Cristiano Burlan da Silva (Porto Alegre, 21 de agosto de 1975) é um cineasta, diretor de teatro e professor brasileiro.

Nascido no Rio Grande do Sul, mudou-se para São Paulo ainda criança. Sua infância e adolescência foram marcadas por muita pobreza e violência, dentro e fora de casa. Seu primeiro contato com o teatro aconteceu quando vendia balas na Escola de Comunicação e Artes da USP. Ao longo da adolescência, desenvolveu o gosto pela leitura e ingressou em grupos de teatro, ao mesmo tempo em que trabalhava em restaurantes.

Nos anos 1990, morou em Marselha e Barcelona, onde dirigiu o Grupo de Cinema Experimental Super-8. De volta ao Brasil, passou a se dedicar ao cinema, sobretudo após a morte do seu irmão Rafael. Em São Paulo, esteve à frente do grupo de teatro A Fúria. É também professor da disciplina de Direção, no Filmworks, o curso técnico da Academia Internacional de Cinema (AiC), onde também estudou e atualmente coordena o curso de Direção de Atores. Cristiano Burlan é também professor da Escola Superior de Artes Célia Helena e da Universidade do Estado do Amazonas.

Burlan já realizou mais de 20 filmes. Seu documentário Mataram meu irmão foi o grande vencedor do É Tudo Verdade (2013), do 40º Festival SESC de Melhores Filmes e do Prêmio do Governador do Estado de São Paulo. Em 2015 lançou Hamlet, uma adaptação livre da peça de Shakespeare. No mesmo ano, realizou Fome, filme de ficção que obteve vários prêmios, dentre os quais o de Melhor Som e o Prêmio especial do Júri, pela atuação de Jean-Claude Bernardet, no Festival de Brasília. Em 2016, lançou Em busca de Borges, uma coprodução Brasil-Suíça (C-Side Productions). No mesmo ano, lançou o longa de ficção No Vazio da Noite. O documentário Elegia de um Crime, de 2018, encerrou a sua Trilogia do Luto - sobre a morte do seu pai, do seu irmão e da sua mãe  - exibido na Mostra  É Tudo Verdade, em 2022. Em 2022 também recebeu o prêmio de melhor direção pelo longa-metragem A Mãe no 50º Festival de Cinema de Gramado.

Filmografia

Como diretor
 A Mãe (2022), diretor e roteirista. Prêmio melhor direção 50º Festival de Cinema de Gramado 2022.
 Elegia de um crime (2018). Seleção oficial do festival É Tudo Verdade 2018 - competição nacional.
 Antes do fim (2017), como diretor, montador e produtor executivo. Seleção oficial da Mostra de Cinema de Tiradentes. Prêmio APCA.
 Em busca de Borges (2016)
 Estopô balaio (2016)
 Fome (2015), como diretor, roteirista, coprodutor (com Henrique Zanoni) e montador (com Renato Maia).
 Hamlet (2014)
 Amador (2013)
 Mataram meu irmão (2013). Prêmio do júri e da crítica no É Tudo Verdade 2013.
 Sinfonia de um homem só (2012)

Ligações externas
 Entrevista com Cristiano Burlan, 25 de março de 2013.
 Filmografia de Cristiano Burlan

Cineastas do Brasil

Cristiano Burlan


Cántaro puede referirse a:
cántaro, cierta vasija de barro.
cántaro, cierto tipo de recipiente griego.
cántaro, un cántaro utilizado como instrumento musical.
cántaro pirenaico vasco, vasija de forma peculiar tradicional en el territorio del País Vasco y zonas aledañas.

Cántaro


ඉන්ද්‍රසාල ගුහාව හෙවත් ඉන්ද්‍රශිලා ගුහාව හෝ ඉන්ද්‍රශෛල ගුහාව යනුවෙන් හැඳින්වෙන්නේ බෞද්ධ ග්‍රන්ථවල සඳහන් ලෙනකි. බෞද්ධ ඉතිහාසයට අනුව, මෙම ලෙනෙහි මඳ කලක් වැඩවිසූ බුදුන් වහන්සේ, ඉන්ද්‍ර දෙවියන්ට සක්කපඤ්ඤ සූත්‍රය දේශනා කොට තිබේ. මෙම සූත්‍රය දීඝ නිකායෙහි අන්තර්ගත ය. මෙම දේශනාව කළ අවස්ථාවේ ශක්‍රයා (හෙවත් ඉන්ද්‍ර) සමඟ පංචශිඛ (හෙවත් කුබේර) ද සිට ඇත. පංචශිඛගේ වීණා වාදනයෙන් පසුව, ඉන්ද්‍රයා බුදුන් වහන්සේගෙන් ප්‍රශ්න 42ක් විමසා තිබේ.

19වන සියවසේ සිටම විද්වතුන් විසින් මෙම ගුහාව පිහිටි ස්ථානය සොයාගැනීමට ප්‍රයත්න දරා තිබේ. ඉන් එක් මතයක් නම් මෙය වර්තමාන බිහාර් හි ගීර්යක් නම් ස්ථානය බවයි. රජගහ අසල වේදියක පර්වතයේ මෙය පිහිටා ඇතැයි හඳුනාගෙන ඇත.

මෙම සිදුවීම නිරූපිත නිර්මාණ ගණනාවක් හමුවී ඇත. ඉම් පැරණිතම නිරූපණය ක්‍රි.පූ. 150 පමණ අයත් වන අතර බුද්ධ ගයාවේ මහාබෝධි විහාරයෙන් මෙය හමුවේ. ක්‍රි.ව. 89ට අයත් යැයි සැළකෙන ගන්ධාර කැටයමක ඉන්ද්‍ර හස්තියකු මත සිටින අයුරුත්, බිදුන් වහන්සේ ලෙනක් තුළ වැඩවසන අයුරිනුත් නිරූපිත ය.

මේවාත් බලන්න
 ගිජ්ඣ කූටය

ආශ්‍රේයයන්

ඉන්දියානු ශෛලමය ගෘහනිර්මාණ ශිල්පය

ඉන්ද්‍රසාල ගුහාව


Un izotop fertil reprezintă un izotop care – deși nu este el însuși fisionabil sub neutroni termici – poate fi convertit într-un izotop fisil prin absorbție de neutroni și transmutația nucleară asociată.

Fizică nucleară
Radioactivitate
Fisiune nucleară

Note

Izotop fertil


Tunelul de bază Brenner este un tunel de bază de cale ferată în proces de construcție, lung de 55 km, care trece sub Pasul Brenner din Alpii Răsăriteni. Acesta va uni Innsbruck Hauptbahnhof în Austria cu Franzensfeste (Fortezza) în Italia, înlocuind o parte din actuala cale ferată Brenner. Linia face parte din axa Berlin-Palermo a rețelei trans-europene de transport (TEN-T).

Pasul Brenner de la granița dintre Austria și Italia în Alpi este una dintre cele mai importante conexiuni de trafic între nordul și sudul Europei, iar autostrada care trece deasupra acestuia este renumită pentru ambuteiajele sale frecvente. Poluarea produsă de acest trafic reprezintă o preocupare majoră.

Obiectivul principal este de a ameliora situația îmbunătățind legăturile feroviare dintre Tirolul de Nord și Tirolul de Sud cu ajutorul acestui nou tunel care va permite trenurilor să parcurgă Alpii mult mai rapid. În prezent viteza în zona Brenner depășește cu greu 70 km/h din cauză că traseele existente sunt abrupte, ele trecând prin pas la înălțimi destul de înalte.

Proiectul este finanțat de către Austria și Italia, cu o contribuție adițională din partea Uniunii Europene. Din cauza magnitudinii proiectului fondurile promise până acum nu sunt suficiente pentru a acoperi costurile estimate. Darea în folosință a tunelului este preconizată pentru anul 2032.

Timpul unei călătorii de la Innsbruck până la Bolzano va fi redus atunci de la 2 ore la 50 de minute.

Premise

|}
Traficul de mărfuri și pasageri prin munții Alpi a crescut considerabil în ultimii ani și conform tendinței va continua să crească și în continuare. Austria este o țară-cheie pentru fluxul de mărfuri între nordul și sudul Europei, dar și între estul și vestul continentului. Regiunea Brenner este foarte sensibilă din punct de vedere politic în ceea ce privește problemele legate de transportul local și transfrontalier. Între 1979 și 1999 transportul rutier de mărfuri s-a multiplicat de 7 ori (de la 3 milioane la 22 milioane de tone). În 1990, 70% din mărfurile aduse din estul Europei erau transportate cu trenul, și restul - cu autocamionul. Se anticipa ca aceste proporții să se inverseze până în 2010. Aproximativ 3/4 din traficul prin Pasul Brenner are loc în prezent pe cale rutieră. Localnicii pledează demult împotriva poluării asociate cu acesta. Potrivit adepților acestui nou proiect construcția unui tunel feroviar este necesară pentru a transfera o parte din traficul de mărfuri înapoi pe calea ferată.

Linia de cale ferată de la Innsbruck spre Bolzano a fost construită între 1860 și 1867. Operațiunile feroviare sunt complicate de curbele cu raza mică și de pantele cu înclinații de până la 2,5%. Pe de altă parte, în urma îmbunătățirilor efectuate asupra părții italiene a liniei actuale (finisate în 2008) un număr de 240 de trenuri pe zi pot traversa teoretic distanța. Pantele, însă, nu au fost modificate semnificativ.

Noul tronson de cale ferată Brenner va avea o pantă maximă de 1,2%, iar în interiorul tunelului aceasta nu va depăși 0,7%. Astfel, o locomotivă ar putea trage în asemenea condiții minimum o greutate de două ori mai mare.

Proiectul

Tunelul principal

Tunelul, cu o lungime de 55 km și format din două galerii paralele, începe în suburbia orașului Innsbruck, Wilten, și penetreză Alpii, atingând o înălțime de 794 m deasupra nivelului mării. Cel mai adânc punct se află în secțiunea de gnais la sud de frontiera italiană și va ajunge la circa 1600 m sub suprafață. Având în vedere că potrivit celui mai recent plan tunelul va avea două galerii, joncțiunea pregătită în tunelul Inntal pe linia de ocolire Innsbruck nu va fi folosită. În locul acesteia este preconizată o deviere costisitoare cu mai multe ramificații.

Se estimează că în jur de 11,1 milioane m³ de pământ vor fi excavați pentru construcția tunelului, dintre care 6,8 milioane m³ în Austria, întrucât 60% din tunel va fi plasat la nord de frontieră. Circa 6 milioane m³ vor fi folosiți pentru nivelarea liniilor de acces, 2,35 milioane m³ ca agregate pentru beton și 2,75 milioane m³ pentru rambleurile liniilor și restabilirea vegetației în zonele afectate. Tunelurile principale vor avea o secțiune transversală circulară cu diametrul de 9,6 m.

