Una nave d'assalto anfibia (dall'inglese: amphibious assault ship) è una nave militare da guerra anfibia addetta al trasporto di truppe di fanteria, con il relativo equipaggiamento, anche il più pesante, ed in grado di sbarcarle anche in punti sprovvisti di attracco.

Caratteristiche
Questo tipo di navi è di grandi dimensioni e con dislocamento a pieno carico generalmente di oltre 10.000 tonnellate.
La sua capacità di carico varia da un modello all'altro, ma generalmente è di vari elicotteri che fanno parte dell'equipaggiamento della nave, centinaia di soldati imbarcati e carri e veicoli da combattimento della forza anfibia.

Per lo sbarco possono essere utilizzate le gru del ponte, gli elicotteri o le lance da sbarco attraverso il bacino allagabile di cui molte di queste navi dispongono e che si trova nella parte posteriore della nave, che inondandosi permette l'uscita dei veicoli anfibi che trasporta.

Alcune delle navi più grandi, come quelle al servizio dei marines statunitensi sono polivalenti potendo operare con aerei a decollo verticale come gli Harrier, trasformandole in piccole portaerei o portaeromobili.

Anche se la terminologia nave d'assalto anfibio è spesso usata in modo intercambiabile con il più generale termine di nave da guerra anfibia (che include tutte le navi anfibie), questa terminologia si applica specificamente solo alle navi anfibie con un ponte di grandi dimensioni, come le LPH, LHA e LHD. Questa terminologia (nave d'assalto anfibio) non include le amphibious transport dock (LPD) e le dock landing ship (LSD).

Missioni
Per la loro polivalenza queste navi sono adatte a vari tipi di missione:
 Imbarco e sbarco di truppe per conquistare teste di ponte, invasioni o soccorrere unità in difficoltà in territorio nemico
 Incursioni all'interno con l'impiego di elicotteri
 Copertura aerea nelle operazioni anfibie per le navi che dispongono di aviazione navale
 Nave ospedale per il soccorso ai feriti
 Assistenza in caso di calamità, data la capacità di trasportare squadre di addetti alla ricostruzione di ponti, al ripristino di vie di comunicazione e alla preparazione di accampamenti improvvisati.

Queste navi, data la loro mole, possono essere facile bersaglio di attacchi con missili, siluri o mine, per cui nelle loro missioni hanno bisogno della protezione di scorte.

Problemi

Questo tipo di nave pone dei problemi nelle marine in cui prestano servizio:
 Per il combustibile di cui necessitano hanno bisogno di essere accompagnate da navi da rifornimento e di appoggio sia civili che militari, che sono a loro volta estremamente vulnerabili al fuoco nemico.
 Richiedono una grande quantità di truppe e di marineria.
 L'enorme peso dei veicoli imbarcati impone un continuo logorio della rampa di accesso e del pavimento del bacino allagabile, con la rampa che deve essere frequentemente sostituita.

Servizio
Le due Marine che hanno maggiormente usato questo tipo di unità sono state la US Navy americana e la Royal Navy britannica sia nel secolo scorso con le varie operazioni di sbarco durante la seconda guerra mondiale che dopo, sia nei primi anni di questo secolo.

Sia gli americani che gli inglesi convertirono alcune loro portaerei in navi di assalto anfibio e da allora questo tipo di unità richiama nello scafo e nella presenza del ponte di volo le portaerei.

Tipi di navi
Le navi da guerra anfibia che precedentemente, soprattutto durante la seconda guerra mondiale, erano unità solamente da trasporto e da sbarco di tipo LST, LCT, LSI, AKA, si sono evolute in unità più grandi, elicotteristiche, con capacità di appontaggio e decollo per velivoli STOL/VSTOL, che la US Navy denomina amphibious assault ship, cioè nave d'assalto anfibio.

Tenendo conto dell'iniziale definizione statunitense, le navi d'assalto anfibio possono classificarsi in:

 Landing Platform Helicopter (LPH)

 Landing Helicopter Assault (LHA)

 Landing Helicopter Dock (LHD)

Note

Voci correlate

 Fanteria di marina
 Forza di proiezione dal mare
 Mezzo da sbarco
 Nave da guerra anfibia
 Nave comando forza anfibia
 Portaerei
 Portaeromobili
 Portaelicotteri
 Royal Marines
 Sbarco
 United States Marine Corps

Altri progetti

Collegamenti esterni

Nave d'assalto anfibio


Kaliwatan sa ito ang Kryptopterus hesperius. Una ning gihulagway ni Ng ni adtong 2002. Ang Kryptopterus hesperius sakop sa kahenera nga Kryptopterus, ug kabanay nga Siluridae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Asya

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Asya
Kryptopterus

Kryptopterus hesperius


An Tolypida amaryllis in uska species han Lepidoptera nga ginhulagway ni William Schaus hadton 1896. An Tolypida amaryllis in nahilalakip ha genus nga Tolypida, ngan familia nga Mimallonidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Tolypida

Tolypida amaryllis


Rayford Trae Young (født d. 19. september 1998) er en amerikansk professionel basketballspiller, som spiller for NBA-holdet Atlanta Hawks.

Klubkarriere

Atlanta Hawks
Young blev draftet af Dallas Mavericks med det femte valg i 2018 draften, men blev traded til Atlanta Hawks samme aften i bytte for Luka Dončić. Han imponerede i sin debutsæson, og kom på andenpladsen i Rookie of the Year afstemningen, kun bag Dončić.

Young blev i 2019-20 sæsonen for første gang valgt til All-Star holdet. Den 20. februar 2020 i en kamp mod Miami Heat, scorede Young 50 point for første gang i sin NBA karriere.

Young ledte i 2020-21 sæsonen Hawks dybt i slutspillet, i hvad der var hans slutspilsdebut. De vandt først over New York Knicks, og overraskeded herefter stort, ved at slå Philadelphia 76ers, og dermed kom i semi-finalen. Sæsonen endte dog her, da Hawks tabte til eventuelle mestre fra Milwaukee Bucks.

Young havde sin bedste statistiske sæson i 2021-22, hvor han førte NBA i både total scoring og flest assist i sæsonen. Han blev valgt til All-NBA Third Team, som er de 11-15 bedste spillere i sæsonen.

Referencer

Eksterne henvisninger

Personer fra Lubbock
Basketballspillere fra USA
Basketballspillere fra Atlanta Hawks

Trae Young


The 2018 Newfoundland and Labrador Men's Curling Championship (also known as the Tankard), the men's provincial curling championship for Newfoundland and Labrador, was held from January 29 to February 4 at the St. John's Curling Club in St. John's, Newfoundland and Labrador. The winning Greg Smith team represented Newfoundland and Labrador at the 2018 Tim Hortons Brier at the Brandt Centre in Regina.

It was the first time since 2006 that the event was not won by Brad Gushue, as his team represented Team Canada at the 2018 Brier as defending champions.

Teams
Teams are as follows:

Round-robin standings
Final round-robin standings

Round-robin results

January 29
Draw 1
Symonds 8-6 C. Thomas
Harvey 4-10 O'Driscoll
Smith 11-3 D. Thomas
Lockyer 1-8 Boland

January 30
Draw 2
Harvey 10-3 Lockyer
Skanes 4-6 Smith
Boland 7-4 C. Thomas
O'Driscoll 10-4 D. Thomas

Draw 3
Boland 8-4 O'Driscoll
Lockyer 2-7 Symonds
Harvey 4-5 Skanes
Smith 9-7 C. Thomas

January 31
Draw 4
Skanes 3-7 C. Thomas
Boland 10-2 D. Thomas
Lockyer 8-5 O'Driscoll
Harvey 9-10 Symonds

Draw 5
Harvey 11-4 D. Thomas
O'Driscoll 8-7 C. Thomas
Smith 8-6 Symonds
Lockyer 6-13 Skanes

February 1
Draw 6
O'Driscoll 3-9 Smith
Skanes 4-7 Symonds
Boland 7-8 Harvey
C. Thomas 9-3 D. Thomas

Draw 7
Boland 7-5 Symonds
Lockyer 12-8 D. Thomas
O'Driscoll 10-7 Skanes
Harvey 10-11 Smith

February 2
Draw 8
Skanes 7-6 D. Thomas
Boland 8-9 Smith
Lockyer 3-12 C. Thomas
O'Driscoll 3-5 Symonds

Draw 9
Lockyer 2-10 Smith
Harvey 6-4 C. Thomas
Symonds 7-5 D. Thomas
Boland 6-4 Skanes

Playoffs
Due to finishing the round robin undefeated, Smith must be defeated twice.

Semifinal

Final

Final 2

References

External links
Scores

2018 Tim Hortons Brier
Tankard, 2018
Tankard, 2018
Tankard, 2018
January 2018 sports events in Canada
February 2018 sports events in Canada

2018 Newfoundland and Labrador Tankard


An Potemnemus detzneri in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Kriesche hadton 1923. An Potemnemus detzneri in nahilalakip ha genus nga Potemnemus, ngan familia nga Cerambycidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Potemnemus

Potemnemus detzneri


Alexandria Ocasio-Cortez (rođena 13. oktobra 1989), također poznata po svojim inicijalima AOC, američka je političarka koja trenutno obavlja dužnost članice Predstavničkog doma SAD iz 14. kongresnog okruga New Yorka od 2019.

Ocasio-Cortez je privukla nacionalnu pažnju u junu 2018. kada je pobjedila na unutarstranačkim izborima Demokratske stranke 14. kongresnog okruga New Yorka. Pobjedila je tadašnjeg predsjednika Demokratske koalicije u Predstavničkom domu SAD-a i člana Predstavničkog doma SAD-a iz 14. kongresnog okruga New Yorka Joea Crowleyja, na izborima koji su smatrani najvećim iznenađenjem te godine. Kasnije je na općim izborima u novembru pobijedila kandidata za člana Republikanske stranke Anthonyja Pappasa.

Sa 29 godina, Ocasio-Cortez postala je najmlađa žena izabrana za članicu Predstavničkog doma SAD-a i najmlađa osoba ikada izabrana za članicu sve do 2021. kada je za člana Predstavničkog doma iz 11. kongresnog okruga Sjeverne Karoline izabran Madison Cawthorn. Zajedno s Rashidom Tlaib, postala je prva žena izabrana za članicu koja je članica Demokratskih socijalista Amerike. Također je članica Kongresne progresivne koalicije.

