පොදු නීතියේ ප්‍රධාන මුල ධර්ම

පොදු නීතියේ විනිශ්චය
පොදු නීතියේ අධිකරන බලය පිළිබ්‍රදව කරන ලද පර්යේෂන හා විශ්ලේෂනාත්මක අධ්‍යයනයන් හි විවිධ අදියරයන් තුලදී  එක්තරා අවස්ථාවක දී නීතිය යනු කුමක්දැයි තෝරා බේරා ගැනීම අත්‍යාවශයය වේ. පළමුවෙන්ම සිද්ධිමය කරැණු ඉතාමත් හොදින් විමර්ශනය කළ යුතුවෙ. ඉන් පසුව ඊට අදාල ව්‍යවස්ථාවන් හා නීතිය අදාල කරගත යුතුවේ. ඉන්පසුව නෛතික මුලධර්ම හා විවිධ අධිකරණ විසින් වැදගත් යැයි සලකනු ලැබූ, වර්තමාන නඩුවේ දී ඉදිරිපත් කරනු ලැබූ කරැණු  අනාගත අධිකරණ කටයුතු සදහා ඒවායේ බලපෑම කෙසේ ද යන්න පිලිබදව පරිස්සමෙන් කටයුතු කළ යුතුයි. ඉහල අධිකරණ තීන්දු හා ව්‍යවස්ථාදායගේ  තීන්දු පහල අධිකරණ වල මේ සියල්ල එක්ව ගෙන පිළිගත හැකි හේතූන්ද සමගින් නීතිය යනු කුමක් දැයි නිගමනයකට එළඹ එම නීතිය අදාල නඩුවේ කරැණු වලට අදාල කරගනු ලැබේ.

පොදු නීතිය ව්‍යවස්ථාපිත නීතියට වඩා දම්‍ය වූ නීතියයි. පොදු නීති සම්ප්‍රදායේ යටතේ අධිකරණ පෙර තීන්දුවලින් බැදී සිටිම අනිවාර්ය නොවන නමුත් ව්‍යවස්ථාදායකයේ මැදහත් වීමකින් තොරව (පිළිගත හැකි හේතූන් ද සහිතව ) නීතිය නැවත අර්ථ නිරැපනය කිරිම හා ප්‍රතිශෝධනයක් සිදු කල  හැක. ඒ මගින් අධිකරණයට නව දේශපාලන, නෛතික හා සමාජ දර්ශනයක් හා සම්බන්ධ නව ප්‍රවණතා වලට දායක විය හැක. දෙවනුව පොදු නීතිය ක්‍රමානුකූලව විකාශනය වෙමින් පවතින අතර දශකයක් තුලදී සැලකිය යුතු වෙනසකට භාජනය වන මුත් ඒ තුළින් නීතියට ඉන්වන හානි දායක බලපෑම අවම වේ.

ව්‍යවස්ථාදායක ක්‍රියාවලිය ආරම්භ කිරිම ඉතාමත් අපහසු වේ. එය නොරිස්සිය හැකි තත්ත්වයන් උදාවන තුරැ ක්‍රියාත්මක නොවී පවතී. නමුත් ව්‍යවස්ථාදායකය මගින් නීතියේ සිදුකරන සංශෝධනය නිසා සමහර විටකදී නීතිය සම්පූර්ණයෙන් ම වෙනසකට භාජනය විය හැක. මීට හොදම උදාහරණය වන්නේ නොසලකිලිමත් භාවය ස්‍රදහා වූ වගකීම සම්බන්ධයෙන් පොදු නීතිය අනුගමනය කරන්නා වූ ක්‍රමානුකූලව කාලයත් සම වෙනස්වූ රීතින් ය. 19 වන සියවසේ දී වැඩි වශයෙන් ම අනුගමනය කරනු ලැබූ රීතිය වුයේ පැමිණිලිකරැ‍ට වගඋත්තරකරැගේ පනාසැලකිමත්කම හේතුවෙන් වන්දියක් ලබාගැනිමට නම් දෙදෙනා ම ගිවිසුමේ පෙර රහස දැන සිටීම අනිවාර්යය වේ. මේ අතර ආසන්නතම ගැනුම ්කරැට පමණක් කිසියම් නිෂ්පාදනයක දෝෂයක් නිසා වන්දි ලබා ගත හැකි අතර එම නිෂ්පාදනයේ සමහර කොටස් නිෂ්පාදකයාගෙන් පරිබාහිරව නිෂ්පාදන ය කර ඇත්නම් වන්ද ලබා ගැනීමට අවකාශ නැත.

Winterbottom Vs Wright නඩුවේ දී තුවාල ලද පුද්ගලයාට එම සිද්ධියට බාහිරව සම්බන්ධ වූ (නොවැදගත්) ඕනෑම පුද්ගලයෙකුට විරැද්ධව නඩු පැවරිය හැකි නම් ඉන් අයුක්තිසහගත හා සාහසික ප්‍රතිවිපාක ඇතිවිය හැකි බව අධිකරණය පෙන්වා දුනි. තවද  මෙහිදී නොසැලකිලිමත් භාවය හා ඉන් සිදුවූ හානි යෙනි. (තුවාලයක්) වගකීම ඊට සම්බන්ධ පාර්ශවයේ ආසන්නතම පුද්ගලයාට  පමණක් පැවරීම සදහා සම්බන්ධතාවක් ගොඩනැගීමට අධිකරණයට නොහැකි. Thomas Vs Winchester  නඩුව මීට ව්‍යතිරේකයක් සපයයි. එහි දි අධිකරණ තීන්දුව වුයේ වස බෝතලයක් ශරීරයට හානිදායක නොවන ශාකශාර පානයක් ලෙසට වැරදියට ලේබල් කිරිම නියෝජිතයන් හරහා අලෙවි කිරිම මිනිස් ජිවත ඉතා ආසන්න භයානක අවස්ථාවකට පත් කරයි යන්නයි. Slater Vs Ray.Mfg.Co නඩුවේ දී කෝපි නිෂ්පාදන යන්ත්‍රය (කෝපි පුනාව Coffee urn)  පිපිරී යාම නිසා අනතුරට පත් වූ පුද්ගලයා සම්බන්ධයෙන් එහි නිෂ්පාදකයා  වගකීව යුතු බව තීන්දු කරන ලදි. Cardillac Moter car Co.Vs Johnson  නඩුවේ දී දෝෂ සහිත රෝදය නිසා ඇති වූ අනතුරට කාරයේ අයිතිකරැට වන්දි ලබා ත නොහැකි වුයේ එම රෝදය සාදා තිබූ අමුද්‍රව්‍ය නුසුදුසු තත්ත්වයේ ඒවා වුවත් ගිවිසුම ැවතියේ වාහන වෙළෙන්දා හා අයිතිකරැ අතර මිස වාහනයේ නිෂ්පාදකයා සමග‍නොවීමයි.
පොදු නීතිය, ආණ්ඩුක්‍රම වයාවස්ථාව හා නීතිය අතර සබදතාව

පොදු නීති සම්ප්‍රදායේ දී නීති පද්ධතියේ ඇති වැදගත් සෑම නීති ක්ෂේත්‍රයක් ගැනම මනා අවබෝධයක් තිබි ම අනිවාර්ය කරැණකි. එංගලන්තය, වෙල්සය, හා ඇ.එක්.  ජනපදයේ බොහෝමයක් ජනපදවල ගිවිසුම් නීතිය, සිවිල් නීතිය, දේපල නීතිය. ආදී නීතින්ට අදාල මුලික ප්‍රතිපාදන පණත් වල අන්තර් ගත කොට නොමැති අතර පොදු නීතිය එඒසදහා උපයෝගී කර ගනී.  නීතියේ සෑම ක්ෂේත්‍රයක දීම  (භාණ්ඩ විකිණිමේ ගිවිසුම් පණත හා අපරාධ නීතිය වැනි නීති ව්‍යවස්ථාදායකය විසින් නිර්මාණය කලත්) වෙනත් ලිඛිත නීති වලත් ඒවා‍යේ මුලධර්මය පිළිබ්‍රදව අන්තර්ගත වන්නේ අල්ප වශයෙනි. එම නීති වල සීමාවන් හා අර්ථ දැක්වීම් අන්තර්ගත වන්නේ  පොදු නීතියේ ය. කිසියම් සිද්ධිමය කරැණු ගොනුවක් සදහා බලපාන නීතිය කුමක්දැයි නිශ්චිතවම දැන ගැනීමට ඊට අදාල පූර්ව  නඩු තීන්දු හා  ඒ සදහා හේතුවූ කාරනා  පිළිබ්‍රද අවබෝධ කරගත යුතු වේ.  එක්සත් ජනපද ව්‍යවස්ථාවේ. පළමු සංශෝධනයේ දී  ආගමක් පිහිටු වීම හෝ එලෙස  පිහිටවූ ආගමක් නිදහසේ ඇදහීම තහනම් කරන නීති රීති සම්පාදනය නොකරයි යනුවෙන්  සදහන් වේ. නමුත්   වන වගන්තියේ අන්තර්ගත මෙම ප්‍රතිපාදනයේ නෛතික සීමාවන් නීර්ණය කිරිම සදහාත් එම වගන්තියේ එම යෙදු‍මත් අර්ථකථනය සදහාත් පොදු නීතිය උපයෝගී කරගනී පොදු නීති සම්ප්‍රදායේ  ව්‍යවස්ථාදායකට ක්‍රියාකරන්නේ එමගින් සම්මත කරනු ලබන නීතිය අර්ථ නිරැපනය වන්නේ පුර්වයෙන් පැවති පොදු නීතිය නඩු තීන්දු නීතිය හා සිරිත් විරිත් වල  පසුතලයට විරැද්ධව යන කල්පිතය මතය. එම නිසා බොහෝමයක් කරැණු එම ව්‍යවස්ථාවලින් කියවෙන්නේ නැත.  උදාහරණයක් හැටියට එක්සත් ජනපදයේ අපරාධ නීති බොහොමයක් සංග්‍රහ ගත කොට ඇත්තේ පෙර පැවති පොදු නීති අනුසාරයෙනි.  එම නිසා වර්තමාන ව්‍යවස්ථාවන් (නීතිය) වල බොහොමයක් අර්ථ දැක්වීම් දක්වා නොමැත. ඒ හේතුවෙන් ඇමරිකානු නීති විද්‍යාලවල අපරාධයක් අර්ථ දැක්වීම් උගන්වනු ලබන්නේ 1789 දී එංගලන්තයේ ඒවා අර්ථ දැක්වූ ආකාරයට ය. එම නිසා වර්තමාන අපරාධ නීතිවල අන්තර්ගත යෙදුම් වල වාචික  අර්ථ නිරැපනය හා අවබෝධකරගැනීම සදහා මෙම සියවස් ගණනක් පැරණි පොදු නීතිය උපයෝගී කරගනි.

රාජ්‍ය හා න්සන්ධීය වශයෙන් අතීතයට බලපාන අයුරින් අපරාධ නීති සම්පාදනය ඇමරිකානු ව්‍යවස්ථාව යටතේ තහනම් වන අතර නව නීතිය පද්ධතිය යටතේ ඇමරිකාව තුල පොදු  නීති අපරාධ පවතී ද නැද්ද යන්න පිළිබදව ප්‍රශ්නයක් පැන නැඟුනි. ඊට නිශ්චිත පිළිතුරක් United states Vs Hudson & Good win නඩුවේදී ලැබුනි. එහි දී  තීන්දුව වුයේ සන්ධිය රාජන්‍ේ මට්ටමින්  පොදු නීති අපරාධ තහනම් වන අතර එම නීති ව්‍යවස්ථාවල එම අපරාධයේ අර්ථදැක්වීම හා ඒ සදහා  වන දඩුවම්  ද අනිවාර්යෙන් පැහැදිගිව දැක්විය යුතු‍වේ.

පොදු නීතියේ සංග්‍රහගත කල ව්‍යවස්ථාවන් හා ශුද්ධ  ව්‍යවස්ථාපිත නීතිය හා සංසන්දනය කරන  විට එම ව්‍යවස්ථාවන් මගින් පොදු නීතියටත්  එහාය නව නඩුනිමිති නිර්මාණය කරනු ලබයි. සිවිල් වැරදි ගනයට වැටෙන වැරදි සහගත මරණය (wronghul death) මරණයට ක්වූ පුද්ගලයාගේ බිරිද ස්වාමියා හෝ දරැවන් හට  වන්දි ඉල්ලා නඩු පැවරීමට අවස්ථාව සලසා ඇත. නමුත් එංගලන්තයේ (ඉංග්‍රීසි නීතියේ) මෙම තත්ත්වය දක්නට නැත. එවැනි ව්‍යවස්ථාවන් පවතින විටදී ඒ සදහා ලබාදෙන සහනය නීතියෙන් දක්වා අති පිළියමට පමණක් සීමා විය යුතුය. සාමාන්‍යයෙන් අධිකරණ නීති අර්ථ නිරෑපනයේ දී නඩු නිමිති නිර්මාණය නොවන ආකාරයට තරම් පුලුල්ට නීතිය අර්ථ කථනය නොකරය. එසේ වීමට හේතුව වන්නේ නීති සම්පාදනයේ ඉහළින්ම සිටින්නේ ව්‍යවස්ථාදායකය නිසාය.

අන්‍යයකු‍ගේ නොසැලකිලිමත් කමින් ශාරෘරක තුවාල ලත් කිසියම් පුද්ගලයකු ඒ සදහා වෛද්‍ය වියදම්. වේදනාව, තම ආදායම් මාර්ගය හෝ ආදායම් ඉපයීමේ හැකියාට නොමැති වී‍යාම හෝ මානසික පීඩාව ජීවන තත්වය නැතිවී යාම, විරෑපි විම යන කරැනු මුල් කරගෙන නඩුවක් පැවරැවේ යයි සිතමු. මේ ආකාරයේ හානි ව්‍යවස්ථා තුලට අන්තර්ගත කිරිම අවශ්‍ය ව්නනේ ඒවා දැනටමත් සාම්ප්‍රදායික පොදු නිතියේ අන්තර්ගතවන නිසාය.

සිවිල් හා පොදු නීති සම්ප්‍රදායන් වන නීති ලේඛකයන් හා උගතුන්ගේ මත වලට ඇති ඉඩක‍ට  සන්සන්දනාත්මක ලෙස  නීති ලේඛකයින්ගේ මත පොදු නීථියේ බොහෝ  ක්ෂේත්‍රයන් හි අධිකරණ තින්දු සම්පාදනය හා අදාල නඩුව පිළිබද  විස්තර කරන මුලධර්මයන් සම්ාදනය කරයි කෙසේ නමුත් පොදු නීතියේ අධිකරණ මෙම මත නීතිය ලෙස නොසලකන අතර විනිසුරැවන් හා නීතීඥයින් අදාල නඩුව සදහා ආධාරයක් කර ගනී.