Conform planurilor curente apexul tunelului va fi amplasat la frontiera dintre cele două țări, la o altitudine de aproximativ 790 m, chiar dacă un apex mai la sud ar fi fost la o altitudine mai joasă. Poziția apexului la graniță este stipulată în tratatul dintre Austria și Italia. Argumentul principal pentru această alegere este că apa austriacă va curge prin tunel spre Austria, iar cea italiană spre Italia. Secția austriacă a tunelului va avea o pantă de 0,74%, iar cea italiană de 0,5%.

Accesul nordic

La capătul său nordic tunelul de bază are două intrări care trebuie să treacă câțiva kilometri sub pământ pentru a se uni cu tunelurile principale. Ele vor fi construite ca parte componentă a tunelului de bază. Un tronson de acces vine dinspre stația principală Innsbruck de la poalele dealului Bergisel, pe când cealaltă se unește cu linia de ocolire Innsbruck. Aceasta din urmă mărește lungimea tunelului cu 8 km; cu ea inclusă tunelul de bază Brenner ar avea 64 km lungime și ar deveni cel mai lung tunel de cale ferată din lume. Pe de altă parte, dacă am considera extensia Axentunnel ca parte componentă a tunelului de bază Gotthard, acesta ar avea 75 km, păstrându-și astfel titlul de cel mai lung tunel.

Dinspre München tunelul va fi accesat prin intermediul tronsonului Grafing–Rosenheim–Kufstein de 165 km. Nu s-a încercat construcția unei rute mai directe de la München spre Innsbruck, de exemplu via Garmisch-Partenkirchen, Mittenwald și Seefeld, chiar dacă ar fi scurtat linia München-Innsbruck până la 129 km.

O nouă linie dublă de mare viteză completează în Austria calea ferată a văii râului Inn de Jos între Wörgl și Baumkirchen. Aproximativ 32 km din totalul de 40 km ai acesteia sunt construiți sub pământ, în canale sau adăposturi contra avalanșelor. Atenuarea zgomotului și vibrațiilor a fost realizată cu ajutorul a 80.000 m² de elastomer. Superstructura segmentului de cale ferată aparține clasei de încărcare E5. Este capabilă să susțină 260-300 de trenuri pe zi. Această secțiune a fost dată în exploatare la 9 decembrie 2012. Există planuri pentru extinderea liniei până la granița germană, la Brannenburg. În prezent nu există vreun angajament ferm de a moderniza linia dublă de cale ferată de la Grafing spre Brannenburg.

Accesul sudic

Tronsonul de acces sudic va avea 189 km și se va întinde de la portalul sudic al tunelului Franzensfeste/Fortezza până la Verona. Pentru unele secțiuni deja au fost realizate planurile.

Guvernul italian a alocat 6 miliarde de euro pentru construcția întregii linii de acces. Criticii consideră că estimarea este prea optimistă și că proiectul va eșua din cauza costurilor înalte.

Istorie

Tunelul Brenner este cea mai importantă verigă din axa Berlin-Palermo, o serie de proiecte care vor crea o linie de cale ferată continuă de la Berlin în Germania până în Palermo, Sicilia.

Calendarul lucrărilor

În timpul planificărilor preliminare, BBT SE (Brenner Base Tunnel Societas Europae) a prezentat un raport interimar de activitate la o întrunire petrecută la Bruxelles, în iunie 2005. În urma acestei adunări concluziile erau că proiectul putea fi finalizat, iar tunelul-pilot să fie început în 2006. Obiectivul era ca tunelul să fie deschis în 2015.

Într-un memorandum semnat de miniștrii de transport ai Italiei și Austriei în 2007 era specificat calendarul lucrărilor de construcție cu termenul limită stabilit pentru anul 2022.

Deja în mai 2009 data finalizării tunelului a fost schimbată la 31 decembrie 2025.

Finanțare

În decembrie 2008 comisarul european pentru transport, Antonio Tajani, a aprobat fonduri în valoare de 1,7 miliarde de dolari pentru finanțarea a 11 proiecte de cale ferată, care împreună ar constitui două rute majore de-a lungul continentului.

În mai 2009 s-a confirmat că proiectul poate în sfârșit să demareze.

Conform estimării finale proiectul va costa 6 miliarde de euro (la valoarea monedei în 2006).

Lucrările de construcție

În vara anului 2006 s-a început lucrul asupra unui tunel-pilot amplasat de-a lungul viitorului tunel, care va fi folosit pentru evacuarea apei și deșeurilor pe parcursul fazei principale de construcție. Cheltuielile pentru construcția acestuia între 2006 și 2009 au fost estimate la 430 milioane de euro, 50% fiind acoperite de Uniunea Europeană.

Design

Proiectul final constă din două tunele lungi de 55 km. Un tunel adițional aflat la 12 m sub dânsele va fi folosit în timpul construcției pentru a determina condițiile geologice, iar mai târziu pentru drenare și acces de urgență. Tunelurile principale vor fi conectate printr-un pasaj la fiecare 333 m. Vor fi amplasate stații multifuncționale la Trens (în Freienfeld), Steinbach am Brenner, și în apropierea capătului nordic al tunelului pentru a furniza servicii de urgență și operaționale. Sistemul European de Control al Trenurilor (ETCS) de nivelul 2 va fi instalat pentru controlul trenurilor.

Specificații

 Lungimea totală a tunelului de la linia de ocolire Innsbruck până la Fortezza/Franzensfeste: 64 km
 Lungimea de la portalul Innsbruck până la portalul Fortezza/Franzensfeste: 55 km
 Diametrul intern al fiecărei galerii principale: 8,1 m
 Distanța dintre pasajele de trecere între tuneluri: 333 m
 Elevația la cel mai înalt punct: 794 m
 Adâncimea maximă (față de suprafață): 1.600 m
 Începutul construcției: 1999 (pregătiri), 2007 (secțiunea de explorare), 2011 (tunelul principal)
 Sfârșitul construcției: 2025
 Costul total: 8,585 miliarde euro (11,485 miliarde dolari la cursul din februarie 2013)
 Trenuri pe zi: 200-250
 Sistem de electrificare: 25kV 50 Hz AC
 Sistem de control și comandă: ETCS, nivelul 2
 Viteza de operare: max. 250 km/h pentru trenurile de pasageri, 120 km/h pentru marfare

Referințe

Tuneluri din Austria
Tuneluri din Italia
Linii de cale ferată de mare viteză

Tunelul de bază Brenner


16083 Jorvik este un asteroid din centura principală de asteroizi.

Descriere
16083 Jorvik este un asteroid din centura principală de asteroizi. A fost descoperit pe  la Observatorul Kleť de Jana Tichá și Miloš Tichý. Asteroidul prezintă o orbită caracterizată de o semiaxă mare de 2,17 ua, o excentricitate de 0,21 și o înclinație de 6,1° în raport cu ecliptica.

Vezi și
 Lista planetelor minore: 16001-17000
 Centura de asteroizi

Referințe

Obiecte astronomice descoperite în 1999
Centura de asteroizi

16083 Jorvik


Žuto drvo može označavati dva roda drveća:

 Žuto drvo (Rutaceae), Zanthoxylum L., rod drveća iz porodice rutovki
 Žuto drvo (Fabaceae), Cladrastis Raf., rod drveća iz porodice mahunarki.

Žuto drvo


An Dendrobium funiforme in uska species han Liliopsida nga ginhulagway ni Carl Ludwig von Blume. An Dendrobium funiforme in nahilalakip ha genus nga Dendrobium, ngan familia nga Orchidaceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Dendrobium

Dendrobium funiforme


Operation Mountain Resolve was launched by a coalition led by the United States on 7 November 2003 in the Nuristan province and Kunar province in Afghanistan. It involved an airdrop into the Hindu Kush mountains by the U.S. 10th Mountain Division and resulted in the killing of Hezbi commander Ghulam Sakhee, a few clashes, and the finding of some minor weapon caches.

Background

Elements of the 2nd Battalion, 22nd Infantry Regiment (2–22 IN), 10th Mountain Division (Light Infantry), were relocated to Bagram Airfield (BAF) from Kandahar in early November, 2003. Their mission was to conduct combat operations in conjunction with the Combined Joint Special Operations Task Force (CJSOTF). After spending a week in the planning process, Alpha, Bravo and 2nd Platoon of Charlie Company, 2–22 IN, were inserted into the Nuristan region of Afghanistan, to conduct a "hammer and anvil" operation. The "hammer" would consist of the elements from 2–22 IN, with the "anvil" being three different elements of various CJSOTF operating in three northern sectors. 2–22 IN was tasked with pushing up the Waygal River Valley in an effort to push suspected Al-Qaeda and Taliban forces further north, into the net established by CJSOTF.

On the night of 6 November 2003, two full companies and one platoon of 2–22 IN (A Co, B Co and C Co's 2nd Platoon) inserted by CH-47 Chinook helicopter into farm fields on the outskirts of Namgalam Village in the eastern Afghan province of Nuristan. 1st and 3rd Platoon of C Co. 2–22 IN were held in reserve as a quick reaction force at BAF. B Co. 2–22 IN was the lead element, with A Co. 2–22 IN screening along B Co's flank on the eastern ridgeline that formed the Waygal River Valley. Approximately 1 kilometer to the front of B Co. was a Scout/ Sniper team providing route reconnaissance and early warning. 2nd Battalion, 87th Infantry Regiment (10th MTN DIV), established a fire base in the vicinity of the insertion landing zone (LZ), which would provide 105mm howitzer and 120mm mortar support as well as secure lines of communication and resupply. Due to the restrictive terrain, it became near impossible to conduct a tactical movement using formations other than single file. The first half of the operation occurred over the course of five days, ending with the establishment of resupply LZ's, with B Co. 2 kilometers north of the village of Tazagul Kala, and A Co. approximately 3 kilometers to the southeast near the village of Moladis. In the early evening of 10 November, B Co was ordered to cross the Waygal River and scale the mountain to the east, designated Objective Winchester, to confirm or deny the presence of suspected Taliban and Al Qaeda fighters. The Scout/ Sniper team was already moving across elevated terrain to the objective but had been delayed by an injury to a soldier who required aerial medical evacuation. Upon reaching Objective Winchester, several detainees were taken for questioning but evidence suggested that the majority of Anti-Coalition militants had fled to the north 1–2 days prior. B Co. remained on OBJ Winchester throughout the night. A Navy SEAL command and control team co-located on the resupply LZ at the base of the mountain directed AC 130 Specter Gunship fires onto enemy positions observed by the aircraft, but no battle damage assessment was able to be conducted from the ground due to the restrictive terrain. The next morning all 2–22 IN elements were extracted and returned to BAF.