Ocasio-Cortez zagovara progresivne i demokratsko-socijalističke ideje slične onima saveznog senatora Bernieja Sandersa kao što su "Green New Deal", besplatna zdravstvena zaštita i ukidanje Američke imigracijske i carinske službe.

Rani život
Ocasio-Cortez rođena je 13. oktobra 1989. u naselju Bronx u New York Cityju. Starija je kćerka Sergija Ocasia-Romana i Blance Ocasio-Cortez (rođene Cortez) koji također imaju sina Gabriela, Alexandrijinog mlađeg brata. Oba roditelja su joj katolici iz Portorika.

Napomene

Reference

Vanjski linkovi

Zvanični sajt
Alexandria Ocasio-Cortez na Twitteru
Alexandria Ocasio-Cortez na C-SPAN-u

Rođeni 1989.
Živi ljudi
Američki političari

Alexandria Ocasio-Cortez


Janick Gers (føddur 27. januar 1957 í Hartlepool, Ongland) er ein enskur sangskrivari, guitaristur og tónleikari. Hann byrjaði sína sum guitari í White Spirit, frá 1975 til 1981. Hann er best kendur frá tíðini sum guitari í Iron Maiden frá 1990 til idag.

Útgivið

Gillan

Fish

Bruce Dickinson

Iron Maiden

Bretskir tónleikarar
Føðingar í 1957

Janick Gers


Jeeva Kumar Sivachandraswaran (born 1 June 1971) is representative for India in the sport of Kabaddi. He was a member of the Kabaddi team that won a gold medal in the 2010 Asian Games in Guangzhou.

References

Living people
Indian kabaddi players
Asian Games medalists in kabaddi
Kabaddi players at the 2010 Asian Games
Asian Games gold medalists for India
Medalists at the 2010 Asian Games
Place of birth missing (living people)
1981 births
Pro Kabaddi League players

Jeeva Kumar


Grámosi (frøðiheiti Racomitrium lanuginosum) hevur ikki rættiliga rótskipan og ber hvørki blómur ella fræ. Fjallagróðurin í Føroyum er fyrst og fremst grámosi. Men eisini graslíðirnar hava sum ein stóran part av gróðrinum, og koma vit uppá hægstu fjallatindar, so gerst grámosin ráðandi. Sum tilfeingi hava mosar eisini havt stóran týdning nógvastaðni. Í longri tíðarskeið gerast mýrilendi til mógv tí tað er súrt, og einki oxygen sleppur til, í tílíkum umstøðum verður lívrunnið carbon ikki niðurbrotið. Við tíðini verður samantrýsti mosin til mógv. Tá ið mógvurin verður skorin verður hann torv og torv hevur verið ein týðandi orkukelda í Føroyum og aðrastaðni við.

Uppi á sjálvum tindinum kann hærdur grámosi, ið klæðir tindin, vera grundarlagið undir einum plantusamfelagi, har fjallastør, reyðvingul og ofta eisini urtapílur og aksgrógvin bløðkuurt vaksa.

Sí eisini
Plantulívið í Føroyum

Plantur í Føroyum
Plantur

Grámosi


Kaliwatan sa isda ang Aapticheilichthys websteri. Una ning gihulagway ni Huber ni adtong 2007. Ang Aapticheilichthys websteri sakop sa kahenera nga Aapticheilichthys, ug kabanay nga Poeciliidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Aprika

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Aprika
Aapticheilichthys

Aapticheilichthys websteri


Kaliwatan sa lumot ang Lecidella oceanica. Una ning gihulagway ni Lu L. Zhang ug Xin Y. Wang. Ang Lecidella oceanica sakop sa kahenera nga Lecidella, ug kabanay nga Lecanoraceae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 kasarangan nga Asya

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Abungawg-uhong
Abungawg-uhong sa Asya
Lecidella

Lecidella oceanica


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Mistshenkoana ouveus. Una ning gihulagway ni Otte, D. ni adtong 1987. Ang Mistshenkoana ouveus sakop sa kahenera nga Mistshenkoana, ug kabanay nga Gryllidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Nova Kaledoniya

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Nova Kaledoniya
Mistshenkoana

Mistshenkoana ouveus


Kaliwatan sa ito ang Uegitglanis zammaranoi. Una ning gihulagway ni Gianferrari ni adtong 1923. Ang Uegitglanis zammaranoi sakop sa kahenera nga Uegitglanis, ug kabanay nga Clariidae. Giklaseklase sa IUCN ang kaliwatan sa madutlan.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Aprika

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Aprika
Uegitglanis

Uegitglanis zammaranoi


Erling Braut Haaland  (føddur Håland; 21. juli 2000 í Leeds í Onglandi)
er norskur fótbóltsleikari (álopsleikari), ið spælir fyri enska fótbóltsfelagið Manchester City síðan 2022 og á norska landsliðnum síðan 2019. Hann hevur áður spælt við fótbóltsfelagnum í Noregi, Eysturríki og Týsklandi.

Hann spældi frá 2017 til 2018 fyri norska felagið Molde, 2018–2019 spældi hann fyri eysturríkska felagið Red Bull Salzburg og 2020–2022 fyri týska felagið Borussia Dortmund.

Síðan 1. juli 2022 spælir hann við enska Premier League liðnum Manchester City.

Í 2022-23 sesongini av Premier League vann Erling Haaland heiðurin Ársins leikari og harafturat gjørdist hann toppskjútti við flestum málum.

Ávísingar úteftir
 Erling Braut Haaland, nifs.no (á norskum)
 Erling Braut Haaland, fotball.no (á norskum)
 Erling Haaland, uefa.com (á enskum)
 Erling Haaland, transfermarkt.com

Keldutilfar

Føðingar í 2000
Norskir fótbóltsleikarar
Manchester City leikarar

Erling Haaland


Jorge Schiaffino Isunza (10 April 1947 – 11 December 2017) was a Mexican politician.

He studied law at Universidad Autónoma del Estado de Morelos. A member of the Institutional Revolutionary Party, Schiaffino Isunza served in several party posts in the state of Morelos before his election to the Chamber of Deputies in 1988. He was a deputy for a single term, and returned to local government service in Mexico City and San Luis Potosí. Schiaffino Isunza died in Mexico City on 11 December 2017, of a heart attack.

References

1947 births
2017 deaths
Institutional Revolutionary Party politicians
Members of the Chamber of Deputies (Mexico)
Universidad Autónoma del Estado de Morelos alumni
20th-century Mexican politicians
Deputies of the LIV Legislature of Mexico

Jorge Schiaffino Isunza


Pèrèrè è una città situata nel dipartimento di Borgou nello Stato del Benin con 51.046 abitanti (stima 2006).

Amministrazione
Il comune è formato dai seguenti 6 arrondissement:
Gninsy
Guinagourou
Kpané
Pébié
Pèrèrè
Sontou

Note

Altri progetti

Centri abitati del Benin

Pèrèrè


An Tockus nasutus in uska species han Aves nga syahan ginhulagway ni Linnaeus hadton 1766. An Tockus nasutus in nahilalakip ha genus nga Tockus, ngan familia nga Bucerotidae. Ginklasipika han IUCN an species komo diri gud kababarak-an.

Subspecies

Ini nga species ginbahin ha masunod nga subspecies:

 T. n. epirhinus
 T. n. nasutus

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Tockus

Tockus nasutus


An Cottoperca in uska genus han Actinopterygii. An Cottoperca in nahilalakip ha familia nga Bovichtidae.

An kladograma hini sumala ha Catalogue of Life:

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Cottoperca

Cottoperca


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Pseudoceles obscurus. Una ning gihulagway ni Boris Petrovich Uvarov ni adtong 1927. Ang Pseudoceles obscurus sakop sa kahenera nga Pseudoceles, ug kabanay nga Acrididae.

Matang nga nahiubos

Ang kaliwatan gibahinbahin ngadto sa matang nga nahiubos:

 P. o. lateritius
 P. o. obscurus

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Turkeya
Pseudoceles

Pseudoceles obscurus


Ang Shorabak ngalan niining mga mosunod:

Apganistan

 Shēlah-ye Shōrābak (suba nga anhianhi sa Apganistan, lat 34,11, long 64,33), Wilāyat-e Ghōr,
 Jar-e Shōr Ābak (suba nga anhianhi sa Apganistan, Wilāyat-e Bāmyān),
 Shēlah-ye Shōrābak (suba nga anhianhi sa Apganistan, lat 33,95, long 64,75), Wilāyat-e Ghōr,
 Bar Shēlah-ye Shōrābak, suba nga anhianhi, Wilāyat-e Ghōr,
 Shēlah-ye Shōrābak (suba nga anhianhi sa Apganistan, lat 33,22, long 64,34), Wilāyat-e Ghōr,
 Shōrābak, distrito, Kandahār,

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Apganistan

Shorabak


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Tergoceracris cayey. Una ning gihulagway ni Perez-gelabert ug D. Otte ni adtong 2003. Ang Tergoceracris cayey sakop sa kahenera nga Tergoceracris, ug kabanay nga Acrididae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Puerto Rico

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Puerto Rico
Tergoceracris

Tergoceracris cayey


An Pseudancistrus kwinti in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Willink, Mol ngan Chernoff hadton 2010. An Pseudancistrus kwinti in nahilalakip ha genus nga Pseudancistrus, ngan familia nga Loricariidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Pseudancistrus

Pseudancistrus kwinti


The Monroe C. Gutman Library is the primary library for and one of four main buildings comprising the Harvard Graduate School of Education (HGSE). It is named for its principal benefactor, investment banker and Harvard College 1905 alumnus Monroe C. Gutman (1888 - 1974) who gifted the library $1.13 million.

In addition to its academic and library functions, Gutman serves as a primary gathering place for HGSE students and a public exhibition space for artwork. Unlike other libraries on Harvard's campus, Gutman is not open 24 hours a day.

The building's features include special collections, classrooms, study spaces, a conference center, computer services, bookstacks and eating commons.

