El ramal Concordia-Concepción del Uruguay (ramal U-7) del Ferrocarril General Urquiza en la provincia de Entre Ríos en Argentina tiene 136 km y se halla desactivado desde 1997. Comunicaba la estación Concordia Central con la estación Concepción del Uruguay, con un desvío al Puerto de Concepción del Uruguay.

Historia
La ley n.º 6508 sancionada el 7 de octubre de 1909 autorizó al Ferrocarril Nordeste Argentino la construcción de dos ramales desde Concordia, a Federal y a Concepción del Uruguay. El 2 de mayo de 1917 se declaró caduco el primero al no efectivizarse, mientras que el segundo fue librado al servicio en forma provisoria el 13 de diciembre de 1913 e inaugurado el 5 de enero de 1915, cuando se habilitaron las estaciones, incluyendo en forma provisoria el servicio de pasajeros en la estación Concepción del Uruguay del Ferrocarril Entre Ríos. Los planos del ramal habían sido aprobados por decreto de 20 de enero de 1911. El 1 de marzo de 1948 el Estado nacional tomó formal posesión del Ferrocarril Nordeste Argentino y el 1 de enero de 1949 quedó integrado dentro del nuevo Ferrocarril Nacional General Urquiza creado ese día.

Hasta su cierre el 31 de agosto de 1980 el frigorífico CAP Yuquerí ubicado en Benito Legerén contaba con servicios de trenes para sus empleados desde Concordia, junto con 3 desvíos particulares hacia la planta. Otro desvío particular se hallaba en el frigorífico San José.

El servicio de pasajeros entre ambas cabeceras era realizado por los trenes n.º 2313 y 2314 (coche motor) hasta que el decreto n.º 44/1990 del 4 de enero de 1990 dispuso la racionalización de los servicios de pasajeros interurbanos ordenando su cierre en un plazo de 30 días. Las estaciones intermedias se clausuraron para el tráfico ferroviario el 5 de noviembre de 1991, corriendo el último coche motor el día anterior. El último tren de carga atravesó el ramal en 1997 y al romperse un puente dejó de utilizarse.

A lo largo de los años siguientes parte de las vías fueron robadas en algunos tramos y el ramal quedó cortado por las obras de la Defensa Sur contra inundaciones del río Uruguay de Concordia construida entre 1998 y 2005.

Desde 2003 un servicio turístico de 7 km y 90 minutos los sábados y domingos en dos zorras con dos vagoncitos fue realizado como emprendimiento local entre la estación Ubajay (convertida en museo) y el puente sobre el arroyo Palmar en las cercanías del parque nacional El Palmar. Desde julio de 2010 debido a las obras de la autovía 14 el servicio cambio de dirección realizando el recorrido de 6.5 km entre Ubajay y el puente sobre el arroyo Concepción.

Referencias

Ramal Concordia-Concepción del Uruguay del Ferrocarril General Urquiza


මුළු අණුවම ආවරණය කරන අණුක කාක්ෂික සෑදීම සඳහා පරමාණූක කාක්ෂික වාදයේදී පරමාණුක කාක්ෂිකවල රේඛීය සංයුක්තකරණය භාවිතා කරනු ලබයි. මේවා බහුල වශයෙන් බන්ධන කාක්ෂික, ප්‍රතිබන්ධනීය කාක්ෂික හා නිර්බන්ධිත කාක්ෂික ලෙස බෙදා දක්වනු ලබයි.අණුක කාක්ෂිකයක් යනු න්‍යෂ්ටි කිහිපයක් හෝ බොහෝ විට න්‍යෂ්ටි 2 ක් අඩංගු ශ්‍රෝඩිංගර් කාක්ෂිකයක් පමණි. කිසියම් කාක්ෂිකයක අඩංගු ඉලෙක්ට්‍රෝන න්‍යෂ්ටි දෙක අතර පැවතීමේ සම්භාවිතාවය අන් තැනක පැවතීමේ සම්භාවිතාවයට වඩා වැඩි නම් එම කාක්ෂික බන්ධන කාක්ෂික නම්වන අතර ඒවා මගින් න්‍යෂ්ටි එකිනෙකට බැඳ තබා ගැනීමක් සිදු කරනු ලබයි. අණුක කාක්ෂිකයේ ඇති ඉලෙක්ට්‍රෝන, න්‍යෂ්ටි දෙක අතර නොවන ස්ථානයක පැවතීමේ සම්භාවිතාවය න්‍යෂ්ටි දෙක අතර පැවතීමේ සම්භාවිතයට වඩ‍ා වැඩි නම් එය ප්‍රතිබන්ධනීය තාත්විකයන් නමින් හැඳින්වෙන අතර එය මගින් ඇත්ත වශයෙන්ම බන්ධන දුර්වල වීමක් සිදු වේ. නිර්බන්ධන කාක්ෂිකවල ඇති ඉලෙක්ට්‍රෝන පරම‍ාණුවේ ගැඹුරින්ම ඇති කාක්ෂිකවල පවතින අතර එක් න්‍යෂ්ටියක් සමග පමණක් බැඳී පවතී. නමුත් ඒවා පරමාණූවල න්‍යෂ්ටි අතර හා ඉන් පිටත සමාන කාල ගත කරයි. මෙම ඉලෙක්ට්‍රෝන බන්ධනයට සහභාගීවීමක් හෝ බන්ධනයෙන් ඉවත්වීමක් සිදු නොකරයි.

බන්ධනයට සහභාගිවන පරමාණු කාක්ෂික වර්ගය අනුවත්  අණුක කාක්ෂික වර්ගීකරණ කරනු ලැබේ. මෙම කාක්ෂික, මූලික විද්‍යුත් චුම්භක බලයත් නිසා හටගනු ලබන ඉලෙක්ට්‍රෝන න්‍යෂ්ටි අන්තර්ක්‍රියාවල ප්‍රතිඵලයකි. රසායනික ද්‍රව්‍යය සමග ප්‍රතික්‍රියා කරනු ලබන්නේ ඒවා එකිනෙක සමග ප්‍රතික්‍රියාකිරීමේදී පහත් ශක්ති තත්වයකට පත් වන්නේ නම් පමණි. විවිධ රසායනික බන්ධන වෙන්කොට හඳුනාගනු ලබන්නේ ඒවායේ ඉලෙක්ට්‍රෝන වළාවේ හැඩය මගින් හෝ ශක්ති මට්ටම් අනුවය.

අණූක කාක්ෂිකවාදය මගින් රසායනික බන්ධන පිළිබඳ විශ්වීය හා විමධ්‍යගත වූ නියමාකාර අදහස් ලබා දෙයි. උදාහරණයක් වශයෙන් අති සංයුජ අණූ සඳහා වූ අණූක කාක්ෂික වාදයේදී තවදුරටත් d- කාක්ෂිකවලට සුවිශාල වූ කාර්යභාරයක් පැවරිය යුතු නැත. ක්වොන්ටම් මූලධර්මවලට එකඟවන පරිදි, ක්වොන්ටම් කොන්දේසි මගින් ඉලෙක්ට්‍රෝනවලට නිශ්චිත නොවන විශාල න්‍යෂ්ටි සංඛ්‍යාවක බලපෑමට යටත්ව චලනය වීමට ඉඩ සලස්වන බැවින් අණුක කාක්ෂිකවාදයේ දැක්වෙන පරිදි අණූවේ ඇති ඕනෑම ඉලෙක්ට්‍රෝනයක් අණුවේ ඕනෑම තැනක තිබීමේ සම්භාවිතාවයක් ඇත. අණුක කාක්ෂිකවාදයේ දැක්වෙන පරිදි අණුවක සමහර අණුක කාක්ෂිකවල අණූවේ ඇති නිශ්චිත පරමාණු දෙකක් අතරට වැඩි වශයෙන් ස්ථානගත වූ ඉලෙක්ට්‍රෝන පැවතිය හැකි අතර අනෙකුත් අණූක කාක්ෂිකවල ඇති ඉලෙක්ට්‍රෝන අණුව පුරා වඩාත් ඒකාකාරීව පැතිරී ඇත. සංයුජතා බන්ධනවාදයෙන් දැක්වෙන ආකාරයට වඩා අණුක කාක්ෂිකවාදයේදී, සමස්ථයක් වශයෙන් බන්ධන හා ඒවායේ ඉලෙක්ට්‍රෝන වඩාත් ස්ථානගත වී ඇති අයුරු දැක්වේ. මේ නිසා වඩාත් පැතිරුණු පද්ධති විස්තර කිරීම සඳහා අණූක කාක්ෂිකවාදය වඩාත් ප්‍රයෝජනවත් වේ.

උදාහරණයක් වශයෙන් අණුක කාක්ෂික වාදයේදී බෙන්සීන්, කාබන් පරමාණු හයකින් සමන්විත ෂඩාස්‍රාකාර මුදුවක් ලෙස දක්වනු ලැබේ.මෙම අණූවේදී සංයුජතා බන්ධන ඉලෙක්ට්‍රෝන 30 න් 24 ක් ප්‍රධාන වශයෙන් පිහිටා ඇත්තේ පරමාණූ යුගලයක් (C – C හෝ C-H ) අතර පිහිටි σ (සිග්මා) බන්ධන කාක්ෂික 12 කය. මෙම සැකසීම  සංයුජතා කාක්ෂිකවාදයේ සැකැස්මට සමානය . කෙසේ නමුත් බෙන්සීන්වල ඉතිරි ඉලෙක්ට්‍රෝන 6 පිහිටා ඇත්තේ වලය පුරා විස්ථානගත වූ π (පයි) අණුක බන්ධන කාක්ෂික 3 ය. පරමාණු 6 න්ම සමාන දායකත්වයක් සහිත අණූක කාක්ෂිකයක දෙකක් පවතී. අනෙක් දෙක එකිනෙකට ලම්භක අක්ෂ ඔස්සේ පවතී. සංයුජතා කවචවාදය අනුව මෙම විස්ථාන ගත වූ ෆයි ඉලෙක්ට්‍රෝන 6 වලය අඩංගු තලයට ඉහළින්  හා පහළින් වූ විශාල අවකාශයක් පුරා පැතිරී පවතී. බෙන්සීන් හි ඇති සියලුම කාබන් - කාබන් බන්ධන සර්වසමය. අණුක කාක්ෂිකවාදයට අනුව මෙය  ෆයි අණූක කාක්ෂික 3 සංයුක්ත වී අතිරික්ත ඉලෙක්ට්‍රෝන 6, කාබන් පරමාණු 6 පුරා ඒකාකාරව ව්‍යාප්ත වීමේ ඍජු ප්‍රතිඵලයකි.

මීතේන් වැනි අණුවල, අණූක කාක්ෂික 4 ක පවතින සංයුජතා ඉලෙක්ට්‍රෝන 8 අණුවේ ඇති පරමාණු 5 පුරාම ව්‍යාප්ත වී ඇත. කෙසේ වෙතත් මෙම ආකෘතියේ තරංග ස්‍රැතය හෝ ශක්තිය වෙනස් කිරීමකින් තොරව, ඉලෙක්ට්‍රෝන දෙකක් සහිත සහ සංයුජ බන්ධන හතරකින් සමන්විත සාමාන්‍යය බන්ධන ආකෘතිය, ස්ථානගත කාක්ෂික හතරක් පිහිටි ඉලෙක්ට්‍රෝන අටකින් යුත් ආකෘතියක් බවට පරිවර්තනය කළ හැකිය.ඉහත බෙන්සීන්වලයේ වූ (සිග්මා) බන්ධන සඳහා ද සිදු කරන ලද්දේ මෙයම වන නමුත් එය ෆයි බන්ධන සඳහා යොදා ගත නොහැකිය. මෙම විස්තාපනය වූ ආකෘතිය අයනීකරණ හා වර්ණාවලි ගතිගුණ සඳහා වඩාත් හොඳින් ගැළපේ. අයනීකරණයේදී මුළු අණූවෙන්ම එක ඉලෙක්ට්‍රෝනයක් ඉවත් කෙරේ. එහිදී සෑදෙන අයනයේ ඇති බන්ධන තුන එකිනෙකට සමාන වේ. උත්තේජිත ඉලෙක්ට්‍රෝනය, ඉලෙක්ට්‍රෝනික උත්තේජනවලදී මෙන්ම මුළු අණූවෙන්ම ඉවත් වී ඇති එය එක් බන්ධනයකට අයත් නොවේ.