Follow Up

One week later, 2–22 IN elements, again from A Co, B Co and C co. 2nd Platoon were sent back into the Waygal River Valley based on intelligence received indicating the possible presence of a High Value Target (HVT) in the vicinity of the village of Aranas, located approximately 8–10 kilometers northeast of the extraction LZ from the previous week. 1st and 2nd Platoons from B Co. inserted into blocking positions on the terraced farm fields surrounding Aranas. 3rd Platoon B Co. moved from a blocking position and began searching the village. A Co. was inserted into almost hip deep snow, to establish an outer cordon 4–5 kilometers to the northeast. The search yielded similar results as Objective Winchester, signs of ACM presence, but the militants having pushed to the northeast 1–2 days prior. Due to the severely restrictive terrain, in order to be extracted, the companies had to move to their prior extraction LZ, making the 15 kilometer movement in less than 3 hours to make the extraction time. All companies extracted on time and returned to BAF via CH-47 Chinook. All told, the planning and conduct of Operation Mountain Resolve encompassed nearly one month. The actions of the CJSOTF operating to the north are currently classified so the final results of the operation are unknown.

Problems Encountered

Tactical Movement was difficult, and near impossible in any formation other than a file. In this region which bordered Pakistan, the large signature created by the massive Air Assault gave ACMs the opportunity to flee across the border. Individual Soldier Loads were cumbersome but necessary due to the extended nature of the operation. At one point, local pack mules were procured and used to haul equipment into higher elevations.

Sources

Department of the Army, Bravo Company, 2nd Battalion, 22nd Infantry Regiment, 10th Mountain Division (LI), Kandahar, Afghanistan, APO AE 09355, 20 November 2003, Memorandum for Record

Defend America, "10th Mtn. Div. Shows its Mettle in Operation Mountain Resolve: Part 1," <https://web.archive.org/web/20070215035639/http://defendamerica.mil/articles/nov2003/a111703e.html> [3 February 2007]

Defend America, "10th Mtn. Div. Shows its Mettle in Operation Mountain Resolve: Part 2," <https://web.archive.org/web/20060724185705/http://defendamerica.mil/articles/nov2003/a111703f.html> [3 February 2007]

Defend America, "DOD Afghanistan Update," <https://web.archive.org/web/20070928145641/http://www.defendamerica.gov/afghanistan/update/nov2003/au112103.html> [3 February 2007]

Fort Drum, New York, Blizzard, 26 November 2003

Mountain Resolve
War in Afghanistan (2001–2021) detainees by facility
2003 in Afghanistan

Operation Mountain Resolve


Sprængning af Huse i Ordrup Krat er en film instrueret af Peter Elfelt.

Handling
To huse i Ordrup sprænges i luften.

Referencer

Eksterne henvisninger

Danske film fra 1907

Stumfilm fra Danmark

Sprængning af Huse i Ordrup Krat


Gamma Comae Berenices (γ Com / 15 Comae Berenices) es una estrella en la constelación de Cabellera de Berenice.
De magnitud aparente +4,35, es la tercera más brillante de su constelación, después de β Comae Berenices y Diadem (α Comae Berenices).
Aunque hoy no tiene nombre propio habitual, se piensa que en el pasado recibía el título árabe de Al Ḍafīrah.
Se encuentra a 167 años luz del sistema solar.

Gamma Comae Berenices es una gigante naranja de tipo espectral K1III cuya temperatura efectiva es de 4693 ± 24 K.
Es 60 veces más luminosa que el Sol y tiene un diámetro 12 veces más grande que el diámetro solar.
Gira sobre sí misma con una velocidad de rotación proyectada de 3,5 km/s.

Gamma Comae Berenices muestra un contenido metálico superior al solar, siendo su índice de metalicidad [Fe/H] = +0,21; sin embargo, las abundancias relativas de elementos como bario y lantano son comparables a las encontradas en el Sol.
En cuanto a su estado evolutivo, se encuentra en la rama asintótica gigante y tiene una edad de 1560 ± 570 millones de años.
Con una masa estimada de 2,6 masas solares, su cinemática corresponde a la de una estrella del disco fino.

Referencias

Gigantes naranjas
Constelación de Coma Berenices

Gamma Comae Berenices


Die Augsburger Volkshochschule ist nach der Münchner und der Nürnberger die drittgrößte Volkshochschule Bayerns.
Gegründet wurde sie am 19. März 1904 vom Oberbürgermeister der Stadt Augsburg Georg von Wolfram.
Sie war die erste deutsche Volkshochschule, die international anerkannte Sprach-Zertifikate wie  den Test of English as a Foreign Language (TOEFL) verleihen durfte.
Ihr Programm umfasst jährlich über 3.700 Veranstaltungen aus Kursen, Seminaren, Workshops, Vorträgen, Symposien, Exkursionen, Städte- und Museumsführungen, Ausstellungen, Studienreisen, Foren und Kulturveranstaltungen, die von ca. 67.000 Menschen genutzt werden.
Es sind neben 37 festangestellten Mitarbeitern etwa 650 freie Dozenten tätig.

Programmbereiche

Ausbildungsakademie
An der Ausbilderakademie wird u. a. in Zusammenarbeit mit der Deutschen Gesellschaft für Supervision (DGSv) eine Ausbildung zur Supervisorin / Supervisor angeboten.

Berufliche Bildung / EDV
Im Bereich Berufliche Bildung werden Themen zur Entwicklung beruflicher Kompetenzen an. Das Kursangebot erstreckt sich über berufliche Schlüsselqualifikationen (z. B. Managementkompetenzen, Rhetorik und Kommunikation, Büro- und Arbeitsorganisation, kaufmännisches Grundwissen, Bewerbungstraining) bis hin zu IT-/ Medien- und Rechtsfragen. Das bundesweit anerkannte Kurs- und Zertifikatssystem "Xpert Business (XB)" ermöglicht die Zertifizierung von kaufmännischen und betriebswirtschaftlichen Kompetenzen, vom Einsteiger- bis zum Profiniveau.

Im Bereich Elektronische Datenverarbeitung reichen die einzelnen Bestandteile der Kurse von Microsoft Office über Grafikanwendungen (z. B. Adobe Creative Suite, Adobe Illustrator, Adobe Photoshop, Adobe Photoshop Lightroom, Adobe Photoshop Elements), Multimedia, Internet (z. B. Facebook, Google, Twitter, XING), Websiteerstellung (z. B. WordPress, HTML) / Webdesign, Programmieren (z. B. Java, C#, Android), den Umgang mit Betriebssystemen, Tablets und Smartphones bis hin zu Spezialitäten wie AutoCAD.

Eine Besonderheit ist dabei die Möglichkeit des Erwerbs von weltweit einheitlichen und anerkannten Zertifikaten (z. B. Microsoft Office-Specialist  (MOS) und  Adobe-Certified-Associate-Zertifikaten).

Gesellschaft
Im Bereich Gesellschaft werden Kurse zu den Themenkomplexen Allgemeinbildung, Geschichte, Politik / Zeitgeschehen und Psychologie angeboten.

Gesundheit
Im Bereich Gesundheit setzt sich das Programm aus Themen der einzelnen Bereiche Medizin, Gesundheitsvorsorge, Ernährung, Entspannung, fernöstliche Methoden (Yoga), Bewegung / Fitness (Wassergymnastik, Pilates) sowie Sport und Tanz zusammen.

Das Angebot an Tanzkursen reicht von Flamenco über klassische Gesellschaftstänze, Salsa und Set Dance bis hin zu Volkstanz.

Kunst und Kultur
Im Bereich Kunst und Kultur werden Kurse zum Themenkomplex künstlerisches Gestalten, Kunstgeschichte, Literatur, Musik, Religion und Theater angeboten.

Das Angebot an Mal- und Zeichenkursen reicht von Aquarell, Acryl, Öl und Mischtechniken über Akt- und Porträtzeichnen bis hin zu Mappenkursen zur Vorbereitung auf die Aufnahmeprüfung an Hochschulen, Modeschulen und Akademien.

Das Kunsthandwerksangebot umfasst Bildhauerei, Filzen, Fotografie (Akt, Porträt), Korbflechten, Schmuckerzeugung, Schreinern, Schweißen und Töpfern.

Das Musikangebot beinhaltet Kurse wie die Erlernung von Blas-, Saiten- und Tasteninstrumenten, die Notenlehre sowie die Stimmschulung.

Lebensart
Im Bereich Lebensart werden Kochkurse angeboten. Dort finden sich unter anderem auch Angebote zu  thailändischer oder türkischer oder  mediterraner Küche sowie Sushi-Kochkurse oder Pralinenkurse.

Sprachen
Im Bereich Sprachen beinhalten die Kurse Fremdsprachen wie Englisch, Italienisch, Französisch und Spanisch bis hin zu den selten unterrichteten Sprachen wie Altägyptisch oder Neugriechisch. Einen großen Anteil haben offene Deutschkurse und allgemeine und berufsbezogene Integrationskurse. Diese Kurse werden vom BAMF entweder voll- oder teilfinanziert.

vhs unterwegs
Im Bereich vhs unterwegs setzt sich das Programm aus Exkursionen, Reise-, Fahrten- und Wanderangeboten zusammen.

Partner und Kooperationen
 Stadt Augsburg
 Münchner Volkshochschule
 Bildungszentrum Nürnberg

Gremien

Vorstand
 Marina Bilotta-Gutheli

Aufsichtsrat
 Vorsitzende: Martina Wild, Bürgermeisterin

Kursleitervertretung
 Beate Hartley-Lutz
 Livia Arena-Schönberger

Weblinks
 Offizielle Website

Augsburg-Innenstadt
Bildungseinrichtung der Erwachsenenbildung in Bayern
Schule in Augsburg
Verein (Augsburg)
Volkshochschule (Deutschland)
Gegründet 1904

Augsburger Volkshochschule


عمر الجاسر (1 يناير 1962) ممثل ومخرج سعودي.

