San Rafael Arriba es el distrito número cuatro del cantón de Desamparados, de la provincia de San José, en Costa Rica, fundado en el año de 1841.

Toponimia
El nombre del distrito proviene en honor a San Rafael Arcángel, patrono del distrito de San Rafael y de la Iglesia de San Rafael Arcángel, localizada en el centro del distrito.

Además, al nombre se le incluye "Arriba" para diferenciarlo del distrito de San Rafael Abajo, aunque antes de 1968, la localidad se llamaba simplemente San Rafael, hasta que en ese año se dio la partición entre este distrito y el de San Rafael Abajo.

Historia
Las primeras ocupaciones recordadas de este territorio fueron por indígenas del antiguo Reino Huetar de Occidente, el cual se encontraba encabezado por el Cacique Garabito. Los indígenas que habitaron esta región fueron los mismos que habitaron la región de Aserrí, sobresaliendo entre ellos el Cacique Accerrí, originario de la tribu Quepoa.

Los primeros pobladores ubicaron sus casitas a lo largo de un camino que unía San José con Aserrí, y separaron sus propiedades con cercas, ya sea de piedra o árboles naturales, por lo que antiguamente se llamó a esta región Dos Cercas.

En aquella época, Dos Cercas, que era un distrito de San José, se conformaba por los barrios de Patarrá, Salitral (hoy San Antonio), San Felipe (hoy San Miguel), Palo Grande (hoy San Rafael) y El Molino (hoy San Juan de Dios).

En 1821, el caserío Dos Cercas ya tenía gran importancia y se había planificado muy bien sus primeros cuadrantes, de conformidad con las normas que ordenaba la vetusta "Ley de Indias para la formación de cabildos", además de que ya contaba con más población que otros asentamientos como Patarrá, San Antonio, Aserrí y el mismo Curridabat.

En 1841, Desamparados ya era un barrio de San José, y se conformaba por los cuarteles de El Centro, El Molino (hoy San Juan de Dios), Palo Grande (hoy San Rafael), Patarrá, San Antonio y San Felipe (hoy San Miguel).

El 4 de noviembre de 1862, se funda el cantón de Desamparados, número tres de la provincia de San José, mediante la Ley de Ordenanzas Municipales.

Ubicación
Se ubica en el norte del cantón y limita al noroeste con el distrito de San Rafael Abajo, al oeste con el distrito de San Juan de Dios, al sur con el cantón de Aserrí, al este con el distrito de San Miguel y al noreste con el distrito de Desamparados.

Geografía

Demografía

El distrito de San Rafael Arriba puede compararse demográficamente desde el censo de 1973, sin embargo, sus dimensiones han variado durante los mismos sondeos (2,58 km² en 1973, 2,47 km² en 1984, y finalmente la superficie actual desde el año 2000).

Concejo de distrito
El concejo de distrito de San Rafael Arriba vigila la actividad municipal y colabora con los respectivos distritos de su cantón. También está llamado a canalizar las necesidades y los intereses del distrito, por medio de la presentación de proyectos específicos ante el Concejo Municipal La presidenta del concejo del distrito es la síndica propietaria del partido Liberación Nacional, Karla Vanessa Mora Rodríguez.

El concejo del distrito se integra por:

Organización territorial
El distrito de San Rafael Arriba se conforma por las siguientes comunidades o barrios:

 Barrio Alpino
 Barrio Arco Iris
 Barrio Bambú
 Barrio Berlay
 Barrio Concordia
 Barrio El Guazo
 Barrio Lomas de Jorco
 Barrio Los Juncales
 Barrio Macarena
 Barrio Maiquetía
 Barrio Méndez (comparte con San Rafael Abajo)
 Barrio San Rafael Arriba (centro)
 Barrio Santa Teresita (comparte con Aserrí)
 Barrio Villa del Sur (comparte con San Rafael Abajo)
 Urbanización Grano de Oro

Cultura

Educación
Ubicadas propiamente en el distrito de San Rafael Arriba se encuentran los siguientes centros educativos:

 Escuela El Higueroncito
 Escuela Manuel Ortuño Boutin
 Escuela Educarte
 Liceo Joaquín Gutiérrez Mangel
 Escuela Prioritaria San Rafael

Transporte

Carreteras
Al distrito lo atraviesan las siguientes rutas nacionales de carretera:
 Ruta nacional 209
 Ruta nacional 214

Referencias

Enlaces externos

 Municipalidad de Desamparados

Distritos del cantón de Desamparados

San Rafael Arriba


3 වන ආවර්තයේ මූලද්‍රව්‍යයක් යනු, රසායනික මූලද්‍රව්‍යයන්ගේ ආවර්තිතා වගුවෙහි තුන්වන පේළියෙහි (හෝ ආවර්තයෙහි) පිහිටන රසායනික මූලද්‍රව්‍යයන් අතුරින් එකකි. ආවර්තිතා වගුව සකස් කර ඇත්තේ පේළි ලෙසින් වන අතර, එසේ කර ඇත්තේ මූලද්‍රව්‍යයන්ගේ පරමාණුක ක්‍රමාංකය වැඩිවත්ම, ඒවායේ රසායනික චර්යාවේ පුනරාවර්ත (ආවර්තිත)  උපනතීන් සන්නිදර්ශනය කර දැක්වීමටය: රසායනික චර්යාවන් පුනරාවර්තනය වීම ඇරඹෙත්ම නව පේළියක් ඇරඹෙන අතර, එයින් ගම්‍ය වන්නේ, සමතුල්‍ය චර්යාවන් සහිත මූලද්‍රව්‍යයන් එකම සිරස් තීරුවක තැබෙන බවයි. තුන්වන ආවර්තය සමන්විත වන්නේ මූලද්‍රව්‍යය අටකිනි:සෝඩියම්, මැග්නීසියම්, ඇලුමිනියම්, සිලිකන්, පොස්ෆරස්, සල්ෆර්, ක්ලෝරීන් සහ, ආගන්. මෙයින් පළමු දෙක, සෝඩියම් සහ මැග්නීසියම්, ආවර්තිතා වගුවෙහි s-ගණයෙහි  සාමාජිකයන් වන අතර, අනෙක්වා  p-ගණයෙහි සාමාජිකයෝ වෙති. 3d කාක්ෂිකයක් පවතින නමුත් 4 වන ආවර්තය වන තුරු එය පුරවනු නොලබන බවද, එය නිසා ආවර්තිතා වගුවට එහි නෛසර්ගික "වරකට පේළි දෙකක්" හැඩය ලැබෙන බවද,  සටහන් කර ගත යුතු වෙයි. 3 වන ආවර්තයේ සියළුම මූලද්‍රව්‍යයන් ස්වභාවයේ පවතින අතර අවම වශයෙන් එක් ස්ථායි සමස්ථානිකයක් හෝ සහිත වෙයි.

ආවර්තිත උපනතීන්

පරමාණුක අරය

3 වන ආවර්තයේ මූලද්‍රව්‍යයන්ගේ පරමාණුක ක්‍රමාංකය ඉහළ යත්ම,  පරමාණුක අරය අඩු වෙයි.

විද්‍යුත් සෘණතාව

3 වන ආවර්තයේ මූලද්‍රව්‍යයන්ගේ  පරමාණුක ස්කන්ධය ඉහළ යත්ම, විද්‍යුත් සෘණතාව වැඩි වෙයි.

අයනීකරණ ශක්තිය

3 වන ආවර්තයේ මූලද්‍රව්‍යයන්ගේ පරමාණුක ක්‍රමාංකය ඉහළ යත්ම, එහි ඉලෙක්ට්‍රෝන ඉවත්කිරීමට අවශ්‍ය වන ශක්තිය  (අයනීකරණ ශක්තිය) ඉහළ යයි.

මූලද්‍රව්‍යයන්
{|
| colspan="3" | රසායනික මූලද්‍රව්‍යය || රසායනික ශ්‍රේණිය || ඉලෙක්ට්‍රෝන වින්‍යාසය
|-bgcolor="#ff6666"
|| 11  || Na || සෝඩියම්   || ක්ෂාර ලෝහය          || [Ne] 3s1
|-bgcolor="#ffdead"
|| 12  || Mg || මැග්නීසියම් || ක්ෂාරීය පාංශු ලෝහය || [Ne] 3s2
|-bgcolor="#cccccc"
|| 13  || Al  || ඇලුමීනියම්      || පශ්චාත්-අන්තරික ලෝහය             || [Ne] 3s2 3p1
|-bgcolor="#cccc99"
|| 14  || Si  || සිලිකන්   || ලෝහාලෝහය              || [Ne] 3s2 3p2
|- bgcolor=
|| 15  || P  || පොස්ෆරස්     || බහුපරමාණුක අලෝහය              || [Ne] 3s2 3p3
|-bgcolor=
|| 16  || S  || සල්ෆර්   || බහුපරමාණුක අලෝහය              || [Ne] 3s2 3p4
|- bgcolor=
|| 17  || Cl  || ක්ලෝරීන්     || ද්විපරමාණුක අලෝහය               || [Ne] 3s2 3p5
|-bgcolor="#c0ffff"
|| 18 || Ar || ආගන්      || උච්ච වායුව               || [Ne] 3s2 3p6
|}

සෝඩියම්

සෝඩියම් (සංකේතය Na) යනු, මෘදු, රිදීවන්-සුදු, අතිශයින් ප්‍රතික්‍රියක ලෝහයක් වන අතර එය  ක්ෂාර ලෝහයන්ගේ සාමාජිකයෙකි; එහි එකම ස්ථායි සමස්ථානිකය වන්නේ 23Na වෙයි. ෆෙල්ඩ්ස්ෆාර් වර්ග, සෝඩාලයිට් සහ  ආකර ලුණු වැනි බොහෝ ඛනිජයන්හී පවතින එය, අතිබහුල මූලද්‍රව්‍යයකි. සෝඩියම්හී බොහෝ ලවණ ජලයෙහි බෙහෙවින් ද්‍රාව්‍ය වන අතර එබැවින් පෘථිවියෙහි ජල  ස්කන්ධයන්හී සැලකිය යුතු ප්‍රමාණයන්ගෙන් පවතින අතර, අතිශයින් අතිබහුල ලෙසින් සෝඩියම් ක්ලෝරයිඩ් ලෙසින් සාගරයන්හී පවතියි.

සබන්තැනීම සඳහා භාවිතා කරන සෝඩියම් හයිඩ්‍රොක්සයිඩ් (ලයිය) සහ, අයිස් ඉවත් කිරීමේ කාරකයක් සහ පෝෂකයක් ලෙසින් භාවිතා කරන සෝඩියම් ක්ලෝරයිඩ් වැනි බොහෝ සෝඩියම් සංයෝග ප්‍රයෝජනවත්  බවක් දක්වති.

නිදහස් ලෝහය, මූලද්‍රව්‍යමය සෝඩියම්, ස්වභාවයේ නොපවතින අතර, සෝඩියම් සංයෝග වෙතින් පිළියෙල කර ගත යුතුය. වසර 1807දී  හම්ප්‍රි ඩේවි විසින්  සෝඩියම් හයිඩ්‍රොක්සයිඩ් විද්‍යුත් විච්ඡේදනය තුලින්  මූලද්‍රව්‍යමය සෝඩියම් මුලින්ම විසංගත කරන ලදි. එම අයනයම සෝඩියම් නයිට්‍රේට් වැනි බොහෝ ඛනිජයන්හී සංඝටකයක් වෙයි.

ආශ්‍රිත

3 වන ආවර්තයේ මූලද්‍රව්‍යය


Two vessels of the United States Navy have been named USS Katahdin, after Mount Katahdin.

, was a screw gunboat commissioned in early 1862, active throughout the American Civil War, and decommissioned shortly after war's end
, was an ironclad ram in service from 1897 to 1909

United States Navy ship names

USS Katahdin


Ceide y Orrios es una pequeña localidad de la provincia de León, perteneciente al ayuntamiento de Riello. La localidad cuenta con dos núcleos o barrios diferenciados, Los Orrios a poca distancia de Riello, y Ceide, a  al norte. El río Ceide atraviesa ambos núcleos de población.

La localidad formaba parte del antiguo concejo de Villamor de Riello. Según el censo de Mourille, contaba con 91 habitantes en 1920. A lo largo del  la población descendió debido a la emigración. La economía tradicional se basaba en la agricultura y la ganadería. A partir del  empezó a despuntar el turismo rural como actividad económica.

Véase también
 Riello (León)
 Omaña

Referencias

Localidades de Riello
Localidades de Omaña

Ceide y Orrios


Urker (în , Úrker; în ) este un grup pop - folk kazah înființat în 1994. Membrii grupului au călătorit pe plan internațional în Germania, Franța, Turcia, Turkmenistan și Statele Unite ale Americii.

Membri
Trupa este formată din Aydos Saghat și Rustam Musin. Aydos Saghat (Aйдос Сағат) este cântărețul trupei, clapetist și compozitor, el a studiat la un conservator în tinerețe, dar inițial a visat să devină dirijor mai degrabă decât compozitor. Rustam Musin (Рустам Мусин) este chitaristul trupei Urker, el nu are o educație muzicală profesionistă și inițial a obținut o diplomă de inginer.

Istorie și dezvoltare
Urker s-a format în 1994; principalul vocalist și compozitor Aydos Saghat a declarat că a fost inspirat să formeze grupul inspirat de cei de la The Beatles. Au înregistrat primul lor album în 1997; în 2001, piesa lor Nauryz a câștigat premiul Golden Disk, reflectând creșterea popularității lor. Muzica lor combină melodiile folclorice tradiționale kazahe și ritmurile moderne pop. Din cincisprezece videoclipuri muzicale produse până în 2005, paisprezece au fost filmate în Kazahstan; numai unul, Tugan Elim, a fost înregistrat în străinătate, la Tașkent, în Uzbekistan. Videoclipul lor Arman din 2007, filmat în colaborare cu cântăreața tătară Rezeda Galimova, a fost înregistrat în Hong Kong. Saghat a afirmat că tehnicile lor vizuale și cinematografice sunt puternic influențate de muzicianul britanic Peter Gabriel. În aprilie 2007, Urker a călătorit la New York City pentru  a cânta în direct la Centrul Lincoln la celebrarea sărbătorii Nowruz; într-un interviu după întoarcerea în Kazahstan, Saghat a declarat că Urker va lansa un nou album.

Discografie
 Ansarym, 1997
 Toi Bastar, 1998
 Urker, 2001
 Made in Kazakhstan, 2002
 The best of Urker, 2004
 Tolgau, 2008

Referințe

Formații muzicale fondate în 1994
Grupuri muzicale

Urker


Millî Reasürans TAŞ (kısa adı Milli Re), Türkiye merkezli faaliyet gösteren bir reasürans şirketi.

1929 yılında, reasürans primlerinin yurt dışı şirketlere devredilmesini önlemek amacıyla milli iktisat siyaseti çerçevesinde bir Türkiye İş Bankası iştiraki olarak kuruldu. Şirketin kurulmasından sonra 1160 sayılı yasayla reasürans tekeli başlatıldı ve Türkiye'de faaliyet gösteren sigorta şirketlerinin, yazdıkları primlerin bir kısmını Millî Reasürans'a devretmeleri zorunlu kılındı. Haksız rekabet yaratan bu uygulama eleştiri toplasa da, Türk sigortacılığının gelişiminde Millî Reasürans'ın önemli katkıları oldu.