History and recent activity
 1902 - HGSE founded
 1972 - Gutman library opens as HGSE's first library building. Previously, materials supporting the study of education were hosted in various campus locations and a small working collection in Longfellow Hall
 1974 - Boston Society of Architects awarded the Benjamin Thompson and Associates design the prestigious Harleston Parker Medal
 2012 - Recent renovation receives LEED Platinum certification for its sustainability features, including a green wall and water bottle filling stations
 2017 - In an email circulated to the HGSE community on October 3, 2017, the school announced its plans to launch a 2-year renovation project to improve the Gutman Conference Center

Leadership
According to a 2016 job posting, the Librarian and Director of the Monroe C. Gutman Library holds a courtesy faculty appointment (without teaching obligations), participates on the Library Leadership Team led by the Vice President for the Harvard Library, and reports jointly to the Executive Dean and the Associate Dean for Learning and Teaching. Alex Hodges, formerly faculty at American University in Washington, D.C., has held this position since 2017.

References

Harvard University buildings
Libraries in Middlesex County, Massachusetts
University and college academic libraries in the United States
1972 establishments in Massachusetts
Library buildings completed in 1972

Monroe C. Gutman Library


ブラックベリー・リミテッド()は、カナダの企業向けMobile Device Management(携帯端末管理ソフトウェア)および通信機器メーカー。旧社名はリサーチ・イン・モーション・リミテッド(Research In Motion Limited)。

モバイル・メール端末のBlackBerryで知られ、同端末の総加入者数は、2010年度の第1四半期に4,700万人を超えた。しかしスマートフォン市場での競争が激化する中、2012年第4四半期の同社の市場シェアは世界市場で3.4%、米国市場では2%にまで落ち込んだ。

2013年1月30日に、スマートフォンのブランド名に合わせて、会社としても今後は世界中でブラックベリー(BlackBerry)の名称を用いることを明らかにし、7月9日の株主総会決議により正式に変更された。

事業
主な事業は、企業向けMobile Device Management(携帯端末管理ソフトウェア)、及びそれに伴う独自のネットワークサービスの提供、また、車載システムなどに使われる組み込み向けソフトウェアプラットフォームQNXの提供である。ブラックベリー自体は携帯電話事業者ではないが、NTTドコモ(以下、ドコモ)等の世界各地の通信事業者の3G及びGSM(GPRS)のネットワークを直結し、企業向けソリューションとしてのBlackBerry Unified Endpoint Managementの販売やISPメール、POP・IMAPメールやWebメールのAndroid、iOS、Windows Mobileなど各種携帯端末へのプッシュ型電子メールを提供するサービスの提供を行っている。2010年4月、組み込み向けソフトウェアのQNX社を買収し、自動車の車載システム提供事業にも進出している。

2015年9月に法人向けモバイル管理のグッド・テクノロジーを買収し、法人向けサービスを統合。2016年9月には端末の自社生産から撤退、同12月にAndroid端末の製造について中国TCLにBlackBerryブランドをライセンスすると発表、Android、iOS、Windows Mobile、Windows 10、macOSなど広範な携帯端末に対応する企業向け携帯端末管理ソリューションを提供している。

車載システム向け組み込みソフトウェアプラットフォームのQNX事業では、2015年1月にすでに車載情報システムをマイクロソフト製からパナソニック提供のQNXに変更していた米フォード・モーターと、2016年10月に提携を発表、2016年12月には自動運転車開発に1億カナダドルを投資すると発表した。

2022年、モバイルデバイスなどに関する全ての特許資産を、総額6億ドルで売却することを発表。主力となった自動車向けソフトウェア基盤や企業向けセキュリティに注力することとなった。

日本への参入
日本法人はブラックベリー・ジャパン株式会社(BlackBerry Japan Limited)。

ドコモを通じ、同社製のモバイル情報端末BlackBerry 8707h、BlackBerry Bold、BlackBerry Bold 9700、BlackBerry Curve 9300、BlackBerry Bold 9780や企業向けサーバであるBlackBerry Enterprise Serverの販売を行っていた。ドコモは2014年5月からグッド・テクノロジーの販売代理店にもなっていたため、ブラックベリーによるグッド・テクノロジー買収後も両社製品が統合された企業向けサーバ製品の販売を継続している。

2016年12月現在、ドコモ以外の企業向けサーバ製品の販売代理店には、新明和ソフトテクノロジ(新明和工業のグループ会社)、菱洋エレクトロ(三菱電機の関連上場会社)、株式会社チェンジ等がある。

また日本で独自の仕様としてはドコモのキャリアメールであるiモードメールに対応させるべく、当初はiモード.netを利用し、2010年には(spモードメール)に対応させ、iモード絵文字なども利用可能となっていたが、その後、同社の企業向けサーバはAndroid、iOS、Windows Mobile、Windows 10、macOS等のOSを搭載した携帯端末に対応する汎用製品となり、BlackBerry端末独自の仕様や、日本独自の仕様は無くなっている。

歴史
 2001年5月 日本法人リサーチ・イン・モーション・ジャパン株式会社を設立
 2006年9月26日から企業向けシステム"BlackBerry Enterprise Server"を利用するための"BlackBerry Enterprise Service"提供を開始。
 2008年8月1日より、主に通常のPOPメールIMAPメール、Webメールが簡易にBlackBerry端末で送受信ができるBlackBerry Internet Serviceを開始。
 2008年9月29日 NTTドコモとBlackBerry Boldの発売に合意
 2009年2月20日 BlackBerry Boldを日本で発売開始
 2009年4月1日 - BlackBerry用アプリ販売 / 配布サイト「BlackBerry App World」をオープン
 2009年6月 - BlackBerry tourを発売
 2009年11月 - BlackBerry Bold 限定ホワイトバージョンを発表
 2010年6月 - 日本でもBlackBerry app Worldの展開を開始。
 2010年7月30日 - ドコモ スマートフォン BlackBerry Bold 9700をNTTドコモより発売開始
 2010年8月 - BlackBerry Enterprise Server Expressの提供を開始
 2010年8月 - BlackBerry App World v2.0がリリース開始。日本でもApp Worldの有料のアプリケーションがクレジットカードで利用可能となる。
 2010年12月 - ドコモ スマートフォン BlackBerry Curve 9300発売開始。あわせてBlackBerryでのspモードメール (@docomo.ne.jp) やWebフィルタリングが対応。
 2011年4月 - BlackBerry BoldのOS5.0へのバージョンアップ
 2011年5月16日 - ドコモ スマートフォン BlackBerry Bold 9780の発売を発表
 2011年6月29日 - BlackBerry Bold 9780発売開始
 2011年10月18日 - docomo NEXT series BlackBerry Bold 9900の発売をNTTドコモより発表
 2012年3月30日 - BlackBerry Bold 9900発売開始
 2013年2月8日 - 一部の報道機関で日本市場には新機種を投入する予定がないことが報じられ、ブラックベリーはこのことを認めた。
 2014年5月20日 - ドコモが法人向けモバイル管理大手グッド・テクノロジーの販売代理店となることを発表。
 2015年9月4日 - グッド・テクノロジー社の買収合意を発表。結果的にドコモはBlackBerryブランドとしてグッド・テクノロジー社のモバイル管理ソリューションを販売継続。
 2016年3月29日 - 日本でAndroidをOSとする携帯端末BlackBerry PrivをU-mobileから販売開始。
 2016年7月27日 - 日本で法人向けソフトウェア事業の再開を発表。
 2016年9月28日 - BlackBerry端末の自社生産を正式に打ち切り発表
 2016年12月8日 - BlackBerry Enterprise Serverと旧グッド・テクノロジー社の製品を統合し、BlackBerry Unified Endpoint Management (BlackBerry UEM) として提供開始。
 2016年12月15日 - AndroidをOSとする端末製造につき、中国TCLにブランドをライセンスする長期契約を締結したことを発表。

製品

型番8000番台以降の機種は以下のとおり。

新OSであるBlackBerry 10を搭載している機種は以下のとおり。

Androidを搭載している機種は以下のとおり。

脚注

関連項目
 BlackBerry
 BlackBerry Internet Service
 BlackBerry Enterprise Service
 NTTドコモ
 NTTドコモUSA
 ドコモ スマートフォン
 docomo NEXT series

外部リンク

 BlackBerry日本向けサイト

携帯電話メーカー
カナダの電気機器メーカー
カナダの多国籍企業
トロント証券取引所上場企業
NASDAQ上場企業
1984年設立の企業
渋谷区の企業
BlackBerry

ブラックベリー (企業)


An Gymnelus soldatovi in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Chernova hadton 2000. An Gymnelus soldatovi in nahilalakip ha genus nga Gymnelus, ngan familia nga Zoarcidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Gymnelus

Gymnelus soldatovi


An Physopleurus tritomicros in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Auguste Lameere hadton 1912. An Physopleurus tritomicros in nahilalakip ha genus nga Physopleurus, ngan familia nga Cerambycidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Physopleurus

Physopleurus tritomicros


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Lemba motinagar. Una ning gihulagway ni Ingrisch, F.M.H. Willemse ug Shishodia ni adtong 2004. Ang Lemba motinagar sakop sa kahenera nga Lemba, ug kabanay nga Acrididae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Meghālaya

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Meghālaya
Lemba

Lemba motinagar


An Sophronica maculosa in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Maurice Pic hadton 1944. An Sophronica maculosa in nahilalakip ha genus nga Sophronica, ngan familia nga Cerambycidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Sophronica

Sophronica maculosa


Kaliwatan sa alibangbang ang Trichosea nigricatena. Una ning gihulagway ni Louis Beethoven Prout ni adtong 1922. Ang Trichosea nigricatena sakop sa kahenera nga Trichosea, ug kabanay nga Pantheidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Trichosea

Trichosea nigricatena


Erik Kjersgaard Prisen er en pris, der uddeles til en eller flere personer eller institutioner, som har sat fremmet historieinteressen i Danmark. Prisen blev indstiftet af Den Gamle By i Aarhus i 2023 og formålet med prisen er at fremme interessen for velfortalt historieformidling, der kan være i bøger, radio, tv, podcasts, udstillinger, i foredrag eller på anden måde. Med prisen følger 25.000 kr.

Prisen er opkaldt efter historikeren Erik Kjersgaard (1931-95), der arbejdede for bl.a. Nationalmuseet, Danmarks Radio og i Den Gamle By. Der lægges vægt på, at prismodtageren når ud til et stort og bredt publikum.

Erik Kjersgaard Prisen uddeles forbindelse med bogfestivalen Historien Lever, der finder sted i Den Gamle By hvert år omkring 1. oktober.

Prismodtagere

Referencer

Den Gamle By
Etableret i 2023
Kulturpriser fra Danmark
Prisuddelinger

Erik Kjersgaard Prisen


An Nupserha punctata in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Jordan hadton 1894. An Nupserha punctata in nahilalakip ha genus nga Nupserha, ngan familia nga Cerambycidae.