العضويات
 عضو الجمعية العربية السعودية للثقافة والفنون.
 مدير الجمعية العربية السعودية للثقافة والفنون فرع جدة لعام 1436هـ - 2014م.
 سفير النوايا الحسنة من قبل كونفدرالية الأمم المتحدة لعام 2015م.
 مُنح شهادة الدكتوراه من قبل الأمم المتحدة الدولية لعام 2015م.
 عضو مؤسّس في جمعية المسرحين السعوديين.
 عضو جمعية المنتجين الخليجي.
 عضو الجمعية العربية للأفلام والوثائقية.
 عضو الجمعية المصرية العربية للثقافة والإعلام والفنون وممثل للجمعية في المملكة العربية السعودية.
 عضو مجلس إدارة مهرجان كام السينمائي الدولي للأفلام القصيرة 2014م وممثل المهرجان في المملكة العربية السعودية.
 عضو في الهيئة الدولية للمسرح.
 عضو الهيئة العليا للاتحاد الإعلاميين العرب لعام 2014م.
 مدير منطقة الخليج العربي في الهيئة العليا للاتحاد الإعلاميين العرب 2014م.
 عضو مؤسس في اتحاد مؤسسات الإنتاج الفني.
 عضو شرفي في الجمعية المغربية للفنون المسرحية.
 عضو لجنة تقيم مهرجان أمانة الرياض المسرحي.
 رئيس لجنة التحكيم لمهرجان الربيع المسرحي الثالث في المغرب 2008م.
 مدير مهرجان الربيع المسرحي الرابع في المغرب 2009م.
 عضو لجنة تحكيم العروض المسرحية القصيرة في جمعية الدمام 2009م.
 عضو لجنة تحكيم مهرجان القاهرة التلفزيوني 2009م.
 عضو لجنة تحكيم مهرجان الربيع المسرحي الخامس في المغرب 2010م.
 عضو لجنة تحكيم مهرجان القاهرة التلفزيوني 2010م.
 عضو لجنة تحكيم مهرجان الإعلام العربي الأول في عمّان 2010م.
 عضو لجنة تحكيم مهرجان المسرح الحر الدولي التاسع في عمّان 2014م.
 عضو مهرجان كان السينمائي الدولي للأفلام القصيرة 2014م.
 عضو لجنة التقييم والتحكيم في مبادرة عمار لرعاية الموهوبين من ذوي الاحتياجات الخاصة 2014م.
 عضو لجنة التحكيم في مهرجان جلجامش ديو دراما في مملكة البحرين 2015م.
 عضو لجنة التحكيم في مهرجان الإسكندرية للأغنية في دورته الثاني عشر 2015م.
عضو لجنة التحكيم في مهرجان المسرحي الرابع للأشخاص ذوي الإعاقة بدول مجلس التعاون لدول الخليج العربية في سلطنة عمان - مسقط 2016م.

الأنشطة الفنية
الإعداد ـ التأليف ـ الإخراج ـ التمثيل «مسرح، تلفزيون، سينما، وإذاعة».

التاريخ الفني
 مصنّف درجة أولى في وزارة الإعلام في المجالات السابقة.
 انضم إلى الجمعية العربية السعودية للثقافة والفنون عام 1400هـ ـ 1980 م.
 انضم إلى نادي المسرح بجامعة الملك عبد العزيز عام 1402هـ ـ 1982م.
 التحق بالإذاعة كممثل عام 1405هـ ـ 1985م.
 أسّس فرقة «فنون جدة المسرحية» وهي أوّل فرقة مسرحية خاصة في المملكة العربية السعودية تحت إشراف جمعية الثقافة والفنون، وكان ذلك عام 1406هـ ـ 1986م، وتعتبر الفرقة أول فرقة مسرحية تشارك في مسابقة أبها الثقافية مهرجان الجنادرية، وحصدت العديد من الجوائز، بالرغم من مشاركة العديد من الجهات الثقافية والفنية الرسمية، كما أن فنون جدة أوّل فرقة مسرحية خاصة تحصل على موافقة المقام السامي للمشاركة في المهرجان الخامس للفرق المحترفة في الجزائر عام 1409هـ.
 أسّس مسرح «عمر الجاسر» وهو أيضاً الأول في المملكة العربية السعودية تحت إشراف جمعية الثقافة والفنون، وكان ذلك عام 1415هـ ـ 1995م، ويعدّ أول مسرح سعودي يرى النور بعد تجربة الرائد المسرحي الأستاذ أحمد السباعي في مكة.
 أسّس أول فرقة مسرحية سعودية للطفل وتتبع إداريّاً للرئاسة العامة لرعاية الشباب في مكتب جدة عام 1423هـ، ويعدّ صاحب فكرة مسرح الطفل في مهرجان الجنادرية للثقافة والفنون.
 أوّل من قدم مسرحية تسجيلية سياسية سعودية عن أزمة الخليج وجسّد فيها دور خادم الحرمين الشريفين الملك فهد بن عبد العزيز «ي» عام 1411هـ.
 تم تعيينه عضواً ومقرراً للجنة المسرح في جمعية الثقافة والفنون في جدة.
 شارك رسمياً باسم مسرح عمر الجاسر في المهرجان الوطني للتراث والثقافة عام 1415هـ بمسرحية الأطفال (مغامرات أرنوب) وهي المسرحية والوحيد التي عرضت في مهرجان الجنادية أربع مرات كما بلع عدد عروضها "1000" عرض مسرحي وهذا أعلى عدد عرض مسرحي على مستوى المملكة وحصل على المركز الأول وحجبت بقية الجوائز رغم مشاركة عدد من فروع جمعية الثقافة والفنون ومكاتب الرئاسة العامة لرعاية.
 إقامة العديد من المهرجانات التي تهتم بمسرح الطفل بالمملكة تحت مظلة الشؤون الثقافية بوزارة الثقافة والإعلام.
 كتب "38 " نصاً مسرحياً وعدد "4" من المسلسلات والسهرات التلفزيونيةً، وعدد "2" مسلسل إذاعي.
 مثل "56" مسرحية، وعدد "54" مسلسل تلفزيوني، والعديد من المسلسلات الإذاعية.
 أخرج "64 " مسرحية، وعدد "2" مسلسل تلفزيوني، وعدد "3" برامج منوعات، وساعــد في إخراج "3 " مسرحيات، وأعدّ "15 " نصاً مسرحياً وعالج درامياً "3" مسلسلات، كما كتب أخرج الكثير من الأفلام الوثائقية والتسجيلية والمناسبات والإعلانات التجارية.
 مثّل مع جمعية الثقافة والفنون في مسرحية «الدراهم مراهم» عام 1402هـ/1982م، من إخراج: نادر معتوق.
 كتب لفرع جمعية الثقافة والفنون في جدة، مسرحية «الكل في واحد» وتم تصنيف النص من قبل لجنة المسرح في المركز الرئيسي للجمعية في الرياض كنص أكاديمي، وكان ذلك عام 1410هـ.
 شارك من خلال جمعية الثقافة والفنون وفرقة فنون جدة المسرحية، في معظم مهرجانات الربيع التي كانت تقام في مدينة جدة.
 أخرج تلفزيونيا حفل صحيفة "الوطن" السعودية، بمناسبة مرور عام على إصدارها.
 وسام الملك عبد العزيز من الدرجة الثانية لتبرعه بالكلى لأخيه الأصغر.
 أطلقت عليه الجمعية العربية للثقافة والفنون لقب «عرّاب المسرح السعودي» عندما ألقى كلمة اليوم العالمي للمسرح لعام 2014م - 1435هـ
 أخرج الفيلم الوثائقي لوزارة الصحة السعودية عن «صحة وسلامة الحجيج» الذي عُرض عام 1427هـ، على شرف صاحب السمو الملكي الأمير نايف بن عبد العزيز آل سعود، وزير الداخلية السعودي.
 شارك ضمن أعضاء لجنة التقييم المسرحي لمهرجانَي أمانة مدينة الرياض السنويين، بمناسبة احتفالات عيد الفطر لعامين متتاليين 1427/1428هـ.
 شارك في الأسبوع الثقافي السعودي في المملكة الأردنية الهاشمية في فعاليات» عمّان عاصمة الثقافة عام 2002م من خلال مسرحية الأطفال السعودية «ابن آدم قادم» ضمن فرقة مسرح الشباب التابع للمكتب الرئيسي للرئاسة العامة لرعاية الشباب في الرياض.
 شارك في الأسبوع الثقافي السعودي في المملكة المغربية في فعاليات الرباط عاصمة الثقافة عام 2003م، من خلال مسرحية الأطفال السعودية «ابن آدم قادم» ضمن فرقة مسرح الشباب التابع للمكتب الرئيسي للرئاسة العامة لرعاية الشباب (الهيئة العامة للرياضة حاليا) في الرياض.
 بصدد طباعة إصدارين ثقافيين، الأول: «مسرح الطفل والتربية الفنية»، والثاني: «الخصائص اللغوية في مسرح الطفل»، إضافة إلى عدد طباعة عدد من المسرحيات التي كتبها.
 شارك في نشيد «إلا أنت يا رسول الله» من إنتاج قناة الخليجية وخالد الحريبي، وإخراج محمد مدني، عام 2006م.
 تم إدراج اسم «عمر بن محمد الجاسر» ضمن موسوعة الشخصيات السعودية، التي صدرت عن مؤسسة عكاظ للصحافة والنشر عام 1427 2006م وضمّت ما يزيد عن 3.500 شخصية على مستوى المملكة. * * ترأّس لجنه التحكيم في مهرجان الربيع المسرحي في المغرب الدورة الثالثة 2008.
 مدير مهرجان الربيع المسرحي الرابع بالمملكة المغربية. 1430-2009

الجوائز
 حصل على العديد من شهادات التقدير وخطابات الشكر منها:
 درع وزارة الصحة عن مسرحية «زيارة مريض» عام 1406هـ.
 درع وزارة الصحة عن مسرحيتي: «الباعة المتجولون» و «أطفالنا والتطعيم» عام 1407 هـ.
 في عام 1409هـ، حقق المركز الأول في مسابقة أبها الثقافية الثانية، كما حصل على جائزة أفضل نص مسرحي عن مسرحية «رحلة إلى الجحيم».
 جائزة أحسن ممثل في مسرحية «المواجهة» من رعاية الشباب عام 1410 هـ.
 درع نادي الخطوط الجوية العربية السعودية عن مسرحية «الرحيل المظلم» عام 1412 هـ.
 جائزة الإبداع المسرحي عن مسرحية «عجايب يا ناس» في مهرجان الجنادرية الثامن عام 1413هـ.
 جائزة تنشيط الحركة المسرحية السعودية في مهرجان الجنادرية عام 1413 هـ.
 درع التميز من الغرفة التجارية في جدة عن مسرحية «عجايب يا ناس» عام 1413 هـ.
 درع نادي الاتحاد السعودي عن مسرحية «عجايب يا ناس» عام 1414هـ.
 درع جمعية طب الأسرة والمجتمع عن مسرحية «التطعيم ضمانة الحياة» عام 1414 هـ.
 جائزة أفضل عمل مسرحي للطفل في مهرجان الجنادرية للثقافة والفنون عن مسرحية «مغامرات أرنوب» عام 1415هـ.
 درع تكريم من جمعية الثقافة والفنون «فرع جدة»، عن الدور الرائد والإسهامات العديدة في خدمة مسيرة المسرح السعودي عام 1423هـ.
 درع تكريم من المكتب الرئيسي للرئاسة العامة لرعاية الشباب في الإحساء، عن الدور الرائد والإسهامات العديدة في خدمة مسرح الطفل على مستوى المملكة.
 ميدالية جمعية المسرحيين الإماراتيين، تقديراً لجهوده في المسرح السعودي.
 درع تكريم نظير المشاركة في إنجاح مهرجان الصيف في منتزه العائلة في جدة لعام 1426هـ.
 درع من جمعية الأطفال المعوقين في مكة المكرمة، لمشاركته الفاعلة عام 1426هـ/2005م، في برنامج «جرّب الكرسي، عش معاناة المعوق».
 درع تكريم من فرقة «ليالينا» المسرحية في مكة المكرمة، عام 1426هـ/ 2005م، تقديراً لجهوده ودعمه للفرقة.
 درع تكريم من فرقة «الليالي» للفنون المسرحية، عام 1426هـ/ 2005م، بمناسبة مرور ثلاث سنوات على تأسيس الفرقة، ودعمه وتشجيعه لها.
 درع تكريم من مهرجان الربيع المسرحي في المغرب الدورة الثالثة لجهوده في خدمه الحركة المسرحية السعودية والعربية عام 1428 – 2009م .
 درع تكريم من النادي الأدبي بمكة المكرمة بصفتة من الرواد الذين خدموا الحركة المسرحية السعودية عام1429 – 2008م .
 درع تكريم من مهرجان الربيع المسرحي في المغرب . لرئاسته الدورة الرابعة للمهرجان .1430هـ -2009 م
 درع تكريم من نادي الاتحاد السعودي بمناسبة عرضة للمسرحية التربوية للأطفال (جسور في حب الوطن) بمناسبة الاحتفال باليوم الوطني السعودي برعاية وكالة الشئون الثقافية بوزارة الثقافة والاعلام السعودية 1430هـ - 2009م .
 درع تكريم من وكالة الشئون الثقافية بوزارة الثقافة والاعلام السعودية بمناسبة عرضه للمسرحية التربوية للأطفال (جسور في حب الوطن) بمناسبة الاحتفال باليوم الوطني السعودي 1430هـ - 2009 م
 درع تكريم من وزيرة الثقافة الأردنية لانا مامكغ لمهرجان المسرح الحر التاسع الدولي في المملكة الأردنية الهاشمية لعام 2014.