Zorunlu reasürans devri, 1990'lardan sonra kademeli olarak kaldırıldı ve 31 Aralık 2001'de tümüyle son buldu. Bu tarihten sonra Millî Reasürans, yabancı reasürans şirketleriyle eşit koşullarda rekabet etmek zorunda kaldı.

Zorunlu deprem sigortalarını yürütmek üzere 2000 yılında kurulan Doğal Afet Sigortaları Kurumu (DASK) poolunun ilk idarecisi oldu, bu görevi beş yıl süreyle üstlendi.

2005 yılında, Millî Reasürans, Türkiye'deki ikinci büyük reasürans şirketi ve yine bir Türkiye İş Bankası iştiraki olan Destek Reasürans ile birleşti. Şirket, böylece uluslararası rekabet gücünü artırmayı ve özellikle Orta Asya ile gelişmekte olan piyasalara açılmayı hedeflemekteydi.

Bu dış piyasalara açılma hedefi çerçevesinde, Millî Reasürans, A.M. Best uluslararası kredi derecelendirme (rating) kuruluşu tarafından derecelendirilmek üzere başvurdu ve 2006 yılında B+ notu aldı. Ofis açmak üzere Singapur hükûmetine başvuran Milli Re, 22.10.2007'de bu izni aldı. A.M. Best, 13.12.2007 itibarıyla şirketin kredi derecesini B++'ya yükseltti.

Şirket'in yöneticiliğini yaptığı pool'ler şunlardır:
 Kararname Pool'ü
 FAIR Pool
 ECO Pool
 Türk Reasürans Pool'ü

Millî Reasürans, halkla ilişkiler alanında etkin bir şirkettir; oda orkestrası ve sanat galerisi ile sanata destek vermektedir. Ayrıca Türk sigortacılığına katkıda bulunmak amacıyla eğitim faaliyetleri düzenlemekte ve Türk Sigorta Enstitüsü Vakfı'na destek sağlamaktadır.

Ayrıca bakınız
 Milli Reasürans Genel Müdürlük Binası

Kaynakça
 Millî Reasürans web sitesi
 TSRŞB web sitesi

Reasürans şirketleri
Türkiye merkezli sigorta şirketleri
1929'da kurulan şirketler

Millî Reasürans


පරිගණක දෘඩාංග යනු පරිගණකයක වන භෞතික කොටසය. මීට සංඛ්‍යාංක විද්‍යුත් පරිපථ පද්ධතිය ද අයත්වන අතර දෘඩාංග තුළ ක්‍රියා කරන මෘදුකාංග මේවායින් වෙන්කොට දැක්විය හැක. මෘදුකාංග හා දෘඩාංග දත්ත සමග සැසදීමේදී පරිගණක දෘඩාංගවල වෙනස් වීම් කලාතුරකින් සිදු වේ. ඒවා "මෘදු" ලෙස සදහන් කරනුයේ ඒවා පාවිච්චියට පෙරම පරිගණකය තුළ නිර්මාණය, නවීකරණය හෝ මකාදමා තිබීම හේතුවෙනි. ස්ථිරාංග යනු මෘදුකාංගවල විශේෂිත අංගයක් වන අතර ඉතාම කලාතුරකින් වෙනස් කිරීමක් අවශ්‍ය වන කොටසකි. එබැවින් ක්ෂණික වෙනස් කිරීම් සිදු නොවන කියැවීම් මතකය (ROM) වැනි දෘඩාංග උපකරණ තුළ මේවා ගබඩා කරනු ලබයි. (එම නිසා "මෘදු" පමණක් වනවාට වඩා ස්ථිර වේ)

බොහෝමයක් පරිගණක දෘඩාංග, සාමාන්‍ය භාවිත කරන්නන්ට දක්නට නොලැබේ. ඒවා මොටෝරිය, සූක්ෂම තරංග උදුන්, විද්‍යුත් කන්තු රේඛන යන්ත්‍ර, සංයුක්ත තැටි ධාවක හා අනෙකුත් උපාංග තුළම සකසන ලද පද්ධති වේ. බොහෝ දෙනා පරිගණක දෘඩාංග ලෙස හඳුනන්නේ පුද්ගලික පරිගණකවල දෘඩාංග වුවද එය සමස්ත පරිගණක ප්‍රමාණයෙන් ගත් කළ 0.2% තරම් අතිශය කුඩා අගයකි.

පරිගණක
පරිගණක විද්‍යාව
පරිගණක දෘඩාංග

ඉතිහාසය
පරිගණක මෘදුකාංග හා දෘඪාංග යනුවෙන් කොටස් දෙකකට බෙදිය හැක. පරිගණක දෘඪාංග යනු වැඩසටහනක මග පෙන්වීම යටතේ දත්ත ගබඩා කිරීම හා හැසිරවීම සිදු කරන භෞතික යන්ත්‍රයයි. මුල් කාලයේ දී මිනිසුන් විසින් ගණනය කිරීම් සිදු කළ අතර පරිගණකයන් ලෙස ඔවුන් හඳුන්වනු ලැබීය. මෙම ලිපිය මගින් පරිගණක දෘඪාංග ඉතිහාසයේ සිදු වූ විශාල දියුණුව ආවරණය කරනු ලබයි. වැදගත් අවස්ථාවල විස්තර සහිත කාල රාමු සඳහා පරිගණක කාල රාමුව ලිපිය බලන්න. පරිගණකයේ ඉතිහාසය ලිපියෙන් මේසවල උදව්ව ඇතුව හෝ නැතුව පෑන හා කොළය සදහා අපේක්ෂිත ක්‍රම ඉදිරියෙන් කෙරේ.

වොන් නියුමෑන් (Von Neumann) ආකෘතීකරණය නූතන පරිගණක මෙවලම්වල ව්‍යුහය ඒකාබද්ධ කරයි. පරිගණක දෘඪාංගවල මූලිකව කොටස් වන ආදාන (input) , ප්‍රතිදාන (output) , CPU හා මතකය පරිගණක දෘඪාංග ඉතිහාසය තුළ සාර්ථක නවීකරණයවීම් හා දියුණුවීම්වලට භාජනය වී ඇත. යාන්ත්‍රික යාන්ත්‍රණවලින් ආරම්භ කළ පරිගණක දෘඪාංග ඉන්පසු ජලය හා වාතය ප්‍රමාණ වශයෙන් තබාගෙන පරිගණකය සඳහා ප්‍රතිසම (analog) ක්‍රම භාවිතා කිරීමට පටන් ගන්නා ලදී. ප්‍රතිසම පරිගණක දිග , පීඩන , වෝල්ටීයතා හා විදුලිය වැනිදේ. ගණනය කිරීම්වල ප්‍රතිඵල දැක්වීමට යොදා ගන්නා ලදී. ක්‍රමයෙන් වෝල්ටීයතා හෝ ධාරා ප්‍රමිතිකරණයට භාජනය වී සංඛ්‍යාංක (digital) පරිගණක කරලියට පැමි‍ණියේය. පරිගණක උපකරණ යාන්ත්‍රික ගියරවල සිට විද්‍යුත් යාන්ත්‍රික පිළිවයන දක්වා රික්ත නළ දක්වා ට්‍රාන්සිස්ටර දක්වා හා සංගෘහිත පරිපථ දක්වා පරාසගත වී ඇත. මේ සියල්ල වර්තමානයෙහි වොන් නියුමන් ආකෘතීකරණය ක්‍රියාවෙහි යොදවයි. සංඛ්‍යාත පරිගණක සංඛ්‍යාංක ගබඩාමත රඳා පවතින නිසා මතකයේ ප්‍රමාණය හා වේගය මත සීමා වෙයි. එමනිසා පරිගණක දත්ත ගබඩාකරණයේ ඉතිහාසය පරිගණකවල දියුණුව සමග බැඳී පවතී.

පරිගණක දෘඪාංගවල දියුණුව තාක්ෂණය ලොව පුරා භාවිතය දියත් කරන ලදී. කාර්යඵලය වැඩි දියුණු වුවත් සැමදා වැඩිවන ලෝක ජනගහනයට ළඟා කරගත හැකි සේ , වෙළඳ භාණ්ඩයක් බවට පත්වන තෙක් පරිගණකවල මිළ අඩු වී ඇත.

ජාලකරණය
පරිගණකය අන්තර්ජාලයට හා වෙනත් පරිගණක සමඟ සම්බන්ධ වීම .

 මොඩමය	-	අංක ඔබා සම්බන්ධවන සම්බන්ධතා සදහා

 ජාල කාඩ්පත 	 -	DSL හෝ රැහැන් මඟින් අන්තර්ජාලයට හා වෙනත් පරිගණක සදහා (Network Card) සම්බන්ධ වෙනත් පරිගණක සමඟ සම්බන්ධ වීමට.

 සෘජු රැහැන් සම්බන්ධතා 	-	(Null modem) නිශ්චල මොඩමයක ප්‍රයෝජනය , පරිගණක දෙකක් ඒවායේ serial ports Laplink Cable හරහා එකට සම්බන්ධ වීම හෝ ලැප් ලින්ක් රැහැන් , පරිගණක 2ක් ඒවායේ parallel ports හරහා එකට සම්බන්ධ කිරීම.

අභ්‍යන්තර දත්ත ගබඩා උපාංග
බලය ලබා දී නැති අවස්ථාවේ ඒවා පරිගණකයක් තුළ ප්‍රයෝජනවත් දත්ත ගබඩා කොට තබා ගන්නා හා දත්ත වෙනස් නොවී පවතින දෘඪාංග වේ.

	දෘඪ තැටිය	-	දත්ත ගබඩා කිරීම සඳහා අතිශය බහුලව භාවිතා කරන දෘඩාංගය වේ.
	සීමා තත්වයේ ධාවක -	චලනය වන කොටස් අඩංගු නොමැති දෘඪ තැටිය හා සමාන උපාංගයකි.
	තැටි පිළියෙල කරන පාලකය -	බොහෝ දෘඪ තැටි කළමණාකරණයට වු උපාංගයක් ක්‍රියාකාරීත්වය හා විශ්වාසනීයත්වය වැඩි දියුණුවට සපැමිණීම සදහා.

මවු පුවරුව / තර්ක පුවරුව
·	මවු පුවරුව - පරිගණකයෙහි දේහයයි. අනෙකුත් සියලු සංරචක එකිනෙක හා සම්බන්ධ වන්නේද බව මෙය හරහාය.
·	මධ්‍යම සැකසුම් ඒකකය (CPU) - පරිගණකයක ක්‍රියාකාරීත්වය සලසන ගණනය කිරීම් බොහොමයක් සිදු කරයි. සමහරක් විට පරිගණකයේ මොළය ලෙස හඳුන්වයි.
·	පරිගණක පංකා - පරිගණකයේ උෂ්ණත්වය පාලනය කිරීම සඳහා භාවිතා වේ. CPU එකට සැමවිටම පංකාවක් සවි වී ඇති අතර අඛණ්ඩ වායු ගලනයක් පවත්වා ගැනීම සඳහා පරිගණක ඇසුරුමට ද පංකා කිහිපයක් සවි කර තිබේ. පරිගණක සිසිල් කිරීම සඳහා ද්‍රව සිසිලන පද්ධති ද යොදා ගත හැක. එනමුත් ද්‍රව සිසිලන පද්ධති වැඩිපුර අවධානය යොමු කරන්නේ මුළු පරිගණකය තුළ උෂ්ණත්වයට වඩා එක් එක් තනි කොටස පිළිබඳවය.

·	සසම්භාවී ප්‍රවේශ මතකය (RAM) - මෙය වේග ප්‍රවේශ මතකයක් වන අතර පරිගණකය ක්‍රියා විරහිත කිරීමෙන් පසු මැකී යයි. RAM මවු පුවරුවට කෙලින්ම සම්බන්ධ වන අතර එවෙලේ ධාවනය වන වැඩසටහන් ගබඩා කර ගැනීම සඳහා භාවිතා‍වේ.

·	ෆර්ම් වෙයා - ෆර්ම් වෙයා පටන මාත්‍ර මතකයෙන් (ROM) ආරම්භ වී මූලික ආදාන - ප්‍රතිදාන පද්ධතියෙන් (BIOS) හෝ නූතන පද්ධතිවල විතන්‍ය ෆර්ම් වෙයා අතුර් මුහුණතෙන් (EFI) ධාවනය වෙයි.

·	අභ්‍යන්තර නියමග (Buses) - විවිධ අභ්‍යන්තර අවයව සඳහා වූ සම්බන්ධ

·	PCI

·	PCI –E

·	USB

·	HyperTransport

·	CSI (2008 දී බලාපොරොත්තු වේ)

·	AGP

·	VLB (යල් පැන ගොස් ඇත)

·	බාහිර නියමග පාලක - මුද්‍රක හා අදාන උපකරණ වැනි බාහිර උපාංග සම්බන්ධ කිරීම සඳහා යොදා ගනී. මෙම තොටවල් (ports) අභ්‍යන්තර නියමගවලට සම්බන්ධව ඇති විදැහුම් පත් (Expansion card) මත පදනම් විය හැක.

·	සමාන්තර තොට (යල් පැන ගොස් ඇත)

·	අනුක්‍රම තොට (Serial port) (යල් පැන ගොස් ඇත)

·	USB

·	firewire

·	SCSI (ආදායක මත හා පැරණි පරිගණකවල)

·	PS/2 (මූසිකය හා යතුරු පුවරුව සඳහා, ක්‍රම ක්‍රමයෙන් USB මඟින් ප්‍රතිස්ථාපනය වෙමින් පවතී.)

·	ISA (යල් පැන ගොස් ඇත)

·	EISA (යල් පැන ගොස් ඇත)

·	MCA (යල් පැන ගොස් ඇත)

හඬ පත (Sound card)

සම්බන්ධ කරනුයේ,

 •	PCI
 •	ISA
 •	USB
 •	IEEE 1394
 •	IBM PC සමානතර දොරටු
 •	PCI – E
 •	වෙන් කළ ස්ථාන

මින් එකක් මව් පුවරුව හරහා අන්තර් සම්බන්ධව ( පුවරුව මත හෝ දියුණු සන්නිවේදන නගිනාර දොරටු හරහා) රේඛීයව තුළට හෝ පිටට
(ශබ්ද ආකරයක් ලබා දීම / - TRS , RCA වැනි ප්‍රතිසම හරහා

හෝ DIN සම්බන්ධක - සංඛ්‍යාංක - RCA

TOS බන්ධනය හෝ AES / EBU

 •	TRS සම්බන්ධකය
 •	DIN සම්බන්ධකය වැන්නක් ශබ්ද වාහිනිය හරහා

සුලභ නිෂ්පාදකයින් -

 •	Realtek
 •	Creative labs
 •	C – media
 •	N – Audio
 •	E – mu systems

හඩ පතක් යනු ශ්‍රව්‍ය පතක් ලෙසද හදුන්වයි. පරිගණක වැඩ සටහනක් පාලනය යටතේ පරිගණකයක් වෙත / වෙතින් ආදානය හා ප්‍රදානය කරන ශ්‍රවණ සංඥාවන්ට පහසුකම් සපයන පරිගණක විකාශන පතකි. හඩ පතක නියමාකාර ප්‍රයෝජන තුළට බහු මාධ්‍ය භාවිතයන් සදහා ශ්‍රවණ උපාංග සැලසීම, ( සංගීත සංයෝජන භාවිතයන්) ශ්‍රව්‍ය හා දෘශ්‍ය සංස්කරණ ඉදිරිපත් කිරීම් / අධ්‍යාපනික හා විනෝදාත්මක ( ක්‍රීඩා) අඩංගු වේ. බොහෝ පරිගණක තුළ ශබ්ද හැකියාව ගොඩනැගී ඇති අතරතුර අනෙක්වා හි ශ්‍රව්‍ය හැකියාව ලබා ගැනීමට විකාශන පත් expansion card ඇතුළත් කිරීමට සිදුවේ.