දැනට නිරීක්ෂණය කර ඇති පරිදි බෙන්සීන්වල මෙන්ම බීටා කැරොටීන්, ක්ලෝරොෆිල් හා හීම් වැනි ද්‍රව්‍යයවල ද π (පයි) කාක්ෂිකවල අඩංගු ඇතැම් ඉලෙක්ට්‍රෝන අණුවේ ඇති අණූක කාක්ෂික ඔස්සේ  දීර්ඝ දුරකට විහිදී ඇති අතර එමගින් අණුව ආලෝක ශක්තිය අවශෝෂණය කරගනු ලබන්නේ වඩාත් අඩු ශක්තියකින් යුතු දෘශ්‍ය ආලෝකයෙනි. මෙය හා අණු පිළිබඳ වූ වර්ණාවලි දත්ත අණුක කාක්ෂිකවාදය භාවිතයෙන් වඩා හොඳින් පැහැදිලි කළ හැකිය. උදාහරණයක් වශයෙන් මිනිරන් හි පවතින තලීය දිශාව ඔස්සේ විහිදුණු ෂඩාස්‍රාකාර පරමාණු තලයක්හි වූ අධික විද්‍යුත් සන්නායකතාවය අණුකකාක්ෂිකවාදයෙන් පැහැදිලි කිරීම දැක්විය හැකිය. අණුක කාක්ෂිකවාදයේදී සැළකෙන පරිදි " සම්ප්‍රයුක්තාවය " (සංයුජතා බන්ධන , බන්ධන අවස්ථාවන්හි මිශ්‍රවීම) සමමිතියේ ස්වභාවයේ ප්‍රතිඵලයකි. උදාහරණයක් වශයෙන් මිනිරන්හි විද්‍යූත් සන්නායකතාවය පැහැදිලි කිරීමට සංයුජතා බන්ධනවාදයේ අඩංගු Sp2 මුහුම්කරණය සහ සම්ප්‍රයුක්තතාවය යොදා ගැනීම අනවශ්‍ය වේ. ඒ වෙනුවට මිනිරන්වල පරමාණූක තල අතර ඇති සමහර ඉලෙක්ට්‍රෝන අවිනිශ්චිත දුරවලට සම්පූර්ණයෙන්ම ස්ථානගත වී ඇති අතර මුළු කාබන් පරමාණු තලයම ආවරණය කරන විශාල අණුක කාක්ෂිකවල පිහිටයි. මේ අතර මෙම ඉලෙක්ට්‍රෝන අතරින් සමහරකට චලනය විය හැකි අතර ගලය ඔස්සේ ලෝහවල පවතින ආකාරයට පවතිමින් විද්‍යූතය සන්නයනය කරයි.

ආශ්‍රිත
Molecular_orbital_theory Overview

References
http://en.wikipedia.org/wiki/Molecular_orbital_theory#Overview

අණුක කාක්ෂිකවාදය


Oclemena acuminata, communément appelé Aster acuminé, est une espèce de plantes à fleurs de la famille des Asteraceae. Elle est originaire d'Amérique du Nord, trouvée au Canada et aux États-Unis. On peut notamment la trouver dans le sud du Québec au Canada.

Description
La tige zigzagante de cet aster atteint 30 à  de hauteur. Ses feuilles alternes, minces et dentées se terminent en une pointe effilée. Les feuilles supérieures sont plus rapprochées que celles de la base. Ses fleurs blanches sont regroupées en inflorescence sur un pédoncule feuillé. Les bractées, c'est-à-dire les feuilles entourant les fleurs, sont linéaires et possèdent des rayons de 12 à  de long. Ces derniers sont étroits et de couleur blanche ou pourpre.

Habitat et distribution
Il pousse dans des lieux montueux, des bois et des clairières. On le trouve dans le sud du Québec et dans la péninsule gaspésienne.

Écologie
Cette plante est l'une des quatre espèces d'aster que l'on retrouve souvent en milieu boisé. Les autres sont Aster cordifolius, Aster macrophyllum et Aster umbellatus.

Notes et références

Liens externes

Astereae
Espèce d'Asteraceae (nom scientifique)
Flore originaire d'Amérique du Nord
Plante à fleurs du Canada
Plante à fleurs du Québec
Plante à fleurs des États-Unis

Oclemena acuminata


Catasetinae, podtribus kaćunovki smješten u tribus Cymbidieae, dio potporodice Epidendroideae. Postoji osam rodova; tipični je katasetum (Catasetum) s 182 vrste iz obje Amerike i Kariba.

Rodovi
 Cyanaeorchis  Barb. Rodr. (3 spp.)
 Grobya  Lindl. (5 spp.)
 Galeandra  Lindl. (32 spp.)
 Clowesia  Lindl. (8 spp.)
 Catasetum  Rich. ex Kunth (182 spp.)
 Dressleria  Dodson (13 spp.)
 Cycnoches  Lindl. (31 spp.)
 Mormodes  Lindl. (89 spp.)

Izvori

Cymbidieae

Catasetinae


Nouderdine Adam (nascido em 1970) é o líder do grupo rebelde centro-africano Frente Popular para o Renascimento da República Centro-Africana (FPRC) durante a Guerra Civil da República Centro-Africana.

Biografia
De etnia runga, nasceu em 1970 em N'Délé. Seu pai era um imã que serviu como líder da comunidade muçulmana no bairro de Miskine de Bangui e sua mãe era chadiana. Depois de concluir a escola secundária, Adam foi treinado no Sudão e depois no Egito, onde se formou na Academia de Polícia no Cairo na década de 1990, após passar dez anos no Egito. Depois disso, foi treinado pelas forças especiais israelenses por seis meses e posteriormente se estabeleceu por um ano em Bangui, onde foi designado para o Departamento Central para a Supressão do Banditismo (OCRB). Durante o início da década de 2000, foi contratado como guarda em vários países do Golfo Pérsico. De 2003 a 2009, ele ficou nos Emirados Árabes Unidos e foi um guarda-costas do Presidente Zayed Bin Sultan Al Nahyan.  Em 2009, retornou à República Centro-Africana e ingressou no grupo rebelde Convenção dos Patriotas para a Justiça e a Paz (CPJP). Após o desaparecimento de Charles Massi em 2010, ele se tornou o líder do CPJP.

Ele foi o segundo em comando para Michel Djotodia na coalizão de rebeldes da Seleka. Em março de 2013, desempenhou um papel decisivo na ofensiva final em Bangui, que derrubou o presidente François Bozizé. Após tomar o poder, o presidente Djotodia o nomeou mais tarde como ministro de Segurança Pública em 31 de março de 2013, mas foi demitido em 22 de agosto de 2013 e foi nomeado consultor de segurança nacional. Depois que a Seleka foi oficialmente dissolvida em setembro de 2013, seus antigos combatentes formaram novas milícias com a maior sendo a Frente Popular para o Renascimento da República Centro-Africana (FPRC), que foi formada em maio de 2014 e inicialmente liderada por Djotodia. Ele seria sancionado pela ONU em 9 de maio de 2014 por se envolver no tráfico de diamantes entre a República Centro-Africana e o Chade. Como líder da FPRC, Nouddine Adam proclamou a República de Logone ou Dar El Kuti  em 14 de dezembro de 2015 e reivindicou Bambari como capital,  com o governo de transição condenando a declaração e a missão de manutenção da paz da ONU, MINUSCA, afirmando que usará força contra qualquer tentativa separatista.  No final de 2016, a guerra civil era travada amplamente entre a FPRC e uma facção rival chamada União para a Paz na República Centro-Africana (UPC) liderada por Ali Darassa.

Em 17 de dezembro de 2020, uma facção do FPRC liderada por Noureddine Adam ingressou na Coalizão de Patriotas pela Mudança, enquanto a facção liderada por Abdoulaye Hissène permaneceu comprometida com o Acordo de Paz de 2019.

Em 28 de julho de 2022, o Tribunal Penal Internacional tornou público um mandado de prisão contra o Noureddine Adam, suspeito de crimes contra a humanidade e crimes de guerra.

Militares da República Centro-Africana
Políticos da República Centro-Africana

Noureddine Adam


Julia Thinius (* 7. September 1991) ist eine deutsche Fußballspielerin. Ihre Position ist die Abwehr.

Leben
Julia Thinius begann im Alter von acht Jahren mit dem Fußballspielen. Ab 2006 besuchte sie das Kloster-Gymnasium Kalvarienberg, ein Fußball-Internat, in dem sie 2011 ihr Abitur machte.

Erfolge
Mit der C-Jugend des SC 07 Bad Neuenahr gewann sie den Rheinland-Pokal und die Rheinland-Meisterschaft.

Im November und Dezember 2007 hatte sie vier Einsätze in der Frauen-Bundesliga: Am fünften, siebten, achten und neunten Spieltag stand sie in der Saison 2007/08 in der Anfangsformation des SC 07 Bad Neuenahr.

Weblinks

Einzelnachweise

Fußballspieler (SC 07 Bad Neuenahr)
Deutscher
Geboren 1991
Frau

Julia Thinius


Anomalia magnética (ou anomalia geomagnética) é a designação utilizada em geofísica para denotar uma variação local no campo magnético da Terra resultante de variações na geoquímica ou ferromagnetismo das rochas que constituem a litosfera nesse local. O mapeamento da variação do campo geomagnético é um valioso instrumento na deteção de estruturas geológicas escondidas pelo material sobrejacente. A variação magnética a longo prazo (e em especial as reversões geomagnéticas) ficam registadas em bandas sucessivas dos fundos oceânicos, paralelas às dorsais meso-oceânicas e são uma evidência importante da expansão dos fundos oceânicos, um conceito central da tectónica de placas.

Descrição
As anomalias magnéticas representam geralmente uma pequena fração da intensidade do campo geomagnético, já que a densidade de fluxo magnético do campo total varia de 25 000 a 65 000 nanoteslas (nT). Para serem capazes de medir as anomalias, os magnetómetros precisam de uma sensibilidade de 10 nT ou menos.

Deteção e medição das anomalias geomagnéticas
Existem três tipos principais de magnetómetros usados para detetar e medir anomalias magnéticas:
 Magnetómetro de saturação, muita vezes referido como o magnetómetro fluxgate, um aparelho desenvolvido durante a Segunda Guerra Mundial para detetar submarinos em imersão. Este tipo de magnetómetro mede a componente do campo geomanético ao longo de um determinado eixo do sensor, pelo que precisa de ser orientado. Em terra, geralmente é orientado verticalmente, mas em aeronaves, navios e satélites geralmente é orientado de modo que o eixo esteja na direção do campo. Mede o campo magnético continuamente, mas as leituras tendem a variar com o tempo. Uma maneira de corrigir o desvio é fazer medições repetidas no mesmo local durante o levantamento.
 Magnetómetro de protões, ou magnetómetro de precessão de protões, um tipo de equipamento que mede a intensidade do campo geomagnético, mas não sua direção, eq que por isso não precisa ser orientado. Cada medição leva um segundo ou mais. É frequentemente usado em arqueologia e em levantamentos de solo, exceto para furos e levantamentos gradiométricos de alta resolução.
 Magnetómetro óptico, uma tipologia de equipamentos que usam gases alcalinos (mais comummente rubídio e césio) têm altas taxas de amostragem e sensibilidades de 0,001 nT ou menos, mas são mais caro do que os outros tipos de magnetómetros. São usados em satélites e na maioria dos levantamentos aeromagnéticos.

Em levantamentos terrestres, as medições são feitas num conjunto de estações, normalmente com 15 a 60 m de distância. Normalmente, é usado um magnetómetro de precessão de protões, frequentemente montado em um poste. Ao aumentar a altura do magnetómetro com o uso do poste, é reduzida a influência de pequenos objetos ferrosos que tenham sido abandonados no solo. Para reduzir ainda mais os sinais indesejados, os operadores do equipamento não transportam objetos metálicos, como chaves, facas ou bússolas e não utilizam veículos motorizados durante a medição. As medições não podem ser feitas nas proximidades de linhas ferroviárias, cercas de arame farpado e outras quaisquer estruturas metálicas. Se algum desses contaminantes for negligenciado, pode aparecer como um pico agudo na anomalia, portanto, tais eventos, quando registados, são tratados com suspeita. A principal aplicação para levantamentos terrestres é a busca detalhada de minérios.