روابط خارجية

مراجع

مخرجو أفلام سعوديون
ممثلون وممثلات سعوديون
مواليد 1381 هـ
مواليد 1962

عمر الجاسر


Le dème de Zárakas, en  / Dímos Záraka, est un ancien dème du district régional de Laconie, en Grèce. Depuis 2010, il est fusionné au sein du dème de Monemvasia.

Selon le recensement de 2011, la population du dème compte .

Notes et références

Voir aussi

Liens externes

Dème dans le Péloponnèse
Ancien dème en Grèce
Laconie

Dème de Zárakas


Hüdepohl ist der Name von

Andreas Lob-Hüdepohl (* 1961), deutscher Theologe
Ferdinand Hüdepohl (1902–1980), deutscher Urologe

Hüdepohl


A Trilogia Original de Star Wars, comercializada anteriormente como Trilogia Star Wars (e comumente referida como "Trilogia Original") compõe a primeira série de filmes do universo cinematográfico de Star Wars, uma franquia de mídia de ficção científica criada por George Lucas. A Trilogia Original foi inteiramente produzida pela Lucasfilm e distribuída pela 20th Century Fox, sendo composta pelos filmes: Star Wars (1977), The Empire Strikes Back (1980) e Return of the Jedi (1983). Narrada in medias res, esta seção do universo Star Wars serve como segundo ato da "Saga Skywalker" e foi sucedida pela Trilogia Prequela (1999-2005) e pela Trilogia Sequência (2015-2019).

Os três filmes narram a Guerra Civil Galáctica travada entre a Aliança Rebelde e o tirânico Império Galáctico, bem como a jornada tipicamente heroica de Luke Skywalker em sua tentativa de se tornar um Cavaleiro Jedi. Após passar por um treinamento pelos mestres Yoda e Obi-Wan Kenobi, Skywalker se une à Princesa Leia Organa e o pistoleiro Han Solo contra as investidas do poderoso e temido Darth Vader.

O primeiro filme da trilogia, que também é o primeiro filme produzido de toda a franquia, foi bem avaliado pela crítica e considerado um sucesso comercial estrondoso. O filme foi elogiado pelo enredo, evolução dos personagens, a trilha sonora de John Williams e seus avanços em efeitos visuais. A New Hope superou Jaws (1975) como o filme de maior bilheteria de todos os tempos, sendo um dos responsáveis por popularizar os filmes de ficção científica e space opera. Nos anos seguintes, seu sucessor - The Empire Strikes Back - também foi considerado um dos maiores filmes de todos os tempos. O sucesso da trilogia pavimentou o caminho para a realização de novos filmes e tornou Star Wars um fenômeno cultural em escala global.

Antecedentes
Em 1971, George Lucas desejava uma adaptação do seriado Flash Gordon, mas não conseguiu os direitos de produção. O cineasta começou, então, a desenvolver sua própria narrativa inspirado nas obras de Edgar Rice Burroughs. Imediatamente após dirigir American Graffiti (1973), Lucas escreveu um sinopse de duas páginas para sua space opera intitulado Journal of the Whills. Apesar de rejeitado pela United Artists, Universal Studios e Disney, o projeto do filme foi aceito pela 20th Century Fox. Lucas, sentindo que o enredo era muito difícil de entender, passou a trabalhar num roteiro intitulado Star Wars baseado fortemente em The Hidden Fortress (1958), de Akira Kurosawa. Em maio de 1974, Lucas expandiu a narrativa para a primeira etapa do roteiro adicionando elementos como os Sith e a Estrela da Morte, mas continuava acreditando ser muito enredo para um único filme.

Em seguida, Lucas negociou os direitos de produção de uma sequência. Tom Pollock, seu advogado na época, afirma: "Chegamos a um acordo que Lucas ficaria com os direitos da sequência. Não tudo que viria depois, apenas os direitos de sequência. E a Fox ficaria com a primeira oportunidade e última recusa em fazer o filme". Lucas recebeu uma proposta de 50 mil dólares para escrever, outros 50 mil dólares para produzir e 50 mil dólares para dirigir. O cineasta também negociou os direitos de sequência e 40% dos rendimentos da franquia. O ator Harrison Ford, que havia colaborado com Lucas em American Graffiti, havia desistido da carreira de ator para se tornar um carpinteiro, mas foi convencido pelo diretor a interpretar Han Solo.

Elenco
Milhares de atores foram consultados para atuar no primeiro filme. Os selecionados foram considerados bons em cena apesar da inexperiência do elenco em geral. A maior parte do elenco era desconhecida do grande público, com exceção dos notáveis Alec Guinness e Peter Cushing que interpretaram o protagonista e o antagonista do primeiro filme, respectivamente. Alguns membros do elenco, como Ford, consideraram os diálogos confusos e diversas falas improvisadas foram mantidas na edição final, tornando-se momentos memoráveis da cultura coletiva da franquia.

Filmes

Star Wars foi lançado em 25 de maio de 1977; o herói relutante Luke Skywalker é jogado numa disputa espacial entre o Império Galáctico e a Aliança Rebelde junto com dois droides e um misterioso Cavaleiro Jedi; Luke ajuda a Aliança numa das batalhas mais decisivas de sua história. O sucesso inesperado do filme levou Lucas a produzir material para uma sequência de filmes criando uma série. Com a complexidades do material criado, ucas decidiu que seria um trilogia de trilogias e o filme original passou a ser comercializado como Episode IV - A New Hope evidenciando que seria a primeira parte de uma segunda trilogia. A primeira sequência, Star Wars: Episode V – The Empire Strikes Back, foi lançada em 21 de maio de 1980 e narra como Luke iniciou seu treinamento Jedi e seu primeiro contato com Mestre Yoda. Luke confronta o Lorde Sith Darth Vader e, eventualmente, descobre que se trata de seu lendário pai. O terceiro filme, Episode VI – Return of the Jedi, foi lançado em 25 de maio de 1983 e apresenta Luke como um Jedi completamente treinado que agora busca perdoar Vader e trazer a paz para a galáxia.

A New Hope (1977)

Uma nave espacial rebelde foi interceptada pelo Império Galáctico no desértico planeta Tatooine. A bordo, o maligno Darth Vader e suas tropas capturam a Princesa Leia Organa, suspeita de ser membro da Aliança Rebelde que luta contra o Império. Antes de sua captura, Leia envia uma mensagem ao Mestre Jedi isolado Obi-Wan Kenobi sobre a construção de uma arma de alta destruição. As informações chegam até Luke Skywalker, um fazendeiro que foi criado pelos seus tios paternos. Luke ajuda os droides a localizar Obi-Wan, agora um velho eremita solitário conhecido como "Ben Kenobi". Ele se revela como um amigo do pai desaparecido de Luke, Anakin Skywalker e diz a Luke que ele também deve se tornar um Jedi. Depois de descobrir que a propriedade de sua família foi destruída pelo Império, eles vão para Mos Eisley e contratam o contrabandista Han Solo, seu co-piloto wookiee Chewbacca e seu cargueiro espacial, a Millennium Falcon.

O primeiro esboço, intitulado The Star Wars, apresentou "a Força" e o jovem herói Luke Starkiller. "Annikin" aparecia como o pai de Luke, um sábio cavaleiro Jedi. Entre rascunhos, Lucas leu The Hero with a Thousand Faces, de Joseph Campbell, e ficou surpreso ao descobrir que sua história "estava seguindo temáticas clássicas". O terceiro esboço substituiu (um falecido) "Annikin" por Ben Kenobi. Alguns meses depois, Lucas negociou um contrato que lhe dava direitos para duas sequências. Lucas contratou Alan Dean Foster, que estava escrevendo a romanização do primeiro filme, para escrevê-los – com a principal restrição criativa de que eles deveriam ser filmados com um orçamento baixo. Em 1976, um quarto esboço havia sido preparado para a filmagem principal. O filme foi intitulado The Adventures of Luke Starkiller, retirado de Journal of the Whills, Saga I: The Star Wars. Durante a produção, Lucas mudou o sobrenome de Luke para Skywalker e encurtou o título para The Star Wars e, finalmente, apenas Star Wars. Nesse ponto, Lucas não esperava que o filme garantisse sequências em grande escala. O quarto esboço do roteiro sofreu mudanças sutis para se tornar uma história independente que termina com a destruição do Império na Estrela da Morte. A intenção era que se o filme fosse bem sucedido, Lucas poderia adaptar os romances de Foster em sequências de baixo orçamento. Até então, Lucas havia desenvolvido uma história provisória para ajudar no desenvolvimento da saga.

Star Wars superou todas as expectativas. O sucesso do filme e suas vendas de mercadorias levaram Lucas a fazer de Star Wars a base de uma elaborada série de filmes e usar os lucros para financiar seu centro de filmagem, o Rancho Skywalker. Após o lançamento da primeira sequência, o filme original foi subtitulado como Episódio IV: Uma Nova Esperança em todos os relançamentos subsequentes, começando com um relançamento nos cinemas em 1981.

The Empire Strikes Back (1980)

Três anos após a destruição da Estrela da Morte, o Império força a Aliança Rebelde a evacuar sua base secreta para Hoth. Instruído pelo espírito de Obi-Wan, Luke viaja para o mundo pantanoso de Dagobah para encontrar o Mestre Jedi Yoda em seu exílio. O treinamento Jedi de Luke é interrompido por Vader, que o atrai para uma armadilha capturando Han e Leia em Cloud City, porto mineiro governado por um antigo aliado de Han, Lando Calrissian. Durante um duelo acirrado, Vader revela ser o pai de Luke.