Mabibilngan ini ha Gabon. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Nupserha

Nupserha punctata


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Micrornebius malaya. Una ning gihulagway ni Tan, M.K. ug Kamaruddin ni adtong 2013. Ang Micrornebius malaya sakop sa kahenera nga Micrornebius, ug kabanay nga Mogoplistidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 kasadpang Malaysiya

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Malaysiya
Micrornebius

Micrornebius malaya


Jeffrey Logan Sciullo (ur. 22 listopada 1987 w Pittsburgh w Pensylwanii) – amerykański wrestler najbardziej znany ze swojego pobytu w WWE, gdzie występował pod pseudonimami Elias i Ezekiel.

Kariera profesjonalnego wrestlera

Wczesna kariera (2008–2013)
Sciullo występował w federacjach niezależnych położonych w północno-wschodnich Stanach Zjednoczonych, głównie dla International Wrestling Cartel (IWC) pod pseudonimem ringowym Logan Shulo. Zdobył tam tytuły Super Indy Championship oraz World Heavyweight Championship.

WWE

NXT (2014–2017)
Na początku 2014, Sciullo podpisał kontrakt rozwojowy z WWE i zaczął występować w rozwojowym brandzie NXT pod pseudonimem Elias Samson. Zadebiutował podczas nagrań tygodniówek NXT z 24 kwietnia 2014, gdzie w roli jobbera wraz z Buddym Murphym przegrali z drużyną The Ascension (Konnorem i Victorem). Przez resztę roku występował sporadycznie, między innymi przegrywając z Baronem Corbinem.

W sierpniu 2015 po raz pierwszy pojawił się w charakterze muzycznego wagabundy. Na gali NXT TakeOver: Brooklyn wszedł do ringu z gitarą, lecz chwilę potem został pokonany przez powracającego Bulla Dempseya. Samson wziął udział w turnieju Dusty Rhodes Tag Team Classic, lecz wraz z partnerem Tuckerem Knightem zostali wyeliminowani przez Dasha Wildera i Scotta Dawsona. 23 grudnia 2015 podczas tygodniówki NXT nagrywanej przed galą NXT TakeOver: London pokonał Dempseya w singlowej walce. Przez kolejny kwartał wygrywał walki z Johnem Skylerem, Coreyem Hollisem, Steve'em Cutlerem i Jessem Sorensenem. 23 marca 2016 na NXT poniósł porażkę z Johnnym Gargano. Po walce zaatakował zwycięzcę, lecz na jego ratunek przybył Apollo Crews. Samson przegrał z Crewsem podczas tygodniówki NXT z 6 kwietnia, którą nagrano przed galą NXT TakeOver: Dallas. Jego pasmo przegranych trwało do listopada, między innymi 4 maja przegrał z Shinsuke Nakamurą, zaś 11 maja z Finnem Bálorem. 16 listopada podczas tygodniówki NXT pokonał Nathana Cruza.

15 marca 2017 podczas tygodniówki NXT, Samson wszedł do ringu i wyśmiał Kassiusa Ohno, który przegrał walkę o NXT Championship z Bobbym Roode. Ohno wyzwał Samsona do "Loser Leaves NXT" matchu, który Samson przegrał dwa tygodnie później. 1 kwietnia wystąpił jako zamaskowany "El Vagabundo" (z hiszpańskiego "The Drifter", jego dotychczasowy przydomek), lecz przegrał z Oneyem Lorcanem, który zdjął mu maskę.

Raw
10 kwietnia 2017 podczas tygodniówki Raw, Samson zadebiutował w głównym rosterze federacji. Dwukrotnie pojawił się na arenie przechadzając się z gitarą i obserwując walki Nii Jax z Charlotte Flair, a także ośmioosobowy tag-team match. 4 kwietnia 2022 podczas Monday Night RAW zawodnik wystąpił pod nowym pseudonimem ringowym Ezekiel.

Styl walki
 Finishery
 Jako Elias Samson
 Diving elbow drop - 2016
 Snap swinging neckbreaker - 2016
 Rolling cutter - od 2016
 Jako Logan Shulo
 Halo Bomb (Electric chair dropp przeistaczany w sitout powerbomb)
 Inne ruchy
 Big boot
 Boston crab
 Corner mule kick
 Discus clothesline
 Diving double foot stomp
 Dropkick
 High knee
 Lariat
 Nerve hold
 Reverse chinlock
 Running leaping shoulder block
 Suplex
 Przydomki
 "The Drifter"
 "Heavy Metal Jesus"
 "The Frontman"
 "King of Song Style"
 Motywy muzyczne
 "Darkside of the Road" ~ Ol' Style Skratch (NXT; 24 kwietnia 2015 – 16 grudnia 2015)
 "Drift" ~ CFO$ (NXT/WWE; od 23 grudnia 2015)

Mistrzostwa i osiągnięcia
 International Wrestling Cartel
 IWC Super Indy Championship (1 raz)
 IWC World Heavyweight Championship (1 raz)
 Pro Wrestling Illustrated
 PWI umieściło go na 391. miejscu w top 500 wrestlerów rankingu PWI 500 w 2013
 PWI umieściło go na 203. miejscu w top 500 wrestlerów rankingu PWI 500 w 2016

Bilans Luchas de Apuestas

Przypisy

Linki zewnętrzne
 Profil Eliasa Samsona na WWE.com
 Profile Eliasa Samsona w serwisach Cagematch.net, Wrestlingdata.com i Internet Wrestling Database.

Urodzeni w 1987
Amerykańscy wrestlerzy
Wrestlerzy i wrestlerki z Pensylwanii
Ludzie urodzeni w Pittsburghu

Elias (wrestler)


Regija Istočno Sarajevo je jedna od nodalno-funkcionalnih regija Republike Srpske. Postoji više različitih regionalnih podjela Republike Srpske, a u gotovo svakoj od njih Istočno Sarajevo predstavlja centar jedne od regija.

Teritorija
Prema Prostornom planu ova regija je definisana kao mezoregija i obuhvata sljedeće gradove i općine:

 Istočno Sarajevo
 Istočna Ilidža
 Istočno Novo Sarajevo
 Pale
 Sokolac
 Istočni Stari Grad
 Trnovo
 Rogatica
 Han-Pijesak
 Višegrad
 Novo Goražde
 Kalinovik

Subregija Foča

 Foča
 Čajniče

Također pogledajte

 Regije Republike Srpske
 Regija Banja Luka
 Subregija Gradiška
 Subregija Mrkonjić Grad
 Regija Doboj
 Regija Bijeljina
 Subregija Zvornik
 Regija Prijedor
 Subregija Foča
 Regija Trebinje

Reference

Istočno Sarajevo
I

Regija Istočno Sarajevo


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Tetrix dimidiata. Una ning gihulagway ni John Obadiah Westwood ni adtong 1841. Ang Tetrix dimidiata sakop sa kahenera nga Tetrix, ug kabanay nga Tetrigidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Pilipinas

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Pilipinas
Tetrix

Tetrix dimidiata


Alang sa ubang mga dapit sa mao gihapon nga ngalan, tan-awa ang Olat Kolo.

Bungtod ang Olat Kolo sa Indonesya. Nahimutang ni sa lalawigan sa West Nusa Tenggara, sa habagatan-kasadpang bahin sa nasod,  km sa sidlakan sa Jakarta ang ulohan sa nasod.  metros ibabaw sa dagat kahaboga ang nahimutangan sa Olat Kolo. Ang Olat Kolo nahimutang sa pulo sa Pulau Ngali.

Ang yuta palibot sa Olat Kolo patag sa sidlakan, apan sa kasadpan nga kini mao ang kabungtoran. Sa amihang-kasadpan, dagat ang pinakaduol sa Olat Kolo. Kinahabogang dapit sa palibot ang Olat Maja,  ka metros ni kahaboga ibabaw sa dagat,  km sa habagatan sa Olat Kolo. Diyutay ray lumulupyo ining dapita. Sa rehiyon palibot sa Olat Kolo, kapuloan, mga luuk, mga lawis, ug mga bungtod talagsaon komon.

Ang klima nga savanna. Ang kasarangang giiniton  °C.  Ang kinainitan nga bulan Oktubre, sa  °C, ug ang kinabugnawan Enero, sa  °C. Ang kasarangang pag-ulan  milimetro matag tuig. Ang kinabasaan nga bulan Enero, sa  milimetro nga ulan, ug ang kinaugahan Agosto, sa  milimetro.

Saysay

Ang mga gi basihan niini

Mga bungtod sa West Nusa Tenggara
Mga bungtod sa Indonesya nga mas taas kay sa 200 metros ibabaw sa dagat nga lebel

Olat Kolo (bungtod, lat -8,53, long 117,72)


Jaworzyna Śląska là một thị trấn thuộc huyện Świdnicki, tỉnh Dolnośląskie ở miền tây nam Ba Lan. Thị trấn có diện tích 5 km². Đến ngày 1 tháng 1 năm 2011, dân số của thị trấn là 5145 người và mật độ 1185 người/km².

Tham khảo

Thành phố và thị trấn ở Dolnośląskie
Thành phố ở Silesia

Jaworzyna Śląska


Mangalapuzha bridge is a bridge in Aluva, Kerala, India. This bridge connects Desom and Aluva town. This bridge is situated 3 km away from Marthanda Varma Bridge and is a part of NH 47 Highway passing through Aluva. Aluva Pontifical seminary is situated near this bridge.

A new bridge was constructed parallel to old bridge to widen the NH47. The construction of the new bridge was done by Techni Bharathi Ltd in 2004.

This bridge is situated 9 km from Cochin International Airport near Desom.

References

External links
Youtube Video

Buildings and structures in Ernakulam district
Bridges completed in 2004
Bridges in Kerala
Transport in Ernakulam district

Mangalapuzha bridge


Il Despotato di Morea () o Despotato di Mistrà () fu una provincia dell'Impero bizantino che esistette dal 1308 al 1453 e come stato autonomo dal 1453 al 1460. Il suo territorio variò in dimensioni durante i suoi centocinquant'anni di vita ma rimase per lo più circoscritto alla penisola del Peloponneso, all'epoca chiamata Morea. Questa provincia fu governata dagli eredi dell'imperatore bizantino ai quali venne dato il titolo di despoti. La sua capitale era la città fortificata di Mistra, a cinque chilometri di distanza dall'antica Sparta. Mistra divenne il più importante centro di cultura romea, e fu anche il secondo luogo di potere più importante dell'Impero.