නමුත් සිවිල් නීති  සම්ප්‍රදායේ නව ලේඛකයන්ගේ හා උගතුන්ගේ මත වලට  වැඩි භාරයන් ලබාදේ. පොදු නීති සම්ප්‍රදායේ දී උගතුන්ගේ මත ඉතාම කලාතුරකින් නීතිය යනු කුමක්ද යන්න විග්‍රහ කිරිමට පමණක් ආධාර කර ගනි. කෙසේ නමුත් උගතුන්ගේ මත කරැණුමය සංසිද්ධින් නිවැරදිව හදුනා‍ගැනීමට, මුලධර්ම ඉතිහාසය හා නීතියේ පරිණාමය වැනි ක්ෂේත්‍ර වල දී පමණක් උගතුන්ගේ අදහස මත රදා පවතී මෙහි දී අධිකරණය නිගමන වලට එළඹෙන්නේ අදාල නීතිය හා පොදු නීතිය මනා ලෙස විශ්ලේෂණයකින් පසුවය.
පොදු නීතියේ වානිජ්‍ය ආර්ථක වල පදනම ලෙස

එක්සත් ජනපදයේ හා එක්සත් රාජ්‍යයේ වාණිජ්‍ය නීතිය පොදු නීති සම්ප්‍රදායේ පදනම වන අධිකරණ තීන්දුමත රදා පැවතීම එම රටවල වෙළද  ආර්ථිකය ශක්තිමත් වීමට කැපී පෙනෙන  දායකත්වයක් සපයා ඇත.  එබැවින් වෙළද ගිවිසුම් පාර්ශවකරැවන්ට තම ගිවිසුම්වල  යෝජිත කොන්දේසි නීතියට අනුකුලද නැද්ද යන වග  කල්තියාම දැනගැනීමට හැකි වේ. එම නිසා සෑම ගැටලුවක් සදහාම පොදු නීතිය මගින් නිවරදි මග පෙන්වීමක් ලබා දේ. ඒ හේතුවෙන් නීතිමය සීමාවන් කුල සිට  කටයුතු කිරිම පාර්ශවකරැවන් ට අවස්තාව සැලසේ එම රටවල වෙළද ගිවිසුම් ආර්ථික සඵලතාවයන් ඉතා ඉහළ මට්ටමක පවතින්නේ ඒවායින් ලැබෙන ලාභය ද ඉතා අධික වන්නේ ද තමන්ගේ ව්‍යාපාර කටයුතු නිශ්චිත වශයෙන් ම නීති විරෝධි ඒවා බව පාර්ශව කරැවන් විසින්  කල්තියාම දැන සිටීමයි. පුවත්පත් බදුවෙන්නන්ගෙන් යැපෙන ආගමික ආයතන, දේශපාන පක්ෂ වලට තමන්ගේ ප්‍රකාශන නිදහස වැනි අයිතිවාසිකම් පිළිබදව ඒවායේ සීමාවන් මොනවාද පිලිබද පැහැදිලි මග පෙන්වීමක්  පොදු නීතිය තුලින්  ලැබේ. නමුත් පොදු නීතිය  නොමැති රටවල නම් මොනයම් ගැටලුවක් පැන නැග්ග විට ඒවා සම්බන්ධයෙන් නැවත නැවත තීන්දු තීරණ ගත යුතුවන අතර ඒම තීන්දු වල ස්ථාවරත්වය හා ඒවායේ පුරෝකථන හැකියාව පිළිබද බරපතල ගැටලු පැන නගී.
මේ හේතුව නිසා New York ප්‍රාන්තයේ  වෙළද ගිවිසුම් නීතිය මුලු එක්සත් ජනපදය පුරාම භාවිතාවන අතර ඉංග්‍රීසි  නීතිය නිව්යෝර්ක් නීතියලොව පුරාම භාවිතා වේ.

පොදු නීතියේ ප්‍රධාන මුල ධර්ම


La Autopista 1, y abreviada AK 1 (en inglés: Alaska Route 1 1), es una carretera estatal estadounidense ubicada en el estado de Alaska. La carretera inicia en el Oeste desde la Lake Street en Homer hacia el Este en la  en Tok. La carretera tiene una longitud de 878,5 km (545.92 mi).

Mantenimiento
Al igual que las autopistas interestatales, y las rutas federales y el resto de carreteras estatales, la Autopista 1 es administrada y mantenida por el Departamento de Transporte y Servicios Públicos de Alaska por sus siglas en inglés DOT&PF.

Cruces
La Autopista 1 es atravesada principalmente por la Kenai Spur Hwy en SoldotnaDowntown Anchorage cerca de Wasilla en Glennallen.

Véase también

Referencias

Enlaces externos

 Página oficial de DOT&PF

 Lista de Autopistas por estado
 Lista de sitios web de carreteras para cada estado

Carreteras estatales de Alaska
Borough de Península de Kenai
Borough de Matanuska–Susitna
Área censal de Southeast Fairbanks
Área censal de Valdez-Cordova

Ruta de Alaska 1


El brillante pechigamuza, diamante pechigamuza, colibrí de vientre ocre, heliodoxa leonado, brillante pechianteado o brillante de pecho anteado (Heliodoxa rubinoides), es una especie de ave de la familia Trochilidae, que se encuentra en Bolivia, Colombia, Ecuador y Perú.

Hábitat
Vive en el bosque húmedo de montaña y el bosque de niebla, en elevaciones de más de 1.000 m s. n. m., preferentemente entre los 1.800 y 2.600 m de altitud.

Descripción

Mide 11,2 cm longitud. Su pico es ligeramente curvado y mide 23 mm de largo. Las partes superiores del macho son de color verde brillante; las inferiores ante canela; la garganta y lados del pecho tienen discos verdes; la cola es verde cobrizo. El macho presenta un parche rosa topacio o lila en el centro de baja garganta.

Alimentación
Se alimenta principalmente del néctar de flores con gran contenido de azúcar. Extiende su lengua y lame el néctar aproximadamente 13 veces por segundo. También se alimenta de insectos y arañas; atrapa las presas en vuelo o en las ramas y telarañas.

Reproducción
El macho corteja a la hembra volando frente a ella en "U" y la abandona después del apareamiento. La hembra construye el nido en arbustos, matorrales o árboles, en forma de taza, usando fibras vegetales para la estructura y el musgo para el camuflaje. Pone normalmente dos huevos blancos que incuba durante 12 días. Los pichones abandonan el nido a los 20 días.

Subespecies
Heliodoxa rubinoides aequatorialis (Colombia y Ecuador, cerca de la vertiente occidental de los Andes)
Heliodoxa rubinoides cervinigularis (Ecuador y Perú, cerca de la vertiente oriental de los Andes)
Heliodoxa rubinoides rubinoides (Colombia, en las cordilleras central y oriental)

Referencias

Enlaces externos

"Heliodoxa rubinoides," Bourcier& Mulsant; ITIS
"Hummingbird" Conservapedia
 Sibylle F. Johnson, "Fawn-breasted Brilliant Hummingbirds"; AvianWeb
"Hummingbird Habitats"
Thompson, Larry "Map of Heliodoxa rubinoides"; Discoverlife

rubinoides
Aves de América del Sur
Taxones descritos por Jules Bourcier
Taxones descritos por Étienne Mulsant
Animales descritos en 1846

Heliodoxa rubinoides


Princesa Norina Matchabelli (3 de marzo de 1880 – 15 de junio de 1957) fue la cofundadora de la línea de perfumes Prince Matchabelli, además de actriz teatral y cinematográfica, artista de la mímica, mística, editora y una devota mandali del gurú Meher Baba. Su nombre artístico era Maria Carmi.

Carrera interpretativa como Maria Carmi
Su verdadero nombre era Norina Gilli, y nació en Florencia, Italia. Gilli empezó su carrera teatral en la academia de interpretación de Max Reinhardt en el Teatro Deutsches de Berlín, formando parte de la compañía del Reinhardt desde 1907 a 1909. Con el nombre artístico de Maria Carmi, Norina actuó en el teatro italiano y alemán, trabajando más adelante en más de 25 filmes mudos. Es de destacar su papel de María en Das Mirakel, obra escrita por Karl Vollmöller, con quien se había casado en 1904. La pieza se produjo originalmente en Alemania, y el 23 de diciembre de 1911 se estrenó en Londres, en el Olympia Arena. El 23 de diciembre de 1923 se estrenó en Nueva York, en el circuito de Broadway, haciendo después una gira por Detroit, Milwaukee y Dallas. En Nueva York Matchabelli alternó todas las noches, aunque no muy amistosamente, con Lady Diana Cooper, otra belleza internacional de la época. En total la actriz hizo más de 1,000 representaciones de la obra. Tras la segunda gira dejó el teatro y, durante un corto período de tiempo, abrió una escuela de interpretación junto al conocido diseñador de decorados Frederick John Kiesler.

Princesa y perfume
Norina se divorció de Vollmöller, y en 1916 se casó con Georges V. Matchabelli, un príncipe y diplomático de Georgia. Él había sido embajador en Italia, y vivía en Roma. Pocos años después de la invasión de Georgia en 1921 por el Ejército Rojo, Norina, que por entonces era conocida como Princesa Norina Matchabelli, emigró a los Estados Unidos, actuando en el teatro neoyorquino tras su llegada. Su marido emigró el 21 de diciembre de 1923, a tiempo para verla a ella en su estreno teatral neoyorquino. Él era además un químico aficionado y cofundador de la compañía de perfumes Prince Matchabelli. Norina diseñó la botella del perfume inspirándose en la corona familiar, y en 1926 su marido le dedicó la fragancia "Ave Maria". En 1933 la pareja se divorció, falleciendo él en 1935. En 1936 Norina vendió la compañía a Saul Ganz por 250.000 dólares.

Meher Baba
En 1931 Matchabelli conoció al gurú Meher Baba, haciéndose seguidora de sus enseñanzas. Ella presentó a Baba muchas figuras destacadas de la época, entre ellas Gabriel Pascal, Mercedes de Acosta y Karl Vollmöller (su primer marido).

A causa de dicha relación ella fundó el periódico Meher Baba Journal en 1938, y en los primeros años cuarenta fue cofundadora, junto a Elizabeth Chapin Patterson, del Centro Espiritual Meher en Myrtle Beach, Carolina del Sur.

En la década de 1940 Norina Matchabelli dio una serie de conferencias en el Carnegie Hall de la ciudad de Nueva York y en otros lugares, afirmando que trasmitía mensajes de Meher Baba recibidos de modo directo a través de su pensamiento. Algunos de los seguidores de Baba quedaron perplejos, pero éste no se pronunció sobre ello. Así, Matchabelli se ganó la reputación de mística o clarividente, además de excéntrica.

Fallecimiento
Norina Matchabelli falleció en Myrtle Beach en 1957. Tenía 77 años de edad. Sus restos fueron incinerados, y las cenizas enterradas próximas a la tumba de Meher Baba en Meherabad, cerca de Ahmednagar, India.

Filmografía

1912: Das Mirakel
1913: Eine venezianische Nacht
1914: L'Accordo in minore
1914: Sperduti nel buio
1914: Teresa Raquin
1915: Fluch der Schönheit
1915: Der Hermelinmantel
1915: Die rätselhafte Frau
1915: Sophias letztes Gesicht
1916: Das Wunder der Madonna
1916: Für den Ruhm des Geliebten
1916: Aphrodite
1916: Homunculus, Teil I
1916: Homunculus, Teil IV - Die Rache des Homunculus
1916: Der Pfad der Sünde
1916: Der Letzte eines alten Geschlechts
1916: Die Richterin von Solvigsholm
1916: Das Haus der Leidenschaften
1916: Der Fluch der Sonne
1917: Der Weg des Todes
1917: Wenn Tote sprechen
1917: Die Memoiren der Tragödin Thamar
1917: Rächende Liebe
1918: Das Spitzentuch der Fürstin
1920: Per il passato
1921: Forse che si, forse che no

Referencias

Enlaces externos

 Artículo en The Awakener Magazine Online
Maria Carmi por MementoMori
Norina Matchabelli "Noorjehan" (página web sobre Norina Matchabelli con numerosas fotos y películas suyas)

Actrices de teatro de Italia
Mujeres mimos
Actrices de cine mudo de Italia
Nacidos en Florencia
Fallecidos en Carolina del Sur

Norina Matchabelli


The Institute for Global Communications or IGC Internet was founded in 1987 and is an institution that provided web hosting service to environmental, peace, and social justice organizations. IGC is a project of the Tides Center. During the very early days of the Internet, IGC was responsible for training thousands of small progressive groups as to how to use email, mailing lists, discussion groups, gopher sites, and later web sites and other web services to further their mission.

IGC formed an international link when it started working with GreenNet in the United Kingdom.

In 1990, in partnership with six international organizations, IGC co-founded the Association for Progressive Communications (APC).

At its peak in 1998, IGC had over 35 full-time staff members with offices in San Francisco, California, USA.

IGC ceased operations on 30 June 2017.

References

External links

IGC Target of DOS attack

Activism
American political websites
1987 establishments in California

Institute for Global Communications


Denkmalliste Gröpelingen

Anzahl der Objekte in Gröpelingen: 63, davon mit Bild: 54 (86 %).

Weblinks

 Das Landesamt für Denkmalpflege Bremen hält Informationen zu den denkmalgeschützten Bauwerken in Bremen und Bremerhaven bereit:
 Landesdenkmalliste unter Denkmal digital abrufbar.
 Denkmaldatenbank (direkt zur Suchseite).

Gröpelingen
!

Liste der Kulturdenkmäler in Gröpelingen


Die  (),  geschrieben (, deutsch veraltet Tschitschenboden, auch Tschitscherei,), ist ein rund 45 km langer und 10 bis 15 km breiter Teil des Karstgebiets im Dinarischen Gebirge im nördlichen Istrien, zwischen Koper und Kastav.

Lage  und Landschaft
Die Ćićarija liegt an der Grenze von Kroatien und Slowenien.

Das Karstgebiet liegt überwiegend auf 700 bis 800 m Meereshöhe. Die höchste Erhebung in der Ćićarija ist der (allerdings nicht mehr von allen zu ihr gerechnete) Veliki Planik () im Südosten des Gebiets. Die höchste Erhebung im slowenischen Teil ist die auf der Grenze zu Kroatien gelegene Glavičorka () und ganz auf slowenischem Gebiet der Slavnik (), die mit ihrem Verbindungszug als naturgeographischen Kleinregion Slavniško pogorje (Slavnik-Bergland) bezeichnet werden. Das Vorland dort ist die Hochfläche des Podgorski kras.

Im Nordosten wird die Ćićarija vom Podgrajsko podolje (Matarsko podolje) begrenzt, dort liegen die Berge des Brkini. Im Südosten geht die Gegend in die Goriski kotlina über. Südlich schließt sich der Gebirgsstock der Učka (höchste Erhebung ) schon an der Kvarner-Bucht an, mit dem die Ćićarija eine morphologische Einheit bildet. Südwestlich begrenzt die Gegend von Dolenja Vas und Buzet. Nordwestlich bildet die Kante des Podgorski kras den Übergang zum Koprsko primorje (Küstenland von Koper).

Die Ćićarija stellt mit der Učka das "Weiße Istrien" (bela Istra) dar, die wegen des verkarsteten, über weite Gebiete unbewachsenen hellen Kalksteinfels so benannt ist (Nordistrischer Karst oder Tschitschenkarst).

Etymologie
Der Name leitet sich von der früher und in Resten heute noch istrorumänischen Bevölkerung des Gebiets, kroatisch Ćići oder Ćiribirci (Tschiribiren) genannt, ab.

Literatur
  Željko Poljak: Hrvatske planine, planinarsko-turistički vodič s atlasom. 2. Ausgabe, Planinarski savez Hrvatske, Zagreb 1982, S. o.A.

Siehe auch
 Naturgeographische Regionen und Subregionen von Slowenien

Weblinks

 Anonymus: Ćićarija. Eintrag in der Istarska enciklopedija auf www.istrapedia.hr (kroatisch).

Einzelnachweise

Gebirge in den Dinariden
Gebirge in Europa
Obalno-kraška
Geographie (Gespanschaft Istrien)
Landschaft in Slowenien
Historische Landschaft oder Region in Slowenien

Ćićarija


In mathematics, the category of medial magmas, also known as the medial category, and denoted Med, is the category whose objects are medial magmas (that is, sets with a medial binary operation), and whose morphisms are magma homomorphisms (which are equivalent to homomorphisms in the sense of universal algebra).