Os levantamentos magnéticos aéreos são frequentemente usados na pesquisa de petróleo e outros hidrocarbonetos como forma de fornecer informações preliminares para posterior realização de prospeção sísmica. Em alguns países, como o Canadá, as agências governamentais fizeram levantamentos sistemáticos de grandes áreas. A pesquisa geralmente envolve fazer uma série de passagens paralelas a uma altura constante e com intervalos que variam de centenas de metros a vários quilómetros. Estes são cruzados por linhas de confirmação ocasionais, perpendiculares ao levantamento principal, para verificar erros. O avião é uma fonte de magnetismo, pelo que os sensores são montados em uma lança (como na figura) ou rebocados por um cabo. Os levantamentos aeromagnéticos têm uma resolução espacial menor do que os levantamentos terrestres, mas isso pode ser uma vantagem para um levantamento regional de rochas mais profundas.

Nas pesquisas utilizando embarcações, o magnetómetro é rebocado algumas centenas de metros atrás de um navio em um dispositivo chamado peixe. O sensor é mantido a uma profundidade constante de cerca de 15 m. Caso contrário, o procedimento é semelhante ao usado nos levantamentos aeromagnéticos.

Sputnik 3, lançado em 1958, foi o primeiro satélite a operar um magnetómetro. No outono de 1979, foi lançado o satélite Magsat, equipamento que foi operado conjuntamente pela NASA e pelo USGS até à primavera de 1980. Transportava um magnetómetro escalar de vapor césio e um magnetómetro vetorial do tipo fluxgate.

O satélite alemão CHAMP, fez medições precisas de gravidade e magnetismo de 2001 a 2010. O satélite dinamarquês Ørsted foi lançado em 1999 e ainda está em operação, enquanto a missão Swarm, da Agência Espacial Europeia, envolveu a criação de uma "constelação" de três satélites que foram lançados em novembro de 2013.

Tratamento de dados e sua interpretação

São necessários dois tipos de correções principais para garantir comparabilidade e fiabilidade nos resultados de medições magnéticas. Essa correções são imprescindíveis para permitir distinguir os efeitos das rochas presentes na litosfera dos efeitos induzidos por outros factores e determinar o valor do campo magnético terrestre geral para o distinguir das anomalias locais.

O primeiro tipo de correção consiste na remoção de variações de curto prazo do campo geomagnético induzidas por fontes externas, como por exemplo, as variações diurnas que têm um período de 24 horas e magnitude de até 30 nT, provavelmente resultantes da ação do vento solar na ionosfera. Além disso, as tempestades magnéticas podem ter magnitude de pico de 1000 nT e podem durar vários dias. A contribuição destas fontes pode ser medida retornando a uma estação base repetidamente ou tendo outro magnetómetro que mede periodicamente o campo num local fixo.

Em segundo lugar, como a anomalia é a contribuição local para o campo magnético, o campo geomagnético principal deve ser subtraído dela. O Campo de Referência Geomagnética Internacional (International Geomagnetic Reference Field) é geralmente usado para esta finalidade. Este é um modelo matemático do campo magnético da Terra, em larga escala e com valores médios ponderados no tempo, construído com base em medições feitas por satélites, observatórios magnéticos e outras métodos.

Algumas correções que são necessárias para detetar anomalias gravíticas são menos importantes para o estudo das anomalias magnéticas. Por exemplo, o gradiente vertical do campo magnético é de 0,03 nT/m ou menos, pelo que uma correção de elevação não é geralmente necessária.

A magnetização na rocha investigada é a soma vetorial da magnetização induzida com magnetização remanente:

A magnetização induzida da maioria dos minerais e rochas é o produto do campo magnético ambiente pela sua suscetibilidade magnética :

Algumas suscetibilidades são indicadas na tabela que se apresenta à direita.

Minerais que são diamagnéticos ou paramagnéticos possuem apenas magnetização induzida. Os minerais ferromagnéticos, como a magnetite, também podem ter uma magnetização remanente (ou por remanência). Essa remanência no material geológivo pode durar milhões de anos, portanto pode estar numa direção completamente diferente do atual campo magnético da Terra. Se houver remanência presente, é difícil fazer a separação desse tipo de magnetismo residual da magnetização induzida, a menos que amostras da rocha sejam medidas. A razão entre as grandezas, , é conhecida por rácio de Koenigsberger.

A interpretação e modelação das anomalias geomagnéticas é geralmente feita combinando os valores observados e modelados do campo magnético anómalo. Um algoritmo desenvolvido por Manik Talwani e James R. Heirtzler (em 1964 e aperfeiçoado posteriormente por Vadim Kravchinsky em 2019) considera tanto as magnetizações induzidas quanto as remanentes como vetores e permite a estimativa teórica da magnetização remanente a partir dos percursos de desvio polar aparente para diferentes unidades tectónicas ou continentes.

Registo magnético nos fundos oceânicos
Pesquisas magnéticas sobre os oceanos revelaram um padrão característico de anomalias em torno das dorsais meso-oceânicas. Naquelas regiões está presente um conjunto de anomalias positivas e negativas na direção e intensidade do campo magnético, formando faixas paralelas a cada zona de acreção ao longo da dorsal. Aquelas faixas são frequentemente simétricos em relação ao eixo da dorsal.

As faixas apresentam geralmente dezenas de quilómetros de largura e as anomalias são de algumas centenas de nanoteslas. A origem dessas anomalias é principalmente a magnetização permanente transportada por minerais de titanomagnetite presentes em basaltos e gabros. Aqueles minerais são magnetizados quando a crista oceânica é formada na dorsal onde à medida que o magma sobe à superfície e arrefece, a rocha adquire uma magnetização termo-remanente na direção do campo. À medida que a rocha é levada para longe da dorsal pelos movimentos das placas tectónicas, as faixas vão ficando cada vez mais distantes da dorsal de formação, embora mantendo em traços gerais o seu paralelismo. A cada poucas centenas de milhares de anos, a direção do campo magnético terrestre sofre inversão.O padrão de faixas é um fenómeno global na litosfera oceânica e, por datação de cada período de polaridade, pode ser usado para calcular a velocidade de expansão dos fundos oceânicos.

As anomalias magnéticas na ficção
Na série Space Odyssey, de Arthur C. Clarke, uma conjunto de monolitos são deixados por extraterrestres para os humanos encontrarem. Um perto da cratera Tycho, na Lua, é encontrado pelo seu campo magnético anormalmente poderoso e chamado Tycho Magnetic Anomaly 1 (TMA-1). Um é encontrado em órbita de Júpiter e é designado TMA-2. Um outro, localizado no Olduvai Gorge, é encontrado em 2513 e retroativamente designado TMA-0 porque fora encontrado inicialmente por humanos primitivos.

Ver também

Anomalia magnética de Bangui
Reversão geomagnética
Anomalia magnética de Kursk
Detetor de anomalia magnética
Anomalia magnética do Atlântico Sul
Anomalia magnética de Temagami
World Digital Magnetic Anomaly Map (WDMAM)
Enhanced Magnetic Model (EMM)

Referências

Bibliografia

Ligações externas
Magnetic field of the lithosphere (CIRES)
Magnetic anomaly maps and data for North America (USGS)
World Digital Magnetic Anomaly Map: info
Magnetic anomaly map of the world
Asteroids may have delivered magnetic material to the Moon

Geomagnetismo

Anomalia geomagnética


La isla Perrot (AFI: [pɛʀo]; ) es una isla fluvial de Canadá localizada al oeste de la también isla de Montreal en la provincia de Quebec. Forma parte del archipiélago de Hochelaga, y se encuentra entre el lago Saint-Louis y el lago de las Dos Montañas, casi en el curso del río San Lorenzo.

Casi 33.000 personas viven en uno de los cuatro municipios de la isla:

 Notre-Dame-de-l'Île-Perrot
 Pincourt
 Terrasse-Vaudreuil
 L'Île-Perrot

La isla Perrot tiene el único molino de viento en Quebec, que data de la época en la que Perrot era un señorío en la colonia francesa de Nueva Francia. En su honor, lo que ahora constituye la arteria comercial de la isla fue nombrada boulevard Don-Quichotte (bulevar Don Quijote).

Véase también
 Geografía de Quebec
 Geografía de Canadá

Enlaces externos
 Mapa de Localización

Referencias

Archipiélagos e islas de Quebec
Islas lacustres de Canadá
Vaudreuil-Soulanges

Isla Perrot


José Antonio Echávarri Lomo (Coria, 1955) fue Consejero de Agricultura, Desarrollo Rural, Medio Ambiente y Energía de la Junta de Extremadura entre 2011 y 2015.

Trayectoria

Nacido en Coria, Echávarri es Licenciado en Derecho y ha ejercido como abogado. Fue secretario judicial, en provisión temporal, en el Juzgado de Hoyos de 1981 a 1987 y en el Juzgado de Valencia de Alcántara de 1987 a 1991.

Desde 1991 hasta la actualidad era secretario y asesor jurídico de la Comunidad de Regantes de la Margen Derecha del Río Alagón, así como asesor de la Federación de Regantes de la Cuenca del Tajo. Ambas tareas las ha compaginado con el ejercicio de la abogacía.

Su trayectoria política ha sido extensa. De 1995 a 1999 fue concejal del Ayuntamiento de Coria y desde 1999 hasta 2007 diputado de la Asamblea de Extremadura. En la VI Legislatura (1999-2003) del Parlamento extremeño ocupó la Secretaría Segunda de la Mesa de la Asamblea, mientras que en la VII Legislatura (2003-2007) la Presidencia de la Comisión de Hacienda y Presupuesto y la Portavocía del Grupo Parlamentario Popular en la Comisión de Medio Ambiente.

Es Secretario Ejecutivo de Medio Ambiente y Energías Renovables del Partido Popular de Extremadura.

Referencias

https://web.archive.org/web/20110902200328/http://www.juntaex.es/juntaex/presidencia/pj-consejo-gobierno-composicion-jose-antonio-echavarri/

Consejeros de la Junta de Extremadura
Políticos de España del siglo XX
Políticos de España del siglo XXI
Políticos del Partido Popular
Diputados de la Asamblea de Extremadura por la circunscripción electoral de Badajoz
Diputados de la V Legislatura de la Asamblea de Extremadura
Diputados de la VI Legislatura de la Asamblea de Extremadura
Diputados de la VIII Legislatura de la Asamblea de Extremadura
Diputados de la IX Legislatura de la Asamblea de Extremadura
Nacidos en Coria

José Antonio Echávarri Lomo


was a town located in Hamana District, Shizuoka Prefecture, Japan.

As of March 31, 2010, the town had an estimated population of 16,975  and a population density of 910 persons per km2. The total area was 18.65 km2.

On March 23, 2010, Arai was merged into the expanded city of Kosai and thus no longer exists as an independent municipality. Hamana District was dissolved as a result of this merger.

Geography
Arai was located at the southwest end of Shizuoka Prefecture, with part of Lake Hamana located within the town boundaries. The town was on the Enshu Sea of the Pacific Ocean, with  a temperate maritime climate with hot, humid summers and mild, cool winters.

History
Arai was located in former Tōtōmi Province, and was largely tenryō territory under direct control of the Tokugawa shogunate in the Edo period, when it was called Arai-juku, and prospered as a post town on the Tōkaidō highway connecting Edo with Kyoto. During the cadastral reform of the early Meiji period in 1889, the area was reorganized into Arai Town within Fuchi District, Shizuoka Prefecture. Fuchi District was merged into Hamana District in 1896.

Economy
The economy of Arai was largely based on commercial fishing, edible seaweed cultivation, and fireworks production.

Transportation

Highway
Japan National Route 1
Japan National Route 42
Route 301 (Japan)

Rail
JR Central – Tōkaidō Main Line

References

External links

Populated places disestablished in 2010
Dissolved municipalities of Shizuoka Prefecture
Cities in Shizuoka Prefecture
Kosai, Shizuoka

Arai, Shizuoka


An Puya yakespala in uska species han Liliopsida nga ginhulagway ni Alberto Castellanos. An Puya yakespala in nahilalakip ha genus nga Puya, ngan familia nga Bromeliaceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Puya

Puya yakespala


برج أوخريص هي بلدية بدائرة برج أوخريص تقع شرق ولاية البويرة الجزائرية.

