصف حتي 9 سنوات.
 المصعدين من الصف الأول للصف الثاني برياض الأطفال لا ينطبق عليهم الحد الأقصى للسن بالمرحلة التمهيدية.
 لا يتم قبول أي طفل أو تلميذ بالزيادة على التراخيص الممنوحة للمعاهد في حدود الكثافات المقررة لكل صف.
 ضوابط خاصة بموقع التنسيق الإلكتروني.

معرض الصور

انظر أيضاَ
 جامعة الأزهر.
 قائمة أنواع المدارس في مصر.

مراجع

وصلات خارجية

 الموقع الرسمي للقطاع.
 الصفحة الرسمية للقطاع على موقع فيس بوك.

معاهد أزهرية
التعليم في مصر
مدارس إسلامية في مصر
مدارس في مصر
تأسيسات سنة 1961 في مصر

معاهد أزهرية


Simon Hald Jensen (Aalborg, Danska, 28. rujna 1994.) je danski rukometaš i nacionalni reprezentativac. Igra na poziciji pivota te je trenutno član njemačkog bundesligaša Flensburga.

Rođen je u Aalborgu te je profesionalnu karijeru započeo u tamošnjem istoimenom klubu da bi 2018. prešao u njemački Flensburg s kojim je potpisao trogodišnji ugovor.

Nastupao je u mladoj danskoj reprezentaciji s kojom je 2013. godine osvojio Svjetsko rukometno prvenstvo za igrače do 19 godina te je proglašen najboljim igračem turnira. Za seniorsku reprezentaciju je debitirao 2015. u susretu protiv Poljske.

Od većih reprezentativnih uspjeha izdvaja se osvajanje svjetskog naslova 2019. gdje je Danska bila jedan od suorganizatora.

Izvori

Vanjske poveznice
Profil rukometaša na službenim web stranicama EHF-a

Danski rukometaši

Simon Hald Jensen


Leucoblepharis, monotipski rod glavočika smješten u podtribus Athroisminae, dio tribusa Athroismeae, potporodica Asteroideae.

Jedina vrsta je indijski endem L. subsessilis , nekada uključivan u rod Blepharispermum. To je uspravni podgrm s drvenastim korijenom, koja naraste do 1.5 m. visine. Stabljika je pojedinačna ili višestruka koja proizlazi iz korijena; mlada stabljika je zelenkasta i čvrsta, a zrele su šuplje. Listovi su jednostavni, naizmjenični, bez dlačica, bez ili skoro bez peteljki, fino mrežasti.

Cvjetovi se nose u cvjetnim glavicama ili glavama. Glave su bijele boje, pojedinačne, na krajevima grana, skupljene u kuglaste grozdove. Ženskih cvjetića ima 2, a dvospolnih 3-8 u svakoj glavici. Aheniji unutarnjih dvospolnih cvjetova relativno su manji od vanjskih ženskih cvjetova. Obje vrste ahenija imaju papus s malo čekinja ili kratke dlake.

Porijeklom je iz Indije. Cvatnja: srpanj-rujan.

Sinonimi
 Blepharispermum subsessile DC.

Izvori

Athroismeae

Leucoblepharis