Storia

Origini

Il despotato di Morea fu creato dal territorio ceduto dal principato d'Acaia all'Impero bizantino, evento rientrante tra le conseguenze della Quarta crociata: nel 1259, Guglielmo II di Villehardouin, governatore del Peloponneso, perse la Battaglia di Pelagonia contro l'imperatore bizantino Michele VIII Paleologo e fu costretto ad abbandonare la maggior parte della zona orientale della Morea e le sue fortezze poco prima costruite. Le cessioni principali riguardarono Mistra (futura capitale), Geraki e Malvasia.

Tra Cantacuzeni e Paleologi

L'imperatore Giovanni VI Cantacuzeno, riorganizzò il territorio nella metà del XIV secolo, cedendolo in appannaggio per suo figlio Manuele e nominandolo despota (ovvero signore) della Morea nel 1349, per evitare ulteriori tumulti in un impero che era sull'orlo di una nuova guerra civile dopo pochi anni.

Mantenere il controllo del Peloponneso intero non era affatto facile. Le fortificazioni erette a difesa della regione erano poche e nella zona dell'istmo di Corinto, il punto in cui la Morea era collegata (perché ad oggi, a seguito della costruzione del canale, andrebbe considerata tecnicamente un'isola) al resto della Grecia figuravano le sole mura di Hexamilion, erette addirittura da Teodosio II per far fronte alle invasioni barbariche del V e VI secolo. Manuele possedeva un territorio bramato non solo dalla dinastia dei Paleologi che mirava al trono di Costantinopoli, ma anche dai Veneziani e dai turchi Ottomani. Nonostante questa situazione intricata, Manuele si assicurò comunque il possesso delle sue terre e provò a gettare le basi per un dominio che potesse rimanere in vita a lungo a seguito della sua dipartita. Fu nel compito di assicurarsi un successore che non riuscì ad individuare facilmente un erede, nominando infine suo fratello Matteo, con alle spalle un passato molto tribolato e che governò per brevissimo tempo. Uno dei suoi ultimi atti ufficiali fu rinunciare al titolo di despota in favore di suo figlio Demetrio I. Nel frattempo, i Paleologi erano risultati vittoriosi nella battaglia che si scatenò per il possesso dei territori imperiali ed avevano riconquistato i domini bramati, inclusa la Morea per cui fu posto a capo di essa Teodoro I Paleologo, divenendo nuovo despota di Morea nel 1383. Teodoro lo mantenne fino al 1407, consolidando il dominio di Bisanzio e stringendo accordi con i suoi vicini, particolarmente con il potente Impero ottomano. Cercò anche di rinvigorire l'economia locale, invitando gli arvaniti (di fede ortodossa ma di lingua albanese) a stabilirsi nel territorio: molti gruppi etnici minoritari, tra cui, oltre a quello sopraccitato, i valacchi e gli slavi, popolarono la regione pure oltre la caduta di Costantinopoli (1453).

Declino

A causa delle vicissitudini storiche che interessarono le aree più orientali possedute dai romei in Turchia, la presa di Costantinopoli sul Peloponneso si allentò notevolmente, consentendo ai despoti di Morea di muoversi da un punto di vista decisionale in maniera più o meno autonoma nel corso del XV secolo. Uno dei principali risultati conseguiti dai capi locali riguardò l'espansione dei confini all'intera penisola.

Nel 1446, il sultano ottomano Murad II distrusse le difese bizantine sull'istmo di Corinto, le mura di Hexamilion, rendendo più fragile la situazione geopolitica. Il suo attacco aprì di conseguenza la penisola alle invasioni. Tuttavia, Murad II morì prima di poter sfruttare l'indebolimento del nemico. Il suo successore Maometto II è passato alla storia per la conquista di Costantinopoli nel 1453. Prima di sferrare la battaglia finale, propose un accordo pacifico a Costantino XI: questi avrebbe potuto e dovuto lasciare il Bosforo assieme ai suoi fedelissimi alla volta della Morea, dove avrebbe potuto regnare senza che il sultano lo avesse contrastato. Costantino declinò, asserendo di essere pronto a dare la vita per la città piuttosto che accettare la proposta di arrendersi senza combattere. Maometto II non si fermò allo stretto del Dardanelli e assunse la decisione di avviare una serie di operazioni belliche, le quali sette anni più tardi (1460) coinvolsero il Despotato di Morea, dilaniato da lotte interne e invaso dai turchi senza grandissime asperità. Terminava in tal maniera la vita dell'ultimo frammento europeo, assieme frammento asiatico l'Impero di Trebisonda, affiliato all'antico Impero Romano d'Oriente.

Despoti bizantini di Morea a Mistra

Dinastia dei Cantacuzeni (1349-1383)

 Manuele Cantacuzeno (1349–1380)
 Matteo Cantacuzeno (1380–1383)
 Demetrio I Cantacuzeno (1383)

Dinastia dei Paleologi (1383-1460)

 Teodoro I Paleologo (1383–1407)
 Teodoro II Paleologo (1407–1443)
 Costantino XI Paleologo (1428–1449): nel 1449 divenne Basileus dei Romei a Costantinopoli. Il potere venne condiviso dai suoi due fratelli:
 Tommaso I Paleologo (1428–1460)
 Demetrio II Paleologo (1449–1460)

Rivendicazioni

A seguito della conquista ottomana, il titolo di despota continuò ad essere rivendicato da Tommaso I e da suo figlio Andrea in esilio:

 Tommaso I Paleologo (1460–1465)
 Andrea Paleologo (1465–1502)

Alla morte di Andrea nel 1502, il titolo fu reclamato dall'esule albanese Costantino Arianiti Comneno.

Note

Voci correlate
 Guerra civile bizantina del 1352-1357
 Impero bizantino
 Paleologi
 Rivolta di Morea del 1453-1454

Altri progetti

Collegamenti esterni

Stati costituiti negli anni 1450
Stati dissolti negli anni 1460
Territori bizantini
Peloponneso
Stati tributari dell'Impero ottomano

Despotato di Morea


Sirinhaém – miasto i gmina w Brazylii, w stanie Pernambuco, w mezoregionie Mata Pernambucana, w mikroregionie Mata Meridional Pernambucana. Według Brazylijskiego Instytutu Geograficzno-Statystycznego, 2016 roku miejscowość liczyła 44 734 mieszkańców.

Przypisy

Miasta w stanie Pernambuco

Sirinhaém


Kagaangan ang Karang Satin sa Indonesya. Nahimutang ni sa lalawigan sa Provinsi Kalimantan Selatan, sa kasadpang bahin sa nasod,  km sa sidlakan sa Jakarta ang ulohan sa nasod. Ang kinahabogang dapit sa palibot dunay gihabogon nga  ka metro ug  km sa amihanan sa Karang Satin. Diyutay ray lumulupyo ining dapita. Walay lungsod sa palibot.

Saysay

Ang mga gi basihan niini

Kagaangan sa Provinsi Kalimantan Selatan

Karang Satin


An Pterolophia costalis in uska species han Coleoptera nga syahan ginhulagway ni Francis Polkinghorne Pascoe hadton 1862. An Pterolophia costalis in nahilalakip ha genus nga Pterolophia, ngan familia nga Cerambycidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Pterolophia

Pterolophia costalis


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Teredorus eurylobatus. Una ning gihulagway ni Zheng, Z., F.-m. Shi ug S.-l. Mao ni adtong 2010. Ang Teredorus eurylobatus sakop sa kahenera nga Teredorus, ug kabanay nga Tetrigidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Guangxi Zhuangzu Zizhiqu

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Guangxi Zhuangzu Zizhiqu
Teredorus

Teredorus eurylobatus


Die lotusposisie, of padmasana (), is 'n kruisbeenposisie van antieke Indië wat vir meditasie gebruik word waarin een voet bo-op die ander been geplaas word. Dit is 'n antieke sittende liggaamshouding in joga, van voor hatha-joga af, en word algemeen in Hindoe-, Tantra-, Djainistiese en Boeddhistiese tradisies gebruik.

Variasies sluit halflotus, gebonde lotus en ander in. Gevorderde variasies van verskeie ander liggaamsposisies, insluitende 'n joga-kopstand, word gedoen met die bene in 'n lotus- of halflotusposisie. Die posisie kan nogal ongemaklik wees vir mense wat nie gewoond daaraan is om op die vloer te sit nie en pogings om jouself in die posisie in te dwing kan tot beserings van die knieë lei.

Shiva, die mediterende, asketiese god van Hindoeïsme, Gautama Boeddha, die stigter van Boeddhisme, en die Tirthankaras (geestelike onderwysers) in Djainism is al in die posisie uitgebeeld, veral in standbeelde. In die Weste word dit dikwels beskou as 'n simbool van gesonde lewe vanweë die verband met joga en meditasie.

Verwysings

Skakels

Hindoeïsme
Boeddhisme
Djainisme

Lotusposisie


An Abalistes stellatus in uska species han Actinopterygii nga syahan ginhulagway ni Anonymous hadton 1798. An Abalistes stellatus in nahilalakip ha genus nga Abalistes, ngan familia nga Balistidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Abalistes

Abalistes stellatus


An Fundulopanchax cinnamomeus in uska species han Actinopterygii nga syahan ginhulagway ni Clausen hadton 1963. An Fundulopanchax cinnamomeus in nahilalakip ha genus nga Fundulopanchax, ngan familia nga Nothobranchiidae. Ginklasipika han IUCN an species komo nangangarat-an. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Fundulopanchax

Fundulopanchax cinnamomeus


Frøylandsvatnet er en sø i kommunerne Klepp og Time i Rogaland  fylke i Norge. Den er efter Orrevatnet den største sø  på Jæren og har et areal på  5 km²2 og ligger  24 moh. Langs vestbredden går Sørlandsbanen (Jærbanen).

På Lalandsholmen i Frøylandsvatnet blev efter sigende Kong Olav Tryggvason født i år 963. Amtmann Bendix Cristian de Fine skriver i Stavanger amtes udførlige Beskrivelse udgivet 1745:
Undersøgelser af bundsedimenter viser at frem til anden verdenskrig var Frøylandsvatnet næringsfattig. Afløb fra nydyrking, urbanisering og levnedsmiddelindustri gjorde at vandet blev kraftigt eutrofiert. I august 1974 var der en omfattende fiskedød hvor  20–30 tonn helt og en del ørred døde. Dette skyldtes  sandsynligvis giftige alger. Der var også flere episoder hvor husdyr døde efter at have drukket af vandet.