هي مجاورة لولاية المسيلة وتتميز بطابعها الفلاحي والرعوي وتربية المواشي. ويسكنها مزيج من العرب والأمازيغ الذين يعيشون في تماسك وتفاهم رائع وأهلها أهل ضيافة وكرم وهي مدينة هادئة وعدد سكانها يتجاوز إحدى عشر ألف نسمة

مواضيع ذات صلة
 بلديات ولاية البويرة
 دوائر ولاية البويرة

المصادر

برج أوخريص

برج أوخريص


L'Association Aïda est une association française de soutien aux jeunes touchés par un cancer et leurs familles fondée le 10 janvier 2015 par Léa Moukanas. Elle permet à des jeunes bénévoles, notamment mineurs, de rendre visite à d'autres jeunes hospitalisés.

Ses missions fondamentales sont l'aide aux patients, le soutien à la recherche et la sensibilisation des jeunes face au cancer. En 2021, l'association compte plus de  bénévoles, accompagne  patients et sensibilise plus de  jeunes du primaire à l'université.

Histoire
Le 25 octobre 2014, Aïda Younès Frangié décède d'une leucémie foudroyante. Profondément choquée par le départ de sa grand-mère en à peine 17 jours, sa petite fille Léa Moukanas décide de s'engager bénévolement auprès d'associations pour accompagner les malades et les aider à vaincre le cancer. Mais, alors âgée de 15 ans, elle se voit refuser ses candidatures en raison de son statut de mineure.

Consciente que plus de  jeunes sont touchés par un cancer avant l'âge de 25 ans, elle prend l'initiative début 2015 de fonder la première association créée par des lycéens en Europe : l'Association Aïda, dont le nom fait hommage à sa grand-mère décédée.

Dès 2016, celle-ci rassemble 110 bénévoles et collecte  au profit de 20 jeunes hospitalisés.

En 2017, l'association compte 300 bénévoles et lève  en faveur de ses actions. Cette même année, Aïda crée le programme « Highway to Health », un weekend offert aux jeunes en traitement ou rémission afin de les sortir du milieu hospitalier. Elle lance également l'opération « Noël à l'Hôpital » dont l'objectif est de collecter des cadeaux à offrir aux jeunes hospitalisés pour les fêtes de fin d'année. Le succès de la première édition conduit l'association à renouveler l'appel aux dons tous les ans pour distribuer plus de  cadeaux dans plus de 50 structures hospitalières de 20 villes de France. L'opération est soutenue par plus de 100 personnalités publiques dont Benjamin Pavard, Cyril Hanouna, Brigitte Macron, et Claude Dartois.

En 2018, Aïda réuni 650 bénévoles. À l'été, l'association crée l'opération « Cartes Postales à l'Hôpital » qui permet à des inconnus d'envoyer une ou plusieurs cartes postales à des jeunes hospitalisés. Avec pour but de recevoir  cartes au cours de la période estivale, l'initiative sera renouvelée chaque année depuis cette date.

En 2019, l'association fédère  bénévoles dans 10 villes de France, dont la majorité est mineure. En octobre, un collectif d'une quarantaine de détenus et surveillants de la prison centrale de Poissy « Robin des Murs » lève plus de  de dons au terme d'un semi-marathon caritatif de .

En 2020, Aïda compte  bénévoles, avec 80 % d'entre eux ayant moins de 18 ans. La crise sanitaire liée à la COVID-19 oblige l'association à repenser son accompagnement auprès des jeunes malades, particulièrement fragiles face au virus. Afin de maintenir le lien social et continuer ses activités, elle bénéficie du soutien de Microsoft qui distribue 250 tablettes tactiles dans les hôpitaux pour organiser des visioconférences.

En 2021, l'association lance le média « Jeune & Cancer » sur Instagram et TikTok avec pour objectif de vulgariser le cancer et de partager les expériences des jeunes hospitalisés, en rémission ou guéris autour de sujets divers comme l'amitié, l'éducation ou la sexualité par exemple.

Distinctions et prix
Dans le cadre de ses activités, l'association et sa présidente ont reçu de multiples distinctions et prix dont en voici une liste non exhaustive :

 2015 - Prix Jeune et Bénévole
 2016 - Prix « Hype Awards », catégorie 2gether (DigiSchool)
 2018 - Prix du Public « Talents.START », catégorie Entrepreneurs sociaux, (Echos START)
 2018 - Prix de la Fondation EDF
 2019 - Prix de la Fondation LEEM
 2019 - Médaille de la Ville de Paris
 2020 - Trophée de l'Engagement, Fondation Saint-Christophe
 2020 - Top 100 des projets qui changent le monde (Brut)
 2020 - Top 24 des Z qui ont marqué 2020 (L'ADN)
 2020 - Femme de Santé
 2020 - Prix action innovante face à la COVID-19 (Fondation Feuilhade)
 2021 - Prix maintien du lien social par le numérique (Fondation Orange)
 2021 - Prix « Initiatives Remarquables » (Fondation des Usagers du Système de Santé)
 2021 - Prix « Femme d'influence », catégorie espoir (Grazia)
 2021 - Prix des associations de patients (Pfizer)
 2023 - Obtention du haut patronage du ministère de la santé

Notes et références

Cancer en France
Association française fondée en 2015

Association Aïda


Íslam í Svíþjóð vísar til iðkunar íslams í Svíþjóð, sem og sögulegra tengsla milli Svíþjóðar og íslamska heimsins. Víkingatengsl við íslam ná aftur til 7.–10. aldar, þegar víkingar stunduðu viðskipti við múslima á íslömsku gullöldinni. Frá því seint á sjöunda áratugnum og nýlega hefur innflytjendur frá löndum sem eru aðallega múslimar haft áhrif á lýðfræði trúarbragða í Svíþjóð og verið helsti drifkrafturinn að útbreiðslu íslams í landinu.

Múslimasamfélagið í Svíþjóð kemur frá fjölmörgum löndum, sem gerir það að flóknu og ólíku fólki. Samkvæmt 2019 skýrslu frá sænsku stofnuninni um stuðning við trúarsamfélög voru 200.445 múslimar í Svíþjóð sem iðkuðu trú sína reglulega; þessi talning kom frá þeim sem eru skráðir hjá íslömskum söfnuðum. Fólksfjölgun milli 2004 og 2012 hefur verið rakin til innflytjenda frá Írak, Sómalíu og Afganistan. Alþjóðlega trúfrelsisskýrsla bandaríska utanríkisráðuneytisins í Svíþjóð 2014 setti tölu múslima í Svíþjóð árið 2014 á um 600.000 manns, 6% af heildarfjölda Svíþjóðar. Í skýrslu Pew Research frá 2017 kemur fram að múslimafjöldi Svíþjóðar sé 810.000 manns, 8,1% af heildaríbúum Svíþjóðar, sem er 10 milljónir manna.

Tengt efni
 Íslam
 Íslam í Evrópu
 Íslam á Íslandi
 Evrabía

Tilvísanir

Íslam í Evrópu

Íslam í Svíþjóð


Das Schloss Grésillon liegt 250 Kilometer südwestlich von Paris in der Kleinstadt Baugé zwischen den Städten Angers, Le Mans und Tours im westlichen Frankreich.

Das Schloss beherbergt seit 1951 das Esperanto-Kulturhaus Schloss Grésillon, in dem Esperanto-Sprachkurse und kulturelle Veranstaltungen für Esperantisten aus der ganzen Welt angeboten werden.

Weblinks

 Webseiten des Esperanto-Kulturhaus Schloss Grésillon

Esperanto
Gresillon
Gresillon
Baugé-en-Anjou
Bauwerk im Département Maine-et-Loire

Schloss Grésillon


රොකට් යානය--

රොකට් යානයේ ඉතිහාසය

රොකට් යානය කවර දාක කවරෙකු විසින් නිපදවන ල්ද්දේ යැයි නිශ්චය වශයෙන් කීමට සමත් කිසිවෙකු නැත්තේය.චීන ජාතිකයන් විසින් 13 ව්න් සියවසේදී චීනයේ නිපදවන ලද අහස් වෙඩිල්ල රොකටයේ පියා ලෙස සැලකිය හැක.චීනයේ දී මොංගෝලියානු ආක්‍රමණිකයන් පලවා හරින ලද අහස් වෙඩිල්ල රොකට් යානය ලෙස වැඩීමට නොයෙක් ජාතීන් උපකාර කරන ලදී.
සර් අයිසෙක් නිව්ටන් හා රොකටයේ ක්‍රියාත්මක මූලධර්ම

එංගලන්තයේ ජීවත් වූ සර් අයිසැක් නිව්ටන් විසින් සොයා ගත් නියම අතර රොකට් යානයට වැදගත් වන්නේ "චලනය" පිළිබද නියමනු යි.

නූතන රොකට් යානය හා රුසියානු දායකත්වය

නිකොලයි අයිවනොච්චි කිබල්චි -(1881)-

වෙඩි බෙහෙත් සාදන්නෙකි.දෙවෙනි ඇලෙකෙසැන්ඩ්ර් සාර් මැරීමට තෙත් කිරීම යන චෝදනාව යටතේ සිර ගත විය.එහිදී වෙඩි බෙහෙත් කරල් එකිනෙක පිපිරවීමෙන් ක්‍රියා කරන රොකට් අහස් යානයක් පිළිබද සැලැස්මක් ඉදිරිපත් කරන ලදී.
කොන්ස්ටන්ටයින් සියැල්කොවිස්කි -(1891)-

රොකටයේ ඉතිහාස කතාව අතර රුසියානු නම සදා රැදවූ දෙදෙනාගෙන් කෙනෙකි.1895 දී ග්‍රහලෝක කරා ගමන් කිරීම පිළිබද තම ප්‍රථම ලිපිය පල කලේය.එමගින් වෙඩි බෙහෙත් දැවීම වෙනුවට ද්‍රව ඉන්ධන භාවිතා කරමින් එහි වේගය බොහෝ සෙයින් වැඩි කල හැකි බව පෙන්වා දුන්නේය.

රොකට් යානය--

රොකට් යානයේ ඉතිහාසය

රොකට් යානය කවර දාක කවරෙකු විසින් නිපදවන ල්ද්දේ යැයි නිශ්චය වශයෙන් කීමට සමත් කිසිවෙකු නැත්තේය.චීන ජාතිකයන් විසින් 13 ව්න් සියවසේදී චීනයේ නිපදවන ලද අහස් වෙඩිල්ල රොකටයේ පියා ලෙස සැලකිය හැක.චීනයේ දී මොංගෝලියානු ආක්‍රමණිකයන් පලවා හරින ලද අහස් වෙඩිල්ල රොකට් යානය ලෙස වැඩීමට නොයෙක් ජාතීන් උපකාර කරන ලදී.
සර් අයිසෙක් නිව්ටන් හා රොකටයේ ක්‍රියාත්මක මූලධර්ම

එංගලන්තයේ ජීවත් වූ සර් අයිසැක් නිව්ටන් විසින් සොයා ගත් නියම අතර රොකට් යානයට වැදගත් වන්නේ "චලනය" පිළිබද නියමනු යි.

නූතන රොකට් යානය හා රුසියානු දායකත්වය

නිකොලයි අයිවනොච්චි කිබල්චි -(1881)-

වෙඩි බෙහෙත් සාදන්නෙකි.දෙවෙනි ඇලෙකෙසැන්ඩ්ර් සාර් මැරීමට තෙත් කිරීම යන චෝදනාව යටතේ සිර ගත විය.එහිදී වෙඩි බෙහෙත් කරල් එකිනෙක පිපිරවීමෙන් ක්‍රියා කරන රොකට් අහස් යානයක් පිළිබද සැලැස්මක් ඉදිරිපත් කරන ලදී.
කොන්ස්ටන්ටයින් සියැල්කොවිස්කි -(1891)-

රොකටයේ ඉතිහාස කතාව අතර රුසියානු නම සදා රැදවූ දෙදෙනාගෙන් කෙනෙකි.1895 දී ග්‍රහලෝක කරා ගමන් කිරීම පිළිබද තම ප්‍රථම ලිපිය පල කලේය.එමගින් වෙඩි බෙහෙත් දැවීම වෙනුවට ද්‍රව ඉන්ධන භාවිතා කරමින් එහි වේගය බොහෝ සෙයින් වැඩි කල හැකි බව පෙන්වා දුන්නේය.