The category Med has direct products, so the concept of a medial magma object (internal binary operation) makes sense. As a result, Med has all its objects as medial objects, and this characterizes it.

There is an inclusion functor from Set to Med as trivial magmas, with operations being the  right projections

 (x, y) → y.

An injective endomorphism can be extended to an automorphism of a magma extension—the colimit of the constant sequence of the endomorphism.

See also

 Eckmann–Hilton argument

Medial magmas

Category of medial magmas


An Aechmea pineliana in uska species han Liliopsida nga syahan ginhulagway ni Adolphe-Théodore Brongniart ngan Jules Émile Planchon, ngan ginhatag han pagkayana nga asya nga ngaran ni John Gilbert Baker. An Aechmea pineliana in nahilalakip ha genus nga Aechmea, ngan familia nga Bromeliaceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Aechmea

Aechmea pineliana


Sydorkney-øerne, eller South Orkney Islands, er en øgruppe i Sydishavet. Både Argentina og Storbritannien kræver suverænitet over øgruppen, som ikke har fast beboelse. Ved indgåelsen af Antarktistraktaten i 1959 (ikrafttræden 1961) har de 12 traktatstater gået med på, at de hverken skal hævde nye krav, eller støtte eller bestride allerede foreliggende territoriale krav i Antarktis. Storbritannien opretholder sit krav på Sydorkney-øerne gennem British Antarctic Territory og Argentina gennem Argentinsk Antarktis (spansk: Antártida Argentina).

Øgruppens totale landareal er på 620 km².

Historie
Sydorkney-øerne blev opdaget i 1821 af to sælfangere, Nathaniel Brown Palmer og George Powell. Øgruppen blev oprindeligt navngivet Powell's Group og hovedøen blev navngivet Coronation island (Kroningsøen), eftersom øgruppen blev opdaget i året for kroningen af kong Georg IV (kronet 19. juli 1821).

I 1823 besøgte James Weddell øgruppen og gav den sit nutidige navn efter den skotske øgruppe Orkneyøerne. Desuden omdøbte han nogen af de andre øer. Sydorkney-øerne ligger næsten på samme breddegrad syd som Orkneyøerne ligger nord, henholdsvis 60°S vs 59°N.

Den første ekspedition til øgruppen blev udført af William Speirs Bruce i 1903. Ekspeditionen overvintrede på Laurie Island. Bruce omgjorde nogle af Weddells navneændringer og etablerede en meteorologisk station. Den meteorologiske station blev overdraget til argentinske meteorologer, da Bruce og hans mænd drog fra øgruppen i 1904. Den meteorologiske station er fortsat i drift (2007) og er dermed den ældste forskningsstation i kontinuerlig drift i Antarktis.

I 1908 erklærede Storbritannien suverænitet over alt antarktisk territorium syd for deres koloni Falklandsøerne, blandt andet Sydorkney-øerne.

Forskningsstationer
De to stater, der gør krav på øgruppen, har en forskningsstation hver:
  Orcadas (siden 1904)
  Signy Research Station (siden 1947)

Øgrupper i Antarktis

Sydorkney-øerne


ප්‍රතිපදාර්ථ යනු, අංශුමය භෞතික විද්‍යාවෙහිදී හා ක්වොන්ටම් රසායන විද්‍යාවෙහිදී හමුවන ප්‍රතිඅංශු පිළිබඳ සංකල්පයේම තවත් ඉදිරි පියවරකි.  සාමාන්‍ය පදාර්ථය අංශුවලින් සමන්විත වන ආකාරයට ප්‍රතිපදාර්ථය ප්‍රතිඅංශුවලින් සමන්විත වේ. සාමාන්‍යය පදාර්ථයේ හයිඩ්‍රජන් පරමාණුවක් එක් ඉලෙක්ට්‍රෝනයක හා එක් ප්‍රෝටෝනයක සංකලනයෙන් සෑදෙන ආකාරයටම ප්‍රති-ඉලෙක්ට්‍රෝනයක් ( පොසිටෝනයක් එනම් ධන ආරෝපණයක් දරන ඉලෙක්ට්‍රෝනයක් ) හා ප්‍රති-ප්‍රෝටෝනයක් (ඍණ ආරෝපණයක් දරන ප්‍රෝටෝනයක්) සංකලනයෙන් ප්‍රති-හයිඩ්‍රජන් පරමාණුවක් නිර්මාණය විය හැක. තවද, ප්‍රතිඅංශු හා අංශු එකිනෙක හමු වූ විට සිදුවන ආකාරයට පදාර්ථය හා ප්‍රතිපදාර්ථය හමුවීමේදී උච්ඡේදනයට භාජනය වෙමින් අධි ශක්ති ප්‍රෝටෝන (ගැමා කිරණ) හෝ වෙනත්  අංශු-ප්‍රති අංශු යුගල උපදවනු ඇත. තවද, පදාර්ථ-ප්‍රතිපදාර්ථ උච්ඡේදනය නිසා හටගන්නා අංශු උච්ඡේදන ඵලයන්හි ස්කන්ධයත් මුල් පදාර්ථ - ප්‍රතිපදාර්ථ යුගලයේ ස්කන්ධයත් අතර වෙනසට අනුරූප ශක්තිය බොහෝ විට අති විශාල අගයක් වේ.

අපට නිරීක්ෂණය වන විශ්වය සම්පූර්ණයෙන්ම පාහේ පදාර්ථයෙන් සමන්විත වීමට  හේතුව පිළිබඳවත්, විශ්වයේ සම්පූර්ණයෙන්ම පාහේ ප්‍රතිපදාර්ථයෙන් සමන්විත ප්‍රදේශ පවතී ද යන්න පිළිබඳවත්, ප්‍රතිපදාර්ථය අවශ්‍ය පරිදි  ප්‍රයෝජනයට ගතහැකි වුවහොත් කළ හැකි වන්නේ මොනවාද යන්න පිළිබඳවත් විද්‍යා සහ විද්‍යා ප්‍රබන්ධ ක්ෂේත්‍රවල විවිධ මත වාද නිර්මාණය වී තිබේ. කෙසේ නමුත් අපට හමුවන නිරීක්ෂණයන් මත විශ්වය තුළ පවතින ප්‍රතිපදාර්ථ හා පදාර්ථ අතර අසමමිතිය භෞතික විද්‍යාවේ මේ දක්වා විසඳුම් නොමැති ප්‍රධානතම ගැටළු අතරින් එකක් බවට පත්ව තිබේ. අංශු හා ප්‍රතිඅංශූ නිර්මාණය බැරියෝන-ජනන විද්‍යාව ලෙස හැඳින්වේ.
භෞතික විද්‍යාව

ප්‍රතිපදාර්ථය


Rahmi Bey, (asıl adı: Mehmet Rahmi Bey'dir) (d.1864 - Beyazıt, ö. 1924) Türk bestekâr. Amatör bir bestekâr olduğu halde, Hacı Arif Bey ve Şevki Bey gibi dâhilerle rahatlıkla karşılaştırılabicek eserler üreten Rahmi Bey'in 1924 yılındaki ölümünü musikimizde bir devrin sonu saymak gerekir. Edebiyatla da yakından ilgilenen ve edebî çevrelerden pek çok dostu olan Rahmi Bey, şarkılarının çoğunun güftelerini kendi yazmıştır.

1864 senesinde, vilayetlerde muhasebecilik görevi yapan Trabzonlu Hilmi Bey'in oğlu olarak Beyazıt'ta doğan Rahmi Bey Mülkiye-i Şahane'den (Siyasal Bilgiler Fakültesi) mezun olduktan sonra uzun bir memuriyet hayatı geçirmiş ve düzenli bir şekilde terfi ederek 1906 yılında Şura-i Devlet (Danıştay) üyesi ve buna bağlı olarak Bidayet Mahkemesi Hakimi olmuştur. Fakat çalıştığı dairenin 1913 yılında kapatılması ile üçüncü dereceden Ali-i Osman nişanı sahibi Rahmi Bey açıkta kalmış ve maddi sıkıntı çekmeye başlamıştır. Bundan sonra çeşitli okullarda öğretmenlik yaparak geçimini sağlamaya çalışmıştır. Refik Fersan'ın hatıratından anlaşıldığı kadarıyla son olarak Kadıköy Rum Mektebi'nde Türkçe öğretmenliği yapmakta imiş. Bir ara Dar-ül Elhan (İstanbul Konservatuvarı) müdürlüğüne de getirilen Rahmi Bey, Dünya Savaşı sebebiyle bu okul kapatılınca yine açıkta kalmıştır. 1922 yılında bu okul tekrar açılmış fakat müdürlüğe bu defa Musa Süreyya Bey getirilmiştir. Rahmi Bey'in bu duruma üzüldüğü çeşitli yerlerde yazar.

Murat Bardakçı tarafından kitap olarak yayınlanan, Tanburî Refik Fersan'ın hatıratında Rahmi Bey'le ilgili hatırı sayılır bir kısım vardır. Rahmi Bey Refik Fersan'ın hocası olan Tanburi Cemil Bey'in çok yakın dostu imiş. Kendisinden 8-10 yaş genç olan Cemil Bey'i henüz pek küçükken dinleyip meftun olan Rahmi Bey'in nısfiyedeki kudretini de Cemil Bey beğenirmiş. Nısfiye kısa, tiz sesli bir neydir. Cemil Bey Rahmi Bey'in Erenköy'deki köşküne yaz aylarında misafir olur, küçük oğlunu da (Mesut Cemil Tel) beraberine alırmış. Sık sık Refik Fersan'ın eniştesi Ziya Paşa'nın köşkünü ziyaret ederler, Cemil Bey çalar, Rahmi Bey söylermiş.

Kaynakça
 http://www.turkmusikisi.com, "Refik Bey..." (Refik Fersan ve hatıraları, Murat Bardakçı)

Bazı ünlü eserleri
 Söyle ey mutrîb-ı nâzende edâ
 Bir nevcivansın, şûh-i cihansın
 Nevbahâr-ı hüsnüne ermez hazan
 Bir sihr-i tarab nağme-i sazındaki tesir
 Bana n'oldu değişti şimdi halim
 Ey mutrîb-ı zevk aşina
 Süzüp süzüp de ey melek
 Yetmez mi sana bister-ü balin kucağım
 Gül hazin sünbül perişan bağ-ı zârın Şevki yok
 Ey dilber-i işvebaz

19. yüzyıl Türk bestecileri
20. yüzyıl Türk bestecileri
1864 doğumlular
1924 yılında ölenler
Klasik Türk müziği bestecileri
20. yüzyılda Osmanlılar

Rahmi Bey


ජෙනරාල් ජෙරාඩ් හෙක්ටර් "ගෙරී" ද සිල්වා, RWP, VSV, USP (උපත 1940 මැයි 31) ශ්‍රී ලංකා යුද හමුදාවේ ජ්‍යෙෂ්ඨ නිලධාරියෙකි. ඔහු 2020 ජනවාරි 20 සිට ජෙනරාල් ශ්‍රීමත් ජෝන් කොතලාවල ආරක්ෂක විශ්වවිද්‍යාලයේ 5 වැනි කුලපතිවරයා වේ. ඔහු ශ්‍රී ලංකා යුද හමුදාවේ 13 වැනි හමුදාපතිවරයා සහ පාකිස්තානයේ ශ්‍රී ලංකා මහ කොමසාරිස්වරයා විය.

මුල් ජීවිතය සහ අධ්‍යාපනය
සිලෝන් ලයිට් පාබල හමුදාවේ කපිතාන් ( QM ) GH ද සිල්වා සහඑට්ටා ඇනා බියන්කා ද සිල්වා ට දාව උපන් ඔහුට සහෝදර සහෝදරියන් පස් දෙනෙක් සිටියහ. කොළඹ ශාන්ත ජෝශප් විද්‍යාලයෙන් අධ්‍යාපනය ලැබූ ඔහු ක්‍රිකට්, පිහිනුම් සහ වෝටර් පෝලෝ යන ක්‍ෂේත්‍රවල දස්කම් දැක්වීය.

හමුදා වෘත්තිය

මුල් කාලීන වෘත්තිය දිවිය
1960 මැයි 6 වන දින කැඩෙට් නිලධාරියෙකු ලෙස ලංකා යුද හමුදාවට බැඳුණු ජෙරී ද සිල්වා ඩෙන්සිල් කොබ්බෑකඩුව සමඟ සැන්ඩ්හර්ස්ට් රාජකීය හමුදා ඇකඩමියේ පුහුණුව ලැබීය. ඔහු 1962 අගෝස්තු 3 වන දින ලංකා සිංහ රෙජිමේන්තුවේ දෙවන ලුතිනන්වරයෙකු ලෙස පත් කරන ලද අතර වසරකට පසුව අලුතින් පිහිටුවන ලද ගැමුණු හේවා බලකායට මාරු කරන ලදී. 1971 කැප්ටන් ද සිල්වා 1971 කැරැල්ලේදී මොනරාගල  ප්‍රති-කැරලි මෙහෙයුම් සඳහා යොදවන ලද අතර ඉන් පසුව ගැමුණු හේවා බලකාය සමඟ නීති විරෝධී සංක්‍රමණ මර්දන කාර්ය සාධක බලකායේ (TaFAII) සේවය කළේය. ඔහු පකිස්ථානයේ කනිෂ්ඨ අණදෙන පාඨමාලාවක් සහ Mhow හි යුධ යුධ විද්‍යාලයේ ජ්‍යෙෂ්ඨ අණදෙන පාඨමාලාවක් හැදෑරීය.

ඉහළ අණ
1981 දී ලුතිනන් කර්නල්වරයෙකු ලෙස ඔහු යාපනය හමුදා අණදෙන නිලධාරියා වූ අතර, සටන් පුහුණු පාසලේ සේනාවිධායක ලෙස වැඩ භාරගෙන පාබල පුහුණු පාසලේ පළමු අණදෙන නිලධාරියා බවට පත්විය. කර්නල්වරයෙකු ලෙස ඔහු 1985 දී උතුරු ආඥාපති ලෙස කටයුතු කළේය. බ්‍රිගේඩියර් ජී එච් ද සිල්වා JOC හි ප්‍රධාන මාණ්ඩලික නිලධාරි ලෙස සේවය කළේය. 1987 වඩමාරච්චි මෙහෙයුමේ සමස්ත මෙහෙයුම් අණදෙන නිලධාරියා වූ අතරම, රැවටිලි සැලසුම් කිරීම සහ මෙහෙයුම් පැවැත්වීම සම්බන්ධයෙන් 2 වැනි බලසේනා කණ්ඩායමට අණ දෙන ලදී. 1988 සිට 1989 දක්වා ඔහු ගැමුණු හේවා රෙජිමේන්තුවේ කර්නල්වරයා ලෙස සේවය කළ අතර 1989 දී ඉන්දියාවේ ජාතික ආරක්ෂක විද්‍යාලයට ඇතුළත් විය. ඔහු ආපසු පැමිණීමෙන් පසු 1990 ජනවාරි මස 3 වන සේනාංකයේ අණදෙන නිලධාරී ලෙස පත් කරන ලද අතර ඉන් අනතුරුව 2 වන සේනාංකය භාර ගන්නා ලදී. ඉන්පසු ඔහු ස්වේච්ඡා බලකායේ අණදෙන නිලධාරියා සහ මාණ්ඩලික ප්‍රධානියා ලෙස සේවය කළේය.