වීඩියෝ දර්ශන පාලකය
දෘශ්‍ය දර්ශන ඒකකයේ ප්‍රතිදානය නිපදවයි. මෙය මව් පුවරුව තුළම නිශ්පාදනය කර හෝ වෙනම ම විවරයකට (slot) (PCI , PCI – E , PCI – E 2.0 හෝ AGP) චිත්‍රක පතක් (Graphic card) ලෙස සම්බන්ධ කර තිබිය හැක.

ඉවත් කළ හැකි මාධ්‍යය උපකරණ
	CD (සංයුක්ත තැටි) 	-	ඉතා සුලභ ඉවත් කළ හැකි මාධ්‍ය වර්ගයයි , මිල අඩු
			නමුත් කෙටි ආයු කාලයක් පවතී.

 CD ROM ධාවකය -	සංයුක්ත තැටියකින් දත්ත කියවීමට භාවිතා කරන උපකරණයකි.

 CD ලියනය -	දත්ත කියවීම හා ලිවීම යන දෙකම CD එකක සිදු කිරීමට භාවිතා කරන උපකරණයකි.

	DVD	-	ඉතා ජනප්‍රිය ඉවත් කළ හැකි දත්ත ගබඩා මාධ්‍ය වර්ගයකි. CD ඒකක මාන තිබුණද ඊට වඩා 6 ගුණයක දත්ත ගබඩා කළ හැක. මෙය සංඛ්‍යාංක දෘශ්‍ය රූප හුවමාරු කිරීමේ සුලභම මාර්ගයයි.

 DVD ROM ධාවකය -	DVD එකකින් දත්ත කියවීමට භාවිතා කරන උපකරණයකි.

 DVD ලියනය -	DVD එකකින් හා වෙත දත්ත ලිවීම හා කියවීම යන දෙකටම භාවිතා කරන උපකරණයකි.

 DVD RAM ධාවකය	-	විශේෂ ආකාරයේ DVD එකකින් සීඝ්‍ර දත්ත කියවීමට හා ලිවීමට භාවිතා කරන උපකරණයකි.

	Blu – Ray 	-	ඉහළ විභේදනයකින් යුත් දෘශ්‍ය රූප අඩංගු සංඛ්‍යාංක තොරතුරු ගබඩා කරන උසස් දත්ත ඝනත්වයකින් යුතු ප්‍රකාශ තැටි ආකාරයකි.

 BD ROM ධාවකය	-	Blu – Ray තැටියකින් දත්ත කියවීමට භාවිතා කරන උපකරණයකි.

 BD ලියනය 	 -	Blu – Ray තැටියකින් ඒ වෙත දත්ත කියවීම හෝ ලිවීම යන දෙකටම භාවිතා කරන උපකරණයකි.

 HD DVD	-	සම්මත DVD එකට අනුප්‍රාප්තිකයෙක් වන උසස් /වැඩි ඝනත්වයකින් යුත් ප්‍රකාශ තැටි ආකෘතියකි. එය Blu – Ray ආකෘතියට කලක් තරඟකරුවෙකු ලෙස පැවතුණි.

 නම්‍ය තැටිය	-	නම්‍යශීලී චුම්භක ගබඩා මාධ්‍යයකින් සමන්විත සිහින් තැටියක් වූ යල් පැනගිය ගබඩා කළ හැකි උපාංගයකි.

 zip ධාවකය	-	මුලින් 1994 දී ලොමෙගා හඳුන්වා දුන් මධ්‍යම ප්‍රමාණයේ ධාරිතාවකින් යුත් ඉවත් කළ හැකි යල් පැන ගිය ගබඩා පද්ධතියකි.

 USB Flash ධාවකය	-	USB අතුරු මුහුණතක් සමෝධානය කළ කුඩා ආකෘතියකින් යුත් , සැහැල්ළු , ඉවත් කළ හැකි හා නැවත ලිවිය හැකි Flash (සැණෙලි) මතක දත්ත ගබඩා කරන උපාංගයකි.

 පටි ධාවකය	-	සමාන්යයෙන් දිගු කාලීන ගබඩා සඳහා භාවිතා කරන චුම්භක පටියක දත්ත ලවීම හා කියවීම කරන උපාංගයකි.

ගබඩාකරණ පාලක
දෘඪ තැටි (hard disk) , CD – ROM හා අභ්‍යන්තර සිප් (Zip) හා ජෑස් (Jaz) සාමාන්‍යයෙන් PC සදහා IDE /ATA වැනි අනෙකුත් ධාවක (drive) සදහා වන පාලකයි. මෙම පාලක කෙලින්ම මව් පුවරුව මත (on board) හෝ තැටි ආරා පාලක (disk array controller) වැනි විදහන පුවරු (expansion cards) මත පිහිටුවා ඇත. IDE සාමාන්‍යයෙන් සංගෘහත වන අතර බොහොමයක් සේවාදායක (server) වල හමුවන SCSI වලට වඩා වෙනස් වේ. සුනම්‍ය ධාවක (floppy drive) අතුරු මුහුණත පැවත එන MFM අතුරු මුහුණකත් වන අතර දැන් සෙමින් නැතිවෙමින් යයි. මෙම සියලු අතුරු මුහුණත් ක්‍රමයෙන් SATA හා SAS මගින් ආදේශ වේ.

බල සැපයුම
පරිණාමකයක් භාවිතයෙන් වෝල්ටීයතා පාලනය , (බොහෝමයක් විට) සිසිලන පංකාව හා පරිගණකයේ ක්‍රියාකාරීත්වයට අවශ්‍ය බල ශක්තිය සැපයීම සඳහා වන ඉතාම බහුල බල සැපයුම් ආකාරය වන්නේ AT හා කුඩා AT බල සැපයුම් වන (මෙය පැරණි ක්‍රමයකි) නමුත් පරිගණක සදහා සත්‍ය වශයෙන් සම්මත වන්නේ ATX හා Micro ATX , Smps. ( ස්විචි ආකාරයේ බල සැපයුම්) වේ.

පරිගණක දෘඩාංග


نجيب ليمام (12 يونيو 1953-)، هو لاعب دولي تونسي سابق. لعب ليمام الذي كان يشغل مهاجم، لصالح الملعب التونسي والهلال السعودي الذي إنضم إليه أواخر السبعينات الميلادية واعتزل فيه بعد أن حقق معه عدة ألقاب. كان عام 1978 ضمن مجموعة المنتخب التونسي التي تألقت في مونديال الأرجنتين لكن دون اللعب. عمل بعد اعتزاله ضمن إدارة فريق الملعب التونسي كما عمل كمحلل رياضي في عدد من القنوات منها الرياضية السعودية
وآرت سبورت. برز أيضا في عائلته شقيقه الصغير جمال الذي لعب لصالح الملعب التونسي والنادي الإفريقي والمنتخب الوطني.
يعمل حالياً محللاً فنياً في قناة الجزيرة الرياضية

روابط خارجية

مراجع

أشخاص على قيد الحياة
أشخاص من ولاية تونس
فائزون بميداليات برونزية في الألعاب المتوسطية لتونس
فائزون بميداليات في الألعاب المتوسطية في كرة القدم
لاعبو دوري المحترفين السعودي
لاعبو كأس الأمم الإفريقية 1978
لاعبو كأس العالم 1978
لاعبو كرة قدم تونسيون
لاعبو كرة قدم رجالية تونسيون
لاعبو كرة قدم عرب شاركوا في كأس العالم
لاعبو منتخب تونس لكرة القدم
لاعبو نادي الملعب التونسي
لاعبو نادي الهلال (السعودية)
منافسون في ألعاب البحر الأبيض المتوسط 1975
مهاجمو كرة قدم رجالية
مواليد 1372 هـ
مواليد 1953
مواليد في باردو

نجيب الإمام


Gaudens é uma empresa alimentícia brasileira, localizada em Belém (Pará), no estado do Pará. É uma marca de chocolates nacional, fundada em 2012 por Fabio Sicilia, após estudos e uma expedição pela transamazônica. A marca preza por criatividade, exclusividade, processos artesanais e consciência ambiental. Produtora de chocolates finos, que utiliza ingredientes regionais de alta qualidade.

História
Em 2003, Fabio Sicilia, se forma no ICIF (Instituto de Culinária Italiana para Estrangeiros) em Piemonte, na Itália. Em 2004, cria a fábrica precursora da Gaudens, no município de Ananindeua. No mesmo Período, parte em uma expedição pela transamazônica com intuito de conhecer o município de Medicilândia, que na época era o maior produtor de cacau do Brasil. Durante essa jornada, ele percebeu que ninguém estava produzindo chocolate na terra do cacau, uma fruta autóctone (nativa) e base para a produção do chocolate. Em 2012, Fabio Sicilia abre a marca Gaudens. A sua visão era: produzir chocolates de alta qualidade, feitos no Pará, com ingredientes naturais e levados para o mundo.

Prêmios e Destaques

 Academy of ChocolateA barra de chocolate branco com cupuaçu foi agraciada com a medalha de bronze na Academy of Chocolate , uma competição internacional altamente prestigiosa no setor premium.

Ligações externas

 Site oficial

Empresas de alimentação do Brasil
Empresas de Belém (Pará)
Empresas fabricantes de chocolate

Gaudens


Seven Churches je prvi studijski album američkog death, thrash metal sastava Possessed objavljen 16. listopada 1985. godine.

Popis pjesama

 "The Exorcist" - 4:52
 "Pentagram" - 3:34
 "Burning in Hell" - 3:10
 "Evil Warriors" - 3:44
 "Seven Churches" - 3:14
 "Satan's Curse" - 4:15
 "Holy Hell" - 4:12
 "Twisted Minds" - 5:10
 "Fallen Angel" - 3:58
 "Death Metal" - 3:15

Osoblje

 Jeff Becerra - vokali, bas-gitara
 Mike Torrao - gitara
 Larry LaLonde - gitara
 Mike Sus - bubnjevi

Izvori

Američki glazbeni albumi
Albumi iz 1985.

Seven Churches


Kimmo Koskenkorva (* 21. Juni 1978 in Haukipudas) ist ein finnischer Eishockeyspieler, der zuletzt beim Uleåborg A.I.K in der II-divisioona unter Vertrag stand.

Karriere

Kimmo Koskenkorva begann seine Karriere als Eishockeyspieler in der Nachwuchsabteilung von Kärpät Oulu, für dessen Profimannschaft er von 1995 bis 2000 in der zweitklassigen I-divisioona sowie nach dem Aufstieg von Kärpät zwei Jahre in der SM-liiga spielte. Zur Saison 2002/03 wurde der Flügelspieler von Tappara Tampere verpflichtet, mit dem er auf Anhieb den finnischen Meistertitel gewinnen. Bei Tappara blieb er noch weitere zwei Jahre, ehe er ebenfalls zwei Jahre lang für SaiPa Lappeenranta auflief. Von 2007 bis 2009 stand der Finne beim Skellefteå AIK in der schwedischen Elitserien auf dem Eis.

Ab der Saison 2009/10 stand Koskenkorva wieder bei Kärpät Oulu unter Vertrag, ehe er im April 2012 zu Lukko Rauma wechselte. Im August 2013 erhielt er einen Probevertrag bei den Pelicans.

International
Für Finnland nahm Koskenkorva in den Jahren 2007 und 2009 an der Euro Hockey Tour teil.

Erfolge und Auszeichnungen
 2002 Aufstieg in die SM-liiga mit Kärpät Oulu
 2003 Finnischer Meister mit Tappara Tampere

Statistik

Weblinks

Eishockeynationalspieler (Finnland)
Eishockeyspieler (Saimaan Pallo)
Eishockeyspieler (Oulun Kärpät)
Eishockeyspieler (Tappara)
Eishockeyspieler (Skellefteå AIK)
Eishockeyspieler (Rauman Lukko)
Eishockeyspieler (Pelicans)
Finnischer Meister (Eishockey)
Finne
Geboren 1978
Mann

Kimmo Koskenkorva


Richard Sadlier (født 14. januar 1979 i Dublin, Irland) er en irsk tidligere fodboldspiller (angriber).

På klubplan tilbragte Sadlier hele sin aktive karriere, fra 1996 til 2004, hos engelske Millwall. Han måtte stoppe sin karriere allerede som 24-årig på grund af en skade i hoften.

Sadlier blev inden sit tidlige karrierestop noteret for én kamp for Irlands ladshold, en venskabskamp mod Rusland 13. februar 2002.

Referencer

Eksterne henvisninger

Fodboldspillere fra Irland
Fodboldspillere fra Millwall F.C.
Personer fra Dublin

Richard Sadlier


This is a list of radio stations in the United Kingdom.

National analogue and digital (DAB) stations
This list does not include stations which broadcast on numerous local digital multiplexes or MW licences to achieve near-national coverage.

DAB frequencies:
 11A - radio stations operated under the Sound Digital multiplex
 11D / 12A - radio stations operated under the Digital One multiplex, 12A in Scotland and 11D in the rest of the UK
 12B - radio stations operated under the BBC National DAB multiplex

National digital (DAB+) stations
List of stations on the Digital One and Sound Digital multiplexes broadcasting in the newer DAB+ Digital Radio standard

DAB frequencies:
 11A - radio stations operated under the Sound Digital multiplex
 11D / 12A - radio stations operated under the Digital One multiplex. 11D in England, Wales and Northern Ireland. 12A in Scotland.

NOTE: Heart Xmas available as an additional, temporary station on Digital One DAB+ from 22 September until 26 December (2023).

Semi-national analogue and digital (DAB) stations

Stations which are available nationally on Freeview and/or satellite and/or broadcast on more than one local DAB multiplex:

Local and regional analogue and digital (DAB) stations
Local radio stations from the BBC, in England:

BBC Local Radio

BBC Nations Radio
BBC radio stations from Scotland, Wales and Northern Ireland, broadcast in their respective areas via analogue and digital radio, Freeview and across the whole UK on satellite and cable television:

Local commercial radio

England
England's radio stations adhere to the statistical regions of East Midlands, East, Greater London, Greater Manchester, North East, North West, South East, South West, West Midlands and Yorkshire and the Humber.

Former English stations

This list details radio stations which have lost their licence to broadcast or have closed down due to financial reasons.