රොකට් යානය

:රොකට් යානය]]--

රොකට් යානයේ ඉතිහාසය

රොකට් යානය කවර දාක කවරෙකු විසින් නිපදවන ල්ද්දේ යැයි නිශ්චය වශයෙන් කීමට සමත් කිසිවෙකු නැත්තේය.චීන ජාතිකයන් විසින් 13 ව්න් සියවසේදී චීනයේ නිපදවන ලද අහස් වෙඩිල්ල රොකටයේ පියා ලෙස සැලකිය හැක.චීනයේ දී මොංගෝලියානු ආක්‍රමණිකයන් පලවා හරින ලද අහස් වෙඩිල්ල රොකට් යානය ලෙස වැඩීමට නොයෙක් ජාතීන් උපකාර කරන ලදී.
සර් අයිසෙක් නිව්ටන් හා රොකටයේ ක්‍රියාත්මක මූලධර්ම

එංගලන්තයේ ජීවත් වූ සර් අයිසැක් නිව්ටන් විසින් සොයා ගත් නියම අතර රොකට් යානයට වැදගත් වන්නේ "චලනය" පිළිබද නියමනු යි.

නූතන රොකට් යානය හා රුසියානු දායකත්වය

නිකොලයි අයිවනොච්චි කිබල්චි -(1881)-

වෙඩි බෙහෙත් සාදන්නෙකි.දෙවෙනි ඇලෙකෙසැන්ඩ්ර් සාර් මැරීමට තෙත් කිරීම යන චෝදනාව යටතේ සිර ගත විය.එහිදී වෙඩි බෙහෙත් කරල් එකිනෙක පිපිරවීමෙන් ක්‍රියා කරන රොකට් අහස් යානයක් පිළිබද සැලැස්මක් ඉදිරිපත් කරන ලදී.
කොන්ස්ටන්ටයින් සියැල්කොවිස්කි -(1891)-

රොකටයේ ඉතිහාස කතාව අතර රුසියානු නම සදා රැදවූ දෙදෙනාගෙන් කෙනෙකි.1895 දී ග්‍රහලෝක කරා ගමන් කිරීම පිළිබද තම ප්‍රථම ලිපිය පල කලේය.එමගින් වෙඩි බෙහෙත් දැවීම වෙනුවට ද්‍රව ඉන්ධන භාවිතා කරමින් එහි වේගය බොහෝ සෙයින් වැඩි කල හැකි බව පෙන්වා දුන්නේය.

WT:Articles for creation/රොකට් යානය


Zangenvorschübe sind häufig an Pressen mit Automatik bzw. Dauerhub-Betriebsarten zu finden. Die Aufgabe des Vorschubes besteht in der schrittweisen Zuführung von Bandmaterial.

Aufbau
Der Zangenvorschub besteht aus folgenden Bauteilen:
 elektropneumatischer Steuerblock
 feste Zange
 bewegliche Zange
 Längeneinstellschraube
 Linearführung mit Pneumatikzylinder

Automatikablauf
Im Stillstand wird das Band von der festen Zange gehalten. Die bewegliche Zange auf der Linearführung befindet sich in hinterer Position. Durch das Steuersignal von der Presse initiiert, klemmt die bewegliche Zange das Material und gleichzeitig löst die feste Zange die Klemmung. Der Pneumatikzylinder führt nun die vorher eingestellte lineare Vorschubbewegung aus. Erreicht er seine Endposition wird wieder die feste Zange aktiv und die bewegliche Zange fährt in die Ausgangsposition zurück. Das Material wird pro Zyklus immer gleich weit vorgeschoben.

Zwischenlüften
In vielen Stanzwerkzeugen (vor allem Folgeverbundwerkzeuge) befinden sich sogenannte Sucher. Es handelt sich dabei um kegelförmig angeschliffene Stifte die in bereits gestanzte Löcher eingreifen und das Band genau positionieren. Zu diesem Zeitpunkt muss das Material frei beweglich sein, um von den Suchern verschoben werden zu können. Sobald die Sucher im Werkzeug im Eingriff sind, lösen beide Zangen die Klemmung. Ist das Band positioniert und das Werkzeug ganz geschlossen wechselt der Vorschub wieder in die normale Betriebsart.

Vor- und Nachteile
Die Vorteile des Zangenvorschubs liegen in den günstigeren Anschaffungs- und Unterhaltskosten gegenüber dem alternativen Walzenvorschub. Die Steuerung eines Zangenvorschubs kann einfacher gebaut sein, da die Längen mechanisch eingestellt und nicht programmiert werden müssen. Die Nachteile sind eine längere Rüstzeit und weniger genaue Vorschubbewegungen. Während ein Walzenvorschub nahezu unbegrenzt lange Vorschübe ermöglicht, ist der Zangenvorschub durch die Länge des Gerätes begrenzt.

Quellen
 Wolfgang Weller: Automatisierungstechnik im Überblick. ISBN 978-3-410-16760-0

Automatisierungstechnik
Werkzeugmaschinenbaugruppe

Zangenvorschub


Gundelswind ist ein Weiler von Bachfeld, einem Ortsteil von Schalkau im Landkreis Sonneberg in Thüringen.

Lage
Der Weiler Gundelswind liegt nördlich von Bachfeld in einem Seitental der Itz, an der Kreisstraße 24. Westlich und östlich sind die Hänge an den Anhöhen bewaldet. Im Osten erhebt sich der Weinberg mit einer Höhe von 510 m. Weiter nördlich beginnt die Abdachung des Thüringer Schiefergebirges. Südlich befindet sich Schalkau. Dort besteht Anschluss zur Landesstraße 1112.

Geschichte
1358/1362 wurde der Weiler erstmals urkundlich (in den Regesten Schaumberg II 127) genannt.

Zum 31. Dezember 2019 wurde die Gemeinde Bachfeld nach Schalkau eingemeindet.

Weblinks

Einzelnachweise

Ort im Landkreis Sonneberg
Geographie (Schalkau)
Ehemalige Gemeinde (Landkreis Sonneberg)
Ersterwähnung 1358
Gemeindeauflösung 1950

Gundelswind


حصار أوساكا  تلفظ (أوساكا تو إكي) وهي سلسلة من المعارك قامت بها حكومة توكوغاوا ضد عشيرة تويوتومي منهياً بذلك معارضة العشيرة. يقسم الحصار إلى مرحلتين، الحملة الشتوية والحملة الصيفية، واستمر على عامي 1614 و1615. ووضع هذا الحصار نهاية للمعارضة الرئيسية المسلحة التي كانت تعارض إقامة حكومة توكوغاوا. يطلق على نهاية الأزمة اسم «هدنة غينا»  وذلك لأن اسم الفترة تغير من «كيتشو» إلى غينا فوراً بعد نهاية الحصار.

مراجع

اليابان في 1614
اليابان في 1615
اليابان في القرن 17
الوقفة الأخيرة
تاريخ محافظة أوساكا
حصارات اليابان
قلعة أوساكا
معارك اليابان
نزاعات في 1614
نزاعات في 1615

حصار أوساكا


Murmur er debutalbummet fra det amerikanske alternative rockband R.E.M., der blev udgivet i 1983 på I.R.S. Records. Murmur fik en positiv modtagelse af anmelderne for dets anderledes lyd, der blev defineret af forsanger Michael Stipes kryptiske tekster, Peter Bucks guitarspil og bassist Mike Mills' melodiske bas.

Spor
Alle sange er skrevet af Bill Berry, Peter Buck, Mike Mills og Michael Stipe med mindre andet er noteret.

Side et
 "Radio Free Europe" – 4:06
 "Pilgrimage" – 4:30
 "Laughing" – 3:57
 "Talk About the Passion" – 3:23
 "Moral Kiosk" – 3:31
 "Perfect Circle" – 3:29

Side to
 "Catapult" – 3:55
 "Sitting Still" – 3:17
 "9–9" – 3:03
 "Shaking Through" – 4:30
 "We Walk" – 3:02
 "West of the Fields" (Berry, Buck, Mills, Stipe, and Neil Bogan) – 3:17

1992 The IRS Vintage Years edition bonus tracks
 "There She Goes Again" (Lou Reed) – 2:48
 "9–9" (Live i Boston, Massachusetts, United States, 13. juli, 1983) – 3:04
 "Gardening at Night" (Live in Boston) – 3:47
 "Catapult" (Live i Seattle, Washington, USA, June 27, 1984) – 4:03

2008 Deluxe Edition bonus disc (Live på Larry's Hideaway i Toronto, 9. juli, 1983)
 "Laughing" – 3:51
 "Pilgrimage" – 4:08
 "There She Goes Again" (Reed) – 2:43
 "Seven Chinese Brothers" – 4:15
 "Talk About the Passion" – 3:02
 "Sitting Still" – 4:11
 "Harborcoat" – 3:45
 "Catapult" – 3:51
 "Gardening at Night" – 3:33
 "9-9" – 3:16
 "Just a Touch" – 2:27
 "West of the Fields" (Berry, Buck, Mills, Stipe, and Bogan) – 3:06
 "Radio Free Europe" – 4:57
 "We Walk" – 2:55
 "1,000,000" – 3:05
 "Carnival of Sorts (Box Cars)" – 3:58

Referencer

Eksterne henvisninger

R.E.M.-album
Debutalbum fra 1983

Murmur (album)


Hirokazu Sasaki (født 16. februar 1962) er en tidligere japansk fodboldspiller.

Han har spillet for flere forskellige klubber i sin karriere, herunder Verdy Kawasaki og Cerezo Osaka.

Eksterne henvisninger

Fodboldspillere fra Japan

Hirokazu Sasaki


An Phloeophila pleurothallopsis in uska species han Liliopsida nga syahan ginhulagway ni Friedrich Fritz Wilhelm Ludwig Kraenzlin, ngan ginhatag han pagkayana nga asya nga ngaran ni Alec M. Pridgeon och Mark W. Chase. An Phloeophila pleurothallopsis in nahilalakip ha genus nga Phloeophila, ngan familia nga Orchidaceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Phloeophila

Phloeophila pleurothallopsis


Vrh Vučica, je brežuljak u Samoborskom gorju, visine 542 m, čiji je sam vrh šumovit, a nalazi se ponad sela Beder i u blizini Noršić sela. Kako s njega nema vidikovca, sam vrh nije popularan među posjetiocima Samoborskog gorja, iako se na putu do vrha pružaju predivni vidici prema Zagrebu, Samoboru, Medvednici i ostatku Samoborskog gorja. Prilaz vrhu je prilično lagan i nije naporan, a vodi preko polja i gorskih livada. Preko samog vrha su povučeni električni vodovi. Što se planinarskih puteva i planinarskih obilaznica tiče, vrh Vučica je 2. kontrolna točka Samoborskog scoutskog puta, a žig kontrolne točke se nalazi na električnom stupu na vrhu u šumi.

Izvori

Planinski vrhovi u Hrvatskoj
Žumberak

Vrh Vučica


QGIS (tidligere kendt som Quantum GIS) er et platformuafhængigt frit og open-source desktop-GIS-program, der leverer datavisning, redigering og analyse.

Henvisninger

Eksterne henvisninger

 QGIS Blog
 QGIS Podcast
 QGIS Blogposts
 QGIS - Map Showcase (Flickr)
 QGIS - Screenshots (Flickr)

Fri software

QGIS


Coahuila er fylki í norður-Mexíkó og er um 151.595 ferkílómetrar að stærð eða 3. stærsta fylkið. Íbúar eru 3,1 milljónir (2020) og er höfuðborgin og stærsta borgin Saltillo. Borgin Torreón er stærri ef tekið er með stórborgarsvæðið.
Coahuila á landamæri að fylkjunum Chihuahua, Nuevo León, Zacatecas, og Durango. Í norðri er Texas og myndar fljótið Rio Grande  (Río Bravo del Norte) landamærin. Sierra Madre Oriental er fjallgarður sem fer um fylkið.