යුධ හමුදාපති
ඔහු 1994 ජනවාරි 1 වන දින යුද හමුදාපතිවරයා ලෙස පත් කරන ලදී. ඔහුගේ පාලන සමයේදී හමුදාව විසින් මේජර් ජෙනරාල් දළුවත්තගේ නායකත්වයෙන් දියත් කළ රිවිරැස මෙහෙයුම යාපනය අර්ධද්වීපය යළි අත්පත් කර ගැනීමටත්, එල්.ටී.ටී.ඊ.ය වන්නි වනාන්තරයට තල්ලු කිරීමටත්, සැලකිය යුතු මිනිසුන් සහ යුධ ප්‍රහාර එල්ල කිරීමට සමත් විය. යාපනය අර්ධද්වීපය ආරක්ෂා කිරීමට අවශ්‍ය විශාල භට පිරිසක් සැපයීම සඳහා ගොඩබිම් මාර්ගයක් නොමැතිව එය අල්ලා ගැනීම පිළිබඳව ජී.එච්. ජයසිකුරු මෙහෙයුම හමුදාවට අවශ්‍ය ගොඩබිම් මාර්ගය විවෘත කිරීමට අසමත් වූ විට මෙය පසුව ඔප්පු විය. ඔහු 1996 අප්‍රේල් 30 දින විශ්‍රාම ගිය අතර ඔහු පූර්ණ ජෙනරාල් තනතුරට උසස් වූ අතර පසුව රොහාන් දළුවත්ත මහතා පත් විය.

ගෞරව
වීරත්වය වෙනුවෙන් රණ වික්‍රම පදක්කම (RWP), විශිෂ්ට සේවා විභූෂණ (VSV) සහ විශිෂ්ට සේවය සඳහා උත්තම සේවා පදක්කම (USP) ඔහුට පිරිනමා ඇත. ඔහුගේ අනෙකුත් පදක්කම් අතරට ශ්‍රී ලංකා යුද හමුදාවේ 25 වැනි සංවත්සර පදක්කම, ශ්‍රී ලංකා සන්නද්ධ සේවා දිගු සේවා පදක්කම, ජනාධිපති සමාරම්භක පදක්කම, පූර්ණ භූමි පදක්කම සහ වඩමාරච්චි මෙහෙයුම් පදක්කම ඇතුළත් වේ.

පසුකාලීන ජීවිතය
විශ්‍රාම ගැනීමෙන් පසු, ඔහු පකිස්ථානයේ ශ්‍රී ලංකා මහ කොමසාරිස් ලෙස පත් කරන ලද අතර සමගාමීව කසකතාන් සහ කිර්ගිස්තානයේ තානාපති ලෙස ප්‍රතීතනය කරන ලදී. ඔහු 1996 සිට 1998 දක්වා මෙම තනතුරේ සේවය කළේය. ඔහු 2020 ජනවාරි 20 දින සිට බලපැවැත්වෙන පරිදි ජනාධිපති ගෝඨාභය රාජපක්ෂ මහතා විසින් ජෙනරාල් ශ්‍රීමත් ජෝන් කොතලාවල ආරක්ෂක විශ්ව විද්‍යාලයේ 5 වන කුලපතිවරයා ලෙස පත් කරන ලදී.

යොමු කිරීම්

ජීවමාන ජනයා
1940 උපත්

ජී. එච්. ද සිල්වා


An Helictotrichon pruinosum in uska species han Liliopsida nga syahan ginhulagway ni Jules Aimé Battandier ngan Louis Charles Trabut, ngan ginhatag han pagkayana nga asya nga ngaran ni Johannes Jan Theodoor Henrard. An Helictotrichon pruinosum in nahilalakip ha genus nga Helictotrichon, ngan familia nga Poaceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Helictotrichon

Helictotrichon pruinosum


Ensembles

Ensemble Marktplatz

Das Ensemble umfasst den kleinen, etwa rechteckigen Marktplatz mit seiner Umbauung.

Die Siedlung gehörte seit dem 8./9. Jahrhundert zu dem großen Besitz des nahe gelegenen Klosters Niederaltaich, dem Heinrich II. 1009 das Recht verlieh, in Hengersberg Markt zu halten und Zoll zu erheben. Damit ist Hengersberg der älteste Markt Altbayerns. Auch die Grafen Bogen besaßen in dem Ort Rechte, die nach dem Aussterben des Hauses an die Wittelsbacher übergingen. Die doppelte Abhängigkeit scheint der Entwicklung nicht förderlich gewesen zu sein; um 1800 bestanden nur 140 Anwesen.

Die vier Seiten des Marktplatzes an dessen Ecken jeweils Straßen einmünden, fassen das ehemalige Pfleggericht, einige große Gasthöfe und einige Handwerkerhäuser ein. Es handelt sich um verputzte, oft breitgelagerte zwei- und dreigeschossige Bauten des 18. und frühen 19. Jahrhundert und einige Neubauten. Die Vielfalt der Dachformen – mittelsteile und steile Giebel- und Traufdächer, Mansard- und Krüppelwalmdächer – ist charakteristisch für das Platzbild, zu welchem bis in das frühe 19. Jahrhundert ein freistehendes kleines Rathaus in der Platzmitte gehörte.

Aktennummer: E-2-71-125-1

Baudenkmäler nach Ortsteilen

Hengersberg

|}

Altenufer

|}

Boxbach

|}

Edermaning

|}

Eusching

|}

Grubmühle

|}

Heiming

|}

Holzberg

|}

Hub

|}

Hütting

|}

Killersberg

|}

Manzing

|}

Mimming

|}

Reichersdorf

|}

Reisach

|}

Schwanenkirchen

|}

Schwarzach

|}

Siedersberg

|}

Unterfrohnstetten

|}

Walmering

|}

Waltersdorf

|}

Würzing

|}

Siehe auch
 Liste der Bodendenkmäler in Hengersberg

Anmerkungen

Literatur

Weblinks

!
Hengersberg
Baudenkmaler Hengersberg

Liste der Baudenkmäler in Hengersberg


An Vriesea flava in uska species han Liliopsida nga ginhulagway ni And.Costa, H.Luther ngan Maria das Graças Lapa Wanderley. An Vriesea flava in nahilalakip ha genus nga Vriesea, ngan familia nga Bromeliaceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Vriesea

Vriesea flava


Următoarele evenimente științifice semnificative au avut loc în 2020.

Evenimente

Ianuarie

1 ianuarie – Cercetătorii demonstrează un sistem de inteligență artificială, bazat pe un algoritm Google DeepMind, care este capabil să depășească experții umani în detectarea cancerului de sân.
3 ianuarie – Astronomii raportează dovezi care sugerează că planeta Venus este în prezent activă din punct de vedere vulcanic, iar reziduurile din această activitate pot fi o sursă potențială de nutrienți pentru posibile microorganisme din atmosfera venusiană.
6 ianuarie
 Astronomii raportează o repetare a emisiilor radio rapide (FRB) (și anume, FRB 180916), al doilea astfel de eceniment localizat cu exactitate, care provine dintr-o galaxie spirală de dimensiuni medii aflată la 500 de milioane de ani-lumină.
 NASA raportează descoperirea TOI 700 d, prima exoplanetă de dimensiuni terestre, situată la doar 100 de ani-lumină de Sistemul nostru Solar, a fost descoperită de satelitul TESS.
 7 ianuarie
 Astronomii de la Harvard descriu "Valul Radcliffe", o panglică uriașă de gaz care se întinde pe 9.000 de ani-lumină, cea mai mare structură gazoasă văzută vreodată pe discul Căii Lactee și se află la aproximativ 500 de ani-lumină de Soare.
 Fundația Națională de Știință a SUA redenumește telescopul Large Synoptic Survey (LSST) în Observatorul Vera C. Rubin (VRO) în onoarea astronomului Vera Rubin, care este notabilă pentru munca sa de pionierat în curba de rotație galactică, care a furnizat dovezi despre existența materiei întunecate.

8 ianuarie – Oamenii de știință publică dovezi din peșterile siberiene care sugerează că gheața de vară din Oceanul Arctic joacă un rol esențial în stabilizarea permafrostului și a depozitului său mare de carbon.
10 ianuarie – Oamenii de știință raportează descoperirea celui mai vechi tract digestiv animal, găsit în fosile, descoperite în apropierea de Pahrumo, Nevada. Aparținea unui membru al familiei Cloudinidae, un organism asemănător unui vierme, care a trăit în timpul Ediacaranului târziu, acum aproximativ 550 de milioane de ani.
13 ianuarie – Astronomii raportează că cel mai vechi material solid de pe Pământ este praful de pe meteoritul Murchison, estimat la o vechime de 7 miliarde de ani, cu miliarde de ani mai vechi decât vârsta de 4,54 miliarde de ani a Pământului.
15 ianuarie
 Cercetătorii raportează pentru prima dată că originea fosforului, un element esențial al vieții, a fost inițial format în regiuni formatoare de stele și transportat de comete sub formă de monoxid de fosfor în întreg spațiul exterior, inclusiv pe Pământul timpuriu.
 Cercetătorii de la Universitatea Colorado Boulder, SUA, anunță că au dezvoltat ceea ce numesc "beton viu", alcătuit din nisip, hidrogel și bacterii. Echipa consideră că în viitor, se pot obține structuri de construcții care ar putea "să-și vindece propriile crăpături, să aspire toxine periculoase din aer și chiar să strălucească la comandă".
16 ianuarie – Conform unui studiu la care au participat cercetători de la mai multe universități, dispariția dinozaurilor în urmă cu aproximativ 66 de milioane de ani a fost în cea mai mare parte rezultatul unui impact cu meteorit și nu un rezultat al vulcanismului.
20 ianuarie – Folosind tehnici de mapare cu raze-X, astronomii anunță calcularea masei și rotației, pentru prima dată, a unei găuri negre supermasive, în special gaura neagră din mijlocul galaxiei IRAS 13224-3809 situată la aproximativ 1 miliard de ani-lumină de Terra.

21 ianuarie
Conform unui studiu al Universității Curtin, Australia, cel mai vechi crater terestru format în urma impactului cu un asteroid, este situat în Australia de Vest și are vârsta de 2,2 miliarde de ani. Are un diametru de  aproximativ 70 de kilometri și a fost datat cu ajutorul microsondei ionice de înaltă rezoluție sensibilă.
Cercetătorii de la Universitatea New South Wales prezintă dovezi că ornitorincul este în pericol de dispariție, din cauza construcției barajelor, despăduririlor masive, schimbări climatice și perioade din ce în ce mai severe de secetă.
22 ianuarie – China lansează o cantitate mare de date și imagini de înaltă rezoluție de la rover-ul misiunii Chang'e 4, care studiază partea nevăzută a Lunii începând cu 3 ianuarie 2019.
23 ianuarie – Cercetătorii de la Universitatea din Londra anunță prima replicare a unui tract vocal și simularea vocală a unei mumii egiptene.
24 ianuarie –  Pentru prima dată, oamenii de știință descoperă mitocondrii existente în sângele uman care nu fac parte dintr-o celulă mai mare.
 27 ianuarie
Este descoperită o nouă specie de dinozaur, Allosaurus jimmadseni, din genul Allosaurus.
Oamenii de știință de la Michigan State University și Stanford University arată o nanoparticulă "cal troian" care mănâncă – din interior în exterior – porțiuni de plăci care provoacă atacuri de cord.
 31 ianuarie – Oamenii de știință raportează o imagine de ansamblu asupra focarului de coronavirus din China  (2019-nCoV), incluzând posibila infectabilitate, rata mortalității, timpul de incubație, capacitatea la nivel mondial de a opri infecția și timpul estimat pentru un vaccin (împreună cu o comparație cu alte focare similare).

Februarie

3 februarie – Astronomii raportează că, pentru prima dată, repetarea impulsurilor dintr-o sursă de emisii radio rapide (fast radio bursts - FRB) s-ar părea că are o periodicitate regulată, în special FRB 180916, situată la aproximativ 500 de milioane de ani-lumină de Pământ, care pulsează la fiecare  zile.
9 februarie – O temperatură record de 20,7 °C (69,3 °F) este înregistrată în Antartica, pe Insula Seymour. Recordul anterior fusese de 19,8 °C înregistrat în Insulele Orkney de Sud la 30 ianuarie 1982.
10 februarie
A fost lansată sonda Solar Orbiter, rezultatul unei colaborări între Agenția Spațială Europeană (ESA) și NASA cu misiunea de a efectua măsurători detaliate ale heliosferei interioare și a vântului solar și să efectueze observații apropiate ale regiunilor polare ale Soarelui. Solar Orbiter va avea nevoie de aproximativ 2 ani pentru a ajunge pe orbita operațională stabilită din jurul Soarelui.
Un studiu publicat în revista Cretaceous Research identifică o nouă specie de tiranozaur, Thanatotheristes degrootorum ("Secerător de morte"), descoperită în Canada.
12 februarie – Oameni de știință brazilieni anunță descoperirea unui nou "Yaravirus" amibă în Lacul Pampulha. Tulpina s-a dovedit a fi semnificativ mai mică decât orice virus amoebic cunoscut, iar 90% din genomul său pare a fi alcătuit din gene care nu au mai fost văzute până acum la nici o altă formă de viață.
12 februarie – NASA lansează o imagine mult îmbunătățită a fotografiei iconice Un punct azuriu - planeta Pământ văzută de la  6 miliarde de kilometri distanță - făcută de sonda spațială Voyager 1 la 14 februarie 1990.
13 februarie – NASA publică un studiu detaliat asupra 486958 Arrokoth, obiectul centurii Kuiper vizitat de sonda New Horizons în ianuarie 2019.
14 februarie  – Astronomii raportează că luminozitatea stelei gigant Betelgeuse, care este de aproape o mie de ori mai mare ca Soarele, nu numai că a scăzut cu un factor de aproximativ 2,5, de la magnitudinea 0,5 până la 1,5, dar acum steaua nu mai poate fi rotundă. Cu toate acestea, astronomii cred că o explozie în supernovă poate să nu fie iminent.

19 februarie – Cercetătorii raportează dovezi pentru o domesticire timpurie a câinilor cu peste 28.500 de ani în urmă, cel mai cunoscut exemplu de domesticire datând undeva în Paleoliticul mijlociu sau târziu, în ultima perioadă glaciară.
24 februarie – Un studiu al sezonului australian 2019-2020 al focului de tufă, publicat în Nature, constată că 21% din pădurile Australiei (cu excepția Tasmaniei) au ars, o cifră descrisă drept "fără precedent" și care "depășește cu mult incendii anterioare atât în Australia cât și la nivel global".
25 februarie – Oamenii de știință de la Universitatea Tel Aviv raportează descoperirea primului animal care nu respiră oxigen, Henneguya salminicola, un parazit cu 10 celule care trăiește în mușchiul somonului.
26 februarie
 Astronomii chinezi raportează, pentru prima dată, o imagine de înaltă rezoluție a unei secvențe de ejecție lunară și, de asemenea, o analiză directă a arhitecturii sale interne. Acestea s-au bazat pe observațiile făcute de Lunar Penetrating Radar (LPR) la bordul roverului Yutu-2, parte a misiunii Chang'e 4, în timp ce studiază Fața ascunsă a Lunii.
 Într-un studiu publicat în revista Science Advances, cercetătorii chinezi au dovedit, în baza analizelor ADN, existența a două specii de panda roșu - panda roșu chinez și panda roșu himalayan.
Astronomii de la Catalina Sky Survey din Arizona, Statele Unite, spun că un obiect cunoscut sub numele de 2020 CD3 a fost capturat de câmpul gravitațional al Pământului și a fost pe orbită din 2017, devenind un satelit natural temporar al Pământului. Centrul Planetelor Minore confirmă descoperirile și spune că "nu a fost găsită nici o legătură cu un obiect artificial cunoscut", ceea ce presupune că obiectul este un asteroid.
27 februarie – Astronomii raportează că o cavitate din super-roiul Ofiucus, provenită dintr-o gaură neagră supermasivă, este rezultatul celei mai mari explozii cunoscute din Univers de la Big Bang.