Northern Ireland

Former Northern Ireland stations

Scotland

Former Scottish stations

Wales

Former Welsh stations

The Channel Islands and the Isle of Man

Although the Channel Islands and the Isle of Man are not part of the UK they are served by the UK's national radio stations. Additionally services in the Channel Islands are licensed by the UK's regulator, Ofcom.  Services in the Isle of Man are not licensed by a UK regulator but rather by the Broadcasting Act 1990 of Tynwald

Local digital (DAB/DAB+) stations

Community radio stations

Former community radio stations
The followed stations have closed down and returned their licences to Ofcom

Small scale DAB multiplexes
Permanent small scale multiplexes licensed by OFCOM

Small scale trial DAB multiplexes
Small scale multiplexes licensed by OFCOM for a trial period allowing a "more affordable way for smaller stations to broadcast on DAB digital radio":

RSL stations

Temporary Restricted Service Licence stations are licensed by Ofcom and broadcast for up to 28 days. RSLs are used for a number of purposes including coverage of events and festivals, trial broadcasts by groups aiming to launch a full-time service, student radio and training projects and religious festivals including the Sikh festival Vaisakhi, the Muslim month of Ramadan, Jehovah's Witness conventions and Christian events such as Easter and Christmas.

The following list is a small selection of regular RSL stations which have been set up to cover various festivals and events across the UK:

Student and schools radio
Most universities plus a number of schools and colleges operate student radio stations with the vast majority only available online. The Student Radio Association represents around 65 student stations.

The following stations are available via an FM community licence or via LPAM and LPFM transmitters:

Hospital radio stations

Typically available within the grounds of a single hospital, these stations broadcast to bedside units and occasionally public areas of the hospital. Hospital radio is free of charge on bedside entertainment systems operated by Hospedia and Premier Bedside and an increasing number of stations are available online.

Around 200 stations are supported by the Hospital Broadcasting Association (HBA).

The following stations are available via LPAM or LPFM transmitters or as Ofcom licensed community stations:

Satellite radio stations

Stations which are broadcast to the UK via satellite:

LPAM, LPFM and other stations

Frequencies
To conserve space in the listings, the waveband has not been listed after each frequency, but they are easy to tell apart.
 Whole numbers always refer to a kHz (AM) frequency - i.e. 999 = 999 kHz.
 Decimal numbers always refer to a MHz (FM) frequency - i.e. 96.2 = 96.2 MHz.
 A number and letter combination refers to a DAB channel - i.e. 12C = frequency block 12C on 227.360 MHz.

See also
 Radio in the UK
 Digital radio in the UK
 Radio in the Republic of Ireland
 List of British television channels
 List of Celtic-language media

References

External links
 Radioplayer UK – Radio streaming service owned by the BBC, Global Radio, Bauer Media Group and RadioCentre
 LiveRadio UK - Comprehensive list of UK radio stations

List of radio stations in the United Kingdom


A resistência civil é a ação política que se baseia no uso da resistência não-violenta por pessoas comuns para desafiar um determinado poder, força, política ou regime. A resistência civil opera por meio de apelos ao adversário, pressão e coerção: pode envolver tentativas sistemáticas de minar ou expor as fontes de poder do adversário (ou pilares de apoio, como policiais, militares, clero, elite empresarial, etc.). As formas de ação incluem manifestações, vigílias e petições; greves, abrandamentos, boicotes e movimentos de emigração; e ocupações, programas construtivos e a criação de instituições paralelas de governo.

As motivações de alguns movimentos de resistência civil para evitar a violência geralmente estão relacionadas ao contexto, incluindo os valores de uma sociedade e sua experiência de guerra e violência, e não a qualquer princípio ético absoluto. Casos de resistência civil podem ser encontrados ao longo da história e em muitas lutas modernas, tanto contra governantes tirânicos quanto contra governos democraticamente eleitos. Mahatma Gandhi liderou a primeira campanha de resistência civil documentada (usando três táticas primárias: desobediência civil, marchas e criação de instituições paralelas) para libertar a Índia do imperialismo britânico. O fenômeno da resistência civil é frequentemente associado ao avanço dos direitos humanos e da democracia.

Razões para escolher usar a resistência civil

Alguns líderes das lutas de resistência civil pediram o uso de métodos não violentos principalmente por razões éticas, enquanto outros enfatizaram considerações práticas. Alguns indicaram que esses dois tipos de fatores devem ser levados em consideração – e que eles necessariamente se sobrepõem.

Em seu capítulo sobre "Peregrinação à Não-Violência", Martin Luther King Jr. deu um relato notavelmente multifacetado das várias considerações, experiências e influências que constituíram sua "odisseia intelectual à não-violência". Em 1954, isso levou à convicção intelectual de que "a resistência não-violenta era uma das armas mais potentes disponíveis para as pessoas oprimidas em sua busca por justiça social".

Alguns optaram pela resistência civil quando estavam em oposição ao governo, mas depois, quando no governo, adotaram ou aceitaram políticas e métodos de ação muito diferentes. Por exemplo, em uma de suas Conferências, transmitidas pela primeira vez em julho de 2011, Aung San Suu Kyi, ativista pró-democracia em Mianmar (antiga Birmânia), declarou: "Os ensinamentos de Gandhi sobre resistência civil não violenta e a maneira como ele colocou suas teorias em prática tornaram-se parte do manual de trabalho daqueles que mudariam administrações autoritárias por meios pacíficos. Fui atraído pelo caminho da não-violência, mas não por motivos morais, como alguns acreditam. Apenas por questões políticas práticas motivos". Posteriormente, como Conselheira de Estado de Mianmar a partir de 2016, ela sofreu muitas críticas, especialmente em relação ao fracasso em prevenir e condenar os assassinatos e expulsões do povo Rohingya no estado de Rakhine.

Propostas de resistência civil como política externa de defesa
A promessa da resistência civil como meio de se opor ao regime opressivo levou a muitas propostas de que os países podem confiar, no todo ou em parte, na resistência civil como meio de defesa contra ataques externos (por exemplo, invasão) e usurpação interna (por exemplo, exemplo, golpe de estado). Os preparativos para tal resistência às vezes são vistos como potencialmente ajudando a deter tais ameaças em primeiro lugar. Vários termos têm sido usados para descrever a política de confiar em tal ação não militar por uma sociedade ou grupo social, ou o fenômeno geral de campanhas sustentadas em todo o país contra ataques externos ou regras ditatoriais. Esses termos - todos quase sinônimos - incluem "defesa pela resistência civil", "defesa não violenta", "defesa civil", "defesa de base civil". Para mais informações e referências a alguma literatura relevante, ver defesa social. Em resposta à ameaça russa, a Lituânia, em janeiro de 2022, tornou-se o primeiro país do mundo a adotar uma política de resistência civil em sua estratégia de defesa do país contra ameaças externas e ocupação.

Links externos

 Albert Einstein Institution, East Boston, Massachusetts
 How to Start a Revolution, - Ruaridh Arrow
 CivilResistance.info, founded by the late Howard Clark, and run by a team of volunteers
 International Center for Nonviolent Conflict (ICNC), Washington D.C.
 Jack DuVall, "Civil resistance and the language of power", 19-11-2010 - openDemocracy.net
 Hardy Merriman, The trifecta of civil resistance: unity, planning, discipline, 19-11-2010 - openDemocracy.net
 Oxford University Research Project on Civil Resistance and Power Politics
 Stellan Vinthagen, People power and the new global ferment, 15-11-2010 - openDemocracy.net
 Waging Nonviolence

Política

Resistência civil


An Phalaris paradoxa in uska species han Liliopsida nga ginhulagway ni Carl von Linné. An Phalaris paradoxa in nahilalakip ha genus nga Phalaris, ngan familia nga Poaceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Phalaris

Phalaris paradoxa


An Eulophia bouliawongo in uska species han Liliopsida nga syahan ginhulagway ni Heinrich Gustav Reichenbach, ngan ginhatag han pagkayana nga asya nga ngaran ni Jean Raynal. An Eulophia bouliawongo in nahilalakip ha genus nga Eulophia, ngan familia nga Orchidaceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Eulophia

Eulophia bouliawongo


Alexander De Croo (Vilvoorde, Belgija 3. studenoga 1975.) belgijski je političar. Aktualni belgijski premijer od 2020.

Biografija
Alexander De Croo sin je bivšeg belgijskog ministra i predsjednika belgijskog parlamenta Hermana De Crooa.1998. godine diplomirao je poslovni inženjering na Vrije Universiteit Brussel. Prije političke karijere, Alexander De Croo bio je voditelj projekta Boston Consulting Group 1999. godine. 2006. godine, osnovao je novu tvrtku pod nazivom Darts-ip specijaliziranu za pružanje usluga profesionalcima u znanstvenim otkrićima.

Politička karijera

Godine 2009. ulazi u politiku na izborima za Europski parlament 2009. Dobio je 47 779 preferencijalnih glasova. 2010. na belgijskim saveznim izborima 2010., dobio je 301.917 preferencijalnih glasova, ćime je bio treći po broju glasova u svojoj izbornoj jedinici.

Političke funkcije
Alexander De Croo naslijedio je Vincenta Van Quickenbornea u Vladi premijera Di Rupa na mjestu potpredsjednika vlade i ministra mirovinskog sustava 22. listopada 2012.

U vladi Charlesa Michela, koja je na dužnost stupila 11. listopada 2014., De Croo obnaša dužnost potpredsjednika vlade i ministra za razvojnu suradnju, digitalnu agendu, telekom i poštanske usluge. Za vrijeme njegova mandata, Belgija je postala prva zemlja koja je suspendirala službenu novčanu pomoć Burundiju nakon početka nasilnih sukoba u toj zemlji 2015.

Belgijski premijer
30. rujna 2020. 7 političkih stranaka potpisalo je koalicijski sporazum kojim je dogovoreno formiranje nove belgijske vlade koja će voditi zemlju do 2024. Time je okončana politička blokada koja je u toj zemlji trajala punih 16 mjeseci. Nova vlada na dužnost stupa 1. listopada 2020. godine.

Izvori

Vanjske poveznice

Predsjednici belgijske vlade

Alexander De Croo


O Novo Partido Comunista dos Países Baixos (Neerlandês: Nieuwe Comunistaische Partij Nederland, NCPN ) é um partido comunista nos Países Baixos. O NCPN foi fundado em 1992 pelos ex-membros do Partido Comunista dos Países Baixos para se opor à fusão do CPN nos GroenLinks. Esses membros são conhecidos como "os horizontais". Através da Stichting HOC (Fundação HOC), o NCPN lança o jornal mensal Manifest .

O NCPN apoia o governo socialista de Cuba , a Revolução Bolivariana na Venezuela e a presidência de Evo Morales na Bolívia. O partido se opôs à invasão do Iraque em 2003 e é contra o neoliberalismo .

Em 2003, o Movimento da Juventude Comunista (CJB) foi fundado como organização política da juventude do NCPN.

Referências

Ligações externas

Comunista
Partidos políticos comunistas da Europa
Partidos políticos fundados em 1992
Fundações na Países Baixos em 1992


Die Ski-Orientierungslauf-Europameisterschaften (engl. European Ski Orienteering Championships, kurz Ski-EOC oder ESOC) werden seit 2001 ausgetragen.

Wie bei Weltmeisterschaften im Ski-Orientierungslauf werden Wettbewerbe über die Distanzen Lang und Mittel sowie im Sprint und in Dreier-Staffeln ausgetragen. Seit 2012 gibt es einen Wettbewerb für Mixed-Teams. Dabei laufen jeweils ein Mann und eine Frau in einer Mannschaft abwechselnd jeweils drei Runden.

Das offizielle Weltmeisterschafts-Programm sieht demnach wie folgt aus:

 Sprint,
 Mittel,
 Lang,
 Staffel (Dreier-Teams),
 Mixedteam-Staffel (Zweier-Teams).

Die Europameisterschaften der Junioren finden getrennt von den Aktiven statt, mehr hierüber siehe Junioren-Ski-Orientierungslauf-Europameisterschaften.

Austragungsorte

Sprint

Herren

Damen

Mittel

Herren

Damen

Lang

Herren

Damen

Staffel

Herren

Damen

Mixed-Team
Dieser Wettbewerb wird seit 2012 ausgetragen.

Siehe auch
 Ski-Orientierungslauf-Weltmeisterschaften
 Ski-Orientierungslauf-Asienmeisterschaften
 Ski-Orientierungslauf-Nordamerikameisterschaften
 Orientierungslauf-Europameisterschaften

Weblinks
 Ergebnisse International Orienteering Federation
 Ergebnisse lazarus.elte.hu

Einzelnachweise

!
Ski-Orientierungslaufwettbewerb


Armando le Mystérieux () est une comédie policière italienne réalisée par Carlo Ludovico Bragaglia et sortie en 1946.

Synopsis
Rome. Croyant qu'on lui a volé son portefeuille, un journaliste en disgrâce découvre accidentellement une bande de voleurs et leur chef sous couverture. Les voleurs, en effet, le prennent pour Il milanese, un expert en vols et en coffres-forts. Ils l'entraînent dans un cambriolage à la MAS Magazzini de Via dello Statuto. Après plusieurs rebondissements et grâce à l'aide d'un commissaire de police, l'homme parvient à reprendre le cours de sa vie, et grâce à l'exclusivité du reportage ainsi obtenu, il deviendra le directeur du journal où il travaillait.

Fiche technique
 Titre français : Armando le Mystérieux
 Titre original italien :
 Réalisateur : Carlo Ludovico Bragaglia
 Scénario : Anton Giulio Majano,
 Photographie : Carlo Montuori, assisté de Mario Montuori
 Montage : Iolanda Benvenuti
 Musique : , dirigé par Antonio Pedrotti
 Décors : Gianni Mazzocchi
 Maquillage :
 Production : Riccardo Gualino, Carlo Ponti
 Sociétés de production : Lux Film
 Pays de production :
 Langue originale : italien
 Format : Noir et blanc - 1,37:1 - Son mono - 35 mm
 Durée : 85 minutes
 Genre : Comédie policière
 Dates de sortie :
 Italie : (visa délivré le )
 France :

Distribution
Carlo Campanini : Felice Moretti
Andrea Checchi : Andrea Viscardi
Carlo Ninchi : Il Volpe
Mirella Monti : Maria
Laura Gore : Nora
Paolo Monelli : le rédacteur en chef du journal
Angelo Calabrese : il Guercio
Pina Piovani : Laura, la femme de chambre
Folco Lulli : homme de la bande
Giulio Battiferri : Il Mitra
Max Lancia : l'Elegante
Ughetto Bertucci : Filippo
Manlio Busoni : l'inspecteur de police
Giulio Calì : le barman
Paolo Ferrara : le pharmacien

Notes et références

Liens externes

Film italien sorti en 1946
Comédie policière italienne
Film italien en noir et blanc
Film de Lux Film
Film réalisé par Carlo Ludovico Bragaglia
Film en italien
Film tourné à Rome
Film se déroulant à Rome
Film sur le journalisme
Film produit par Carlo Ponti

Armando le Mystérieux


Sophie Hensser es una actriz australiana, más conocida por haber interpretado a Megan en The Saddle Club y actualmente por dar vida a Viv Maguire en la serie Love Child.