En række tiltag blev iværksat, og efter 1990 har vandkvaliteten stabiliseret sig. Miljøtilstanden klassificeres alligevel fortsat som dårlig med årlige opblomstringer af blågrønalger i sensommeren. Vandet er alligevel blandt de mest artsrige søer i Norge med hele syv sneglearter og den sjældne Hvid østersøtangloppe. Fiskearter i søen er ørred, heltling, helt, suder og rudskalle.

I  2016 åbnede den 230 meter lange og 2 meter brede Midgardsormbroen over søen. Den går fra Lalandholmen til Njåskogen, og kostet kr. 16,8 millioner.

Kilder og henvisninger

Søer i Rogaland
Klepp
Time

Frøylandsvatnet (Klepp og Time)


Patagotitan – rodzaj wymarłego dinozaura z grupy zauropodów.

Systematyka
Patagotitan zalicza się do tytanozaurów, zróżnicowanej grupy zauropodów, która powstała w jurze późnej i rozwijała się dalej w kredzie. Wśród tytanozaurów zalicza się go do Eutitanosauria i do mniejszego kladu Lognkosauria.

Rodzaj opisany został przez Carballido i współpracowników w 2017 na łamach Proceedings of the Royal Society B. Nazwa rodzajowa odwołuje się swym pierwszym członem Patago- do Patagonii w Ameryce Południowej, na terenie której znaleziono szczątki dinozaura. Drugi człon tejże nazwy titan bierze swój źródłosłów z greki od określenia przejmujących lękiem mitologicznych synów Uranosa i Gai, zbuntowanych przeciw ojcu i strąconych do Tartaru. Odniesienie to ma wedle autorów symbolizować siłę i ogromną wielkość nowo opisywanego stworzenia. Z kolei epitet gatunkowy jedynego wyróżnianego gatunku mayorum honoruje rodzinę Mayo, której badacze chcieli w ten sposób podziękować za gościnność okazaną podczas prowadzenia przez nich wykopalisk.

Autorzy pracy ustanawiającej nowy rodzaj umieścili go zarazem na drzewie rodowym Titanosauria, konkretnie w Eutitanosauria (uproszczono):

Budowa

Patagotitan był w momencie odkrycia największym znanym tytanozaurem, a także największym zauropodem i dinozaurem zarazem. Jego masę szacuje się na 69 ± 17 ton. Jak zauważają autorzy, jest to o 15% więcej, niż w poprzednim największym oszacowaniu masy tytanozaura tą samą metodą, poczynionym dla rodzaju Dreadnoughtus.

Znalezisko
Znalezione szczątki należą do najbardziej kompletnych wśród tytanozaurów. Znaleziono przynajmniej 6 okazów tego zwierzęcia, zmarłych najprawdopodobniej w miejscu, gdzie je odkryto. Wszystkie znaleziono w tym samym kamieniołomie, na terenie formacji Cerro Barcino, którą datuje się na koniec albu, 101,62 ± 0,18 milionów lat temu. Warstwa, w której znajdowały się skamieliny, miała prawie trzy i pół metra grubości. Budowały ją piaskowce i mułowce.

Holotyp znajduje się w posiadaniu Museo Paleontologico Egidio Feruglio w Trelew na terenie Argentyny. Oznaczono go MPEF-PV 3400. Składają się nań liczne kręgi (przedni i 2 środkowe szyjne, 3 przednie, 2 środkowe i 2 dystalne grzbietowe, 6 ogonowych wraz z trzema szewronami), żebra, obie płyty mostka, kość łopatkowo-krucza, obie kości łonowe i udowe. Oprócz holotypu ustanowiono również paratypy. Prawdopodobnie są to okazy młode, które padły przy zbiorniku wodnym. Lokalizacja typowa opisana została jako La Flecha w argentyńskiej prowincji Chubut.

Paleoekologia
Rodzaj skał, wśród których znaleziono zwierzęta, wskazuje na równinę zalewową. Znalezione osobniki to okazy młodociane, prawdopodobnie gromadziły się wokół zbiornika wodnego i zmarły w jego otoczeniu. Autorzy zwracają uwagę, że obecnie w podobny sposób umierają słonie.

Przypisy

Tytanozaury
Dinozaury kredy
Dinozaury Ameryki Południowej

Patagotitan


Il lago Tahoe è un grande lago di acqua dolce delle montagne della Sierra Nevada negli Stati Uniti, situato nel confine tra la California e il Nevada; è il maggior lago a ovest della città di Carson City.

Il lago è famoso per la chiarezza delle sue acque e per il panorama delle montagne che lo circondano da tutti i lati. La zona, citata spesso come Tahoe, è nota come località sciistica e come centro ricreativo estivo.

Anticamente era abitata dalla tribù degli indiani washo e la prima esplorazione da parte di europei è avvenuta soltanto nel 1844, ma il vero sviluppo umano e soprattutto turistico della zona iniziò successivamente alla fine della Seconda guerra mondiale.

Geografia
Il lago Tahoe raggiunge una profondità massima di 501 metri, ed è secondo negli Stati Uniti solamente al lago Crater in Oregon, che tocca i 594 metri.
Ha una lunghezza di circa 35 km ed è largo 19, possiede 116 km di costa e ha una superficie di circa 490 km2.
La formazione del lago è databile intorno a 2 milioni di anni fa.

Il lago come set cinematografico
Il lago ha fatto da sfondo ad alcune scene nel film Un posto al sole (1951), con Elizabeth Taylor e Montgomery Clift. Nel 1962 vennero girate alcune scene del film 20 chili di guai!... e una tonnellata di gioia di Norman Jewison con Tony Curtis e Suzanne Pleshette. Nel 1992 qui venne girato il film Guardia del corpo con Kevin Costner e Whitney Houston; nel 1995 vennero girate alcune scene del film Un furfante tra i boyscout di Greg Beeman; Nel 1998 il film City of Angels - La città degli angeli con Nicolas Cage e Meg Ryan; nel 2001 è stato il set del film I segreti del lago di Scott Mcgehee e David Siegel. Viene anche utilizzato per girare un episodio della serie TV Life Unexpected nonché un episodio de La signora in giallo.
Un episodio della serie TV Modern Family viene girato al largo di Emerald Bay, sul Lago Tahoe.

Il Lago Tahoe nella cultura di massa
 Il lago è menzionato nel film del 2009 La dura verità, e in quello di Tim Burton del 1996 Mars Attacks! e viene spesso citato nella serie TV The Mentalist (2008-2015).
 Il lago è il luogo dove si trova la maestosa villa della famiglia Corleone nel film Il padrino - Parte II di Francis Ford Coppola del 1974.
 La cantautrice inglese Kate Bush gli dedica una traccia (Lake Tahoe) del suo album 50 Words for Snow.
 È il luogo dove si trova l'hotel in cui è rintanato Buddy "Aces" Israel nel film del 2006 Smokin' Aces di Joe Carnahan
 È teatro di una vicenda a fumetti che vede protagonisti Tex ed i suoi pards all'inseguimento del loro acerrimo nemico Mefisto, nell'albo n.ro 741 intitolato Sierra Nevada.
 Prende il nome da questo lago la Chevrolet Tahoe.

Note

Voci correlate
Carson City
Monte Tallac
Nevada

Altri progetti

Collegamenti esterni

VisitRenoTahoe.com - Pagine sul lago Tahoe

Tahoe
Tahoe

Lago Tahoe


Il parco nazionale di Connemara è un'area naturale protetta  dell'Irlanda occidentale caratterizzata da montagne suggestive, distese di torbiere, praterie e boschi. Alcune delle montagne del parco fanno parte della catena montuosa delle Dodici Cime.

Storia
Il parco è stato istituito e aperto al pubblico nel 1980. La maggior parte del territorio del parco apparteneva alla tenuta dell'abbazia di Kylemore e all'istituto industriale di Letterfrack, mentre i territori rimanenti appartenevano a privati.

Clima
La vicinanza all'oceano Atlantico e l'effetto della corrente del Golfo favoriscono un clima mite e umido.

Geografia
Il parco si estende su una superficie di 2.957 acri all'interno della suggestiva regione del Connemara, e la sua forma allungata tocca a nord-ovest il comune di Letterfrack e si estende in direzione sud-est fino alle colline di Benbaun, Bencullagh, Benbrack e Muckanacht, che fanno parte della catena delle Dodici Cime, in gaelico Beana Beola.

Flora e fauna

La vegetazione presente è per lo più formata da piante a basso fusto. Buona parte del parco è coperto da erba di brughiera, che ne determina il colore per la maggior parte dell'anno. Vi si trovano, tra gli altri, alcuni tipi di piante carnivore che attraggono gli insetti e li catturano per trarne sostanze nutrienti. I sentieri ad ovest, verso la parte bassa del parco, sono contornati di ginestre, una delle piante più popolari lungo la costa atlantica dell'intera Irlanda.
Le paludi e le torbiere sono ricche di diverse specie di rane, allodole, fringuelli, pettirossi, scriccioli, gheppi, falchi, falchetti e altri tipi di uccelli. Sono stati inoltre reintrodotti dei cervi rossi e dei pony di pura razza Connemara.

Sentieri
All'interno del parco sono stati tracciati quattro sentieri: il primo, il sentiero naturale del bosco di Hellis, è un anello di 500 metri che attraversa il bosco nei pressi dell'ingresso del parco.  Il secondo, denominato sentiero naturale Sruffaunboy, è lungo 1 chilometro e mezzo e attraversa la parte bassa del parco. Il terzo, il sentiero basso della collina Diamond, è lungo 3 chilometri e attraversa le torbiere che si adagiano sul lato ovest del Monte Diamond. Il quarto sentiero, detto sentiero alto della collina di Diamond, è un prolungamento del terzo: la partenza è infatti situata in una diramazione posta pressappoco a metà del sentiero basso della collina Diamond, prolungandone il percorso di 3,7 chilometri. Quest'ultimo sale fino in cima alla collina Diamond.