Martie

3 martie – Cercetătorii raportează că condensatul Bose-Einstein d*(2830) hexaquark s-ar fi putut forma în universul timpuriu, cu o rată de producție suficient de mare pentru a reprezenta 85% din materia considerată a fi materie întunecată și, prin urmare, ar putea fi un posibil nou candidat pentru materia întunecată. Ei au arătat anterior că se comportă ca materia întunecată.
 4 martie
 NASA publică fotografia cu cea mai mare rezoluție (1,8 miliarde de pixeli) obținută vreodată până acum pe  Marte, realizată de roverul Curiosity. Fotografia este asamblată din 1.000 de imagini realizate în octombrie 2019 și  prezintă "Glen Torridon", o regiune aflată lângă Muntele Sharp. (vezi imaginea).
 Oamenii de știință raportează că s-a folosit editarea genelor prin CRISPR-Cas9 în interiorul corpului uman pentru prima dată. Scopul a fost restaurarea vederii unui pacient cu amauroză congenitală Leber moștenită și poate dura până la o lună pentru a vedea dacă procedura a avut succes. Într-un studiu chirurgical de o oră medicii au injectat sub retina pacientului trei picături de fluid care conțin viruși. În testele anterioare pe țesut uman, șoareci și maimuțe oamenii de știință au putut să corecteze jumătate din celule cu mutația cauzatoare de boală, ceea ce a fost mai mult decât ceea ce este necesar pentru a restabili vederea.
10 martie
 Fizicianul Lucas Lombriser de la Universitatea din Geneva prezintă o modalitate posibilă de reconciliere a celor două determinări semnificativ diferite ale constantei Hubble, propunând noțiunea unei "bule" vaste în apropiere, cu un diametru de 250 de milioane de ani lumină, adică jumătate din densitatea restului Universului.
 Oamenii de știință publică dovezi potrivit cărora și ecosistemele mari se pot prăbuși pe perioade de timp relativ scurte. Lucrarea lor sugerează că, odată ce este atins un "punct de neîntoarcere", pădurea tropicală amazoniană ar putea trece la un amestec de arbori și iarbă de tip savană în decurs de 50 de ani.
11 martie
 Academia Chineză de Științe descoperă cel mai mic dinozaur din lume, Oculudentavis khaungraae, în interiorul unei bucăți de chihlimbar vechi de 99 de milioane de ani. Rășina arborelui fosilizat conține craniul de numai 0,2 inci al unui dinozaur non-aviar necunoscut anterior. Se estimează că ar fi avut dimensiunile unui păsări colibri.
 Cercetătorii care utilizează Very Large Telescope al Observatorului European Austral raportează descoperirea WASP-76b, o exoplanetă cu temperaturi de 2.400 °C (4.352 °F) unde plouă fier topit.

12 martie – Astronomii raportează dovezi observaționale ale "fragmentării în curs a nucleului" cometei interstelare 2I/Borisov.
14 martie – Știrile chineze anunță că primul caz confirmat al bolii COVID-19, cauzat de virusul SARS-cov-2, a fost la un pacient de 55 de ani din provincia Hubei și a fost raportat într-un ziar chinez la 17 noiembrie 2019. Până în prezent (14 martie 2020), în provincia Hubei au fost raportate 67.790 de cazuri și 3.075 decese cauzate de virus; o rată a decesului de 4,54%.
18 martie – Paleontologii raportează descoperirea  Asteriornis maastrichtensis, cea mai veche pasăre modernă cunoscută din lume, găsită în roci cu vârste cuprinse între 66,8 și 66,7 milioane de ani în urmă.
19 martie – Datele din satelit arată că poluarea aerului a fost redusă semnificativ în țările din întreaga lume după carantina din cauza pandemiei coronavirusului din 2019-2020. Schimbarea bruscă a fost numită "cel mai mare experiment la scară" din punct de vedere al reducerii emisiilor industriale.
25 martie – Astronomii NASA raportează detectarea unei bule magnetice atmosferice mari, cunoscută și sub numele de plasmoid, eliberată în spațiul exterior de pe planeta Uranus, după reevaluarea datelor vechi înregistrate de sonda spațială Voyager 2 în timpul unui survol al planetei în 1986.
23 martie – Oamenii de știință raportează că au descoperit una dintre cele mai vechi bilateria: Ikaria wariootia din biota Ediacaran (571 până la 539 milioane de ani în urmă) ar putea fi ultimul strămoș al tuturor animalelor care au două laturi simetrice și două deschideri legate de un tract digestiv.
26 martie – Marea Barieră de Corali a Australiei este afectată, pentru a treia oară în ultimii cinci ani, de o albire în masă.
29 martie – Cercetătorii de la Universitatea din Nebraska Medical Center raportează dovezi că boala COVID-19, aferentă pandemiei de coronavirus 2019-2020, poate fi transmisă prin aer și că pierderea mirosului și, potrivit altor cercetători, pierderea gustului, ar putea fi semne precoce de infecție.

Aprilie

2 aprilie
 Oamenii de știință raportează descoperirea celor mai vechi fosile cunoscute, cu o vechime de 2,04 milioane de ani, de Homo erectus în Africa de Sud, care s-ar putea să se suprapună, în aceeași zonă și timp, cu alte hominini, cum ar fi Australopithecus și Paranthropus.
 Oamenii de știință raportează găsirea unor comunități mari de microbi care trăiesc adânc sub fundul mării în roci solide determinate ca având o vechime de până la 104 milioane de ani.
 8 aprilie – Cercetătorii de la Universitatea Lund din Suedia au reușit să restabilească mobilitatea la șobolanii afectați de accident vascular cerebral prin reprogramarea celulelor pielii umane pentru a deveni celule nervoase, care au fost apoi transplantate în cortexul cerebral al șobolanilor.
9 aprilie
Oamenii de știință raportează dovezi directe privind utilizarea tehnologiei fibrelor naturale de către Neanderthalii din sud-estul Franței, acum 50.000 de ani.
Astronomii raportează prima măsurare directă a vântului pe o stea pitică cenușie.
10 aprilie – Cercetătorii raportează posibila reinfecție a pacienților cu COVID-19 care s-au recuperat din infecția virală.
13 aprilie – Astronomii raportează descoperirea a "poate cea mai mare supernova văzută vreodată", numită SN2016aps. Explozia a fost studiată timp de doi ani, până când s-a estompat până la 1% din luminozitatea maximă. Masa supernovei este de 50-100 de ori mai mare decât Soarele.
15 aprilie – NASA raportează descoperirea lui Kepler-1649c, o exoplanetă care este mai asemănătoare cu Pământul ca mărime și temperatură decât orice altă exoplanetă găsită până acum în datele de la telescopul spațial Kepler.

19 aprilie –  Cercetătorii din China identifică cel puțin 33 de tulpini ale virusului COVID-19. Cea mai agresivă tulpină se dovedește că generează de 270 de ori mai multă sarcină virală decât tipul cel mai puțin agresiv.
20 aprilie – Cometa interstelară 2I/Borisov conține cantități mari de monoxid de carbon și cianură de hidrogen conform noilor date de la ALMA și Telescopul spațial Hubble publicate în Nature Astronomy. Noile descoperiri sugerează că obiectul a fost format în regiunea exterioară rece a sistemului său planetar.
22 aprilie – Pentru prima dată se înregistrează poluare microplastică în gheața marină din Antarctica.
28 aprilie – Astronomii raportează observarea unei emisii radio rapide din magnetarul SGR 1935+2154, primul detectat vreodată în Calea Lactee și primul care a fost legat de o sursă cunoscută.
29 aprilie –  Un nou studiu despre Spinosaurus aegyptiacus, publicat în revista Nature, susține că a găsit primele dovezi clare pentru o structură propulsivă acvatică la un dinozaur non-aviar și că dinozaurul avea spini neuronali foarte înalți și subțiri pe coadă și de aici o coadă adâncă, comprimată lateral, ca cea a unui triton gigantic.

Mai

5 mai
 Are loc zborul inaugural al rachetei Long March 5B, cea mai nouă și mai puternică rachetă a Chinei. Racheta a lansat noua capsulă spațială destinată transportului astronauților, fără însă a avea un echipaj la bord.
Cercetătorii raportează că Polul Nord Magnetic se deplasează datorită alungirii unuia dintre cei doi lobi ai fluxului magnetic negativ și că probabil se va deplasa cu 390–660 km mai departe pe traiectoria sa actuală, spre Siberia în următorul deceniu.
6 mai – Astronomii raportează posibila descoperire a celei mai apropiate găuri negre de Pământ, la aproximativ 1.000 de ani lumină distanță în sistemul de două stele HR 6819.
11 mai –  Cercetătorii raportează dezvoltarea globulelor roșii sintetice care, pentru prima dată, cunosc toate proprietățile și abilitățile naturale ale celulelor naturale. Mai mult, hemoglobina, medicamentele, nanoparticulele magnetice și biosenzorii ATP pot permite funcționalități suplimentare non-native.
13 mai – A fost identificat cel mai vechi artropod din lume și cel mai vechi animal terestru: un miriapod strămoș al milipedelor de azi, Kampecaris obanensis, datând din Silurian, acum 425 de milioane de ani. Conform studiului, eșantionul de 2,5 cm găsit în Scoția în 1899 adaugă dovezi pentru o co-evoluție rapidă a insectelor și plantelor din comunitățile lacurilor în ecosistemele forestiere complexe în doar 40 de milioane de ani.
15 mai
Geologii raportează că cea mai timpurie extincție în masă cunoscută, Extincția Ordovician–Silurian, în urmă cu 445 de milioane de ani, ar fi putut fi rezultatul încălzirii globale, legată de vulcanism și hipoxie (scădere a cantității de oxigen), și nu rezultatul, așa cum s-a considerat anterior, al răcirii și glaciației.
Un cercetător raportează că, într-o simulare pe calculator, o extincție realistă a populației de Neanderthali poate fi simulată doar atunci când Homo sapiens este considerabil mai eficient în exploatarea resurselor alimentare într-o regiune glaciară, în comparație cu Neanderthalii, încrucișarea speciilor și schimbările climatice abrupte fiind doar contribuitori minori la extincție.
18 mai – Se publică o analiză Bayesiană obiectivă care estimează că apariția vieții este probabil un proces rapid și nu un scenariu lent și rar și că apariția inteligenței este mai probabil să fie rară.
20 mai – ESA raportează că nava sa spațială Swarm este folosită pentru a înțelege mai bine misterioasa Anomalie Sud Atlantică, prin care câmpul magnetic a pierdut aproximativ 9% din forța sa în medie pe parcursul ultimilor 200 de ani. De asemenea, cercetează procesele din nucleul Pământului care au determinat aceste schimbări, care au provocat tulburări tehnice ale sateliților și pot fi relevante pentru o eventuală inversare geomagnetică și au descoperit că anomalia s-ar putea împărți în două puncte joase separate.
23 mai – Cometa ATLAS ajunge în cel mai apropiat punct al său de Pământ. Atinge periheliu (cea mai mare apropiere de Soare) la 31 mai. Nava spațială Solar Orbiter a zburat prin coada ionică a cometei ATLAS între 31 mai și 1 iunie.
26 mai
Astronomii raportează detectarea mai multor explozii foarte puternice, recent clasificate drept Transitiv optic albastru rapid (Fast blue optical transient, FBOT), similare în multe feluri cu exlozia cu mult mai puțină energiee FBOT SN 2018cow observată în 2018.
Simulările realizate de Imperial College London dezvăluie faptul că asteroidul Chicxulub a produs "cel mai rău" scenariu în ceea ce privește letalitatea pentru dinozauri, sosind din nord-est la un unghi de 60°, ceea ce a maximizat cantitatea de gaze și resturi aruncate în atmosfera Pământului.
27 mai – Astronomii raportează că exploziile clasice novae sunt producătorii galactici ai elementului litiu.
30 mai – SpaceX lansează cu succes doi astronauți ai NASA pe orbită pe o navă spațială Crew Dragon de la Kennedy Space Center din Florida, prima navă spațială cu echipaj care a decolat de pe pământ american din 2011.

Iunie

1 iunie
Astronomii raportează că o potențială sursă pentru Emisiile radio rapide (Fast radio burst - FRB), ar putea fi "fuziuni dintre stele compacte și magnetari care apar din colapsarea nucleului supernovelor".
 Existența nucleelor de quark în stele neutronice este confirmată de cercetătorii finlandezi.
Cercetătorii publică un studiu folosind date despre verterbratele aflate în pragul extincției și despre vertebratele care au dispărut recent, în care ajung la concluzia că o șasea extincție în masă provocată de om, cel mai probabil accelerează. Studiul accentuează "urgența extremă de a întreprinde acțiuni la nivel mondial mult extinse".
3 iunie
 Cea mai veche și cea mai mare structură din regiunea Maya, o platformă veche de 3.000 de ani cu piramidă, este descoperită cu ajutorul tehnologiei LiDAR.
 Divergența genetică mitocondrială ar putea fi utilizată pentru a prezice compatibilitatea reproductivă a descendenților hibrizi de mamifere și că oamenii anatomic moderni, Neanderthalii și Denisovanii au fost genetic mai apropiați decât urșii polari și urșii bruni (divergență de 1,6% pentru Neanderthali și oamenii anatomic moderni și 2,4% pentru urși) și, la fel ca urșii, au fost capabili să producă cu ușurință hibrizi sănătoși.
 12 iunie - Oamenii de știință anunță rezultate preliminare care demonstrează un tratament de succes în timpul unui test clinic al editării genelor CRISPR (CRISPR-Cas9) pentru a trata afecțiuni genetice moștenite - beta talasemia și anemia falciformă.
 16 iunie - Astronomii cartografiează atmosfera stelei supergigante roșii Antares în detalii inedite, folosind atât Atacama Large Millimeter/submillimeter Array (ALMA)  cât și Karl G. Jansky Very Large Array. Este cea mai detaliată hartă a unei stele, în afară de Soare.
 19 iunie - Este raportată prima subvenție specifică Search for Extra-Terrestrial Intelligence (SETI) pe care NASA a acordat-o în trei decenii. Este prima subvenție finanțată de NASA pentru tehnosemnături de la civilizații extraterestre avansate, altele decât undele radio, inclusiv crearea și popularea unei biblioteci online de tehnosemnături.
 22 iunie - Astronomii raportează dovezi că planeta pitică Pluto ar fi putut avea un ocean sub-suprafață și, în consecință, ar fi putut fi locuibilă atunci când s-a format.
 24 iunie - Organizația Meteorologică Mondială anunță noi recorduri pentru cel mai lung fulger (700 km) și "megaflash" cu cea mai lungă durată (16,73 secunde).