Biografía
Su madre es la actriz Wendy Strehlow. Sophie entrenó con el Australian Theatre for Young People y participó en el programa abierto de la prestigiosa National Institute of Dramatic Art NIDA.

Actualmente Sophie sale con Danny Bloom.

Carrera
En 2001 se unió al elenco de la serie The Saddle Club, donde interpretó a Megan hasta 2002. El 10 de febrero de 2009 apareció de forma recurrente en la exitosa serie australiana Home and Away, donde interpretó a Freya Duric hasta el 24 de febrero del mismo año. Entre 2009 y 2010, apareció en series como Cops: L.A.C. y en All Saints.

En 2010 apareció de forma recurrente en la serie de crimen Underbelly: The Golden Mile, donde interpretó a Monica, una mesera y novia del traficante de drogas Benny Kassab (Michael Vice). En 2012 se unió al elenco de la serie Tricky Business, donde interpretó a la coqueta Lily Christie, hasta el final de la serie ese mismo año, luego de que fuera cancelada al finalizar la primera temporada por las bajas audiencias. En 2014 se unió al elenco principal de la miniserie Love Child, donde da vida a Vivian "Viv" Maguire, hasta ahora.

Filmografía

Series de televisión

Película

Teatro

Premios y nominaciones

Referencias

Enlaces externos

 Digital Spy Celebrity News :: Sophie Hensser
 Sophie Hensser on TV.com

Actores de televisión de Australia

Sophie Hensser


Spavaća soba, prostorija u kući, stanu, domu, hotelu ili drugdje, namijenjena za spavanje i odmor. Tipična spavaća soba u zapadnom svijetu ima krevet za jednu ili dvije osobe, ormar za odjeću i noćni ormarić pored kreveta, na koji se može smjestiti noćna svjetiljka, sat i sl. U kućama na više etaža spavaća soba se obično ne nalazi u prizemlju, već na višim katovima.

U rimskim vilama je postojao poseban prostor (cubiculum) koji je služio kao spavaća soba, prostor za opuštanje, ali i mjesto na kojem se primalo bliske prijatelje i razgovaralo o povjerljivim temama. Kasnije kroz povijest su se spavaće sobe opremale dekorativnim zavjesama, bogato izrađenim stolićima i namještajem, tepisima, uresima i slično. U novije vrijeme spavaće sobe se uređuju s manje namještaja i u jednostavnijem stilu. Dječje spavaće sobe se često uređuju u življem tonu, s namještajem manjih dimenzija te prostorima za školske knjige i pomagala, učenje, igračke i sl. Sobe u studentskim domovima su obično manjih dimenzija, i ponekad namijenjene dvjema osobama. Od osnovnog namještaja sadrže krevet, radni stol i ormar.

Galerija

Izvori

Prostorije

Spavaća soba


Grão de café moca é uma variedade de grão de café originário do Iêmen. É colhido da espécie de planta de café Coffea arabica, que é nativa do Iêmen. Na aparência é muito pequeno, duro, redondo com uma forma irregular e de cor verde-oliva a amarelo pálido.

O nome "Moca" vem do porto de Moca (al-Mukhā), através do qual a maior parte do café iemenita era exportado antes do século XX. , foi exportado principalmente via Adem e Hodeida. O mercado central do café iemenita fica em Bayt al-Faqih, cerca de 140 km ao norte de Moca, e o café é cultivado nos distritos montanhosos de Jabal Haraz, al-Udayn (às vezes escrito Uden), e Taiz, a leste.

Ver também
 Café mocha

Coffea

Grão de café moca


McChord est un patronyme pouvant désigner:

Patronyme
 (né en 1985), ingénieur et homme d'affaires américain
William McChord Hurt (1950-2022), acteur américain

Autres
, base militaire américaine de Tacoma dans l'État de Washington
McChord Field, base militaire du comté de Pierce dans l'État de Washington
, musée de Lakewood dans l'État de Washington

Voir aussi

Homonymie de patronyme

McChord


Lubomir Guentchev est un traducteur, un poète, un dramaturge et un essayiste bulgare, né le  à Pazardjik, et mort le 28 août 1981 à Plovdiv, en Bulgarie. Il s'est exprimé à la fois en français et en bulgare. Découverte en 1999, son œuvre a commencé à être publiée en France à partir de 2003, puis en Bulgarie à partir de 2018.

Biographie

Origines
Lubomir Guentchev est d'une origine modeste. Il est le quatrième fils de Gueorgui Guentchev (1878-1923), fonctionnaire auprès de la Mairie de Pazardjik, et de Zoïka Mihaïlova Psaltova (1886-1952), d'origine grecque. Il venait après trois frères : Nicolaï (1899-1923), Mihaïl (1900- 19??), Vassili (1903-19??), et avant sa sœur : Éléna (1910-2002). Il était d'une constitution chétive et, très tôt, victime d'une forte myopie, ce qui lui valut d'être exempté de service militaire. La vie ne l'a pas épargné non plus. Il perd son père, Gueorgui Guentchev, en 1922, ce qui contraint sa famille à quitter Pazardjik pour s'installer à Plovdiv, dans le centre ville, au 15, rue Ivan Vazov. Il perd aussi son frère aîné, Nicolaï, en 1923.

Études
Dès 1922, Lubomir Guentchev avait obtenu une bourse d'études de la part du collège français « Saint-Augustin » de l'Ordre catholique des Assomptionnistes, à Plovdiv. Il y effectue des études secondaires, en français, conformes aux programmes pratiqués en France, jusqu'au baccalauréat qu'il obtient en 1928. Le collège « Saint-Augustin » lui accorde alors une bourse de trois années pour entreprendre des études supérieures, dans le domaine pédagogique, à Varna, jusqu'en 1931. Une autre bourse lui aurait été proposée pour poursuivre des études de théologie en France. Il la refuse. Par la suite, Lubomir Guentchev n'a jamais eu l'occasion de venir en France.

Enseignement
De 1930 à 1933, Lubomir Guentchev commence à enseigner comme professeur de français à Varna, auprès du collège « Saint-Michel » qui était également tenu par l'Ordre des Assomptionnistes. Il y croisera le futur poète symboliste bulgare Nikolaï Liliev (1885-1960) dont il traduira plus tard en français les principaux recueils de poésie. Il revient ensuite à Plovdiv comme enseignant de français au collège « Saint-Augustin » de 1933 jusqu'à 1947. Il y restera jusqu'à la fermeture de cet établissement en 1948 par les autorités bulgares. Il devient alors documentaliste-interprète auprès d'un service administratif de la municipalité de Plovdiv.

Le drame
Un drame se produit dans la vie de Lubomir Guentchev, le 22 juin 1946, quand meurt des suites d'une intervention chirurgicale une jeune fille dont il était passionnément épris, Valentina Dimitrova Guitchéva, née en 1926. Il est profondément affecté par cette tragédie. Ses drames lyriques, élaborés entre 1947 et 1957, Théurgie notamment, dont il a laissé une transcription en français, transposent sa douleur et son chagrin sous la forme drames lyriques qui ne seront jamais créés. En 1972, il dédie à la mémoire de Valentina son premier recueil de sonnets écrits en français, Mémorial poétique. Il est resté fidèle à son souvenir. Il ne s'est jamais marié.

Les procès
Les procès politiques intentés par les autorités bulgares contre les milieux catholiques et contre l'Ordre des Assomptionnistes à Plovdiv, au cours des années 1951-1952, provoquent une autre rupture. Parce qu'il avait été un élève du collège « Saint-Augusin » puis l'un de ses enseignants, Lubomir Guentchev est impliqué dans ces procès. Il est, pour ces raisons, déclaré en 1953 « ennemi du peuple » et, de ce fait, interdit de publication, privé de passeport et de son modeste emploi de documentaliste. Il vit dès lors dans une grande pauvreté, de leçons particulières, de travaux de traduction et de quelques cachets comme musicien dans un orchestre de la ville de Plovdiv. Il prend sa retraite en 1960, ce qui lui permet alors de se consacrer entièrement à l'écriture, à la traduction et à la poésie.

La suspicion
Dès l'arrivée de l'Armée rouge en Bulgarie, à l'automne 1944, Lubomir Guentchev était devenu suspect aux yeux des nouvelles autorités bulgares en raison de ses liens avec la France. En 1962, il attire l'attention des services de sécurité bulgares parce qu'il avait tenté de faire parvenir quelques-uns de ses poèmes écrits en français à la Légation française, à Sofia. Aucune suite ne fut donnée à cette démarche.

En 1972, il prend l'initiative d'adresser des poèmes en français en hommage à Kurt Waldheim, alors Secrétaire Général de l'ONU, et d'autres à l'Institut Mozart de Salzbourg, ainsi qu'à divers organismes étrangers, français et allemands. Il attire à nouveau l'attention des autorités bulgares. Dès la fin de l'année, il est surveillé. Le 18 octobre 1973, à la suite d'une délation, son domicile est perquisitionné. Tous ses manuscrits sont confisqués. Il manque être condamné à une lourde peine de prison parce qu'on avait découvert qu'il avait composé des poèmes très critiques contre le régime et aussi d'autres sur des sujets religieux, ce qui avait été strictement interdit à cette époque, jusqu'en 1989, en Bulgarie, par une loi qui avait été imposée en 1947 par les autorités soviétiques.

Après avoir plié devant l'adversité, Lubomir Guentchev s'est astreint à reconstituer de mémoire, avec une énergie désespérée, le trésor de ses manuscrits perdus. Devenu pratiquement aveugle, il cesse d'écrire au cours de l'année 1980. Il décède le 28 août 1981. Tous ses manuscrits originaux réécrits sont à nouveau détruits à la demande des autorités. Il avait pris cependant la précaution, durant les dix dernières années de sa vie, de recopier ses manuscrits en de nombreux exemplaires qu'il avait dispersés entre ses neveux et nièces. C'est de cette manière qu'un certain nombre de ces copies ont pu être préservées et retrouvées en 1999.

L'œuvre

Les manuscrits
L'œuvre est constituée de dossiers manuscrits tantôt en français, tantôt en bulgare, tantôt en les deux langues, retrouvés à peu près à tous les stades d'élaboration. La plupart sont désormais conservés par la Bibliothèque Nationale « Ivan Vazov » de Plovdiv. Sur le plan matériel, ces manuscrits se présentent sous la forme de feuillets épars, de relevés de citations, de dossiers documentaires, d'albums poétiques, de projets d'anthologies. Ils contiennent également des esquisses d'études critiques sur la poésie, le sonnet, la versification française, le théâtre. Il avait aussi prévu des essais sur deux grands auteurs, l'un allemand, Wolfgang Goethe, qu'il admirait, et l'autre français, Alphonse de Lamartine dont le bref passage par Plovdiv, en juillet 1833, au retour de son voyage en Orient, a laissé des traces importantes dans cette ville.

Les projets éditoriaux
Lubomir Guentchev avait conçu de nombreux projets éditoriaux dont il a laissé des brouillons de plans. C'est ainsi qu'on a pu reconstituer ses traductions, ses recueils de poésie, ses drames lyriques et ses essais à peu près comme il les avait conçus. Ces œuvres ont été publiées en France, par les éditions Rafael de Surtis, en une édition critique réalisée par Alain Vuillemin, avec de nombreux concours, sous le titre général d'Écrits inédits puisque leur divulgation avait été interdite du vivant de Lubomir Guentchev.

Les traductions vers le français
Les traductions qu'il a laissées en français de nombreux poètes bulgares ont donné lieu à la parution de plusieurs volumes dans cette collection des Écrits inédits. Les trois premiers tomes correspondent à une Anthologie de poètes bulgares des , traduits en français. Le premier tome, paru en 2003, comporte deux volets : des sonnets choisis d'auteurs comme Ivan Vazov, Dimitar Polianov, Dimtcho Débélianovn, Christo Yassénov, Stoïan Mihaïlovsky et Kyril Christov et, surtout, en second lieu, 41 des 44 sonnets des Sonnets de Constantinople de Constantin Velitchkov, le premier auteur à avoir composé des sonnets en bulgare à la fin du . Il s'agit de la seule traduction en français de Constantin Velitchkov qui existe à ce jour. Le second tome de ces Écrits inédits a porté en 2004 sur des poèmes de Peyo Kr. Yavorov et sur des poésies de Nicolaï Liliev, et sur des extraits de poètes russes, Mihaï Lermontov, Fédor Tiouttchev, Sémion Nadson, Valérii Brioussov, traduits à partir de versions bulgares. Le troisième tome, publié en 2005, contient d'amples extraits de plusieurs recueils de Théodore Traïanov, une figure éminente du symbolisme en Bulgarie avec Nicolaï Liliev.

Les intentions
À travers ces traductions qui étaient pour la plupart encore inédites en France entre 2003 et 2005, Lubomir Guentchev a cherché à faire connaître l'existence de poètes qui avaient contribué à introduire et à illustrer l'art du sonnet dans la littérature bulgare, une forme poétique qui n'a été introduite en Bulgarie qu'à la fin du . Ce projet s'est précisé ensuite. Il s'est aussi amplifié : il a voulu faire connaitre quelques-uns des plus grands représentants du mouvement symboliste, Peyo Yavorov qui en a été un précurseur ; Nicolaï Liliev, qu'il connaissait personnellement, et Théodor Traïanov qu'il connaissait peut-être un peu moins mais qui était né en 1882 dans la même ville que lui, Pazardjik, et qui avait disparu en 1945. Il éprouvait manifestement pour lui une très grande admiration. C'est de cette manière que l'on connait désormais un peu mieux en France, grâce à Lubomir Guentchev, l'œuvre de ces trois auteurs et la manière dont le sonnet a été pratiqué, avec une fortune variable, par nombre de poètes bulgares au tournant du .

Les traductions vers le bulgare
Ce traducteur a aussi traduit du français vers le bulgare, et de l'allemand vers le bulgare. Il s'est surtout intéressé à des poètes français romantiques, parnassiens, symbolistes, post-symbolistes, en privilégiant des textes qui étaient encore peu connus en Bulgarie au milieu du . Il a procédé de même, à partir de l'allemand, avec des extraits de Goethe, d'Heinrich Heine, de Friedrich von Mathisson, de Gottfried Keller, de Stefan George et de Wilhelm von Scholz pour les plus récents. Tous, qu'ils soient français ou allemands, ont en commun d'être des auteurs romantiques ou symbolistes et post-symbolistes des . Ces traductions ont été réunies dans une publication bilingue, le tome 8 des Écrits inédits, intitulé Антология на френск и немски и поети - Anthologie de poètes français et allemands, publié en 2020. Ces choix montrent que Lubomir Guentchev a essayé de faire connaître au public bulgare la plupart des auteurs étrangers, français ou allemands, qu'il considérait en quelque sorte comme des précurseurs de ses propres créations, en bulgare comme en français.