Fylki Mexíkó

Coahuila


Brynjudalur er dalur fyrir botni Hvalsfjarðar. Brynjudalsá rennur eftir honum og eru fossar í ánni. Bæir í dalnum eru: Ingunnarstaðir, Skorhagi og Þrándarstaðir og eyðibýlið Hrísakot. Brynjudals er getið í Landnámabók:  Hvamm-Þórir nam land á milli Laxár og Fossár og bjó í Hvammi. Þórir deildi við Ref hinn gamla um kú þá, er Brynja hét; við hana er dalurinn kenndur. Hún gekk þar úti með fjóra tigu nauta, og voru öll frá henni komin. Þeir Refur og Þórir börðust hjá Þórishólum; þar féll Þórir og átta menn hans.

Einnig er hans getið í Bárðar sögu Snæfellsáss og Kjalnesingasögu. Kjarr er í dalnum en Skógrækt ríkisins hóf þar skógrækt árið 1975. Brynjudalsskógur er nú í eigu Skógræktarfélags Íslands. Þar er jólatrjáarrækt og göngustígar um svæðið.

Tenglar
 Ferlir - Botnsdalur o.fl
Skógargátt - Brynjudalur

Dalir á Íslandi
Hvalfjörður
Kjósarhreppur

Brynjudalur


Margit Makay (), nume la naștere: Makay Margit Izidóra Kornélia Jozefa, a fost o actriță maghiară, distinsă cu titlurile de artist emerit și maestru al artei. A avut o carieră întinsă pe parcursul a peste 70 de ani.

Biografie
Tatăl său, Izidor Makay, era colonel de husari și maestru de scrimă, iar mama sa era Mária Szeremley. S-a căsătorit pe 16 august 1919 cu avocatul dr. Miksa Márton, proprietarul unei agenții literar-teatrale care era cu 20 de ani mai în vârstă decât ea. El a murit pe 2 august 1936.

În 1909 a absolvit Academia de Teatru din Budapesta.

După un an în care a jucat la Miskolc, a obținut în 1910 rolul principal feminin din piesa Az ördög a lui Ferenc Molnár la Teatrul de Comedie din Budapesta, înlocuind-o pe Irén Varsányi.

A jucat apoi la Teatrul Unió Rt., în 1926 la Belváros, în 1937 la Teatrul Maghiar și la teatrul de pe bulevardul , Andrássy, în 1938 la Teatrul Terézkörút, în perioada 1929-1935 la Teatrul de Comedie (Vígszínház) și în anii 1935-1948 la Teatrul Național din Budapesta. Din 1937 până în 1944 a predat discursul scenic la Academia de Teatru și Film.

În perioada 1948-1950 a jucat la Teatrul Madách, iar din 1950 până la moartea ei a fost membră a trupei Teatrului Național din Budapesta.

Roluri interpretate
Personalitatea și caracterul său versatil au fost ilustrate atât în roluri tragice, cât și în roluri comice. A avut succes la public datorită aspectului ei frumos și a interpretării excelente. Dupa optzeci de ani, a jucat cu mare succes în piesa Macskajáték a lui István Örkény și în filmul Paula. La vârsta de 92 de ani a jucat un rolul văduvei Antalné Brodarics în piesa Bösendorfer a lui Ferenc Karinthy.

Roluri în piese de teatru

 Jolán (Ferenc Molnár: Az ördög)
 Olga (Jenő Heltai: A tündérlaki lányok)
 Matild (Musset: Kaland)
 Irina (Cehov: Trei surori)
 Varja (Cehov: Livada de vișini)
 Tisza Ilona (Ferenc Herczeg: Ocskay brigadéros)
 Elmira (Molière: Tartuffe)
 Gertrud (Shakespeare: Hamlet)
 Iokaszté (Sofocle: Oedip rege)
 Gertrudis (József Katona: Bánk bán)
 Christine (Eugene O'Neill: Amerikai Elektra)
 Ann Putnam (Arthur Miller: Vrăjitoarele din Salem)
 Maja (Henrik Ibsen: Ha mi holtak feltámadunk)
 Ágnes császárné (László Németh: VII. Gergely)
 Özv. Brodarics Antalné (Ferenc Karinthy: Bösendorfer)

Filmografie

Filme de cinema

 Keserű szerelem (1912)
 Omul de aur (1919)
 Júdás fiai (1920)
 5 óra 40 (1939)
 Bercsényi huszárok (1940)
 Havasi napsütés (1941)
 Egér a palotában (1942)
 Egy asszony elindul (1949)
 Úri muri (1949)
 1952 Erkel, regia Márton Keleti
 Két vallomás (1957)
 Sóbálvány (1958)
 Vörös tinta (1959)
 1959 Kard és kocka
 1963 1963 Întuneric în plină zi (Nappali sötétség), regia Zoltán Fábri
 1965 Fiii omului cu inima de piatră (A kőszívű ember fiai)
 1966 Un nabab maghiar (Egy magyar nábob)
 Hangyaboly (1971)
 Macskajáték (1972)
 Tűzoltó utca 25. (1973)
 141 perc A befejezetlen mondatból (1975)
 Ballagó idő (1975)
 Egy erkölcsös éjszaka (1977)
 Piroska és a farkas (1988)

Filme de televiziune

 Vihar a Sycamore utcában (1959)
 A kártyavár (1967)
 Francia tanya (1972)
 Megtörtént bűnügyek (1974) - episodul Gyilkosság Budán
 Mélosz pusztulása (1976)
 Bösendorfer (1984)

Premii
 Artist emerit (1959)
 Maestru al artei (1962)
 Premiul Kazinczy (1963)
 Ordinul Drapelul Republicii Populare Ungare (1985)
 Membru pe viață al trupei Teatrului Național din Budapesta (1989)

Note

Bibliografie
 Magyar színházművészeti lexikon. Főszerk. Székely György. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 9630566354
 Magyar életrajzi lexikon
 Makay Margit halála, 4 noiembrie 2009. (în limba maghiară). Kultúrpart. (Hozzáférés: 23 aprilie 2017.)

Legături externe

Nașteri în 1891
Decese în 1989
Actrițe maghiare

Margit Makay


برج الساعة في حومة البلدية بالمدينة القديمة في طرابلس، ليبيا. البرج تعلوه ساعة تحتوي جرسا يدق كل عند رأس الساعة ويعتبر من المعالم الأثرية في مدينة طرابلس، وهو برج صغير تعلوه ساعة وجرس، حيث أمر ببنائه الوالي آنذاك علي رضا باشا واستمر البناء في الفترة بين عامي (1866-1870).
ويطل البرج على سوق المشير، السراي الحمراء ومقر مصرف ليبيا المركزي.
البرج تم بناؤه على الطراز التركي، ويرتفع 18 متراً فوق سطح الأرض وهو مربع الشكل ومقسم إلى طابقين تعلوه ساعة على كل واجهة من واجهاته الأربع.
وهو مزين بأعمدة رخامية تعلوها التيجان خارج البناء وله باب يطل على الميدان.

ظل البرج يعمل كساعة تنبه الناس بالوقت عند أول كل ساعة، الا أنه توقف عن ذلك بعد اصابته بأضرار أثناء الحرب العالمية الثانية.

وصلات خارجية

مراجع

طرابلس
مبان ومنشآت في طرابلس

برج الساعة (طرابلس)


كيران جيبس  ، من مواليد 26 سبتمبر 1989 في لندن في إنجلترا ، لاعب كرة قدم إنجليزي يلعب لنادي آرسنال الأنجليزي .

روابط خارجية

مراجع

لاعبو كرة قدم رجالية إنجليز مغتربون
لاعبو كرة قدم رجالية إنجليز
مدافعو كرة قدم رجالية
أشخاص على قيد الحياة
أشخاص من لامبث
إنجليز من أصل بربادوسي
رياضيون إنجليز سود
رياضيون إنجليز مغتربون في الولايات المتحدة
رياضيون إنجليز من أصل بربادوسي
رياضيون بريطانيون سود
لاعبو الدوري الأمريكي لكرة القدم
لاعبو الدوري الإنجليزي الممتاز
لاعبو إنتر ميامي
لاعبو دوري الدرجة الأولى الإنجليزي
لاعبو كرة قدم إنجليز
لاعبو كرة قدم مغتربون إنجليز
لاعبو كرة قدم من لامبث
لاعبو منتخب إنجلترا تحت 21 سنة لكرة القدم
لاعبو منتخب إنجلترا لكرة القدم
لاعبو منتخب إنجلترا لكرة القدم للشباب
لاعبو نادي آرسنال
لاعبو نادي ويمبلدون
لاعبو نورويتش سيتي
لاعبو ويست بروميتش ألبيون
مواليد 1989

كيران غيبس


Dobro jutro, komšija je bosanskohercegovačka komedijska serija, a dobila je veliku popularnost. Premijera serije bila je 13. siječnja 2019. godine.

Glavne uloge

Serija

Sezone

Epizode

1. sezona

2. sezona

3. sezona

4. sezona

Produkcija
Početkom rujna 2018. godine, organizirana je audicija za ovu seriju, gdje se najviše prijavilo mladih osoba. Polovinom rujna 2018. godine, počelo je snimanje serije, a snimanje prvih 10 epizoda je završeno krajem studenoga 2018. godine. Premijera 1. sezone emitirana je na BN TV 13. siječnja 2019. godine, a posljednja epizoda 1. sezone je emitirana 9. lipnja 2019. godine. Snimanje 2. sezone počelo je krajem rujna 2019. godine. Premijera 2. sezone emitirana je na BN TV 12. siječnja 2020. godine, a posljednja epizoda 2. sezone je emitirana 24. svibnja 2020. godine. Snimanje 3. sezone počelo je u rujnu 2020. godine, a završeno je početkom 2021. godine. Premijera 3. sezone emitirana je na BN TV 7. ožujka 2021 godine, a posljednja epizoda 3. sezone emitirana je 23. svibnja 2021. godine.

Filmovi

Specijali

Zanimljivosti
 Glumac Dean  Batoz slomio je nogu tijekom snimanja drugog dijela "Dobro jutro, komšija" te je narednih 6 mjeseci bio u gipsu. Zbog ove nezgode izbačene su neke scene u kojima se Batoz trebao pojaviti.
 Filmski ljubavni par Dean Batoz i Tatjana Binjaš, koji su u trećem dijelu oženjeni, su sklopili brak u stvarnom životu.
 Nekoliko godina nakon snimanja 1. dijela filma "Dobro jutro, komšija", mnogi glumci su se doselili i izgradili kuću u selu, gdje su snimani filmovi, a zajedno s njima i redatelj Mladen Marijanović.

Popularnost
Redatelj Pero Špadić je 2014. godine izjavio da BN TV navodi kako je "Dobro jutro, komšija" bio dvostruko gledaniji od njihove najgledanije informativne emisije "Dnevnik 2". U studenom 2018. godine izjavio je da mnogi dolaze iz dijaspore kako bi pogledali Gornje Orlovce, gdje su snimljeni filmovi i serije. Također je izjavio da je obitelj iz Londona i mnogi iz BiH dolaze u to selo. Tijekom pandemije u razdoblju od 1. travnja do 1. svibnja 2020. godine, napravljena je analiza sa YouTube-a koja je pokazala da su stanovnici BiH, najviše gledali seriju "Dobro jutro, komšija".

Vanjske poveznice

Izvori

Televizijske serije iz 2010-ih
Bosanskohercegovačke serije

Dobro jutro, komšija


Death Row deseti je studijski album njemačkog heavy metal-sastava Accept. Diskografska kuća RCA Records objavila ga je 4. listopada 1994. Prvi je album skupine od albuma Russian Roulette s pjevačem Udom Dirkschneiderom. Također je posljednji album s bubnjarom Stefanom Kaufamnnom koji napustio sastav zbog zdravstenih razloga.

Popis pjesama

Zasluge

 Accept

 Peter Baltes – bas-gitara
 Wolf Hoffmann – gitara
 Udo Dirkschneider – vokali
 Stefan Kaufmann – bubnjevi, inženjer zvuka, miks

 Dodatni glazbenici

 Stefan Schwarzmann – bubnjevi (na pjesme "Bad Habits Die Hard" i "Prejudice")

 Ostalo osoblje

 Andy Stange – mastering
 Mathias Bothor – fotografije
 Stefan Bohle – dizajn

Izvori

Albumi sastava Accept
Albumi iz 1994.

Death Row


كارين ريشكه Karin Reschke (ولدت في 17 سبتمبر 1940 في كراكاوْ) هي كاتبة ألمانية.