Iulie

 1 iulie – Astronomii raportează că J2157, descoperit în 2018, este cunoscut acum ca având 34 de miliarde de mase solare și consumă echivalentul a aproape 1 masă solară în fiecare zi, ceea ce o face gaura neagră cu cea mai rapidă creștere cunoscută până acum.
 6 iulie – Astronomii raportează dovezi că elementul chimic carbon, al patrulea element chimic ca abundență (după hidrogen, heliu și oxigen) din Univers și unul dintre cele mai esențiale elemente chimice pentru formarea vieții așa cum o știm, a fost format în principal în stele pitice albe, în special cele mai mari decât două mase solare.
9 iulie – Organizația Mondială a Sănătății recunoaște formal că virusul COVID-19 poate fi transmis în spații închise prin picături în aer. Persoanele aflate în spații aglomerate, cu ventilație slabă, riscă să fie infectate, în conformitate cu avizele științifice actualizate.
 10 iulie
 Astronomii anunță descoperirea unei structuri cosmice masive formată dintr-un zid uriaș de galaxii (un filament galactic) care se întinde pe cel puțin 700 de milioane de ani-lumină numită Zidul Polului Sud.
 Luna s-a format cu aproximativ 85 de milioane de ani mai devreme decât se credea (4,425 miliarde de ani în urmă) și a găzduit un ocean de magmă mai mult timp decât s-a crezut anterior (~200 milioane de ani).
 19 iulie
 Emiratele Arabe Unite au lansat cu succes sonda Hope spre Marte, marcând prima misiune interplanetară a lumii arabe. Sonda a fost lansată de la Centrul Spațial Tanegashima din Japonia și este programată să ajungă pe orbita planetei Marte în februarie 2021.
 După un studiu de 20 de ani, astrofizicienii de la Sloan Digital Sky Survey au lansat cea mai mare și mai detaliată hartă 3D de până acum a Universului, care susține teoria unei geometrii plate a Universului, confirmă faptul că diferite părți par să se extindă la viteze diferite și umple un decalaj de 11 miliarde de ani în istoria expansiunii Universului.

 22 iulie
Sunt date publicității primele imagini cu mai multe exoplanete care orbitează o stea asemănătoare Soarelui, denumită TYC 8998-760-1. Sistemul se află la circa 300 de ani-lumină de Terra.
 Arheologii raportează cele mai timpurii dovezi cunoscute despre oameni din America, datând de 33.000 de ani, o vechime aproape dublă față de estimările de până acum.
 Un studiu despre un "dinozaur cu dimensiuni de colibri" conservat în chihlimbar publicat pe 11 martie 2020 este retras după ce s-a observat o clasificare greșită a fosilei, despre care se crede că este o șopârlă în locul unui dinozaur.
 23 iulie – China a lansat cu succes, de la centrul spațial din Wenchang, de pe insula Hainan, prima misiune chineză de explorare fără echipaj uman a planetei Marte. Misiunea Tianwen-1 (Huoxing-1) include o navă spațială, o sondă de aterizare și un rover. Tianwen-1 a fost lansată cu o rachetă de clasă grea  (Chang Zheng 5) și este planificată să aterizeze la suprafața planetei Marte la 23 aprilie 2021. Obiectivele sale declarate sunt căutarea de dovezi ale vieții actuale și din trecut și evaluarea mediului planetei.
28 iulie – Biologii marini raportează că microorganisme aerobe (în principal), aflate în "animație cvasi-suspendată", s-au găsit în sedimente sărace din punct de vedere organic, cu o vechime de până la 101,5 milioane de ani, la 76 de metri sub fundul mării din Pacificul de Sud Gyre ("cel mai mortal loc din ocean") și ar putea fi formele de viață cu cea mai lungă viață găsite vreodată.
 30 iulie – NASA a lansat cu succes misiunea Mars 2020, de la baza aeriană de la Cape Canaveral, pentru studierea locuibilității planetei Marte și pregătirea pentru viitoarele misiuni umane.

August

4 august – Fizicienii care lucrează la experimentele ATLAS și CMS la Large Hadron Collider  anunță noi rezultate care arată că bosonul Higgs se descompune în doi miuoni.
5 august – Coloniile de pinguini imperiali din Antarctica sunt cu aproape 20% mai numeroase decât se credea anterior, conform noilor descoperiri făcute cu ajutorul tehnologiei de mapare prin satelit.
6 august – "Canadian Ice Service" raportează că bariera de gheață Milne, ultima platformă de gheață rămasă intactă în Arhipelagul Arctic canadian, s-a prăbușit după ce a pierdut peste 40% din suprafața sa în doar două zile.
8 august – NASA anunță că va schimba denumirile neoficiale și potențial controversate utilizate de comunitatea științifică pentru obiecte și sisteme cosmice îndepărtate, inclusiv referințe la NGC 2392 ca "Nebuloasa Eschimosul" și NGC 4567 și NGC 4568 drept "Galaxia Gemenilor Siamezi".
10 august – Pe baza datelor din misiunea Dawn s-a confirmat că planeta pitică Ceres este un corp bogat în apă, care conține un rezervor adânc de saramură. "Punctele luminoase" din craterul Occator sunt rezultatul unei ape sărate care se ridică la suprafață.
 13 august – Întunecarea neașteptată a stelei Betelgeuse este explicată de NASA ca fiind o "izbucnire traumatică", cauzată de o cantitate imensă de material fierbinte evacuat în spațiu, care a format un nor de praf ce a blocat lumina stelară.
 16 august – A fost detectat asteroidul 2020 QG, un mic asteroid cu o lungime de trei până la șase metri din grupul asteroizilor din apropierea Terrei care a trecut la o distanță de 2.950 de kilometri de Pământ,  cel mai apropiat asteroid observat vreodată în deplasare pe lângă planeta noastră. Corpul ceresc a trecut pe deasupra Oceanului Indian cu o viteza de 12,3 km/s și a fost observat la șase ore după trecerea sa.
17 august
Astronomii raportează că obiectul interstelar ʻOumuamua (1I/2017 U1) nu este compus din hidrogen congelat, așa cum s-a propus anterior; natura compozițională a obiectului continuă să fie necunoscută.
 Fizicienii prezintă studii care implică interpretări ale mecanicii cuantice care sunt legate de paradoxul pisicii lui Schrödinger și paradoxul lui Wigner, rezultând concluzii care contestă ipoteze aparent stabilite despre realitate.
 26 august – Conform unui experiment derulat la bordul Stației Spațiale Internaționale bacteria Deinococcus, care este foarte rezistentă la un mediu ostil, a supraviețuit timp de trei ani în spațiul exterior, cu o expunere foarte puternică la radiații ultraviolete și cu mari variații de temperatură. Această descoperire susține noțiunea de panspermie, ipoteza că viața există în tot Universul, distribuită în diferite moduri, inclusiv praf cosmic, meteoroizi, asteroizi, comete, planetoizi sau nave spațiale contaminate.
27 august – Conform unui studiu francez, Terra ar fi fost, încă de la formarea sa, bogată în apă, care ar fi existat din abundență în rocile ce au alcătuit Pământul.
 28 august – Elon Musk dezvăluie un model al prototipului cip de interfață creier-calculator, implantat la porci, la care a lucrat compania sa, Neuralink.
 31 august – Câinii cântăreți din Noua Guinee, cunoscuți pentru vocalizarea lor caracteristică, despre care se credea că mai există doar în captivitate, în urma analizării probelor de sânge ale exemplarelor găsite în zonele înalte din Noua Guinee, s-a dovedit că n-a devenit extinct în sălbăticie.

Septembrie

 1 septembrie – Universitatea din Tokyo  raportează o nouă metodă de spectroscopie în infraroșu capabilă de 80 de milioane de spectre pe secundă, de aproape 100 de ori mai rapidă decât tehnicile anterioare.
 2 septembrie
 Este confirmată cea mai mare fuziune cunoscută a găurilor negre, detectată în mai 2019, care oferă, de asemenea, prima dovadă clară a unei găuri negre cu masă intermediară. Obiectul rezultat, care produce o undă gravitațională numită GW190521, este estimat la 142 de mase solare.
Cercetători din China demonstrează modul în care poluarea microplastică contaminează solul și dăunează abundenței speciilor obișnuite, cum ar fi microartropodele și nematodele, precum și perturbarea ciclului de carbon și a nutrienților.
 8 septembrie – Oamenii de știință din nordul Indiei descoperă un dinte molar fosil al unei noi specii extincte și cel mai vechi strămoș cunoscut al gibonilor, numit Kapi ramnagarensis, care a trăit acum aproximativ 13 milioane de ani.
 14 septembrie – Royal Astronomical Society anunță detectarea în atmosfera planetei Venus a fosfinei, despre care se știe că este un predictor puternic al prezenței vieții microbiene. Cercetătorii sugerează că gazul ar fi putut rezulta din procese chimice abiotice, atmosferice sau geologice inexplicabile până în prezent sau ar putea constitui o biosemnătură.

 16 septembrie – Astronomii raportează descoperirea, pentru prima dată, a unei planete masive, de dimensiunea lui Jupiter, numită WD 1856 b, orbitând îndeaproape, la fiecare 36 de ore, o mică stea pitică albă, numită WD 1856+534, rămășița unei stele anterioare mult mai mari, asemănătoare Soarelui.
 18 septembrie – Astronomii raportează dovezi, pentru prima dată, a unei exoplanete, M51-ULS-1b, situate în afara galaxiei Calea Lactee. Exoplaneta a fost detectată prin eclipsarea unei surse luminoase de raze X în galaxia Whirlpool (M51a).
 21 septembrie – Se prezintă dovezi ale existenței apei în stare solidă în mediul interstelar și, în special, a gheții amestecate cu granule de silicat în boabele de praf cosmic.
 23 septembrie – Oamenii de știință raportează descoperirea Gnathomortis stadtmani, o șopârlă foarte mare care a trăit în urmă cu aproximativ 80 de milioane de ani.
 28 septembrie – Oamenii de știință confirmă existența mai multor lacuri mari de apă sărată situate sub gheață în regiunea polară sudică a planetei Marte. Potrivit unuia dintre cercetători, dacă aceste lacuri "sunt rămășițele unui corp mare de apă aflat cândva la suprafața planetei, cu siguranță că ar fi reprezentat un excelent habitat pentru viață, fie ea dispărută sau încă prezentă pe Marte".
 29 septembrie – Astronomii raportează detectarea, pentru prima dată prin tehnici de microlentile, a unei planete interstelare cu masă de aproximativ masa terestră, nelegată gravitațional de nici o stea și plutitoare liberă în galaxia Calea Lactee.
 30 septembrie – Oamenii de știință reafirmă că prima fosilă de pene găsită la un dinozaur, veche de aproximativ 150 de milioane de ani și descoperită în 1861, aparținea lui  Archaeopteryx lithographica.

Octombrie

 1 octombrie – Este demonstrat un nou bolometru pe bază de grafen cu o sensibilitate de 100.000 de ori mai mare decât instrumentele anterioare.
 13 octombrie – Supergiganta roșie Betelgeuse se dovedește a fi la 530 de ani-lumină distanță, cu aproximativ 25% mai aproape decât se credea anterior. În plus, dimensiunea sa estimată este revizuită în jos, de la axa semi-majoră a lui Jupiter până la aproximativ două treimi din acest diametru.
 14 octombrie – Cercetători de la Universitatea din Rochester au demonstrat primul supraconductor de înaltă presiune capabil să funcționeze la la temperatura camerei de 15 °C. Deși necesită 260 GPa (2,6 milioane de ori presiunea atmosferică), acest nou compus de hidrogen, carbon și sulf este o îmbunătățire cu 35 °C față de recordul anterior deținut de Institutul Max Planck din Germania.
 20 octombrie – Sonda spațială OSIRIS-REx a NASA atinge pentru scurt timp asteroidul Bennu, devenind prima sondă a agenției care preia eșantioane de pe un asteroid, iar încărcătura sa va fi returnată pe Pământ în 2023.
 26 octombrie – Astronomii raportează detectarea apei moleculare pe suprafața luminată de Soare a Lunii de către mai multe nave spațiale independente, inclusiv Observatorul Stratosferic pentru Astronomia Infraroșie (SOFIA).
 28 octombrie – Oamenii de știință raportează că au descoperit un recif de corali de 500 m înălțime, situat la vârful nordic al Marii Bariere de Corali din Australia, prima descoperire de acest gen din ultimii 120 de ani.

Noiembrie
 4 noiembrie
 Astronomii stabilesc că magnetarii sunt o sursă principală de emisii radio rapide.
 Conform unui studiu publicat în Science Advances femeile preistorice participau la vânătoare, inclusiv la vânătoare de animale mari. S-a descoperit un corp de femeie, îngropat alături de instrumente de vânătoare, în America, acum aproximativ 9.000 de ani. Autorii studiului au descoperit, de asemenea, că din cele 27 de schelete asociate cu instrumente de vânătoare de animale mari găsite în 18 situri, și pentru care s-a putut determina sexul, 11 dintre acestea (41%) au fost identificate ca fiind femei.

 7 noiembrie – China a lansat cu succes primul satelit 6G din lume pentru a testa noua tehnologie.
 9 noiembrie – Grupul farmaceutic american Pfizer și compania germană BioNTech anunță că vaccinul lor experimental are o eficiență de peste 90% în prevenirea COVID-19, conform datelor unui studiu de fază 3.
 11 noiembrie – Astronomii raportează dovezi găsite recent pentru activitatea vulcanică, în urmă cu 53.000 de ani, pe planeta Marte. O astfel de activitate ar fi putut asigura mediul, din punct de vedere energetic și chimic, necesar pentru susținerea formelor de viață.
 16 noiembrie – Se anunță rezultatele studiilor de fază III ale vaccinului ARNm Moderna, compania susținând o reducere de 94,5% a cazurilor de COVID-19 pe baza rezultatelor intermediare, inclusiv a bolilor severe. Vaccinul este mai ușor de distribuit decât BNT162b2, deoarece nu este necesară depozitarea ultra-rece.
 18 noiembrie – Cercetătorii de la Universitatea din Tel Aviv utilizează pentruprima dată CRISPR/Cas9 pentru a trata cancerul eficient la un animal viu.
 21 noiembrie – Sentinel-6 Michael Freilich este lansat pe orbită, pentru a monitoriza nivelul mării mai detaliat ca niciodată. Rezoluția satelitului va permite măsurarea adâncimilor apei mai aproape de țărm, care a fost mult timp o zonă de incertitudine.
 23 noiembrie – Sunt publicate rezultatele preliminare ale testului pentru vaccinul AstraZeneca AZD1222, dezvoltat în colaborare cu Universitatea Oxford. Compania susține o eficiență de 70% în studiul general și 90% într-un subșantion în care prima doză a fost redusă accidental.
 24 noiembrie – Oamenii de știință raportează că Sahelanthropus tchadensis, presupus a fi un hominin timpuriu, n-a fost un hominin.
 25 noiembrie – Experimentul Borexino detectează neutrini solari produși de ciclul carbon-azot-oxigen.
 29 noiembrie – O echipă internațională de oameni de știință raportează studii care sugerează că atmosfera primordială a Pământului timpuriu era mult diferită de condițiile utilizate în studiile Miller-Urey cu privire la originea vieții pe Pământ.
 30 noiembrie – Plierea proteinelor, unul dintre cele mai mari mistere din biologie, este rezolvată de compania de inteligență artificială DeepMind.