Les créations en français
Plusieurs recueils de sonnets et autres pièces de vers, écrits directement en français, ont été retrouvés en un état presque achevé. Le plus ancien, Mémorial poétique, aurait été terminé en 1972. Un second, Destinée, aurait été achevé en 1973, et un troisième, Bagatelles, en 1974. Ces trois recueils ont été publiés en 2006 dans le tome 6 des Écrits inédits, intitulé Poésies lyriques. Un autre volume, Panthéon, le tome 7 de cette collection, a suivi en 2007. Il est exclusivement constitué de méditations et d'évocations, écites aussi directement en français, sur des sujets philosophiques ou historiques, et sur de grands personnages emblématiques : des penseurs, des philosophes, des artistes, des écrivains, des inventeurs, des créateurs et des musiciens. Lubomir Guentchev s'inspire d'un autre Panthéon, celui de Theodor Traïanov, paru en Bulgarie en 1934, dont il a d'ailleurs traduit les cinquante poèmes et dont la traduction en français se trouve dans le troisième volume de son Anthologie de poètes bulgares en 2005 aux éditions Rafael de Surtis.

La forme « estrambot »
Lubomir Guentchev a beaucoup pratiqué une forme d'expression très rare dans la littérature française, le sonnet « estrambot ». Ce type de sonnet est apparu en même temps que le sonnet régulier en Sicile et en Italie, au début du . Les sonnets estrambots se rencontrent très souvent dans les littératures en langues italienne, portugaise ou espagnole. Lubomir Guentchev semble l'avoir cultivée en Bulgarie, en français comme en bulgare d'ailleurs, dès 1973. Son Panthéon contient ainsi près de deux cents cinquante sonnets, tous écrits en français, dont 60 % se présentent sous une forme régulière, classique ou traditionnelle, construite sur deux quatrains et deux tercets et, dans une proportion de 40 % environ, sous cette forme dite « estrambot », irrégulière, excentrique ou extravagante, qui est composée, elle, de deux quatrains et de trois, voire quatre ou cinq tercets.

Les sonnets interdits
Le tome 4 de la collection des Écrits inédits, intitulé Sonnets interdits et paru en 2005, possède une histoire particulière. C'est une condamnation radicale du mal totalitaire. C'est un témoignage unique sur l'expérience de la dictature que la Bulgarie a connue de 1947 jusqu'en 1990. Ce recueil regroupe deux collections de sonnets, ceux qui avaient été confisqués le 18 octobre 1973, écrits pour la plupart en français, et retrouvés en 2001 dans les archives du ministère de l'Intérieur bulgare, et ceux qui ont été découverts plus tard, en 2004, et qui avaient été écrits après 1973 et jusqu'en 1980, dans les deux langues, à divers stades d'élaboration. Nul n'aurait dû jamais connaître les connaître. Leur existence aurait pu demeurer insoupçonnée. Ces derniers manuscrits ont permis de découvrir que, très souvent, Lubomir Guentchev composait ses poèmes en français d'abord, puis les traduisait en bulgare.

Les écrits dramatiques
Les écrits dramatiques de cet auteur ont été retrouvés en 2001 par sa nièce, Christinka Gouchéva, sous la forme de quatre volumes tapuscrits, reliés, dont la présentation matérielle avait été très soignée. Ils contenaient quatre pièces de théâtre qui avaient été dactylographiées en bulgare, Теургия (Théurgie), Неразделни (Inséparables), Гласът на съдбата (Voie du destin), Гласът на съдбата (Don du destin), et une transcription en français de Théurgie faite par Lubomir Guentchev à partir de sa version originale en bulgare. C'est un exemple assez rare d'auto-traduction, unique dans l'histoire des relations littéraires entre la France et la Bulgarie au . Les pièces qui étaient en bulgare ont été traduites en français. Toutes ont été publiées, en 2005, dans le tome 5 des Écrits inédits : Théâtre lyrique. Ce volume a été repris en bulgare, en miroir, dans le tome 10 de la collection, en 2020, sous le titre : Лирически драми - Неиздадени творби. En 2007, l'édition critique des sept premiers tomes qui avaient alors publiés des Écrits Inédits a obtenu une « Mention spéciale » du Prix de l'Association des Écrivains de Langue Française (ADELF).

Lubomir Guentchev a laissé des essais sur la manière dont, selon lui, la poésie devait susciter une « émotion sacrée », libératrice. Ces réflexions, présentées sous une forme sinueuse, procèdent par associations d'idées. Ces vues ont été insérées en 2020, dans le tome 9 de la collection, Le don poétique, - Поетичен дар, une autre publication bilingue. Elles s'appuient autant sur son expérience personnelle que sur ses nombreuses lectures. Il illustre également son propos par un choix de ses propres poésies, composées en français comme en bulgare entre 1929 et 1965. Il y justifie la nature élégiaque de son inspiration. Le « don poétique » désignerait la capacité pour un poète de transmettre son émotion par des images, et par l'harmonie, le rythme et la musique des mots. Ces idées sur la création dramatique ont été exposées par ailleurs dans deux brèves synthèses, Prologue au théâtre et Perspective du théâtre, achevées en 1965 et parues en 2005 dans le tome 5 des Écrits inédits : Théâtre lyrique, puis, en 2020, en bulgare, dans le tome 10 de la collection, лирически драми. Ces essais résument ses conceptions esthétiques.

Œuvres
 .
 .
 .
 .
 .
 .
 .
 .
 .
 .
 .

Études critiques
 .
 .

Références

Liens externes

 Athanase Popov, « Bulgarie : Lubomir Guentchev, un auteur méconnu », in : Le Courrier des Balkans, 2019
 Alain Vuillemin, « La pratique du sonnet « estrambot » chez Lubomir Guentchev », in : Degott Bertrand et Garrigue Pierre eds : Le Sonnet au risque du sonnet, Paris, L'Harmattan, 2006
 Alain Vuillemin, « Bilinguisme et repli sur soi : les choix de Lubomir Guentchev, poète de langue française », in : revue Colloquia Comparativa Litterarum, Revue de Littérature Comparée et d'Études Balkaniques, Sofia, Bulgarie, Université « Saint Kliment-Odhiski » (2020) :

Naissance en novembre 1907
Décès en août 1981
Écrivain bulgare du XXe siècle
Décès à 73 ans
Traducteur bulgare du XXe siècle

Lubomir Guentchev


Osmaneli, Güney Marmara'da Bilecik ilinin bir ilçesidir. Kuzeyde Sakarya'nın Pamukova, kuzeydoğuda Sakarya'nın Geyve, güneydoğuda Gölpazarı, güneyde Merkez ilçeyle, batıda Bursa'nın Yenişehir, kuzeybatıda Bursa'nın İznik ilçeleriyle çevrilidir.

30 derece doğu boylam, 40 derece 3 dakika kuzey enleminde olup İstanbul'a 200 km, Bursa'ya 107 km, Adapazarı'na 70 km ve Eskişehir'e 120 km uzaklıktadır.

Geçmişi MÖ 1000 yılından kalma Trak mezarı kalıntısı kadar uzanan Osmaneli, 1308 yılında Osmanlı topraklarına katılmış bir Anadolu ilçesidir.

Osmaneli'nin yüzölçümü 526 km kare olup ilçe merkezinin nüfusu 14.521'dir. Evliya Çelebi'nin seyahatnamesinde bahsettiği üzere ayvası, karpuzu ve zeytini başta olmak üzere birçok tarım ürünü meşhurdur.

Osmaneli'nin bilinen ilk adı Anadolu'nun ilk yerleşik halklarından Luwi lerin dilinde yakınından geçen Göksu (Gallos) Çayı'ndan esinlenilerek ilk çağda Mela ya da Gallos olarak anılıyordu. Bu nedenle olsa gerek bilinen ilk adı Melewana dır (Mela halkının kenti). Helenleşme çağında kentin adı Melagina'ya dönüşmüştür. Daha sonraki dönemlerde Lefke diye anılmıştır. Lefke, eski Helencede Leuikai "Ak Kavaklık" deyişinden almıştır.

1308 yılında  fethedilerek Osmanlı topraklarına katılmıştır. 1913 yılında Osmaneli adını almıştır. 30 Nisan 1926 tarihinde Bilecik iline bağlı bir ilçe olmuştur.

Osmaneli, İstanbul-Hicaz demir yolunun geçtiği ilçelerden biridir. 1926 yılındaki mübadeleye kadar bölgede Rumlar yaşamıştır. Rum kültüründen bugüne ulaşan en kalıcı örnek Aya Yorgi Kilisesi kalıntısıdır. Yine 1970'li yıllara kadar Rum ailelerce işletmecilik bazında ipek imalatı
yapılmıştır.

Nüfus

Kaynakça

Dış bağlantılar
 kaymakamlık internet sayfası
 belediyenin internet sayfası

Osmaneli


34. længdegrad kan henvise til:

 34. vestlige længdekreds
 34. østlige længdekreds

34. længdegrad


Fudbalski klub Sloboda Užice (srpski Фудбалски клуб Слобода Ужице), odnosno Sloboda ili Sloboda Užice je nogometni klub iz Užica, Zlatiborski okrug, Republika Srbija.
U sezoni 2017./18. nastupa u Prvoj ligi Srbije, drugom rangu nogometnog prvenstva Srbije.

O klubu
Klub je osnovan 1925. godine kao nogometna momčad sportskog društva URSK Sloboda (Užički radnički sportski klub Sloboda). Članom Jugoslavenskog nogometnog saveza i Radničke sportske zajednice postaje 1929. godine. Klub se natjecao u prvenstvima Zapadno moravske župe. Kako je klub bio povezan sa sindikatima i Komunističkom partijiom, rad kluba je postao otežan, te tijekom 1932. iz kluba se ispušta naziv "Radnički", a u prosincu 1932. vlasti zabranjuju rad kluba.
Ubrzo je osnovan USK Građanski (Užički sportski klub Građanski)), koji je nastavio tradiciju "Slobode". 1936. godine se s Građanskim spaja FK Era, drugi klub iz Užica. Klub nanovo biva zabranjen 1938. godine, te se uspijeva obnoviti 1939. godine pod nazivom Budućnost. Za vrijeme Drugog svjetskog rata klub nije djelovao.
Rad kluba se obnavlja 5. svibnja 1945., kada je klubu vraćeno ime "Sloboda", te je najčešće bilo poznato pod nazivom FK Sloboda Titovo Užice, s obzirom na to da se grad Užice nazivao Titovo Užice za vrijeme socijalističke Jugoslavije.
1965. godine klub se uspijeva plasirati u  Drugu saveznu ligu, u kojoj uz Srpsku ligu, najčešće i nastupa do raspada SFRJ.
Za vrijeme SR Jugoslavije, odnosno Srbije i Crne Gore, klub je nastupao u Prvoj ligi, Drugoj ligi, te Srpskoj ligi.
2010. godine "Sloboda" se spaja s klubom "Sevojno, koji je te sezone izborio promociju u Superligu, pod nazivom FK Sloboda Point Sevojno

Klubu je odlukom skupštine održane 10. listopada 2011. vraćeno ime Sloboda.
Klub je u sezonama 2011./12. i 2012./13. nastupao i kao Sloboda Point, a od 2014./15. kao Sloboda.
U sezoni 2013./14. Sloboda je ispala iz Superlige, te otad nastupa u Prvoj ligi Srbije''.

Uspjesi

Kraljevina Jugoslavija
 Zapadno moravska župa
 prvak: 1935./36.

FNRJ / SFRJ
 Kragujevački podsavez
 prvak: 1957./58., 1958./59.

 Oblasno prvenstvo Kragujevac
 prvak: 1951.

 Prvenstvo okruga Titovo Užice
 prvak: 1946.

SRJ / SiCG

Srbija

Poznati igrači
  Radomir Antić
  Nemanja Vidić (mlađe kategorije)

Poveznice
 FK Sevojno
  fksloboda.rs - službene stranice
 fksloboda.org
 srbijasport.net, Sloboda Užice, profil kluba
 srbijasport.net, Sloboda Užice, rezultati

Izvori
 fksloboda.org, Fudbalski klub Sloboda Užice (o klubu'') , pristupljeno 25. siječnja 2017.
 fksloboda.org, Istorijat FK Sloboda 1925-2009  , pristupljeno 25. siječnja 2017.
 fksloboda.org, Sezone , pristupljeno 25. siječnja 2017.
 fkslobodapointsevojno.rs, Istorija, wayback arhiva
  fksloboda.rs, Istorijat , pristupljeno 25. siječnja 2017.
 fsgzrenjanin.com, Stare lige, pristupljeno 25. siječnja 2017.

Sloboda

FK Sloboda Užice


දීපනාත් චන්න පෙරේරා (උපත 1965 අගෝස්තු 16), යනු ශ්‍රී ලංකා සිනමාවේ, වේදිකාවේ සහ රූපවාහිනියේ නළුවෙක් මෙන්ම චිත්‍රපට නිෂ්පාදකයෙක් සහ තිර රචකයෙකි.

පෞද්ගලික ජීවිතය
පෙරේරා 1965 අගෝස්තු 16 වන දින පුතුන් හතර දෙනෙකුගෙන් යුත් වැඩිමහල් දරුවා ලෙස උපත ලැබීය. ඔහුගේ පියා පියසේන පෙරේරා ශ්‍රී ලංකාවේ විශේෂ අධ්‍යාපන භාර අධ්‍යාපන අධ්‍යක්ෂවරයෙකි. ඔහුගේ මව විනීතා පියසේන ගුරු උපදේශකවරියකි. පෙරේරා අධ්‍යාපනය ලැබුවේ පානදුර ශ්‍රී සුමංගල විද්‍යාලයයෙන් සහ පසුව කොළඹ රාජකීය විද්‍යාලයෙනි. උසස් පෙළට ජීව විද්‍යා අංශයෙන් ඉගෙනුම ලැබූ ඔහු ඊට පසු බැංකු රැකියාවක් බාර ගත්තේය.

ඔහු විවාහ වී සිටින්නේ ජනප්‍රිය නිළි ගයාත්‍රි ඩයස් සමඟයි. ඔහුට ගයාත්‍රි මුණගැසෙන්නේ ''මකර විජිතය'' ටෙලිනාට්‍යයේදීය. ඔවුන් විවාහ වූයේ 1996 සැප්තැම්බර් 26 වැනිදාය. මෙම යුවළට දියණියන් දෙදෙනෙක් සිටී - මල්ෂා පරින්ධ්‍යා සහ දුආෂා ආදිත්‍ය. වැඩිමහල් දියණිය මලීෂා මියුසියස් විද්‍යාලයයෙන් අධ්‍යාපනය සම්පූර්ණ කළාය. දුආෂා දැනට Royal Institute හි ඉගෙනුම ලබයි.

වෘත්තීය ජීවිතය
ඔහුගේ මංගල සිනමා අත්දැකීම 1994 දයා විමලවීර විසින් අධ්‍යක්ෂණය කරන ලද සුජාතා චිත්‍රපටය හරහා සිදුවිය. එතැන් සිට ඔහු බොහෝ නාට්‍යමය ටෙලිනාට්‍යවල විශේෂයෙන් ආදර සහාය චරිතවල රඟපෑවේය. ඔහු "ගොළු හදවත", "සත්පුර වැසියෝ", "සෙනෙහේවන්තයෝ", "සත් මහල", "සක්වළ ලිහිණියෝ", "සූරිය දරුවෝ" ඇතුළු ජනප්‍රිය කතාමාලා රැසක රඟපා ඇත.