Galleria d'immagini

Altri progetti

Collegamenti esterni
 http://www.connemaranationalpark.ie/
 https://web.archive.org/web/20070709213609/http://homepage.eircom.net/~knp/connemara/index.htm

Connemara

Parco nazionale di Connemara


ByteDance Ltd. () er en kinesisk - britisk udvikler af af internetplatforme med hovedkvarter i Beijing og registreret på Caymanøerne.
Virksomheden blev etableret af Zhang Yiming i 2012. Deres produkter omfatter TikTok, Toutiao og Lark.

Referencer

Softwarevirksomheder fra Kina
Virksomheder fra Caymanøerne

ByteDance


Kaliwatan sa insekto ang Pariaconus nigricapitus. Una ning gihulagway ni Crawford ni adtong 1918. Ang Pariaconus nigricapitus sakop sa kahenera nga Pariaconus, ug kabanay nga Triozidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Hawaii

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Galeriya sa hulagway

Insekto
Insekto sa Hawaii
Pariaconus

Pariaconus nigricapitus


Twinwood Festival er en årlig vintage musik- og dansefestival, der afholdes over tre dage i forbindelse med bankfridagen i august, hvilket er den sidste mandag i måneden, på Twinwood Arena i Clapham i Bedfordshire, England.

Historie
Twinwood Festival afholdes på den tidligere RAF Twinwood Farm Airfield i Clapham, Bedfordshire, England. Glenn Miller og hans ÅF band optrådte udendørs på RAF Twinwood den 27. august 1944. Scenen var en trailer og publikum bestod af personel fra RAF, der arbejdede på RAF Twinwood. Senere samme år, den 15. december, forsvandt Miller under en flyvning med en Norseman-flyvemaskine.

Efter anden verdenskrig blev RAF Twinwood nedlagt, og stedet stod stort set urørt. I 1989 blev firmaet Twinwood Events etableret, og og en restuarering af Twinwood Control Tower blev påbegyndt. Her åbnede Glenn Miller Museum. I 2002 blev der afholdt en hyldestkoncert til Glenn Miller concert for at mærkere færdigørelsen af renoveringen. Koncerten fik stor succes, hvilket fik startet festivalen under navnet Glenn Miller Festival.

Siden 2002 er festivalen vokset betydeligt. I 2007 blev navnet ændre ttil det nuværende Twinwood Festival for at afspejle den bredere genre af musi, der blev opført på festivalen. Balndt de grupper, der har optrådt på festivalen er The John Miller Orchestra, The Glenn Miller Orchestra, The Syd Lawrence Orchestra, Chris Smith and his String of Pearls Orchestra, King Pleasure and the Biscuit Boys, The Jive Aces, Blue Harlem, Bill Baker's Big Band Sticky Wicket and His Swing Band, The Kings Cross Hot Club, The RCA band, the Mike Sanchez band, og Max Raabe med Palast Orchester.

I 2008 havde festivalen fire scener, med hver deres trædansegulv foran. I 2010 blev der tilføjet yderligere et dansegulv.

Referencer

Eksterne henvisninger

 Glenn Miller Museum website

Bedfordshire
Musikfestivaler i England
Etableret i 2002

Twinwood Festival


A Batalha dos Campos de Álvarez (Chamado como Combate de Campo de Álvarez em países hispanofalantes) foi uma batalha da chamada Guerra do Prata onde as tropas da Confederação Argentina e do Partido Federal, lideradas por Hilario Lagos enfrentaram as tropas do chamado Ejército Grande, lideradas por Juan Pablo López e Miguel Galarza, em um local conhecido como Campos de Álvarez, que localiza-se cercado por rios.

A batalha ocorreu após a tomada das posições confederadas no Rio Paraná, que ajudou no desembarque de tropas do Ejército Grande, que estavam embarcados em navios da armada imperial brasileira, liderada pelo almirante John Pascoe Grenfell.
Lagos tinha o objetivo de encontrar suas tropas com o exército do general Ángel Pacheco, porém, Pacheco não se encontrava no local.

Esta batalha, apesar de pequena, foi bastante importante para o avanço aliado, já que ela foi uma das responsáveis de encaminhar as tropas lideradas por Urquiza para Monte Caseros, onde ocorreria a Batalha de Monte Caseros, a maior e mais importante batalha da guerra.

Bibliografia
 Barroso, Gustavo. Guerra do Rosas: 1851-1852. Fortaleza: SECULT, 2000.
 Carvalho, Affonso. Caxias. Brasília: Biblioteca do Exército, 1976.
"Memórias do grande exército aliado libertador do Sul da América", na guerra de 1851 a 1852, Ladislau dos Santos Titara, contém vasta documentação da época

Guerra Grande
Monte Caseros
Monte Caseros
Monte Caseros
1852 na América

Batalha de Campo de Alvares


Tỉnh Andahuaylas () là một tỉnh thuộc vùng Apurímac của Peru. Tỉnh Andahuaylas có diện tích 3987 km², dân số thời điểm theo điều tra dân số ngày 11 tháng 7 năm 1993 là 128390 người. Tỉnh lỵ đóng ở Andahuaylas.

Chú thích

Tham khảo

Tỉnh của vùng Apurímac
Tỉnh của Peru

Andahuaylas (tỉnh)


Kaliwatan sa uk-ok ang Hemithyrsocera multicuspidata. Una ning gihulagway ni Wang, Z. ni adtong 2009. Ang Hemithyrsocera multicuspidata sakop sa kahenera nga Hemithyrsocera, ug kabanay nga Ectobiidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Yunnan Sheng

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Uk-ok
Uk-ok sa Yunnan Sheng
Hemithyrsocera (Ectobiidae)

Hemithyrsocera multicuspidata


Ramona Bachmann (født 25. december 1990) er en kvindelig schweizisk fodboldspiller, der spiller som angriber for engelske Chelsea og Schweiz' kvindefodboldlandshold, siden 2017.

Hun skrev i December 2016, under med den engelske FA Women's Super League-klub Chelsea.

Meritter
Umeå IK
 Damallsvenskan: Vinder 2007, 2008
 Svenska Cupen: Vinder 2007
 Svenska Supercupen: Vinder 2007, 2008

FC Rosengård
 Damallsvenskan: Vinder 2013, 2014, 2015
 Svenska Supercupen: Vinder 2012, 2015

VfL Wolfsburg
 DFB-Pokal: Vinder 2015-16

Chelsea
 FA WSL: Vinder 2017-18
 FA Women's Cup: Vinder 2017-18
 FA WSL Cup: Vinder 2019-20

Privatliv
Bachmann dannede par med West Ham United-spilleren Alisha Lehmann, indtil de i 2021 gik fra hinanden.

Referencer

Eksterne henvisninger

Kvindelige fodboldspillere fra Schweiz
Kvindelige fodboldlandsholdsspillere fra Schweiz
Fodboldspillere fra Chelsea F.C. Women
Angribere (fodbold)

Ramona Bachmann


Kaliwatan sa alibangbang ang Zygaena armena. Una ning gihulagway ni Eduard Friedrich Eversmann ni adtong 1851. Ang Zygaena armena sakop sa kahenera nga Zygaena, ug kabanay nga Zygaenidae.

Matang nga nahiubos

Ang kaliwatan gibahinbahin ngadto sa matang nga nahiubos:

 Z. a. caucasica
 Z. a. dombaiensis

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Zygaena

Zygaena armena


Ardarico () foi um rei gépida de meados do . Ele e seu povo acompanharam   em sua devastação das províncias do Império Romano no Danúbio em 447. Em 451, esteve presente na desastrosa Batalha dos Campos Cataláunicos e após a morte de Átila em 453, Ardarico liderou a revolta das nações vassalas aos hunos e derrotou seus senhores na Batalha do Nedao em ca. 455. Se sabe que Ardarico era avô do general bizantino Mundo. Segundo W. Pohl, Mundo era filho de Giesmo, um rei gépida filho de Átila e a filha de Ardarico.

Bibliografia

Gépidas do século V
Reis gépidas

Ardarico


Pegtymel là một sông tại khu tự trị Chukotka tại Viễn Đông Nga. Sông chảy qua vùng lãnh nguyên Siberia có dân cư thưa thớt và đổ vào biển Đông Siberia ở phía tây eo biển De Long. Cửa sông nằm giữa mũi Shelagsky tại vịnh Chaunskaya và mũi Billings ở phía đông. Chi lưu quan trọng nhất của Pegtymel là sông Kuvet, hợp lưu từ bờ hữu.

Có những hoạt tiết trên đá cổ xưa tại địa điểm gần sông Pegtymel. Các đá khắc thể hiện cá tàu thuyền và cảnh săn tuần lộc.

Tham khảo

Tourism and environment
Petroglyph pictures

Sông khu tự trị Chukotka

Pegtymel


Kaliwatan sa karpa ang Raiamas christyi. Una ning gihulagway ni George Albert Boulenger ni adtong 1920. Ang Raiamas christyi sakop sa kahenera nga Raiamas, ug kabanay nga karpa. Giklaseklase sa IUCN ang kaliwatan sa kinaminosang kalabotan.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Aprika
 Demokratikanhong Republika sa Konggo
 Anggola

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Karpa
Karpa sa Aprika
Karpa sa Demokratikanhong Republika sa Konggo
Karpa sa Anggola
Raiamas

Raiamas christyi


Mahvashova bolest je autosomno recesivni, nasljedni sindrom neuroendokrinog tumora gušterače. Genetski defekt koji uzrokuje Mahvashovu bolest je bialelna inaktivirajuća mutacija gena za glukagonski receptor (GCGR). Mahvashovu bolest otkrili su američki ljekar Run Yu i njegove kolege 2008. Mahvashova bolest je vrlo rijetka. Do kraja 2018.  opisano je preko 10 slučajeva. Mahvashska bolest se javlja i kod žena i kod muškaraca. Također naziva "hiperplazija i neoplazija glukagonskih ćelija" ili "adenomatoza glukagonskih ćelija" od strane nekih autora, ali Mahvashska bolest je poseban entitet bolesti dok su dva alternativna pojma uglavnom histološki opisi. Neki pacijenti sa "hiperplazijom i neoplazijom glukagonskih ćelija" nemaju mutacije glukagon receptora.