ولدت كارين ريشكه لأبوين ممثلين، ونشأت منذ عام 1944 في برلين. درست بين عامي 1960 و1964 اللغة الألمانية وأدبها في ميونخ. وعادت إلى برلين في عام 1965. تطوعت بين عامي 1972 و 1974 وعملت في محطة برلين الحرة Sender Freies Berlin. وعملت بين عامي 1975 و 1978 في المجلة الأدبية التي تصدرها جامعة كونستانتس. وكانت تكتب في الوقت نفسه مقالات نقدية لمجلة كونكريت konkret. ومن عام 1978 عملت مساعدة تخصص العلوم السياسية للجامعة الحرة في برلين، ومحرر للمجلة الاقتصادية العلمية ليفياتان Leviathan. وهي تقيم منذ عام 1984 في برلين متفرغة للكتابة الحرة.

كتبت كارين ريشكه الروايات والقصص، عن القدر وعن تطور الشخصيات النسائية من الماضي والحاضر.

كانت عضوا بين عامي 1978 و 1988 في اتحاد الكتاب الألمان، وعضوا في مركز القلم لجمهورية ألمانيا الاتحادية منذ عام 1983. حصلت في عام 1995 على جائزة بتينا فون أرنيم، وعلى الجائزة الخاصة من دائرة شليزيا الثقافية من ولاية نيدرزاكسن في 1998.

من أعمالها

 ذكريات طفل 1980
 مارجاريته 1987
 الضحك في الغابة 1993
 من شليزيا إلى هولشتاين 1999
 اللاعبون 2000

روابط خارجية

مراجع

أشخاص يحتمل أن يكونوا أحياء
كتاب وكاتبات ألمان
مواليد 1940
مواليد في كراكوف

كارين ريشكه


An Sasa oshidensis in uska species han Liliopsida nga ginhulagway ni Tomitaro Makino ngan Shigetaro Uchida. An Sasa oshidensis in nahilalakip ha genus nga Sasa, ngan familia nga Poaceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Sasa

Sasa oshidensis


Italianamerican es un documental de 1974 dirigido por Martin Scorsese. Se trata de un documental casero donde aparecen sus padres, Catherine y Charles Scorsese. Los Scorsese hablan sobre sus experiencias en la ciudad de Nueva York poblada por inmigrantes italianos, mientras cenan en su apartamento de la Elizabeth Street. La madre de Scorsese además enseña a preparar albóndigas y al final de la película aparece la receta en los créditos. Entre las temáticas tratadas en la película están la familia, la religión, sus orígenes, sus ancestros italianos, la vida en Italia después de la guerra y las dificultades para sobrevivir de los inmigrantes sicilianos en Estados Unidos.

Enlaces externos

Documentales de Estados Unidos
Películas dirigidas por Martin Scorsese

Italianamerican


Das Mixed der Australian Open 2003 war ein Tenniswettbewerb in Melbourne.

Titelverteidiger war die Paarung Kevin Ullyett und Daniela Hantuchová. Das Finale gewann die Paarung Leander Paes und Martina Navratilova in zwei Sätzen gegen Todd Woodbridge und Eleni Daniilidou.

Setzliste

Ergebnisse

Halbfinale, Finale

Obere Hälfte

Obere Hälfte 1

Obere Hälfte 2

Untere Hälfte

Untere Hälfte 1

Untere Hälfte 2

Weblinks
 Draw der Australian Open auf ITFtennis.com (englisch)

Mixed
2003

Australian Open 2003/Mixed


Naruto: Shippuden – Sezonul 19: Pe Urmele lui Naruto - Istoria Prietenilor Săi (2015)

Episoadele din sezonul nouăsprezece al seriei anime Naruto: Shippuden se bazează pe partea a doua a seriei manga Naruto de Masashi Kishimoto. Sezonul nouăsprezece din Naruto: Shippuden, serie de anime, este regizat de Hayato Date și produs de Studioul Pierrot și TV Tokyo și a început să fie difuzat pe data de 8 ianuarie 2015 la TV Tokyo și s-a încheiat la data de 21 mai 2015.

Episoadele din sezonul nouăsprezece al seriei anime Naruto: Shippuden fac referire la Examenele Chunin care au loc între Naruto și Naruto: Shippuden.

Lista episoadelor

Referințe

Naruto
Liste cu episoade anime
Sezoane de televiziune din 2015

Naruto: Shippuden (sezonul 19)


Pinanga sarmentosa es una especie de palmera endémica de las selvas lluviosas de la península malaya.

Taxonomía

Pinanga sarmentosa fue descrita por Saw  y publicado en  Palms 47: 141, en el año 2003.
Etimología
Pinanga: nombre genérico que es la latinización del nombre vernáculo malayo, pinang aplicado a la palma de betel, Areca catechu y especies de Areca, Pinanga y Nenga en la naturaleza.

sarmentosa: epíteto latino que significa "con ramas".

Referencias

Enlaces externos

sarmentosa
Flora de Malesia
Plantas descritas en 2003

Pinanga sarmentosa


Flashback Croatia 1990 je hrvatski dokumentarni film iz 2015. godine redatelja Pavla Vranjicana o povijesnim kretanjima u kojima se rađala samostalna hrvatska država.

Film je autorovo sjećanje na 1990. godinu. Prikazuje ljude u autentičnom vremenu i prostoru. Vranjican ističe: "Nema sugovornika koji bi iz današnje perspektive govorili o tom vremenu jer ne volim naknadna svjedočenja, da netko iz današnje pozicije pametuje o događajima od prije 25 godina". Film sadrži dosta arhivske građe. Čine ju posebno vrijedni i kronološki poredani autorski video snimci kojima su se služile televizijske kuće HRT, TV Beograd, Novi Sad, RAI, BBC, WTN i TV Slovenija. Neki dijelovi snimaka nikad do ovog filma nisu bili prikazani ili su bili vrlo slabo obrađeni.

Viodeozapisi datiraju još od 1989. godine i svjedoče o povijesnim događajima koji su prethodili Domovinskom ratu za neovisnost i teritorijalnu cjelovitost zemlje. Obuhvaćana su događanja tijekom 1990. i 1991. koja detaljno prikazuju umiješanost SR Srbije i tadašnje beogradske politike na čelu sa Slobodanom Miloševićem u sva događanja kao i prikaz njihove političke manipulacije s dijelom Srba u Hrvatskoj. Film fotografijom i tonom skida, demaskira pojedince i organizacije, na vidjelo iznoseći njihove uloge u događajima 1990-ih.

Izvori

Hrvatski dokumentarni filmovi o Domovinskom ratu

Flashback Croatia 1990


Ponikve, jezero na otoku Krku, Hrvatska. Nalazi se u unutarnjem dijelu otoka, na pola puta od Malinske do Puntarske drage i grada Krka. Dijelom pripada općini Malinskoj – Dubašnici, a većim, istočnim dijelom, gradu Krku. Iz imena ponikva (vrtača), vidljivo je geološko podrijetlo jezera. To je udubljenje u tlu nastalo otapanjem vapnenca i dolomita u tektonski razlomljenom području, a koje je ispunila voda.

Sjeverozapadno je vrh Kaslir (161 metar). Sjeveroistočno je kamenolom Garica. Nešto dalje od jezera prolaze cestovne prometnice državna D102, lokalna L58090 i županijska Ž5107.

Nije jasno označeno prometnim ni turističkim znakovima. Jedino što ga označava su prometni znakovi vodozaštitnog područja. Prije izgradnje brane jezero je povremeno presušivalo tako da ga nerijetko nema na starim zemljovidima, čak ni na vojnim topografskim zemljovidima. Izgradnjom brane jezero je postala akumulacija koja ne presušuje. Ispod brane je livada koju za visoka vodostaja jezero poplavi. Oko dijela obale jezera postavljena je ograda.

Izvori

Krk
Jezera u Hrvatskoj

Ponikve (jezero)


Vlasača milava (kopnena šašuljica, trstikasta šašuljica, careve mačke rep, lat. Calamagrostis epigejos), vrsta čupave rizomatozne trajnice iz roda šašuljica, porodica travovki. Raširena je po gotovo cijeloj Euroaziji i dijelovima Afrike.. Raste i u Hrvatskoj. Uvezena je u Australiju i Sjevernu i Južnu Ameriku.

Javlja u vlažnim šumama, jarcima, močvarama, travnjacima, te na zaštićenim morskim liticama i pješčanim dinama; također kao kolonist umjetnih staništa poput starih kamenoloma, cesta i željezničkih nasipa. Obično raste na svjetlim pijescima ili glini.

Cvjetovi tvore guste i uske klasove duge 25-35 centimetara.

Sinonimi

 Agrostis epigejos (L.) Raspail
 Agrostis umbrosa Pers. ex Trin.
 Arundo calamagrostis M.Bieb.
 Arundo epigejos L.
 Arundo intermedia C.C.Gmel.
 Athernotus epigejos (L.) Dulac
 Calamagrostis acrathera Peterm.
 Calamagrostis arenicola Fernald
 Calamagrostis chilensis Phil.
 Calamagrostis costei Sennen
 Calamagrostis epigea St.-Lag.
 Calamagrostis epigejos f. abbreviata (Peterm.) Soó
 Calamagrostis epigejos subsp. capensis (Stapf) Tzvelev
 Calamagrostis epigejos f. densiflora (Ledeb. ex Griseb.) Serb. & Beldie
 Calamagrostis georgica K.Koch
 Calamagrostis glomerata Boiss. & Buhse
 Calamagrostis huebneriana Rchb.
 Calamagrostis karataviensis P.A.Smirn.
 Calamagrostis koibalensis Reverd.
 Calamagrostis lanceolata Stokes
 Calamagrostis lenkoranensis Steud.
 Calamagrostis meinshausenii (Tzvelev) Vilyasoo
 Calamagrostis odessana Besser ex Andrz.
 Calamagrostis pseudoepigeios Honda
 Calamagrostis souliei Sennen
 Calamagrostis thyrsoidea K.Koch
 Calamagrostis vinealis Baumg. ex Steud.
 Deyeuxia epigejos (L.) Mabb.

Izvori

Agrostidinae
Flora Europe
Flora Azije
Flora Afrike
Flora Hrvatske

Vlasača milava


Nino Haratischwili (en géorgien ), née le  à Tbilissi (en RSS de Géorgie), est une écrivaine allemande d'origine géorgienne.

Bibliographie

 Mon doux jumeau
 La huitième vie (pour Brilka)
 Le Chat, le Général et la Corneille, traduit par Rose Labourie, Belfond, 2021

Références

Liens externes

Naissance en juin 1983
Naissance à Tbilissi
Naissance en RSS de Géorgie
Femme de lettres géorgienne
Femme de lettres allemande

Nino Haratischwili


A ilha de Tuzla (em ,  e : Тузла) é uma ilha de  localizada no centro do estreito de Querche, entre a península de Querche, a oeste, e a península de Taman, a leste. Está conectado a ambas as penínsulas pela ponte da Crimeia, construída em 2018.

Etimologia
A ilha foi nomeada depois do cabo de Tuzla, que, por sua vez, recebeu esse nome em homenagem ao grão-cã cazar Georgius Tzul  ou do termo  "tuz"  - sal ou "düz"  - reto, uniforme, plano.

História
Ao sul da moderna Tuzla, na Antiguidade e na Idade Média, havia um grande porto de navios, evidências a favor dessa afirmação, são os achados nos últimos anos a uma profundidade de 5-7 metros da maior coleção de âncoras na Rússia do  - . A sul de Tuzla, debaixo de água foram encontrados os destroços de dois antigos assentamentos. Há evidências de uma antiga travessia entre as Tuzla e Ak-Burun.

Em 1925, a escavação de um canal por pescadores para facilitar a passagem dos seus barcos da baía de Taman para o mar Negro e uma forte tempestade, transformaram a península em uma ilha. A largura inicial do buraco entre a ilha e a península era de 300 metros, mas em setembro de 1926, sob a influência das correntes, a largura do estreito aumentou para 940 metros.

Em 7 de janeiro de 1941, a ilha foi incluída na RSSA da Crimeia, pertencente à RSFS da Rússia por decreto do Presidium do Soviete Supremo, que foi posteriormente transferida para a RSS da Ucrânia em 19 de fevereiro de 1954.