Devido a preocupações financeiras, o romance de Alan Dean Foster, Splinter of the Mind's Eye (1978), restringiu a narrativa à Luke, Leia e Darth Vader. Após o sucesso do filme original, Lucas sabia que uma sequência teria um orçamento razoável e contratou Leigh Brackett para escrevê-la a partir da história de Lucas. Foster concluiu um esboço no início de 1978, mas morreu antes que Lucas pudesse discutir as mudanças que desejava. Sua decepção com o primeiro esboço pode tê-lo feito considerar novas direções. Então, Lucas escreveu um novo esboço, sendo este o primeiro roteiro a apresentar numeração episódica para cada filme da saga. Lucas considerou este esboço agradável de escrever em contraste com suas dificuldades ao traçar os planos para o primeiro filme e rapidamente produziu mais dois roteiros até abril de 1978. O ponto central na trama da paternidade de Luke Skywalker e sua relação misteriosa com Darth Vader teve um impacto singular em todos os demais filmes e romances produzidos. Após escrever esses esboços, Lucas detalhou a narrativa entre Anakin, Obi-Wan e o Imperador.

Com esta nova narrativa, Lucas decidiu que a série seria uma "trilogia de trilogias", designando a primeira sequência Episódio V: O Império Contra-Ataca no esboço seguinte. Lawrence Kasdan, que havia acabado de escrever Raiders of the Lost Ark, foi contratado para escrever os próximos rascunhos e recebeu informações adicionais do diretor Irvin Kershner. Kasdan, Kershner e o produtor Gary Kurtz viram este segundo filme como uma trama mais dramática e adulta, desenvolvendo a sequência a partir dos trechos de aventura leve do primeiro filme.

Return of the Jedi (1983)

Cerca de um ano após a captura de Han, Skywalker se une à Leia Organa e Lando em uma tentativa de resgatá-lo do gângster Jabba the Hutt. Em seguida, Skywalker retorna a Dagobah para completar seu treinamento Jedi e encontra Yoda já em seu leito de morte. Em suas últimas palavras, Yoda confirma a verdade sobre o pai de Luke e que este deve confrontar Vader novamente para completar seu treinamento. Enquanto os rebeldes lideram um ataque à segunda Estrela da Morte, Luke envolve Vader em um duelo de sabres de luz enquanto o Imperador observa; ambos os Lordes Sith pretendem levar Luke para o Lado Sombrio e torná-lo como seu aprendiz.

Ford originalmente não havia confirmado sua atuação em uma segunda sequência, mas foi convencido a retornar sob a condição de que seu personagem morresse. Kurtz queria um final melancólico e cheio de nuances delineado com Lucas que não apenas visse Han morto, mas também retratasse as forças rebeldes derrotadas, Leia lutando como uma rainha e Luke caminhando sozinho (como os finais de filmes de Spaghetti western) – enquanto Lucas desejava um final mais emblemático. Isso levou à tensão entre os dois, resultando na saída de Kurtz da produção.

Temática

A trilogia Star Wars, ao contrário da ficção científica que apresenta cenários elaborados e futuristas, retrata a galáxia como um ambiente sujo e obscuro no conceito de Lucas de um "universo usado". Isso foi em parte inspirado pelos filmes de drama histórico de Akira Kurosawa, que como a Trilogia original de Star Wars, muitas vezes começam in medias res sem explicar uma narrativa por completo.

A ciência política foi um elemento importante de Star Wars desde a franquia lançada em 1977, com foco nos embates entre os ideais de democracia e ditadura. O design de Darth Vader, inicialmente inspirado na armadura Samurai, também incorporou elementos do Stahlhelm, o capacete militar alemão introduzido durante a Primeira Guerra Mundial. Lucas originalmente concebeu os Sith como um grupo que servia ao Imperador da mesma forma que a Schutzstaffel (SS) servia Adolf Hitler; isso foi condensado em um personagem na forma de Vader. Lucas também traçou paralelos entre Palpatine e ditadores históricos como Júlio César, Napoleão Bonaparte e políticos contemporâneos como o Presidente estadunidense Richard Nixon. O nome das unidades do exército imperial - Stormtroopers - foi claramente inspirado nos Stosstruppen do Império Alemão enquanto seus uniformes são semelhantes aos das forças alemãs durante a Segunda Guerra Mundial. Termos da Segunda Guerra Mundial foram usados para nomes nos filmes como, por exemplo, os planetas Kessel (um termo que se refere a um grupo de forças cercadas) e Hoth (em referência a Hermann Hoth, um general alemão que serviu na Frente Oriental coberta de neve). As tomadas dos comandantes olhando através dos walkers AT-AT em The Empire Strikes Back lembram os interiores dos tanques, e as batalhas espaciais no filme original foram baseadas em combates aéreos de ambas as guerras mundiais.

Impacto e legado

Na cultura popular

A popularidade dos filmes gerou inúmeras referências em obras de cultura popular de séries de TV como The Simpsons, Family Guy, South Park e Robot Chicken e filmes como Clerks, Free Guy e Toy Story 2, e no léxico político, como no apelido dado por Ted Kennedy à Iniciativa Estratégica de Defesa de Ronald Reagan. As realizações artísticas e tecnológicas da trilogia influenciaram outros cineastas, incluindo Ridley Scott, James Cameron, David Fincher, Joss Whedon, Peter Jackson e Christopher Nolan, bem como o diretor da Trilogia sequela J. J. Abrams.

O sucesso crítico e comercial desta trilogia alavancou a carreira da maioria de seus protagonistas, incluindo Mark Hamill, Carrie Fisher, Harrison Ford, James Earl Jones e Billy Dee Williams.

Trilogias seguintes
O sucesso e o grande impacto da Trilogia original de Star Wars levou à produção de mais duas trilogias, ambas financeiramente bem-sucedidas, com cada filme recebendo críticas mistas a positivas individualmente.

A "Trilogia Prequela" consiste nos filmes The Phantom Menace (1999), Attack of the Clones (2002) e Revenge of the Sith (2005), todos dirigidos por George Lucas. As prequelas contam com Baker, Daniels, Oz, Mayhew e McDiarmid reprisando seus papéis da Trilogia original além de Ewan McGregor, Natalie Portman, Hayden Christensen, Liam Neeson e Samuel L. Jackson interpretando novos personagens. Depois de completar sua saga criativa de seis filmes, Lucas afirmou que não haveria mais sequências.

Em 2012, a The Walt Disney Company adquiriu a Lucasfilm e iniciou a produção de uma "Trilogia Sequela" composta pelos filmes The Force Awakens (2015), The Last Jedi (2017) e The Rise of Skywalker (2019). Lucas, no entanto, teve pouco envolvimento direto no processo criativo desses filmes. O novo elenco conta com Daisy Ridley, John Boyega, Oscar Isaac, Adam Driver, Domhnall Gleeson e Andy Serkis e ainda com o elenco original principal reprisando seus papéis.

Ver também
 Trilogia prequela de Star Wars
 Trilogia sequela de Star Wars
 Filmografia de George Lucas

Bibliografia

Séries de filmes
Filmes da Lucasfilm
Filmes de Star Wars
Filmes dirigidos por George Lucas

Trilogia original de Star Wars


Vilim Messner (Požega, 11. travnja 1904. - Zemun, 5. lipnja 1988.), hrvatski atletičar. Natjecao se za Kraljevinu Jugoslaviju.

Natjecao se na Olimpijskim igrama 1928. u bacanju koplja, a nastupio je u prednatjecanju. Na OI 1932. nije nastupio zbog ozljede

Bio je član zagrebačkih Concordije i HAŠK-a te beogradskog BSK-a, Pančevačkog SK-a i Zemunskog atletskog kluba.

Izvori

Hrvatski bacači koplja

Vilim Messner


مؤسسة التنمية الأسرية هي مؤسسة حكومية مستقلة غير ربحية تتبع ديوان ولي العهد في إمارة أبوظبي، تم إنشاؤها بالقانون رقم 11 لسنة 2006 الصادر من صاحب السمو الشيخ خليفة بن زايد آل نهيان بصفته رئيس الدولة.

تهدف المؤسسة إلى رعاية وتنمية الأسرة بوجه عام والمرأة والطفل بوجه خاص، تأكيدا لدور الأسرة في التنشئة الاجتماعية وتحقيق رؤية شاملة في التعامل مع قضايا المرأة والطفل والتنمية المستدامة للأسرة، ضمانا لخلق مجتمع قادر على المنافسة بالعلم والمعرفة مع التطوير المستمر للقدرات والمهارات·

وتهتم المؤسسة على وجه الخصوص بتأصيل القيم الدينية وغرس التقاليد العربية الأصيلة لضمان استمرارية الأسرة وتماسك المجتمع، والعمل على مساعدة المرأة وتعزيز مكانتها لتمكينها من الإسهام الفاعل في حركة التنمية الاقتصادية والاجتماعية، وتبني أساليب مبتكرة لتنفيذ السياسات الرامية إلى رعاية وتنمية وتأهيل المرأة والطفل في اتساق مع السياسة الاجتماعية للدولة، ووضع الاستراتيجيات والخطط وتنفيذ البرامج المتخصصة في تنشئة ووقاية ورعاية الطفل وإعداده الجيد للمستقبل، واعتماد مبدأ العدل والمساواة بين الرجل والمرأة والشراكة في الأسرة، لمسايرة التنمية الشاملة والاهتمام بمحاربة الفقر وإتاحة الفرص أمام المرأة للمشاركة في سوق العمل، لزيادة دخل الأسرة واعتماد مشروعات الرعاية والإنماء الداعمة لمتطلبات الأمومة والطفولة، والدفاع عن حقوق المرأة في كافة المجالات بما يكفل لها حياة أسرية كريمة باعتبارها الخلية الأساسية للمجتمع·

كما تهتم المؤسسة بتوفير الرعاية للمسنين بكافة صورها وأشكالها، والعمل على استقطابهم للعيش في حياة اجتماعية مستقرة·

وتحل المؤسسة محل 'جمعية نهضة المرأة الظبيانية' وفروعها ومكاتبها والأندية التي ضمت إليها، وتؤول إليها جميع الأموال والممتلكات العقارية والمنقولة الخاصة بتلك الجهات، وتنتقل إليها كافة حقوقها والتزاماتها· وينقل إلى المؤسسة موظفو ومستخدمو جمعية نهضة المرأة الظبيانية وفروعها وكذا الجهات والنوادي التي ضمت إليها وذلك دون المساس بامتيازاتهم وحقوقهم·
</ref>

تتمحور أعمالها حول مجالات الأسرة والمرأة والطفل. أورد مجالات نشاط المؤسسة وصلاحياتها في:

 المساهمة في وضع الاستراتيجيات والإشراف على تنفيذها.
 تنفيذ التشريعات الاجتماعية واقتراح ما يلزم لتطويرها لضمان حقوق المرأة والطفل.
 وضع البرامج الخاصة بتحقيق التنمية المستدامة للأسرة والمرأة والطفل.