ඔහු 2006දී ආදායම් වාර්තා තැබූ අංජලිකා චිත්‍රපටය සමඟින් චිත්‍රපට අධ්‍යක්ෂණයට පිවිසියේය. මෙම චිත්‍රපටය දේශීය චිත්‍රපට උළෙලවලදී සම්මාන රැසක් දිනා ගත්තේය. ඔහු "අංජලිකා" හි ප්‍රධාන චරිතය සමඟ කොලිවුඩ් නිළි පූජා උමාශංකර් ශ්‍රී ලාංකේය චිත්‍රපට කර්මාන්තයට හඳුන්වා දුන්නේය. ඔහු සිය ප්‍රථම රූපවාහිනී කතාමාලාව ලෙස අධ්‍යක්ෂණය කළ "පුංචි වීරයෝ" ටෙලිනාට්‍ය ශ්‍රී ලාංකේය රූපවාහිනියේ සංධිස්ථානයක් බවට පත් විය. ඔහුගේ මීළඟ අධ්‍යක්ෂණය වන ඉන්දීය-ශ්‍රී ලංකා ඒකාබද්ධ නිෂ්පාදනයක් වන සඳ දිය සළු NFC හා රිද්ම පරිපථ සිනමාහල්වල සිනමාහල් 30කට ආසන්න සංඛ්‍යාවකට, දෙමළ සහ තෙළිඟු පිටපත් දහයක් සඳහා නිකුත් කිරීමට සැලසුම් කර තිබුණි. නමුත් බොහෝ ආරවුල් නිසා තිරගත වීම කල් යන ලදි.

රංගනයන්

රිදී තිරය

අධ්‍යක්ෂණය කල ටෙලිනාට්‍ය
පුංචි වීරයෝ 1 හා 2
වස්සානේ හිරු ඇවිදින්
සඳ දිය අරණ
ටිකිරි හපන්නු 1 හා 2

සම්මාන
ඔහු රංගනය සහ අධ්‍යක්ෂණය යන දෙඅංශයෙන්ම දේශීය සිනමා උළෙලවල් සහ රූපවාහිනී උත්සවවලදී සම්මාන දිනා ඇත.

සරසවිය සම්මාන උළෙල

|-
|| 2006 ||| අංජලිකා || ජනප්‍රියම නළුවා ||

සුමති සම්මාන

|-
|| 1998 ||| තිමිර පවුව || කුසලතා සම්මාන ||
|-
|| 2001 ||| පුංචි වීරයෝ || හොඳම නිර්මාණ අධ්‍යක්ෂක ||
|-
|| 2001 ||| ජනතා ඡන්දය || ජනප්‍රියම නළුවා ||
|-
|| 2002 ||| ජනතා ඡන්දය || ජනප්‍රියම නළුවා ||
|-
|| 2003 ||| ජනතා ඡන්දය || ජනප්‍රියම නළුවා ||
|-
|| 2004 ||| නන්නාදුනන්නී || හොඳම සහය නළුවා ||
|-
|| 2016 ||| රතු අහස || ජූරි සම්මාන ||

සිග්නිස් OCIC සම්මාන

|-
|| 2009 ||| අංජලිකා || හොඳම අධ්‍යක්ෂණය ||

දෙරණ සංගීත රූපරචනා සම්මාන

|-
|| 2008 ||| අංජලිකා || හොඳම දෘශ්‍ය චිත්‍රපට ගීතය ||

ස්ලිම් නීල්සන් ජනතා සම්මාන

|-
|| 2008 ||| අංජලිකා || ජනප්‍රියම චිත්‍රපටිය ||

හිරු රන් සිනමා සම්මාන

|-
|| 2014||| සෙනසුරු මාරුව || හොඳම නළුවා ||

දෙරණ සිනමා සම්මාන

|-
|| 2014||| සෙනසුරු මාරුව || හොඳම නළුවා ||

ආශ්‍රිත

බාහිර සබැඳි
චන්න පෙරේරා
අපි බැදලා අවුරුදු 17 - Channa Perera and Gayathri Dias
 Chat with Gayathri Dias
හිතගියේ ගයාත්‍රිට විතරයි... - Channa perera
කුණුවලට මිනිස්සු රහ වැටෙනවා - Channa Perera
චන්නයි කෙල්ලෝ දෙන්නයි

ශ්‍රී ලාංකික නළුවෝ
ශ්‍රී ලාංකික අධ්‍යක්ෂවරු
සිංහල ජනයා

චන්න පෙරේරා


Ein Gefaltetes Kreuz ist in der Heraldik eine sehr wenig verwendete Wappenfigur. Es ist ein unheraldisches Kreuz. Dargestellt wird ein gemeines Kreuz, dessen Kreuzarmenden nach hinten in der Art einer Papierrolle aufgerollt werden. Ein leichtes Verschieben dieser vier Wickel täuscht eine räumliche Darstellung vor.

Das Kreuz ist im Gesamtwappen der Grafen von Waldeck-Eisenberg und Waldeck-Wildungen dokumentiert. Diese gestifteten Linien durch die Söhne des Grafen Wolrad I. (1444–1474) gehörten zur Herrschaft Wiesen.

Literatur
 Georg Scheibelreiter: Heraldik. Oldenbourg, Wien u. a. 2006, ISBN 3-7029-0479-4, S. 85, Reihe 3, Bild 2.

Einzelnachweise

Kreuz (Heraldik)

Gefaltetes Kreuz


6679 Gurzhij este un asteroid din centura principală de asteroizi.

Descriere
6679 Gurzhij este un asteroid din centura principală de asteroizi. A fost descoperit pe  la Observatorul astrofizic din Crimeea de Liudmila Cernîh. El prezintă o orbită caracterizată de o semiaxă mare de 2,19 ua, o excentricitate de 0,03 și o înclinație de 5,5° în raport cu ecliptica.

Vezi și
 Lista planetelor minore: 6001-7000
 Centura de asteroizi

Referințe

Obiecte astronomice descoperite în 1969
Centura de asteroizi

6679 Gurzhij


Abou Yahya ben Iguit El Hintati est un chef berbère masmouda originaire de la tribu Hintata dans le Haut Atlas marocain. Il est membre du Conseil des Dix, instance suprême du mouvement almohade.

Références

Annexes

Bibliographie

Francophone

Personnalité berbère
Histoire du Maroc
Personnalité almohade

Abou Yahya ben Iguit El Hintati


Christoph Paul Daum () este un antrenor de fotbal și fost fotbalist german. A fost selecționer al echipei naționale de fotbal a României în perioada 7 iulie 2016 - 14 septembrie 2017.

Cariera de jucător
Daum a început cariera de fotbalist în 1971 în liga de tineret cu Hamborn 07, apoi s-a transferat în 1972 la Eintracht Duisburg. Cariera sa ca jucător a fost scurtă, evoluând doar șapte sezoane, pentru doar două echipe: Eintracht Duisburg (1972-1975) și FC Köln (1975-1979), perioadă în care nu a reușit să marcheze vreun gol.

Cariera de antrenor

Munca în Germania și plecarea în Turcia

După ce a terminat cariera de jucător, a obținut licența de antrenor de la Federația Germană de Fotbal și a început activitatea în anul 1981 ca antrenor amator cu 1. FC Köln. În sezonul 1985/86 a fost promovat antrenor secund și în 1986 antrenor principal. În timpul Campionatului Mondial de Fotbal 1990, Daum a fost eliberat din funcție de către președintele lui FC Köln, Dietmar Artzinger-Bolten.

În noiembrie 1990 s-a transferat la VfB Stuttgart, unde a câștigat campionatul german în 1992. În următorul sezon, Daum a comis o greșeală în prima rundă a Cupei Europene împotriva echipei Leeds United, pe 30 septembrie 1992, introducând ilegal în echipă un al patrulea jucător străin. Jocul a fost reprogramat, iar Leeds a câștigat la rejucare. Ziarul britanic The Sun l-a numit Christoph Prostul ca urmare a acestui incident. VfB a ratat Liga Campionilor și Daum a fost concediat.

Începând din 1994 Daum a lucrat la clubul turc Beșiktaș JK Istanbul. A câștigat Cupa Turciei în 1994 și în sezonul 1994-95, campionatul Turciei. În sezonul 1995-96 a fost demis după meciurile pierdute cu  și .

Antrenor la Bayer Leverkusen și abuzul de cocaină
Doi ani mai târziu, în 1996, Daum s-a întors în Germania ca să antreneze echipa Bayer Leverkusen. A avut mare succes la Bayer Leverkusen, clasându-se de trei ori pe locul secund în Bundesliga în patru ani de antrenorat. După Campionatul European de Fotbal din 2000, Daum a fost chemat să antreneze echipa națională germană. Presa a raportat zvonuri că Daum făcuse chefuri pe bază de cocaină și orgii cu prostituate. Daum a amenințat presa și a dat probe de păr autorităților să convingă pe toată lumea despre nevinovăția lui. Probele au arătat că el a fost consumator de cocaină, dar a declarat presei că firele de păr nu erau ale lui. Cu toate acestea, un an mai târziu, confruntat cu perspectiva de a petrece un timp în închisoare, Daum a recunoscut că a consumat cocaină. Între timp, acordul său pentru a deveni managerul echipei naționale a fost anulat de către Federația Germană de Fotbal la data de 21 octombrie 2000 și Rudi Völler, până atunci interimar, a fost numit antrenor principal.

La Austria Viena și înapoi în Turcia
Ca urmare a așa-numitei "Afaceri-Daum", a fost concediat de la Bayer Leverkusen și a fost în imposibilitate de a găsi un club  la care să lucreze în Germania. În timp ce era încă judecat în Germania, el s-a întors la fosta sa echipă, Beșiktaș, unde a lucrat din martie 2001 până în mai 2002. După aceea, s-a mutat la Austria Viena, la 4 octombrie 2002, cu care a câștigat campionatul.

Din iulie 2003, a fost antrenor principal la Fenerbahçe SK. Daum a câștigat două campionate consecutive în liga din Turcia în 2004 și 2005. În timp ce eșecul său de a reuși în Liga Campionilor a fost adesea criticată în presa turcă, îmbunătățirile în cadrul gestiunii sale la Fenerbahçe au fost semnificative. La sfârșitul sezonului 2005-06, din cauză că Fenerbahçe a pierdut titlul național în favoarea rivalilor de la Galatasaray în ultima săptămână a Ligii, Daum a demisionat.

Revenirea la 1. FC Köln
Daum a semnat cu formația 1. FC Köln pe 19 noiembrie 2006, contractul fiind prelungit până în 2010. Köln a revenit în Bundesliga, după ce a terminat pe locul trei în liga a doua din Germania în sezonul 2007-08. Daum a plecat de la club pe 2 iunie 2009.

Înapoi la Fenerbahçe
Daum a semnat un contract pe trei ani cu Fenerbahçe pe 2 iunie 2009. În primul și singurul său sezon la echipă din cele trei preconizate, Daum a pierdut titlul de campion în favoarea formației Bursaspor și finala cupei cu Trabzonspor.

Pe 25 iunie 2010, Fenerbahçe s-au despărțit de Daum.

Eintracht Frankfurt
Pe 22 martie 2011, a fost confirmat faptul că Daum a semnat un contract cu Eintracht Frankfurt ca antrenor, după ce clubul l-a demis pe  după o scădere în Bundesliga în a doua jumătate a sezonului.

El a plecat de la club pe 16 mai, la două zile după ce retrogradarea clubului a fost confirmată. Daum a antrenat în doar șapte jocuri și nu a reușit să obțină vreo victorie, având trei egaluri și patru înfrângeri, insuficiente pentru salvarea de la retrogradare.

Club Brugge
Pe 9 noiembrie 2011, după o pauză de șase luni, Daum a preluat funcția de antrenor al echipei belgiene Club Brugge. Pornind de la o bună organizare în defensivă, Brugge a câștigat patru meciuri interne cu 1-0 sub conducerea lui Daum, și, de asemenea, o victorie cu 3-4 în returul din deplasare asupra echipei NK Maribor în Europa League, în faza grupelor, după ce Club Brugge era  condusă cu 3-0 cu 17 minute înainte de finalul meciului.

Daum a adus echipa lui Brugge pe locul 2 în sezonul 2011-12. După sfârșitul sezonului, el a cerut clubului să părăsească poziția sa de antrenor principal din cauza unor motive familiale și clubul i-a acceptat cererea.

Bursaspor
Pe 14 august 2013, Daum a preluat funcția de antrenor principal la Bursaspor. El a fost demis pe data de 24 martie 2014.

Naționala României
Pe 7 iulie 2016, după doi ani de pauză, Daum a început prima sa experiență la o reprezentativă națională, semnând un contract pentru doi ani cu selecționata României. Contractul era în valoare de  de euro pe an, cu o primă de îndeplinire a obiectivului de  de euro. La începutul mandatului, Daum s-a angajat să nu părăsească naționala în cazul în care i se va propune un alt contract, mai favorabil din punct de vedere financiar.

Obiectivul care i-ar fi adus prima de  de euro era calificarea la Campionatul Mondial de Fotbal din 2018, dar naționala pe care avea să o antreneze se afla într-o grupă cu Polonia și Danemarca. Un alt obiectiv a fost promovarea de jucători tineri, întrucât fostului selecționer, Anghel Iordănescu, i se reproșase de către conducerea Federației Române de Fotbal (FRF) că echipa națională are o medie de vârstă prea mare, președintele FRF Răzvan Burleanu considerând că Daum "are profil de formator în construcția echipelor".

Într-adevăr, primele meciuri ale naționalei României în mandatul lui Daum au marcat renunțarea la unii jucători mai în vârstă, ca Lucian Sânmărtean și Răzvan Raț, aducând în premieră pe Răzvan Marin, Dorin Rotariu și Romario Benzar.

Rezultatele au fost însă mai puțin favorabile. În primul meci, a reușit doar o remiză pe teren propriu cu Muntenegru, în care România a reușit să marcheze pe final de meci, pentru a fi egalată în ultimul minut și a rata un penalty prin Nicușor Stanciu în prelungiri. Meciul următor, victorie cu 5–0 cu Armenia în deplasare, părea să dea speranțe, dar în deplasarea din Kazahstan, naționala antrenată de Daum nu a putut marca după un meci jucat pe un gazon artificial alunecos, în care a acuzat duritatea adversarului și erori de arbitraj. Campania din toamna lui 2016 s-a încheiat cu o înfrângere clară, 0–3 pe teren propriu contra favoritei grupei, Polonia, printr-un gol marcat la începutul meciului în urma unei erori personale, și altele două înscrise pe final pe fondul tentativelor României de a egala. Coroborată cu cele două remize din toamnă, cu Kazahstan și Muntenegru, această înfrângere a compromis în mare parte șansele de calificare ale naționalei.