Conflito em 2003

Em 29 de setembro de 2003, a Rússia iniciou a construção de um dique no cabo de Tuzla para voltar a conectar a ilha à península de Taman, o que levou a um conflito no estreito. A construção do dique levou ao aumento da intensidade do fluxo de água no estreito, o que provocou uma deterioração da ilha. Para evitar a deterioração, o governo da Ucrânia financiou obras terrestres para aprofundar o leito do estreito. Em dezembro de 2003, a Rússia e a Ucrânia assinaram um acordo bilateral sobre a cooperação no uso do mar de Azov e do estreito de Querche, para tentar acabar com a disputa, que fez com que esses corpos de água compartilhassem águas internas de ambos os países.

Após o conflito
Após o conflito de 2003, o Conselho Supremo da Crimeia ordenou a criação de um novo assentamento na ilha. No entanto, em 6 de setembro de 2006, a administração municipal de Querche, a qual a ilha pertence, recusou-se a criar tal assentamento, uma vez que ia contra a composição administrativo-territorial da cidade. Em julho de 2012, a Rússia cedeu a ilha de Tuzla à Ucrânia, mantendo o "direito chave" da passagem de navios pelo estreito de Querche.

Em 2014, a Rússia começou a construir uma ponte sobre o estreito de Querche, inaugurada em 2018. A ponte passa tanto pela ilha de Tuzla quanto pela península.

Na cultura popular
 Após o conflito em 2003, a Vinnicabythim  lançou uma linha de detergente em pó chamada "Tuzla" em homenagem à ilha.

Ver também
 Península de Tuzla

Notas e referências

Ligações externas

Fronteira Rússia-Ucrânia
Territórios disputados pela Rússia
Ilhas da Rússia
Territórios disputados pela Ucrânia
Tuzla
Ilhas disputadas
Tuzla
Geografia do krai de Krasnodar
Geografia da Crimeia

Ilha de Tuzla


De-a v-ați ascunselea (titlu original: Hide and Seek) este un film american din 2005 regizat de John Polson și produs de Barry Josephson. Este creat în genurile thriller, groază psihologică. Rolurile principale au fost interpretate de actorii Robert De Niro, Dakota Fanning, Famke Janssen și Elisabeth Shue. Scenariul este scris de Ari Schlossberg. Este produs de Regency Enterprises și Josephson Entertainment și distribuit de 20th Century Fox.

Prezentare

După sinuciderea bruscă a soției sale Allison, David Callaway decide să abandoneze frenezia din New York și să se mute cu fiica sa Emily într-un orășel liniștit din nord.

Transformată într-o fire tăcută și singură după moartea mamei sale, Emily pare să se distreze numai atunci când se joacă cu prietenul său imaginar Charlie. Tatăl ei, care este psiholog și nu se liniștește până nu înțelege criza soției sale, încearcă din răsputeri să comunice cu fiica sa care, prin intermediul lui Charlie, își revarsă sentimente negative asupra lui.

Comportamentul lui Emily îl neliniștește pe David. Când începe să se întâlnească cu o femeie, Elizabeth, situația se înrăutățește. Elizabeth este ucisă și de data asta David începe să creadă că Charlie există cu adevărat.

David înțelege acum adevăratul pericol la care fiica sa a fost expusă mult timp și începe să suspecteze un vecin, un bărbat aflat într-o criză depresivă după moartea fiicei sale. Dar curând David descoperă adevărul: Charlie este el însuși, o tulburare a personalității sale scăpată de sub control. Tot Charlie este cel care a ucis-o și pe soția lui David și acum o vânează pe Emily care, îngrozită, îi cere ajutor lui Katherine, o colegă a tatălui ei pe care o trata în New York.

Katherine sosește și este atacată de David, care o face să alunece pe scări sub casă unde se află, de asemenea, șeriful încă în viață. Emily se ascunde într-o peșteră. După o luptă, Katherine îl ucide pe Charlie/David și o salvează pe Emily.

Finalul filmului are loc la New York, Emily se află la casa lui Katherine. Ea pare să fie afectată ca și tatăl ei de tulburări de personalitate.

Distribuție
 Robert De Niro -  David Callaway
 Dakota Fanning - Emily Callaway
 Famke Janssen - Katherine Carson
 Elisabeth Shue - Elizabeth Young
 Amy Irving - Allison Callaway
 Dylan Baker - Sheriff Hafferty
 Melissa Leo - Laura
 Robert John Burke - Steven

Producție
Cheltuielile de producție s-au ridicat la 25 de milioane $.

Lansare și primire
A avut încasări de 122,7 de milioane $.

Note

Legături externe

Vezi și
Listă de filme produse de 20th Century Fox
Listă de filme în genul mister din anii 2000
Listă de filme thriller din anii 2000
Listă de filme americane din 2005

Filme din 2005
Filme americaneFilme germane
Filme în limba englezăFilme cu criminali în serie
Filme regizate de John Polson
Filme de groază din anii 2000
Filme thrillerFilme de mister
Filme psihologiceFilme Regency Enterprises
Filme 20th Century Fox

De-a v-ați ascunselea (film)


محمد الدرهم فنان مغربي بدأ مسيرته رفقة مجموعة جيل جيلالة كما لعب بعض الأدوار كممثل مثل دوره في فيلم امرأة تريد الطلاق .
له العديد من الاغاني المؤلف لحنها بنفسه و مغنيها بمفرده دون مجموعة جيل جلالة
ت

مراجع

ممثلون وممثلات مغاربة

محمد الدرهم


Hoya bawanglingensis ist eine Pflanzenart der Gattung der Wachsblumen (Hoya) aus der Unterfamilie der Seidenpflanzengewächse (Asclepiadoideae). Sie ist bisher nur von Hainan (Volksrepublik China) bekannt geworden.

Merkmale
Hoya bawanglingensis ist eine kletternde, epiphytische Pflanze mit fadenförmigen, im Querschnitt runden Trieben. Junge Triebe haben oft purpurne Flecken und sind flaumig behaart; ältere Triebe sind kahl. Die fleischigen Blätter sind gegenständig angeordnet. Die Blattspreiten sind eiförmig oder elliptisch mit einem gespitzten Apex. An der Basis sind sie gerundet oder herzförmig, der Rand ist mit Zilien besetzt. Sie messen 7,5 bis 10,5 cm in der Länge und 3,3 bis 4,5 cm in der Breite. Ober- und Unterseite ist flaumig behaart. Sie besitzen in der Nähe des Stiels wenige purpurfarbene Flecke; die Zahl nimmt zur Blattspitze hin zu. Die flaumig behaarten Blattstiele sind gekrümmt oder leicht in sich verdreht und im Querschnitt rund. Sie sind 1,2 cm lang, dunkelpurpur oder graugrün gefärbt.

Der Blütenstand ist doldenartig mit 12 bis 25 Einzelblüten. Der Stiel des Blütenstands wird 7 bis 10,5 cm lang. Er ist grün mit purpurfarbenen Flecken und flaumig behaart. Die Blütenstiele sind schlank-fadenförmig und 2 bis 2,2 cm lang. Sie sind weißlich mit purpurfarbenen Flecken und flaumig behaart. Die Kelchblätter sind dreieckig und gespitzt. Sie überlappen sich an der Basis. Die ca. 1 cm im Durchmesser große Blütenkrone ist radförmig mit zurück gebogenen Kronzipfeln. Die Kronzipfel sind eiförmig, 4 bis 7 mm lang und 4 bis 5 mm breit. Sie sind weiß mit purpurfarbenen Flecken auf der Innen- und Außenseite; innen sind sie mit weißen Härchen besetzt. Die Nebenkrone ist weißlich mit einem purpurfarbenen Zentrum. Sie weist rhombenförmige Nebenkronzipfel mit seitlichen Vorsprüngen auf. Die Nebenkronzipfel sind 3,5 bis 4 mm lang und 2 bis 2,5 mm breit. Der äußere Fortsatz ist gespitzt und auf der Unterseite mit einer Längsrinne versehen. Die inneren Fortsätze berühren sich im Zentrum. Die Pollinia sind goldfarben, und ca. 600 µm breit und 300 µm breit. Die dunkelpurpur gefärbten Balgfrüchte sind spindelförmig, 8 bis 10,5 cm lang und 0,8 cm dick. Die Damen sind länglich in der Draufsicht (4 × 1 mm), braun oder dunkelbraun mit einem weißen, seidigen Haarschopf, der ca. 3,5 cm lang ist.

Geographische Verbreitung und Habitat
Die Art ist bisher nur von Hainan, China nachgewiesen. Der Holotyp wurde in der Nähe von Bawangling (19°79'N, 109°69' E) in einem Bergregenwald in 423 m über Meeresspiegel gesammelt. Die Art wurde bisher zwischen 270 und 430 m Höhe über Meeresspiegel gefunden. Sie wächst als Epiphyt auf verschiedenen Arten von Bäumen, wie z. B. Cleistocalyx operculatus (Roxb. Merrill & L.M.Perry, Ficus subpisocarpa Gagnepain, Machilus salicina Hance, Symplocos chunii Merrill, Schima superba Gardner & Champion, Cyclobalanopsis patelliformis (Chun) Y.C.Hsu & H.W.Jen, Vatica mangachapoi Blanco, Syzygium buxifolium Hooker & Arnott, Semiarundinaria shapoensis McClure, Licuala fordiana Beccari und Ardisia densilepidotula Merrill.

Belege
 Shao-yun He, Ping-tao Li, Jia-yi Lin, and Mei-ling Zeng (2009): A New Species of Hoya (Apocynaceae, Asclepiadoideae) from Hainan, China. Novon: A Journal for Botanical Nomenclature, 19(3): 357–359. 2009

bawanglingensis
bawanglingensis

Hoya bawanglingensis


A dydoe is a type of male genital piercing that passes through the ridge of the glans on the head of the penis. They are often done in pairs. Less often, a "king's crown" is where several dydoes are placed around the head of the penis. The jewelry is usually a 12 gauge, straight barbell with a ball on either end, although a ring may be used at a higher chance of rejection. A deep dydoe (also known as "Zephyr") is one that uses a longer barbell and exits near the tip of the penis.

Etymology
The word dydoe is thought to come from the word 'doodad', which means 'a decorative embellishment', as it can be visually attractive to some.

Procedure

The procedure is usually done using a straight way the ridge is formed usually dictates that the piercing be performed freehand. Healing time is around 4–6 months and abstinence is advised for the first two weeks. The piercing should be cleaned daily with a sterile saline solution [neilmed] and a condom is recommended during penile intercourse until it fully heals. The jewelry can be changed after a period of time, but it is not recommended to have it out for very long, as even when healed, the hole tends to quickly close and the pain in replacing it can be more than the actual piercing. The glans of the penis is a very vascular area and healing can be very quick, in a matter of hours. If it hasn't fully healed back and there is difficulty replacing it, a professional piercer may be able to use a taper (a blunt, rounded needle) to re-open the hole. If it is permanently removed it will probably leave a small scar.

The dydoe is generally considered to be one of the most painful of piercings, as it goes through the glans of the penis. Bleeding is normal and very likely. Because the ridge of the glans must be large enough to accommodate the needle and jewelry it is a piercing that depends on the anatomy of the individual and should be done by a professional piercer. It is usually performed on circumcised males, as the presence of a tight foreskin keeps the area moist and inhibits healing.

Effects

Speculation has been made that it enhances sexual feeling that has been lost due to circumcision. The reason for this is the added pressure of the jewelry on the glans during intercourse, which may also lead to quicker ejaculations in some sex positions. During vaginal intercourse, the piercing usually results in greater stimulation for the partner. A centrally placed dydoe works especially well in stimulating the G-spot, as the ball at the head is placed near to where the top ball of an apadravya would be placed. An apadravya is generally considered the most pleasurable piercing for partners during vaginal intercourse.

References

External links

Penis piercings

Dydoe


රොජර් මැක්හාර්ග් (උපත 1947 මාර්තු 29) යනු හිටපු නවසීලන්ත ක්‍රිකට් විනිසුරුවෙකි. ඔහු 1986 සහ 1991 අතර ටෙස්ට් තරඟ තුනකට සහ 1986 සහ 1992 අතර එදිජා තරඟ 13කට සහභාගී විය.

යොමු කිරීම්

ජීවමාන ජනයා
1947 උපත්

රොජර් මැක්හාර්ග්