بذلك انطلقت عملية واسعة لدمج وإعادة هيكلة العمليات في:

 مدارس وحضانات
 مراكز تحفيظ القرآن
 نوادٍ للسيدات
 منتزه عام

والهدف من هذه العملية إيجاد مؤسسة تتسم بالقدرة والتميز والفعالية الريادية في مجال التنمية المستدامة للأسرة, بحيث تتعاون مع الجهات المحلية والاتحادية والجمعيات الأهلية المتخصصة:

 في كل ما من شأنه تنمية ورعاية الأسرة بمفهومها الشامل على نحو يحقق أهداف وغايات النهوض بالأسرة والمرأة والطفل.
 على إيجاد آليات ووسائل تعنى بشؤون الأسرة وتنسيق العمل بهدف تحقيق تكامل نوعي في خدمة الأسرة والمجتمع.
 في تبادل المعلومات والخبرات وتطوير وتنسيق مجالات العمل المشترك.

تنشط المؤسسة عبر شبكة واسعة من الفروع لتحقيق أهدافها بوسائل مختلفة, منها:

 مناقشة قضايا الأسرة والمرأة والطفل عبر المشاركة في المؤتمرات والندوات والاجتماعات المحلية والإقليمية والدولية المعنية.
 إقامة المعارض والمنتديات التي تساهم في تحقيق أهداف المؤسسة.
 اعتماد أفضل الممارسات العملية والعلوم الحديثة لإيجاد مبادرات تهدف لمعالجة الخلل والتشوهات التي تصيب الأسرة والمجتمع.
 الإشراف على حسن تنفيذ المبادرات ومتابعتها لتحقيق الأهداف المنشودة.
 إجراء الإحصائيات والمسوح والبحوث المتعلقة بشؤون الأسرة والمرأة والطفل.
 دراسة وتحليل الظواهر والمشكلات والتحديات التي تواجه الأسرة والمرأة والطفل حاضراً ومستقبلاً.
 نشر الوعي العلمي والديني والبيئي والصحي والاجتماعي إعداد المطبوعات والمنشورات المرئية والمسموعة والمقروءة، بما في ذلك الأشرطة والأفلام التي تتوافق مع أهداف المؤسسة.

مراجع

https://www.alittihad.ae/articleamp/58547/2006/خليفة-يصدر-قانون-إنشاء-مؤسسة-التنمية-الأسرية

وصلات خارجية
الموقع الرسمي لمؤسسة التنمية الأسرية

وكالات حكومية في أبو ظبي

مؤسسة التنمية الأسرية


El día de los Veteranos puede hacer referencia a:

 Día de los veteranos, día de recuerdo a los fallecidos en la Primera Guerra Mundial por países de la Commonwealth;
 Día de los veteranos, día de recuerdo a los fallecidos en la Primera Guerra Mundial por Estados Unidos.

Día de los Veteranos


Calocedrus, the incense cedar (alternatively spelled incense-cedar), is a genus of coniferous trees in the cypress family Cupressaceae first described as a genus in 1873. Three species are native to eastern Asia and one to western North America.

Description
The genus is related to Thuja, and has similar overlapping scale-leaves. Calocedrus differs from Thuja in the scale leaves being in apparent whorls of four (actually opposite decussate pairs like Thuja, but not evenly spaced apart as in Thuja, instead with the successive pairs closely then distantly spaced), and in the cones having just 2–3 pairs of moderately thin, erect scales, rather than 4–6 pairs of very thin scales in Thuja.

Taxonomy
The generic name Calocedrus means "beautiful cedar".

Cladogram showing the evolutionary relationships:

Species

Extant species

Extinct species

Uses

Archery
Incense cedar was one of the favored varieties of wood used to make bows by Native Americans in California. Like juniper, and Pacific yew, the other two coveted bow woods among Pacific Natives, this wood has excellent flexibility and compression strength-weight ratio. When backed with sinew, it produces extremely flexible, fast, hard-hitting bows, which are rivaled only by horn-sinew composite bows for their ability to store and release elastic energy. The archer Saxton Pope observed that Ishi used this wood to produce short bows.

Lumber
The wood of Calocedrus is soft, moderately decay-resistant, and with a strong spicy-resinous fragrance. That of C. decurrens is the primary material for wooden pencils, because it is soft and tends to sharpen easily without forming splinters. The two Asian species were (at least in the past) in very high demand for coffin manufacture in China, due to the scent of the wood and its decay resistance. It is likely that past over-exploitation is responsible for their current rarity.

Incense cedar was the preferred hearth board of the Native Peoples of Northern California for lighting fires by friction.

Cultivation
Calocedrus decurrens, the California incense cedar, is a popular ornamental tree, grown particularly in locations with cool summer climates like Britain, Washington and British Columbia. Its very narrow columnar crown in landscape settings, an unexplained consequence of the climatic conditions in these areas, is not shown by trees in their native 'wild' habitat. The California incense cedar is also valued for its drought tolerance. The Asian species are rarely cultivated.

References

External links
 Arboretum de Villardebelle - cone photos

Trees of the Western United States
Trees of China
Trees of the Northwestern United States
Trees of the Southwestern United States
Flora of the Sierra Nevada (United States)
Garden plants of North America
Drought-tolerant plants
Conifer genera

Calocedrus


Hassan Djamous (, falecido em abril de 1989) foi um comandante-em-chefe das forças armadas do Chade e primo do presidente chadiano Idriss Déby.

Ele liderou as forças chadianas durante o conflito chadiano-líbio, como a vitória na Batalha de Maaten al-Sarra. De acordo com o analista militar Kenneth M. Pollack, Djamous era um comandante competente cujo domínio da guerra de manobra lhe rendeu comparações com o general alemão da Segunda Guerra Mundial Erwin Rommel.

Djamous foi morto por ordem do então presidente Hissène Habré, que suspeitava que ele estivesse tramando um golpe de Estado junto com seu primo Déby e Mahamat Itno, ministro do Interior; Déby foi o único dos três que sobreviveu.

Ligações externas
 Tchad : Hissène Habré et le fantôme de Hassan Djamous - Jeune Afrique (25 de abril de 2014)

Militares do Chade
Mortes por execução

Hassan Djamous


Gaddesden Place, près de Hemel Hempstead dans le Hertfordshire, en Angleterre, est un monument classé, conçu par l'architecte James Wyatt et construit entre 1768 et 1773, et est la maison de la famille Halsey.

La maison est située dans une position élevée surplombant la vallée de Gade et on dit qu'elle bénéficie de l'une des plus belles vues des Home Counties.

Histoire
Les Halsey s'installent à Great Gaddesden en 1458 et deviennent plus tard locataires du presbytère de Gaddesden jusqu'au 12 mars 1545. Lorsque le roi Henri VIII dissous les monastères pendant la Réforme, il accorde le domaine du prieuré de King's Langley à William Hawes (ou Halsey, également Chambers) .

La résidence de la famille Halsey se trouve au Golden Parsonage, un manoir du  situé à Gaddesden Row. Thomas Halsey (1731 - 1788), le député construit un nouveau manoir, Gaddesden Place, selon la conception de Wyatt  environ un mile au sud-ouest du Golden Parsonage. En 1774, la famille déménage à Gaddesden Place et le Golden Parsonage est partiellement démoli. En 1788, Thomas Halsey meurt, laissant le domaine à sa seule fille survivante, Sarah. Elle épouse Joseph Thompson Whately, et il adopte le nom et les armoiries de Halsey .

Gaddesden Place est détruit par un incendie le  février 1905 et est ensuite reconstruit en 1908 par Cole A. Adams. Les arcades du quadrant et les pavillons nord et sud sont démolis en 1955 et 1963 à cause de la pourriture sèche .

Le bâtiment est acheté en 1984 par l'entrepreneur en technologie Charles Moir, fondateur de la société de logiciels Computer Concepts, maintenant connue sous le nom de Xara. Depuis lors, Gaddesden Place est le siège de Xara Group Ltd. En 2007, Xara est rachetée par la société allemande de logiciels Magix .

Architecture

Gaddesden Place est un bâtiment classé Grade II* et est un exemple remarquable de l'architecture palladienne. On dit que c'est la première œuvre de Wyatt et représente sa conformité au début de sa carrière active à la tradition palladienne anglaise.

Il dispose d'une entrée entourée d'une Porte cochère du . Du côté sud, dominant la vallée, se trouve un grand portique central de cinq travées (reconstruit en 1905) soutenu par des colonnes ioniques. Une véranda semi-circulaire distinctive de plain-pied, ajoutée en 1891, est reliée à une aile extérieure dotée de fenêtres vénitiennes .

À l'entrée des motifs sur Lane Red Lion il y a une loge de 1870 à colombages de briques et de Pierre de Bath, Lodge Gatehouse, qui est classé Grade II .

Les jardins paysagers, qui comportent une paire de cèdres de l'Atlas, sont aménagés par Edward Kemp en 1872 .

Dans la culture populaire
Gaddesden Place et ses terrains sont fréquemment utilisés comme lieux de tournage . La maison est utilisée comme emplacement pour la Villa Diodati dans le film d'horreur de Ken Russell Gothic en 1986, dans lequel Lord Byron (Gabriel Byrne) est avec Mary Shelley (Natasha Richardson) et Percy Bysshe Shelley (Julian Sands).

Il est également apparu dans la série télévisée Inspecteur Lewis ; dans " The Once and Future Ex " épisode de Jeeves et Wooster (1993), en tant que résidence new-yorkaise de Lord Worplesdon; et dans l' épisode de Foyle's War, "Une leçon de meurtre" .

D'autres productions sont tournées à Gaddesden Place : Fanny de Gaslight (1944), A Kiss Before Dying (1991), Little Britain (2000-07), l'épisode de ChuckleVision "The Mystery of Little Under Standing", The Legend of Tarzan ( 2016), La guerre actuelle (2018), Slaughterhouse Rulez (2018) et Holby City (s21e01 2019) .

Références

Liens externes

Monument classé de Grade II* dans le Herefordshire

Gaddesden Place


Yeşilce, Kırklareli ilinin Demirköy ilçesine bağlı bir köydür.

Tarihçe
Köyün eski adı 1877 yılı kayıtlarında Yunanca kökenli Megalongos, 1928 yılı kayıtlarında ise Bulgarca kökenli  Megalovo olarak geçmektedir.

Coğrafya
Köy, Kırklareli il merkezine 89 km, Demirköy ilçe merkezine 15 km uzaklıktadır.

Nüfus

Kaynakça

Dış bağlantılar

Demirköy belde ve köyleri

Yeşilce, Demirköy


Brogden Township ist der Name folgender Townships in den Vereinigten Staaten:

 Brogden Township (North Carolina)
 Brogden Township (Oklahoma)

Brogden Township


Yann Coatanlem, né le 16 juin 1969 à Reims, est un économiste et un dirigeant d'entreprise français. Il est le président du think tank franco-américain Club Praxis, où il a contribué à l'ouverture des données publiques dans le domaine social et fiscal.