Decembrie

 1 decembrie – Este publicat al doilea studiu (primul în octombrie) care contrazic studiul din septembrie conform căruia a fost detectată fosfina în atmosfera planetei Venus, gaz care este legat în mod direct de activitatea microbiană sau umană de pe Pământ.
 2 decembrie
 Organizația Meteorologică Mondială raportează că anul 2020 este probabil printre cei mai calzi ani înregistrați la nivel global, cu 1,2 °C peste nivelul pre-industrial. Cei zece ani din perioada 2011-2020 sunt, de asemenea, raportați ca fiind cel mai cald deceniu înregistrat.
 În Pădurea Amazoniană a fost descoperită o friză spectaculoasă care înfățișează oameni alături de animale din timpul ultimei epoci de gheață. Picturile rupestre realizate probabil cu aproximativ 11.800-12.600 de ani în urmă, arată cum cei mai vechi locuitori umani din zonă ar fi coexistat cu megafauna din epoca de gheață, cu imagini ce par a fi: leneși uriași, mastodonți, camelide și cai.
 3 decembrie – Cercetătorii chinezi susțin că au obținut supremația cuantică, folosind un sistem de 76 qubiți cunoscut sub numele de Jiuzhang, care a efectuat calcule cu o viteză de 100 trilioane de ori mai mare față de supercomputerele  clasice.
 16 decembrie – Astronomii anunță detectarea pentru prima dată a unor emisii radio de la o planetă dincolo de sistemul nostru solar. Potrivit cercetătorilor: "Semnalul provine din sistemul Tau Boötes, care conține o stea binară și o exoplanetă. Noi considerăm că este vorba de o emisie produsă chiar de planetă."
 18 decembrie – Astronomii raportează că a fost detectat un semnal radio de la Proxima Centauri.
 21 decembrie – Jupiter și Saturn intră într-un arc de 6' (numit Marea conjuncție), oferind o vedere telescopică rară foarte apropiată a celor două planete. Deoarece cele două au o dimensiune aparentă mai mică de un minut de arc, ocultațiile sunt extrem de rare: aceasta este cea mai mare apropiere din 1623 și următoarea ocultare se va întâmpla în anul 7541.
 22 decembrie
Peste 109.000 de noi cratere sunt descoperite în regiunile cu latitudine mică și medie a Lunii folosind inteligența artificială.
Un nou mineral, de culoare verde închis și denumit kernowit, este descoperit în Cornwall, sud-vestul Angliei.

Note

Legături externe

2020 în știință


Jerry Ross may refer to:

 Jerry Ross (painter) (born 1944), Gerald, American painter
 Jerry Ross (composer) (1926–1955), Jerold, American lyricist and composer
 Jerry L. Ross (born 1948), U.S. Air Force officer and former NASA astronaut
 Jerry Ross (record producer) (1933–2017), American songwriter and producer, founder of Heritage Records

See also
Gerald Ross (disambiguation)
Gerard Ross (disambiguation)

Jerry Ross


Asteroid City (mesmo título em Portugal e no Brasil) é um longa-metragem de drama, comédia romântica e ficção científica estadunidense dirigido e coproduzido por Wes Anderson a partir de um roteiro escrito por Anderson e Roman Coppola. A narrativa segue os eventos transformadores que ocorrem em uma convenção anual Junior Stargazer em 1955. Descrito como "maior do que a maioria dos outros filmes de Anderson que são conjuntos por natureza", o elenco do filme incluí Jason Schwartzman, Scarlett Johansson, Tom Hanks, Jeffrey Wright, Tilda Swinton, Bryan Cranston, Edward Norton, Adrien Brody, Liev Schreiber, Hope Davis, Steve Park, Rupert Friend, Maya Hawke, Steve Carell, Matt Dillon, Hong Chau, Willem Dafoe, Margot Robbie, Tony Revolori, Jake Ryan e Jeff Goldblum.

A estreia do longa está programada para acontecer no 76º Festival de Cinema de Cannes em Maio de 2023, na principal competição onde competirá pelo principal prêmio do evento, o Palm d'Or. E está programado para ser lançado pela Focus Features nos Estados Unidos em um lançamento nos cinemas limitado em 16 de junho de 2023, antes de expandir para um lançamento amplo em 23 de junho de 2023. No Brasil, sua estreia está marcada para 10 de Agosto de 2023.

Elenco

Produção

Em setembro de 2020, foi revelado que Wes Anderson estaria escrevendo e dirigindo um filme de romance, que ele produziria ao lado de Jeremy Dawson e Steven Rales para American Empirical Pictures e Indian Paintbrush. Em fevereiro de 2021, Michael Cera e Jeff Goldblum entraram em negociações para estrelar o próximo filme do diretor, que agora foi descrito como sendo sobre um "grupo de adolescentes inteligentes,", Tilda Swinton foi a primeira pessoa a se juntar oficialmente ao elenco, fazendo isso em junho de 2021. As filmagens principais, foi originalmente marcada para Roma, mas ocorreu na Espanha entre agosto e outubro de 2021. Vários cenários em Chinchón, Madri, lembrando uma paisagem desértica e uma estação de trem simulada, foram usados para as filmagens. O membro do elenco Fisher Stevens disse que o filme incluiria "o elenco mais louco desde The Bridge on the River Kwai (1957)" e que o elenco e a equipe "estavam todos reunidos em um hotel, que era um antigo mosteiro".  O título do filme foi revelado como Asteroid City no BFI London Film Festival em outubro de 2021. Alexandre Desplat compôs a trilha sonora do filme em sua sexta colaboração com Anderson.

Lançamento
Asteroid City fará sua estreia no 76º Festival de Cinema de Cannes em maio de 2023. E está programado para ser lançado pela Focus Features nos Estados Unidos em um lançamento nos cinemas limitado em 16 de junho de 2023, antes de expandir para um lançamento amplo em 23 de junho de 2023. Em Portugal, foi lançado em 22 de junho de 2023, e no Brasil, em 10 de agosto de 2023.

Marketing
Um teaser pôster de Asteroid City foi lançado em 28 de março de 2023. O primeiro trailer foi lançado no dia seguinte, apresentando uma versão de Johnny Duncan de 1957 da canção "Last Train to San Fernando". Jazz Monroe, do Pitchfork, chamou o trailer de "extremamente andersoniano", enquanto Charles Pulliam-Moore, do The Verge, escreveu que o filme "se parece e se sente exatamente como você pensaria que um filme de Wes Anderson sobre a maioridade sobre observação de estrelas no deserto faria".

Filmes dos Estados Unidos de 2023
Filmes de comédia romântica dos Estados Unidos
Filmes de drama dos Estados Unidos
Filmes de ficção científica dos Estados Unidos
Filmes dirigidos por Wes Anderson
Filmes com trilha sonora de Alexandre Desplat
Filmes ambientados em 1955
Filmes ambientados no Arizona
Filmes da Focus Features
Filmes em língua inglesa

Asteroid City


Leiber puede hacer referencia a:

 Fritz Leiber, escritor estadounidense; o
 Robert Leiber, sacerdote y político alemán.

Leiber


Mullaitivu (en tamil: முல்லைத்தீவு மாவட்டம்) es un distrito de Sri Lanka en la provincia Norte. Código ISO: LK.MP.

Comprende una superficie de 2 617 km².

El centro administrativo es la ciudad de Mullaitivu.

Demografía
Según estimación 2010 contaba con una población total de 148 000 habitantes, de los cuales 76 000 eran mujeres y 72 000 varones.

Referencias

Enlaces externos
 Sitio web oficial.

Mullaitivu

Distrito de Mullaitivu


Parola, bilgisayarda veya çevrimiçi hesaplarda oturum açmak ve başka kullanıcıların erişimini engellemek için kullanılan gizli anahtarlara denir.

İlgili Terimler
 Şifre: Gizli haberleşmeye yarayan işaretlerin tümü, kod. Gizliliği olan kasa, kapı, çanta vb. şeylerin açılması için gereken rakamlar.
 Pin (Personal identification number): Kişisel Tanıtım Numarası 4 ya da 6 rakamlı kişisel tanıtma numarasından oluşur.
 TAN (Transaction authentication number): Banka İşlemleri Onaylama Numaraları: İnternet bankacılığında banka işlemlerini yapmak için tek sefer kullanılan parolalardır.

En güvenli parolalar büyük küçük harf, rakam ve simgelerin birleşiminden oluşur. Harf, rakam ve simgelerin birleşiminden oluşan 16 haneli bir şifrenin çözülmesi imkansıza yakındır. Şirketler ya da programlar gibi üst düzey güvenliğe ihtiyaç duyulan ortamlarda şifre üreteçleri kullanılır. Bu üreteçler her kullanım için ayrı şifreler üretir. Güvenli bir şifre tahmin edilmez olmasının yanı sıra hatırlanabilir olmalıdır. Kişisel kullanımlar için 8 haneli şifreler yeterli olmaktadır. Matematiksel olasılıklara göre rakam, büyük-küçük harf ve sembollerden oluşan 8 haneli bir şifreyi normal bir bilgisayarın çözmesi 6 yıl alacaktır. Örneğin 2 işaretten oluşan bir parola olduğunu varsayalım. A'dan Z'ye bir harf, 0'dan 9'a kadar da bir rakam kullanılmışsa, bir bilgisayar üzerinde çalışan bir şifre kırıcı sistemin bu şifreyi bulması birkaç saniye alır çünkü toplam olasılık 3844'tür.

Şifreyi çözmek için
uzunluk	 maksimum süre →(Klavyenin saniyede 1 Milyon kere tuşlandığı kabul edilirse)

 3 haneli	→yaklaşık   0,2 Saniye
 5 haneli	→yaklaşık   14 Dakika
 58 haneli	→yaklaşık   53.252 Saat
 510 haneli	→yaklaşık   1.179.469 Hafta
 512 haneli	→yaklaşık   84.168.853 Yıl
 515 haneli	→yaklaşık   19.104.730.610.573 Yıl
Parolaların tahmininde insan psikolojisi ve davranışları da hesaba katılmaktadır. Örneğin telefon numaraları, banka hesap numaraları, bir takım popüler sözcükler, e-posta, ev adreslerinden bölümler ya da kullanıcı adı öncelikli olarak denenir. Şifreye ulaşmak isteyen kişi ya da bilgisayar makine için kimin hesabına ulaşıldığı önemli değildir; herhangi bir kullanıcıdan sisteme girmek yeterlidir. Özellikle iş yerlerinde iş yerinin sistemine girilmesini engellemek için karmaşık parolalar üretilip kullanılmaktadır. Şifrelerin ayda bir değiştirilmesi ya da tek seferlik şifre üreteçlerinin kullanılması yaygındır.

Güvenli bir parola nasıl oluşturulur
 Parola uzunluğu: Parolalar 8 veya daha fazla karakterden oluşmalıdır. En uygunu,14 karakter ve fazlasıdır.
Şifre içerisinde mantıklı veya anlamlı kelimeler kullanmamak. (Örnek olarak 6aF92dF64ySU1 şifresindeki SU kelimesi sifrenin bulunması kolaylastırabilcek unsurlardandır.)
 Harfler, sayılar ve simgelerin bir birleşimi kullanılmalıdır; parolada ne kadar farklı türde karakter olursa, parolanın tahmin edilmesi o kadar zorlaşır.
 Parola sahibi tarafından anımsanması kolay; ancak başkaları tarafından tahmin edilmesi zor sözcük ve deyimler kullanılabilir.
 Bilgisayarların sözlük taramasıyla bulabileceği sözcüklerden kaçınılmalıdır.
 Film isimleri, ünlü sözler, doğum tarihleri kullanılmamalıdır.
 Farklı yerlere aynı parolaları vermekten kaçınılmalıdır.

Örnek
Bir alışveriş sitesinde parola oluşturma senaryosu olsun. O siteyi ya da alışverişi hatırlatacak bir cümle seçilebilir: "Ben Sabah Alışveriş Yaparken Okuldan Tanıdığım Eski Bir Arkadaşımı Gördüm". Bu sözcüklerin baş harflerini alındığında: BSAYOTEBAG şifresi oluşur. Bazı harfleri kendilerini anımsatacak sayılarla değiştirebiliriz: 3S4Y0TEBA6. Kimi büyük harfi de küçük harflerle değiştirebiliriz: 3S4y0tEbA6. Son olarak da tam ortasına bir sembol eklenebilir 3S4y0/tEbA6. Bu örnekte oluşan şifre tahmin edilmesi neredeyse imkansız olduğu halde, ilk başlanan cümle bilindikten sonra şifre sahibi tarafından tekrar hatırlanması mümkündür.

Kaynakça

Dış Bağlantılar
 Güçlü parolalar: Oluşturma ve kullanma

Bilgisayar güvenliği
İnternet terimleri
Teknoloji
Güvenlik

Parola


Jesper Hogedoorn (* 14. August 1985 in Rotterdam) ist ein niederländischer Fußballtorwart, der in der Eredivisie vier Jahre lang bei Feyenoord unter Vertrag stand.

Karriere
Hogedoorn stand als 17-Jähriger in der Saison 2002/03 bei Feyenoord in seiner Heimatstadt Rotterdam als A-Jugendlicher bereits im Kader der ersten Mannschaft. Patrick Lodewijks und Edwin Zoetebier waren erste Wahl von Trainer Bert van Marwijk für das Eredivisie-Tor der Feyenoorder, dritter Mann war Carlo l'Ami. Nachdem sowohl Lodewijks als auch Zoetebier zum Match bei sc Heerenveen am 7. Dezember 2002 verletzt ausgefallen waren, saß A-Jugend-Torhüter Hogedoorn auf der Ersatzbank. Als L'Ami sich nach acht Minuten an der Schulter verletzte und nicht weiterspielen konnte, kam Hogedoorn zu seinem Debüt und bis 2012 einzigen Einsatz als Profi. Feyenoord ging zwar durch Thomas Buffel in Führung, doch Heerenveen gewann letztlich – ohne Verschulden Hogedoorns – mit 3:1. Anfang der Saison 2003/04 wurde er durch einen Schienbeinbruch für ein halbes Jahr außer Gefecht gesetzt. Bis Ende der Saison 2006 blieb Hogedoorn bei den Rotterdamern, spielte jedoch nur noch in der zweiten Mannschaft Jong Feyenoord. Ein Probetraining beim FC Aberdeen im Februar 2006 brachte keinen Wechsel nach Schottland. Zur Saison 2006/07 ging Hogedoorn daher zum Zweitligisten FC Volendam, konnte dort jedoch keinen Platz in der ersten Mannschaft erobern. 2007 war er zunächst vereinslos, bekam dann aber eine Verpflichtung als Amateur bei Stormvogels Telstar. Nach einer Zwischenstation bei den Amateuren des FC Zwolle landete er 2008 beim Amateurverein Vitesse Delft. Von dort wechselte er 2010 zum Rotterdamer SC Neptunus, der 2011 mit RVV Schiebroek zu RVV Neptunus-Schiebroek fusionierte und in der ersten Klasse der Sonntagsamateure (fünfte Liga) antritt. Nach einer Spielzeit wechselte er mit Beginn der Saison 2012/2013 zum Ligarivalen XerxesDZB. Im Sommer 2014 schloss er sich dann dem Topklasse team Kozakken Boys an.

Weblinks

 Vitesse Delft-doelman Jesper Hogedoorn is erg goed, maar hij mag best ook wat brutaler zijn

Anmerkungen und Nachweise

Fußballtorhüter (Feyenoord Rotterdam)
Niederländer
Geboren 1985
Mann

Jesper Hogedoorn


Binhai léase Bin-Jái () oficialmente Nueva Área de Binhai (滨海新区, pinyin: Bīnhǎi xīnqū, en inglés: Binhai New Area) es un distrito de la municipalidad de Tianjin, en el oeste de la República Popular China. Se ubica en las costas del mar de Bohai. Su área es de 2270 km² y su población es de  (año 2010).

Por su ubicación se la conoce como la puerta de entrada del norte de China, se administra como Nuevo Distrito permitiéndole abrir paso a una infraestructura moderna de gran tecnología.

Administración
El 9 de noviembre de 2009, los distritos de Tanggu, Hangu y Dagang se fusionaron para formar el nuevo distrito municipal de Binhai. Éste se divide en 26 pueblos que se administran en 19 subdistritos y 7 poblados:

 Subdistritos: Xingang (新港街道), Xincun (新村街道), Xiangyang (向阳街道), Bohaishiyou (渤海石油街道), Xinhe (新河街道), Dagu (大沽街道), Beitang (北塘街道), Hangzhou (杭州道街道), Hujiayuan  (胡家园街道), Hangu (汉沽街道), Zhaishang (寨上街道), Hexi (河西街道), Yingbin (迎宾街道), Shengli (胜利街道), Gulin (古林街道), Haibin (海滨街道), Gangxi (港西街道), Xinbei  (新北街道), Yujiabao  (于家堡街道).
 Poblados: Xincheng (新城镇), Chadian (茶淀镇), Datian (大田镇), Yangjiabo (杨家泊镇), Taiping (太平镇), Xiaowangzhuang (小王庄镇), Zhongtang (中塘镇).