Campania din primăvara lui 2017 a inclus doar două meciuri, dar din cele mai dificile, meciul pe teren propriu cu Danemarca și deplasarea din Polonia. Deși Daum considera că înaintea primului meci a ajuns în sfârșit la un mix potrivit de tineri de perspectivă și jucători cu experiență, acesta a relevat criza gravă de forță ofensivă a naționalei, acesta fiind al patrulea meci consecutiv în care România nu înscrie. Seria de meciuri fără gol marcat a fost întreruptă abia de golul de onoare marcat de Bogdan Stancu împotriva Poloniei, pe Stadionul Național din Varșovia, când deja scorul era 3–0 pentru gazde.

Cu calificarea deja compromisă, miza campaniei din toamna lui 2017 mai era doar acumulare de puncte pentru a obține o grupă mai puțin defavorabilă pentru calificările la Campionatul European de Fotbal 2020 și accesul într-o categorie mai înaltă în . Criza ofensivei a continuat, în meciul cu Armenia de pe teren propriu România reușind să marcheze un gol valabil abia în prelungirile meciului, și în Muntenegru fiind învinsă cu doar un gol primit.

Deși i s-a cerut în mod repetat, încă de la înfrângerea pe teren propriu contra Poloniei din toamna lui 2016, să demisioneze, Daum a insistat să-și ducă mandatul până la capăt, declarând că echipa este încă în reconstrucție, acuzând presa de căutare obstinentă a vinovaților și anunțând că a avansat la FRF unele propuneri de ameliorare a jocului naționalei. Într-un inverviu acordat pe data de 10 august 2017 Christoph Daum a declarat despre Gazeta Sporturilor: "pentru mine, acest ziar este bun doar pentru a pune peștele în el. Doar la asta este bun acest ziar."

Palmares

Jucător
1. FC Köln
Campion Bundesliga: 1977–78

Antrenor
VfB Stuttgart
Campion Bundesliga: 1991–92
Supercupa Germaniei: 1992

1. FC Köln
Vicecampion Bundesliga: 1988–89, 1989–90

Beșiktaș
Campion Süper Lig: 1994–95
Cupa Turciei: 1993–94

Bayer Leverkusen
Vicecampion Bundesliga: 1996–97, 1998–99, 1999–00

Austria Viena
Campion Bundesliga (Austria): 2002–03
Cupa Austriei: 2002–03

Fenerbahçe
Campion Süper Lig: 2003–04, 2004–05
Supercupa Turciei: 2009

Club Brugge
Vicecampion Prima Ligă Belgiană: 2011–12

Statistică managerială

Note de completare

Note bibliografice

Legături externe

Nașteri în 1953
Nașteri pe 24 octombrie
Fotbaliști germani
Antrenori germani de fotbal
Germani în viață
Antrenori ai echipei naționale de fotbal a României
Germani expatriați în România

Christoph Daum


The Scottish Qualifications Authority (SQA; Gaelic: Ùghdarras Theisteanas na h-Alba)  is the executive non-departmental public body of the Scottish Government responsible for accrediting educational awards. It is partly funded by the Education and Lifelong Learning Directorate of the Scottish Government, and employs approximately 750 staff based in Glasgow and Dalkeith.

SQA is best known for the delivery of the annual diet of public examinations within Scotland for school pupils. SQA Higher examinations are the general acceptable level for entry to university, with Scottish universities usually requesting a minimum of 3 Highers, all above C level. However, a greater number of candidates of all ages participate in SQA specialist, vocational and higher education qualifications. SQA is accredited by the UK government to offer educational qualifications.

On 21 June 2021 it was announced that the SQA would be replaced following a review by the OECD. Despite such announcements, the SQA continues to function for the academic year 2023-24 and, as announced 9 March 2022, the authority will not be replaced until 2024.

History
The SQA's functions and responsibilities are laid out in the Education (Scotland) Act 1996 as amended by the Scottish Qualifications Authority Act 2002. Until their merger, the two major Scottish examination authorities were the Scottish Examination Board (SEB) and the Scottish Vocational Education Council (SCOTVEC). The former issued the school-level examinations, then called Standard Grade, Higher Grade and Certificate of Sixth Year Studies (CSYS). A legacy of its two precursor bodies, the Authority's offices remain split over two sites, one in Glasgow and one in Dalkeith.

Under a major reform of Scottish exams (the National Qualifications or "Higher Still" reforms), the CSYS was replaced with a broadly equivalent qualification called Advanced Higher. Some curriculum changes were also made to the Higher grade at this time. The introduction of the reformed examinations system was criticised in the press and by the government after a series of administrative and computer errors led to several thousand incorrect Higher and Intermediate certificates being sent out. The crisis took several months to resolve, and several management figures, including the Chief Executive Ron Tuck, resigned or were fired.

Scottish Candidate Number
The Scottish Candidate Number (SCN) (formerly SCOTVEC number) is allocated to pupils at school and in further-education colleges who undertake Scottish Qualifications Authority (formerly SCOTVEC or Scottish Examination Board) courses.

Qualification types
SQA has a statutory responsibility to provide public examinations for Scottish state schools, though these are also used more widely. It has a statutory responsibility to accredit vocational qualifications (that is formally scrutinise them and confirm that they conform to agreed UK criteria). None of its qualifications, still less its vocational qualifications, is protected by statute, but the Authority has a largely dominant position within all sectors of qualifications within Scotland. SQA awards are also exported to a number of countries including China, Africa, the Middle East, Russia and former Soviet republics and other countries. SQA also provides the licensing certification for many merchant navies throughout the world.

National Qualifications
A National Qualification (NQ) can take the form of Standard Grades or National Courses.

Standard Grades have been in existence before the Higher Still reforms. There are three Standard Grade Levels: Foundation, General and Credit. They are normally set at age 14–15 (sometimes at age 16 for students whose birthdays are before May), usually when attending High School.

National Courses were introduced with the "Higher Still" reforms. There are seven National Courses: National 1, National 2, National 3, National 4, National 5, Higher, Advanced Higher. National Courses can be taken in a wide range of subjects, from the purely academic, such as English and Mathematics—to the purely vocational, such as Accounting and Mental Health Care. They combine three National Units, each lasting 40 hours with a Course Assessment, normally taken at the end of a one-year Course in the early summer.

In addition to traditional National Qualification Courses, a new suite of "pre-vocational" courses entitled "Skills for Work" was rolled out.  Primarily available at Intermediate 1 and Intermediate 2 levels, these prevocational courses, aim to give students an awareness of the workplace environment, the skills required for entry to an industry as well as generic employment skills. Each of these Courses is awarded on the Scottish Qualifications Certificate.

Many faculties that provide SQA National Courses also provide preliminary examinations, or prelim exams. These usually take place in January or February.

Reorganization of National Qualifications

According to SQA, all National Qualifications will be redesigned as follows in the future:

According to the SQA, the new qualifications have "more focus on skills development compared to the existing qualifications ... There is also a greater emphasis on 'deeper learning' by helping learners to think for themselves; to apply and interpret the knowledge and understanding they have developed and to demonstrate the skills they have learned."

National 1-4 will be assessed internally by the student's own institution, subject to regulation by the SQA. National 5 courses and above will also have a number of internal assessments, followed by an externally marked exam.

National Assessment Bank
Since the introduction of Highers, Intermediate 1 and Intermediate 2 courses, the SQA have also introduced a National Assessment Bank of short examinations for each subject. These are more commonly known as NABs or unit assessments, and contain questions from specific academic units at a basic level. Each candidate must pass a certain number of NABs (usually three) before they can be presented for the final examination, although resits can occur with other NAB materials.

The National Assessment Bank materials are available for download as Word or PDF files on a secure SQA website. The only person who can enter the site is the SQA coordinator of each institution.
For national 4 and 5 courses NABs are usually taken 3 times throughout the session when units have been completed and appear on the candidates certificate as a unit pass even if the candidate does not pass the whole course e.g. "No award in national 5 english but passed a unit internally."

Release of results

Students for National Qualifications receive their results on, generally, the first Tuesday in August. Students signed up for the authority's MySQA system are able to check their record online throughout the year and get their exam results by text and/or email on the day that the results are issued. Those signed up to the service received their results one day earlier than the official postal results. This also occurred in subsequent years, however only due to a mistake by the company holding the results. In another incident, the SQA itself sent the results out on the right day, but Robert Gordon University's business school leaked whether students had been let in, and a technical error with St Andrew's University's website also leaked the results of applicants.

Due to the high volume of exam marking with the Scottish examination boards and those across the rest of the UK, where it is thought that exam marking inaccuracies may occur, there are each year a vast number of students requesting for an exam "re-mark". After the SQA introduced fees (which were exorbitant in many students' and parents' opinion), requests for exam remarking plummeted 55,000 students—a decline of 77%.

In order to fight (supposed) grade inflation within the Scottish education sector; SQA has introduced academically and cognitively more rigorous examination standards and stricter marking; this has resulted in strong criticism towards the SQA exam board and in decreases of exam pass rates of up to 15%.

National units and programmes
There are the many qualifications often imperfectly referred to as  vocational, though these are frequently stepping-stones for students at Scottish Colleges of Further Education to pursue one- or two- year programmes tailored from a wide-ranging catalogue of National Units. The actual programme may be very rigidly prescribed by employers or be entirely freely chosen by the student to meet particular needs. The prescribed programmes may be recognised by a National Certificate or a Scottish Progression Award.

SVQs and modern apprenticeships
Scottish Vocational Qualifications (SVQ) are an award for vocational education and training awarded by the SQA or other approved awarding bodies in conjunction with industry bodies.  Scottish National Qualifications and Scottish Progression Awards are often important in a Modern Apprenticeship scheme along with SVQs. SVQs are developed by United Kingdom employers in tandem with National Vocational Qualifications (NVQ) for England, Wales and Northern Ireland.

SVQ are assessed in the workplace (or closely regulated training workshops) by employers, training providers or colleges approved and monitored by the SQA (or other awarding bodies) accredited by its independent Accreditation Unit.

Higher National Certificates and Diplomas
Qualifications aimed at students in their first two years of Higher Education include HNCs (Higher National Certificates)—taken as a one-year full-time course or as a two-year part-time course—and HNDs (Higher National Diplomas). These qualifications are extremely popular in colleges, workplaces and community education centres in Scotland, the rest of the UK and throughout the world.

Students with disabilities
These include specific qualifications for those with severe to moderate difficulties (Access), the right to aid in completing assessments (for example, a scribe) and the right to challenge any unfair or artificial barrier in the rules for any qualification.

English as a second language
There is a suite of National Units addressing the needs of economic migrants, asylum seekers and (the biggest group) those seeking to master English before returning to their own countries.  It has also developed qualifications for those seeking to teach English to refugees.

Partnerships
SQA is one of the four partner national organisations involved in the Curriculum for Excellence. It works with partners on all strands of the development. Its principal role is to contribute to work on qualifications and assessment. SQA's role in Curriculum for Excellence is to design and develop the new qualifications and assessment.

SQA has joined with Universities Scotland, QAA Scotland and the Scottish Government to create the Scottish Credit and Qualifications Framework or SCQF. Every Scottish qualification—from the Access level for those with learning difficulties to a Doctorate and including vocational as well as ESOL and BSL qualifications—is allocated a level and credit value within this framework, which all partners have agreed to recognise.

Controversy

2015 Higher Maths exam
The Higher Maths exam sat by students in May 2015 was said to be far too difficult. This evoked heated debates among students, teachers and educationalists; the corresponding grade boundaries for the respective exam were thus adjusted accordingly, with a pass mark as low as 34%. The SQA later admitted that one of their Higher Maths exam papers had been unusually hard and unfit for purpose.

2016 exams
Several exams that were set from the SQA in 2016 were criticised by pupils, parents, teachers and MSPs.

National 5 Maths exam
The National 5 Maths exam, sat on 12 May 2016, in particular Paper 1 (non-calculator), was also criticised by students after being considered much more difficult than previous years. A petition was created by students which was to be sent to the SQA demanding to know why the exam was exceedingly difficult, and it gained over 25,000 signatures.

National 5 Computing Science exam
Scottish Green MSP, Ross Greer criticised the SQA for mistakes in the National 5 Computing Science exam and called for an investigation into the exam, he defended teachers and students who thought that this was the worst exam ever set by the SQA. The SQA later admitted that the exam had mistakes.

2018 exams

National 5 History exam
The SQA faced criticism for the 2018 National 5 History exam as the wrong date was given for the execution of Mary, Queen of Scots. While the SQA insist their mistake did not disadvantage any pupil, teachers disagree saying that the mistake meant that pupils second guessed their knowledge. The mistake was criticised by many including historian Tom Devine, who called the error "unacceptable".

2019 exams
Certain exams set by SQA in 2019 have received widespread criticism from pupils, parents, and teaching staff within schools and colleges.

National 5 and Higher Biology and Human Biology exams
The National 5 and Higher Biology and Human Biology exams, which took place on 30 April 2019, received criticism from candidates on social media, and featured on national news. They claimed they bore no resemblance to previous papers, and relied too heavily on problem solving and mathematics skills as opposed to biology content. A petition was created by pupils, demanding that the pass mark be lowered. SQA defended the examinations, claiming that they were fair tests of the subject.

2020 exams
Due to the coronavirus pandemic, the SQA cancelled the 2020 exam diet. This was the first time in SQA's history that all exams were cancelled. Grades were given based on results in preliminary examinations and predicted grades from teachers.

After pupils received their results on 4 August, it emerged that the SQA had moderated downwards 124,000 grades from up to 75,000 pupils. This received criticism from candidates, teachers and politicians in all political parties in Scotland.

The subsequent criticism was heavily featured on social media and national news.

On 11 August, it was subsequently announced during an emergency statement by the Scottish education secretary that the SQA would reverse all downgraded results, while leaving upwards moderated results in situ. The change's resulting unprecedented increase in year-on-year performance was said to be 'outweighed' by the concerns of those affected and the loss of faith in the system.

2021 exams
On 7 October 2020, due to the ongoing coronavirus pandemic, the SQA announced that the National 5 exams for 2021 were to be cancelled, but Highers and Advanced Highers would still go ahead. However, on 8 December 2020, Scottish Education Secretary John Swinney announced that the Highers and Advanced Highers would also be cancelled, meaning all SQA exams in 2021 would not go ahead, with grades for all levels being decided instead by teacher judgement.

2022 exams
After announcing in February 2022, that exams would be shifting to 'Scenario 2'. On 7 March 2022, the SQA's guidance on the 2022 exams were leaked via Twitter. The content of the guidance was described as "woefully inadequate" and in many cases provided no clarification for what to expect in an exam paper.

References

External links

Education in Scotland

Organisations based in Glasgow
Qualification awarding bodies in the United Kingdom
School examinations
Qualifications Authority
Qualifications Authority
Higher education in Scotland
Vocational education in Scotland
Educational institutions established in 1997
1997 establishments in Scotland

Scottish Qualifications Authority


USS New Haven may refer to:

  was a gundalow on Lake Champlain that participated in the Battle of Valcour Island during the American Revolutionary War
  was initially laid down as a  light cruiser, but after the attack on Pearl Harbor she was reordered as an  light aircraft carrier and renamed
  was planned as a  light cruiser, but her construction was canceled in August 1945
 USS New Haven (CLK-2) was a planned Norfolk-class hunter-killer cruiser, but her construction was canceled in February 1951 before she was laid down

United States Navy ship names

USS New Haven