Responsable d'un département de recherche à la banque d'investissement Salomon Brothers devenue Citigroup, il est aujourd'hui Directeur général de DataCore Innovations, une start-up de FinTech spécialisée dans les produits financiers « antifragiles » et ESG.

Membre du Conseil d'administration de Paris School of Economics, il a joué un rôle dans l'évolution des programmes de Sciences économiques et sociales au lycée.

En 2023, il a obtenu le 36ème Prix Turgot avec Antonio de Lecea pour leur livre Le Capitalisme contre les Inégalités (PUF), qui a également reçu le Prix Louis Marin de l'Académie des Sciences Morales et Politiques. En 2018, il a reçu le Prix spécial de l'Académie des sciences morales et politiques pour son livre Le Gouvernement des citoyens (PUF) et l'ensemble des travaux du Club Praxis. La même année, il a été récompensé de la Médaille d'Or de la Renaissance Française. L'Institut de France a aussi récompensé Le Capitalisme contre les inégalités (PUF) du Prix Louis Marin en 2022.

Biographie
Coatanlem est diplômé de l'École nationale supérieure d'informatique et de mathématiques appliquées de Grenoble (1992). Il a obtenu un mastère en finance internationale à l'École des hautes études commerciales (HEC) en 1994. Il commence sa carrière dans le département d'arbitrage de Salomon Brothers où il travaille sur des modèles stochastiques de taux d'intérêt utilisés dans l'évaluation et la gestion de risque des produits dérivés. Il prend la direction de plusieurs groupes de recherche de la banque, devenue Citigroup, avant d'être nommé Managing Director en 2005. Son expertise est reconnue en risque de contrepartie en risque systémique, en gestion du risque de modèle. Il assure la coordination avec les régulateurs (Réserve fédérale et OCC) dans les « stress tests » des activités de marché (CCAR) et les appels de marge.

En 2007, il crée sous l'impulsion d'Henri de Castries, un think-tank franco-américain indépendant, le Club Praxis. Celui-ci se distingue par son insistance sur l'utilisation des mega-données publiques pour l'amélioration des politiques publiques. Les publications du Club Praxis sont discutées avec les pouvoirs publics.

En 2015, le Club Praxis s'est allié avec l'Institut des Politiques Publiques dirigé par Antoine Bozio pour élaborer un outil de micro-simulation de l'ensemble du système social et fiscal français. Il a permis pour la première fois  de mesurer l'impact de l'introduction d'un revenu universel et d'étudier les gagnants et les perdants de cette mesure sur un très large échantillon de ménages. Ce projet a été financé en partie par la Fondation AXA pour la recherche et présenté au sommet de l'Open Government Partnership à Paris en 2016.

Le Club Praxis a aussi travaillé sur la régulation des marchés financiers en partenariat avec le Labex Refi, la stabilité financière et les finances publiques avec les Entretiens de Royaumont. Il est consulté par la presse sur les problèmes économiques en France, en Europe ou aux États-Unis.

Yann Coatanlem a écrit de nombreux articles sur les questions de gouvernance en Europe a La construction européenne est au cœur des préoccupations du Club Praxis.

Les sujets technologiques comme la santé numérique (en collaboration avec la French Healthcare Association) et la question des « deepfakes » ont aussi été abordés par le Club Praxis.

En 2016, l'Académie des sciences morales et politiques a chargé plusieurs économistes, dont Olivier Blanchard, Thomas Philippon, Bernard Salanié, Kevin H. O'Rourke et Coatanlem de publier un rapport sur l'état de l'enseignement des Sciences économiques et sociales dans le secondaire en France. Coatanlem a fait en janvier et février 2017 deux présentations à l'Académie. Elles ont été largement relayées par la presse nationale. En couvrant ces présentations, Le journal Le Monde a mis en avant les divergences entre les écoles de pensée, titrant : « Sciences éco et patrons : la guerre est (re)déclarée ».

Le Figaro note que "Yann Coatanlem, président du Club Praxis, est le plus remonté après son analyse des manuels de l'éditeur Belin: « de nombreux courants de pensée sont présentés dans une égalité scrupuleuse, mais qui laisse perplexe le futur citoyen et contribue à une impression générale de pessimisme particulièrement dangereuse, alors qu'il existe un socle théorique de base qu'aucun économiste ne songerait à remettre en cause». Le constat est repris par Le Point, Le Nouvelobs, La Croix et L'Opinion. La presse note aussi l'accent mis par Coatanlem sur l'importance  d'une meilleure compréhension du monde de l'entreprise par les élèves. Il est rejoint par Jean Peyrelevade sur le besoin d'une meilleure coordination des programmes de maths et d'économie. Les Echos note que lorsque Coatanlem s'étonne « du manque d'introduction à des outils probabilistes (variables gaussiennes, simulations de Monte-Carlo) et statistiques de base, tels que les régressions linéaires, et en général l'estimation de paramètres de modèles simples », un enseignant grince : « de quoi faire fuir mes élèves en courant ».

Certains médias ont critiqué la proposition de Coatanlem de remplacer des catégorisations selon lui trop grossières, comme celle de « classe sociale », par une analyse plus fine des inégalités, ou encore de sa proposition de reléguer Marx aux programmes d'histoire. L'Humanité ironise sur le fait que l'on puisse considérer le « prix du risque » comme un moyen de balayer « les points de vue marxistes assimilant les plus-values à l'extorsion des travailleurs ».

En 2020, Coatanlem devient Directeur général de DataCore Innovations, une FinTech spécialisée dans les produits financiers « antifragiles » et du risque systémique, au sens de Nassim Taleb dans Black Swan.

Il est administrateur de Paris School of Economics depuis 2020, du think tank Droit & Croissance depuis 2016, président de l'American Foundation for Paris School of Economics depuis 2018 et a siégé au conseil d'administration de la European-American Chamber of Commerce de 2012 à 2022. Il est aussi officier de réserve. Conseiller du Commerce extérieur depuis 2015, il est actif  dans l'aide aux startups françaises. Il a été membre du jury du International Blockchain Innovation Challenge à Columbia University en 2019.

Yann Coatanlem est aussi membre du Conseil d'administration de GlassView, une société AdTech saluée par Deloitte pour sa 3ème place au classement des entreprises à forte croissance dans le secteur du média digital aux États-Unis, et sa 97ème place toutes industries confondues.

Travaux & Publications
 Le Capitalisme contre les inégalités - Conjuguer équité et efficacité dans un monde instable (avec Antonio de Lecea), PUF, 2022.
 Le Gouvernement des Citoyens, PUF, 2017.

 Chapitre Higher Quality Securitization in Financial Regulation in the EU: From Resilience to Growth, sous la direction de Raphaël Douady, Clément Goulet et Pierre-Charles Pradier, 2017
 Chapitre Proposals on the Financial Crisis (p. 283-291) in Building an International Monetary and Financial System for the 21st Century: Agenda for Reform, Reinventing Bretton Woods Committee, 2009

Les articles et tribunes de Yann Coatanlem ont été publiées par Le Monde, Les Echos, Le Figaro, La Tribune, L'Opinion, Ouest-France, Commentaire, Telos, Project Syndicate, Paris Innovation Review, Impakter, La Revue parlementaire, La Lettre de la Fondation Robert Schuman.

Prix et honneurs

 2023: Prix Turgot pour Le Capitalisme contre les Inégalités.
 2022: Prix Louis Marin de l'Académie des sciences morales et politiques pour Le Capitalisme contre les inégalités.
 2018: Prix spécial de l'Académie des sciences morales et politiques pour son livre Le Gouvernement des citoyens et l'ensemble des travaux du Club Praxis.
 2018: Médaille d'or de la Renaissance française.
 2017: Chevalier de l'ordre national du Mérite.

Activités caritatives et engagement politique
En avril 2020 et avec le soutien de l'Ambassade de France aux États-Unis et du Consulat général de France à New York, Yann Coatanlem a lancé une association d'aide aux personnes âgées fragilisées par la crise de Covid. L'association d'environ 80 volontaires a contacté et aidé plus de 500 personnes âgées.

Il a organisé une levée de fonds à son domicile new-yorkais pour la future vice-présidente des États-Unis, Kamala Harris, quand elle était candidate à la primaire du parti démocrate. Il a aussi été Délégué adjoint pour la Côte Est des États-Unis de l'Union pour un mouvement populaire (UMP) de 2009 à 2013. Il a été le directeur de campagne de Louis Giscard d'Estaing, candidat au siège de député de la première circonscription des Français de l'étranger (Amérique du Nord), lors d'une élection législative partielle de 2013.

Chairman de la Maison Française de l'Université de New York jusqu'à la fin de son mandat en décembre 2022, il a organisé une conférence du Président François Hollande devant les étudiants. Il siège également au conseil d'administration de la French Heritage Society depuis 2015.

Vie privée
Yann Coatanlem est marié à James Brooks et père d'un enfant. Il vit à New York.

Liens externes

Notes et références

Économiste français du XXIe siècle
Personnalité de la finance
Naissance en juin 1969
Naissance à Reims
Homme d'affaires français
Écrivain français du XXIe siècle
Chevalier de l'ordre national du Mérite

Yann Coatanlem


ستيفانو بيانكا ، مهندس معماري ومؤرخ سويسري، ويحمل درجة الماجستير والدكتوراه من ETH في زيورخ ، أمضى معظم حياته المهنية في العالم الإسلامي. اعتبارا من عام 1976، أدار عدد من كبار التخطيط والتصميم الحضري ومشاريع المحافظات في مدن مثل فاس وحلب وبغداد والرياض. منذ عام 1992 كان مديرا للبرامج دعم المدن التاريخية في مؤسسة أغا خان للثقافة في جنيف، والمسئول الحالي عن حفظ مشاريع التنمية في القاهرة وزنجبار وكابول وحلب وموستار، والمناطق الشمالية من باكستان.

من أعماله
ستيفانو بيانكا نشر, على نطاق واسع في مجالات العمارة الإسلامية، مقالت عن المدن والحدائق والفنون. آخر كتبة: HoFaus und Paradiesipten (ميونيخ 1991 و 2001)، والشكل الحضري في العالم العربي (لندن ونيويورك ، 2000).

 النموذج الحضري في العالم العربي (ستيفانو بيانكا) (Urban Form in the Arab World: Past and Present)

مصادر

أشخاص على قيد الحياة
عمارة إسلامية
مخططون حضريون سويسريون
معماريون سويسريون
مؤرخون سويسريون في القرن 21
هندسة المدن

ستيفانو بيانكا


Santa Cruz is a civil parish contained in the municipality of Almodôvar, Portugal. The population in 2011 was 651, in an area of 123.38 km2.

References

Freguesias of Almodôvar

Santa Cruz (Almodôvar)