Economía
Binhai es una zona importante de desarrollo económico dentro de la jurisdicción de Tianjin y es considerada como un polo de desarrollo en todo el país , mantiene una tasa de crecimiento anual de casi el 30% y muchas empresas a nivel mundial tienen una sede aquí.

Binhai es uno de los mayores productores de sal de China. La producción anual de sal es de más de 240 millones de toneladas, que representan el 7% de la producción nacional.

Transporte
La ciudad de Binhai se conecta con sus vecinos y entre sí por medio de carreteras importantes que incluyen vías terrestres, marinas y aéreas.

El transporte público y privado incluye buses, carros, barcos, tres de alta velocidad y su propio aeropuerto.

Geografía
La ciudad está ubicada en la llanura del Norte de China al noreste de la bahía de Bohai y a 40 km al sur se encuentra la península de Shandong y 40 km al norte la península de Liaodong.

Binhai tiene una superficie de casi 3000 km², una costa de 153 kilómetros, y contiene 700 km² de agua y humedales.

La zona donde yace Binhai tiene recursos naturales de hidrocarburos tales como petróleo con 100 millones de toneladas y 193 mil millones de metros cúbicos de gas natural.

Clima

Véase también
 Aeropuerto Internacional de Tianjin Binhai Es uno de los mayores centros de carga aérea de China.

Referencias

Enlaces externos

 Sitio web de la ciudad
 Official Tianjin Media Gateway
 Renaissance Tianjin TEDA Convention Centre Hotel

Localidades del municipio de Tianjín
Organización territorial del municipio de Tianjín
Zonas de desarrollo económico y tecnológico

Binhai


Dunamase or the Rock of Dunamase ( "fort of Másc") is a rocky outcrop in County Laois, Ireland. Rising  above a plain, it has the ruins of Dunamase Castle, a defensive stronghold dating from the early Hiberno-Norman period with a view across to the Slieve Bloom Mountains. It is near the N80 road between the towns of Portlaoise and Stradbally.

History

Excavations in the 1990s demonstrated that the Rock was first settled in the 9th century when a hill fort or dún was constructed on the site.  The first known settlement on the rock was Dun Masc, or Masc's Fort, an early Christian settlement that was pillaged in 842 by the Vikings. In 845 the Vikings of Dublin attacked the site and the abbot of Terryglass, Aed son of Dub dá Chrích, was killed there. There is no clear evidence of 10th–11th century occupation.

The castle was built in the second half of the 12th century.

When the Normans arrived in Ireland in the late 12th century, Dunamase became the most important Hiberno-Norman fortification in Laois. It was Dunamase where Dermot Mac Morrough, King of Leinster, brought the wife of O'Rourke, the King of Breifne, after kidnapping her.  Enlisting the help of the O'Connor clan, the O'Rourkes and O'Connors drove MacMurrough from Dunamase and he fled Ireland.  MacMurrough gave Dunamase and his daughter Aoife in marriage to the Norman conqueror Strongbow in 1170 as part of a deal to enlist his help to regain his lands. The Norman invasion of Ireland then followed when Strongbow accompanied MacMurrough, along with many men, to attack and regain MacMurrogh's lands.

Later, with the marriage of Strongbow and Aoife's daughter and heir, Isabel, the castle passed into the hands of the Marshal family. William Marshal, who later became Regent of England in the minority of Henry III, had five sons, all of whom succeeded him in turn and died without issue. So in 1247 the Marshal lands were divided among William's five daughters. Dunamase fell to Eva Marshal and then to her daughter, Maud, who was married to Roger Mortimer. The castle remained in Mortimer hands until 1330 when another Roger Mortimer was executed for treason. By the time the Mortimer family was rehabilitated the castle seems to have passed out of the area under Norman control. It seems to have become a ruinous shell by 1350.

From the 1400s and until the 16th century it was part of the land of the powerful O'More (now Moore or Ó Mórdha) family who ruled the county of County Laois for several hundreds of years until the 16th century when they faced great opposition from the English. Rory O'More famously resisted the English.  Hence, County Laois today is still nicknamed "The O'Moore County". The O'More's move from Laois to new lands is so memorialised in a 19th-century poem, Transplanted, by William O'Neill:

But vain I wait and listen for Rory Og is dead,
And in the halls of Dunamase a Saxon rules instead,
And o'er his fruitful acres the stranger now is lord
Where since the days of Cuchorb a proud O'Moore kept ward.

The castle was notably owned by, Rory O'More, Lord of Laois.  The O'Mores left the castle and moved to Kildare, on land granted to them in 1574 by Rory O'More's cousin, Elizabeth I of England. The O'More family became the Moore family, although in 1751 an O'More married into the O'Farrell family, who subsequently took on the surname More O'Ferrall. The family had been reduced from one of the most powerful Irish families to a standard aristocrats, although the More O'Ferralls declined a peerage in the 17th century and later a baronetcy in the 19th (they still have the right to use their Irish title, Lord of Laois, and the head of the family is sometimes addressed as so). However, despite the change in status, the family has still played an important role in Irish history since their move. Their former castle played no part in the Cromwellian wars. It was slighted in 1650 to prevent it being used. In the later 18th century Sir John Parnell started to build a banqueting hall within the ruins and this work incorporated medieval architectural details taken from other sites in the area.

References

Notes

External links

 Dunamase Archeology
 The Rock of Dunamase (Article and Photographs) by Dr. Jane Lyons

Castles in County Laois
Ruins in the Republic of Ireland
National Monuments in County Laois

Dunamase


Olene dudgeoni este o molie din familia Lymantriinae. Acesta este găsit de la nord-estul munților Himalaya până în Indo-China, Taiwan și .

Anvergura este de 30 – 38 mm. Adulții sunt în zbor în ianuarie, aprilie și mai.

Referințe

Legături externe
  Baza de date a genului Lepidoptera la Muzeul de istorie naturală

Lymantriidae
Molii
Molii descrise în 1907

Olene dudgeoni


Jamyang Shakya Gyaltsen () est un régent de l'Ü-Tsang (Tibet central) de la dynastie Phagmodrupa de 1364 à 1373. Il est le  neveu du tai situ, Changchub Gyaltsen.

Il est remplacé par son neveu, Drakpa Changchub.

Bibliographie

Roi du Tibet central
Dynastie Phagmodrupa
Personnalité tibétaine du XIVe siècle

Jamyang Shakya Gyaltsen


Les Six études pour piano, op. 111, sont une œuvre de Camille Saint-Saëns composée et publiée en 1899. Elles constituent le deuxième livre d'études du compositeur, après les Six études de l'.

Composition
Camille Saint-Saëns compose la première étude, Tierces majeures et mineures, en 1892. Les cinq pièces suivantes datent de janvier 1899, composées à Las Palmas. Les Six études,  sont ainsi achevées et publiées vingt-deux ans après le premier livre de Six études,  qui datait de 1877.

Présentation
 « Tierces majeures et mineures » —  en sol dièse mineur, à  ( mesures), dédiée à Arthur De Greef,
 « Traits chromatiques » —  () en la mineur, à  (), dédiée à Louis Livon,
 Prélude (,  à , ) et Fugue (,  à , ) en mi bémol mineur, dédiés à Charles Malherbe,
 « Les Cloches de Las Palmas » —  () en sol dièse mineur, à  (), dédiée à mademoiselle Clotilde Kleeberg,
 « Tierces majeures chromatiques » —  () en ré majeur, à  (), dédiée à Édouard Risler,
 « Toccata d'après le Final du  Concerto » —  () en fa majeur, à  (), dédiée à Raoul Pugno.

Postérité
Les Études de Saint-Saëns ont été longtemps négligées, sinon méprisées : François-René Tranchefort n'y trouve .

Dans leur monographie consacrée au compositeur français, Jean-Luc Caron et Gérard Denizeau considèrent qu'.

Guy Sacre s'indigne de tant d'indifférence : .

Analyse
Guy Sacre donne une analyse précise de cet  : .

Les Cloches de Las Palmas sont particulièrement inspirées : . Louis Aguettant confirme que ces Cloches .

En revanche, Guy Sacre aborde avec quelque mauvaise humeur la célèbre Toccata « d'après le Final du  Concerto », considérant qu'on n'y éprouve .

Discographie

Parmi les interprétations et enregistrements de la seule Toccata, on peut citer celles de David Bismuth, Monique de La Bruchollerie, Jeanne-Marie Darré, Ginette Doyen, Samson François, Danielle Laval, Marie-Ange Nguci, Cécile Ousset, Nikolaï Petrov, Bernard Ringeissen, Olga Samaroff,

Bibliographie

Ouvrages généraux
 .
 .
 .

Monographies
 .
 .

Notes discographiques

Références

Liens externes

Études, op.111
Œuvre pour piano

Études op. 111 de Saint-Saëns


Grønland består af fem kommuner. Oprindeligt var der 18 kommuner. De blev ved kommunalreformen i 2008-9 sammenlagt til fire kommuner, hvoraf Qaasuitsup Kommunia var verdens største og Kommuneqarfik Sermersooq den næststørste. Fra 1. januar 2018 blev Qaasuitsup Kommunia opdelt i to kommuner: Avannaata Kommunia i nord og Kommune Qeqertalik i syd.

Avannaata Kommunia består fremover af de følgende tidligere kommuner, der blev nedlagt pr. 1. januar 2009: Qaanaaq Kommune, Upernavik Kommune, Uummannaq Kommune og Ilulissat Kommune.
Kommune Qeqertalik består fremover af de følgende tidligere kommuner, der blev nedlagt pr. 1. januar 2009: Qeqertarsuaq Kommune, Qasigiannguit Kommune, Aasiaat Kommune og Kangaatsiaq Kommune.

Kommuner

Tidligere inddeling

Landsdele
 Avannaa (Nordgrønland)
 Kitaa (Vestgrønland)
 Tunu (Østgrønland)

Kommuner

Henvisninger

Grønlands politik

Kommuner i Grønland


Martina Eginhart (auch: Martina Eginhardt oder Martina Eginhardt-Riegler; * 1910 in München; † unbekannt) war eine deutsche Schauspielerin, Schauspielpädagogin und Hörspielsprecherin.

Leben
Martina Eginhart erlernte nach dem Besuch des Lyzeums ihr künstlerisches Handwerk an der Otto-Falckenberg-Schule in München. Sie trat als Theaterschauspielerin an Münchner Bühnen und weiteren namhaften deutschsprachigen Bühnen auf. Gemeinsam mit ihrem Ehemann, dem Schauspieler Ado Riegler, war Eginhart zudem über 20 Jahre lang in dessen Schauspiel-Studio als Schauspiellehrerin tätig.

In Film- und Fernsehproduktionen war Martina Eginhart indes ein seltener Gast. Hier spielte sie 1953 in Walter Oehmichens Inszenierung von Brüderchen und Schwesterchen. Als Hörspielsprecherin wirkte sie beispielsweise in Egon L. Frauenbergers Adaption von Otfried Preußlers Kleiner Hexe mit.

Hörspiele (Auswahl)
Die kleine Hexe, Philips 1970.
Die kleine Hexe, Teil 2, Philips 1970.
Das bunte Märchenkarussell: Hochzeitsfest im Zwergenland/Die drei Glückskinder, FASS.
Die Totenmesse, nach Ernst Wiechert, RB 1949.

Literatur
Who is Who in Foto, Film & TV, Zürich: Verlag für Prominentenenzyklopädien 1979, S. 62.

Weblinks

 Martina Eginhart auf hoerspielwelten.de; hier "Eginhardt" genannt

Einzelnachweise

Filmschauspieler
Theaterschauspieler
Hörspielsprecher
Deutscher
Geboren 1910
Gestorben im 20. oder 21. Jahrhundert
Frau

Martina Eginhart


Der Mount Massif ist ein Berg im Zentrum des australischen Bundesstaates Tasmanien. Er ist die höchste Erhebung der Du Cane Range am Ostrand des Cradle-Mountain-Lake-St.-Clair-Nationalparks und steht in der Reihe der höchsten Berge Tasmaniens an 7. Stelle.

Der Berg ist eine bekannte Sehenswürdigkeit im Nationalpark und beliebt bei Wanderern und Bergsteigern

Eintausender
Berg in Australien und Ozeanien
Berg in Tasmanien
Tasmanische Wildnis

Mount Massif


Erik Hans greve Schack (født 17. september 1889 på Schackenborg, død 2. juni 1973) var en dansk diplomat, bror til Otto Didrik Schack og Christian Schack.

Han var søn af Hans greve Schack og Henny Louise Vilhelmine født komtesse Lerche-Lerchenborg, besøgte 1902-07 gymnasiet i Lübeck, blev 1909 student fra Metropolitanskolen og 1915 cand.polit. fra Københavns Universitet, blev ansat i Statsbanernes statistiske Kontor og blev 1917 volontør i Udenrigsministeriet, hvor han i 1919 blev assistent.

I 1919 blev Schack udnævnt til attaché ved generalkonsulatet i Hamborg, blev 1921 fuldmægtig i Udenrigsministeriet, 1922 fungerende konsul i London, 1923 legationssekretær i Helsingfors, 1925 vicekonsul i Montreal, 1928 på ny fuldmægtig i Udenrigsministeriet, 1931 legationssekretær (chargé d'affaires ad interim, legationsråd) i Bern og blev 1. februar 1940 (fra 1. april) generalkonsul i Australien, New Zealand og Fiji-øerne med base i Sydney. Den 28. april 1942 blev han afskediget efter tysk krav, men den 8. maj 1945 efter Danmarks befrielse genudnævnt under bevarelse af fuld lønnings- og pensionsanciennitet. Fra oktober 1946 var han tjenstgørende i Udenrigsministeriet, var i 1947 chargé d'affaires i Teheran og blev den 13. oktober samme år (fra 1. november) udsendt som dansk konsul i Flensborg med personlig titel af og rang som generalkonsul. I 1959 gik han på pension.

Schack blev 26. september 1927 Ridder af Dannebrog, 26. september 1940 Dannebrogsmand og 1. januar 1957 Kommandør af Dannebrog. Andre ordenener: B.L.4.; F.H.R.3.1.

4. august 1919 ægtede han i Vedbæk Kirke Else Grundtmann (født 25. juni 1898, død ), datter af artillerimester, senere laboratorieleder
Alfred Emil William Grundtmann og Ingeborg Marie Margarethe Olsen. Ægteskabet blev opløst 28. december 1929, og hun ægtede 8. februar 1930 Otto baron Lerche. 27. oktober 1931 giftede han sig i København med Fanny Agnete Laura Marie Bodenhoff (født 22. oktober 1898 på Vorladegaard, død), datter af træværksejer Frederik Ferdinand Othar Valdemar Bjørn Bodenhoff og Laura Agnete Fanny Schmidt.

Kilder
 Danmarks Adels Aarbog 1932
 A. Falk-Jensen og H. Hjorth-Nielsen: Candidati og Examinati juris 1736-1936, Candidati politices 1852-1936, Candidati actuarii 1922-1936, bind I-V, København: G.E.C. Gad 1954-1959.

Erik H.
Grever fra Danmark
Kommandører af Dannebrog
Økonomer fra Danmark
Personer fra Sønderjylland (i Danmark)
Konsuler fra Danmark
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Studenter fra Metropolitanskolen

Erik H. Schack