Znakovi i simptomi
Većina pacijenata sa Mahvashskom bolešću dijagnostikuje se u odrasloj dobi. Pacijenti  obično imaju nejasnu nelagodu u abdomenu. Snimanje sa CT ili MRI identifikuje veoma veliki pankreas sa jednim ili više tumora. Biohemijsko testiranje pokazuje izraženu hiperglukagonemiju (stotinu puta povišenu). Ako se tumori reseciraju, otkriva se da su to neuroendokrini tumori koji obično eksprimiraju glukagon. Na rubu tumora, hiperplazija alfa-ćelija pankreasa je pervazivna, evidentni su brojni veliki otočić koji se sastoje uglavnom od alfa-ćelija, a često su prisutni višestruki mikroadenomi i mali neuroendokrini tumori. Neuroendokrini tumor gušterače je glavni zdravstveni problem pacijenata sa Mahvashskom bolešću. Iako su tumori obično indolentni, prijavljena je smrt zbog metastaza na jetri.

Patogeneza
Mahvashova bolest je oblik reaktivne pankreasne alfa-ćelijske hiperplazije. Gubitak normalne glukagonske signalizacije (posebno u jetri) zbog neaktivnog glukagonskog receptora rezultira enzimskim promjenama u jetri tako da jetra oslobađa abnormalno velike količine aminokiselina u cirkulaciju. Visoka koncentracija aminokiselina u cirkulaciji (hiperaminoacidemija) stimulira alfa-ćelije pankreasa (ćelije koje normalno proizvode glukagon) da proliferiraju i proizvode i oslobađaju mnogo više glukagona. Ogromna proliferativna aktivnost alfa-ćelija pankreasa predisponira ih na stvaranje tumora.

Dijagnoza
Veliki pankreas sa izraženom hiperglukagonemijom kod odrasle osobe čini dijagnozu Mahvashske bolesti vrlo vjerojatnom. Postojanje tumora pankreasa čini dijagnozu još vjerovatnijom. Histološki, hiperplazija alfa-ćelija pankreasa i mikroadenomi upućuju na dijagnozu ove bolesti. Konačna dijagnoza Mahvashske bolesti zahtijeva genetičko testiranje gena za glukagonski receptor.

Liječenje
Liječenje Mahvashove bolesti se fokusira na zbrinjavanje neuroendokrinih tumora pankreasa. Mali tumori se mogu pratiti, ali veliki moraju biti resecirani. Kako pacijenti s Mahvashskom bolešću imaju doživotni rizik od razvoja neuroendokrinih tumora pankreasa, moraju se podvrgnuti periodičnom biohemijskom testiranju i snimanju.

Reference

Autosomno recesivni poremećaji
Rijetki sindromi

Mahvashova bolest


An Anauxesis atrata in uska species han Coleoptera nga syahan ginhulagway ni Louis Alexandre Auguste Chevrolat hadton 1855. An Anauxesis atrata in nahilalakip ha genus nga Anauxesis, ngan familia nga Cerambycidae.

Mabibilngan ini ha:
 Gabon.
 Nigeria.

Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Anauxesis

Anauxesis atrata


Sunset on the Golden Age – czwarty album szkockiej grupy folk/power metalowej Alestorm, wydany przez wytwórnię Napalm Records. Album został opublikowany 1 sierpnia 2014

Lista utworów

Albumy Alestorm
Albumy Napalm Records
Albumy muzyczne wydane w roku 2014

Sunset on the Golden Age


Dheeraj Sharma (born 20 February 1982) is a social worker and a documentary film maker based in Delhi, India. He is best known for directing the documentary film Nashebaaz- The Dying People of Delhi that is based on the topic of homeless drug addiction in Delhi.   His works are mostly based on exploring the dark subjects of society. He is also the director of the NGO - Team Pages. In 2017, a clip from his film became popular that showed the harsh reality of solvent abuse in homeless children in Delhi that later became an Internet Meme.

References

External links

1982 births
Living people
Film directors from Delhi
Indian documentary film directors

Dheeraj Sharma (filmmaker)


An Osteochilus longidorsalis in uska species han Actinopterygii nga syahan ginhulagway ni Rohan Pethiyagoda ngan Maurice Kottelat hadton 1994. An Osteochilus longidorsalis in nahilalakip ha genus nga Osteochilus, ngan familia nga cyprinidae. Ginklasipika han IUCN an species komo nangangarat-an. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Osteochilus

Osteochilus longidorsalis


Ang Kalvarienberg ngalan niining mga mosunod:

Alemanya

 Kalvarienberg (tagaytay), Bavaria,
 Kalvarienberg (bungtod sa Alemanya, Bavaria, Upper Palatinate, lat 49,41, long 11,68),
 Kalvarienberg (bungtod sa Alemanya, Bavaria, Upper Palatinate, lat 49,15, long 11,71),
 Kalvarienberg (bungtod sa Alemanya, Bavaria, Upper Bavaria),
 Kalvarienberg (bungtod sa Alemanya, Bavaria, Swabia),
 Kalvarienberg (bungtod sa Alemanya, Baden-Württemberg Region), Tübingen Region,

Awstriya

 Kalvarienberg (bungtod sa Awstriya, Oberösterreich, Politischer Bezirk Kirchdorf an der Krems),
 Kalvarienberg (bungtod sa Awstriya, Oberösterreich, Politischer Bezirk Gmunden),
 Kalvarienberg (bungtod sa Awstriya, Niederösterreich, Politischer Bezirk Hollabrunn),
 Kalvarienberg (bungtod sa Awstriya, Niederösterreich, Politischer Bezirk Mistelbach),
 Kalvarienberg (bungtod sa Awstriya, Burgenland), Politischer Bezirk Neusiedl am See,
 Kalvarienberg (tahud sa bukid), Niederösterreich,

Swisa

 Kalvarienberg (bungtod sa Swisa), Kanton Schwyz, Bezirk March,

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Alemanya
Pagklaro paghimo ni bot Awstriya
Pagklaro paghimo ni bot Swisa

Kalvarienberg


An Stesilea prolata in uska species han Coleoptera. An Stesilea prolata in nahilalakip ha genus nga Stesilea, ngan familia nga Cerambycidae.

Subspecies

Ini nga species ginbahin ha masunod nga subspecies:

 S. p. prolata
 S. p. bangkeiensis

Mga kasarigan

Stesilea

Stesilea prolata


Ang Kōh-e Chagah ngalan niining mga mosunod:

Apganistan

 Kōh-e Chagah (bukid sa Apganistan, lat 33,60, long 64,57), Wilāyat-e Ghōr,
 Kōh-e Chagah (bukid sa Apganistan, lat 33,50, long 64,20), Wilāyat-e Ghōr,

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Apganistan

Kōh-e Chagah


37. sjeverna paralela je paralela koja je 37 stepeni sjeverno od ekvatora. Presijeca Evropu, Sredozemno more, Afriku, Aziju, Tihi okean, Sjevernu Ameriku i Atlantski okean.

Na ovoj geografskoj širini Sunce je vidljivo 14 sati i 42 minute tokom dugodnevnice, a 9 sati i 37 minuta tokom kratkodnevnice.

Oko svijeta
Počevši od nultog meridijana i idući u smjeru istoka, 37. sjeverna paralela prolazi kroz sljedeće lokacije ili vrlo blizu njih:
{| class="wikitable plainrowheaders"
! scope="col" width="125" | Koordinate
! scope="col" | Država, teritorija ili more
! scope="col" | Napomene
|-
| style="background:#b0e0e6;" |
! scope="row" style="background:#b0e0e6;" | Sredozemno more
| style="background:#b0e0e6;" |
|-
|
! scope="row" |
|
|-
| style="background:#b0e0e6;" |
! scope="row" style="background:#b0e0e6;" | Sredozemno more
| style="background:#b0e0e6;" |
|-
|
! scope="row" |
|
|-
| style="background:#b0e0e6;" |
! scope="row" style="background:#b0e0e6;" | Sredozemno more
| style="background:#b0e0e6;" |
|-
|
! scope="row" |
|
|-
| style="background:#b0e0e6;" |
! scope="row" style="background:#b0e0e6;" | Sredozemno more
| style="background:#b0e0e6;" | Tuniski zaliv
|-
|
! scope="row" |
| Rt Bon
|-
| style="background:#b0e0e6;" |
! scope="row" style="background:#b0e0e6;" | Sredozemno more
| style="background:#b0e0e6;" | Sicilijanski moreuz, sjeverno od ostrva Pantellerije,
|-valign="top"
|
! scope="row" |
| Sicilija— Ragusa (provincija)— Siracusa (provincija)
|-
| style="background:#b0e0e6;" |
! scope="row" style="background:#b0e0e6;" | Jonsko more
| style="background:#b0e0e6;" |
|-
|
! scope="row" |
| Peloponez (Mesenija)
|-
| style="background:#b0e0e6;" |
! scope="row" style="background:#b0e0e6;" | Jonsko more
| style="background:#b0e0e6;" | Mesenijski zaliv
|-valign="top"
|
! scope="row" |
| Peloponez— Mesenija— Lakonija
|-
| style="background:#b0e0e6;" |
! scope="row" style="background:#b0e0e6;" | Egejsko more
| style="background:#b0e0e6;" | Mirtojsko more
|-
|
! scope="row" |
| ostrvo Sifnos
|-
| style="background:#b0e0e6;" |
! scope="row" style="background:#b0e0e6;" | Egejsko more
| style="background:#b0e0e6;" |
|-
|
! scope="row" |
| ostrva Antiparos i Paros
|-
| style="background:#b0e0e6;" |
! scope="row" style="background:#b0e0e6;" | Egejsko more
| style="background:#b0e0e6;" |
|-
|
! scope="row" |
| ostrvo Naksos
|-
| style="background:#b0e0e6;" |
! scope="row" style="background:#b0e0e6;" | Egejsko more
| style="background:#b0e0e6;" |
|-
|
! scope="row" |
| ostrvo Levita
|-
| style="background:#b0e0e6;" |
! scope="row" style="background:#b0e0e6;" | Egejsko more
| style="background:#b0e0e6;" |
|-
|
! scope="row" |
| ostrvo Kalimnos
|-
| style="background:#b0e0e6;" |
! scope="row" style="background:#b0e0e6;" | Egejsko more
| style="background:#b0e0e6;" |
|-
|
! scope="row" |
|
|-
| style="background:#b0e0e6;" |
! scope="row" style="background:#b0e0e6;" | Egejsko more
| style="background:#b0e0e6;" |
|-
|
! scope="row" |
|
|-
|
! scope="row" |
|
|-
|
! scope="row" |
|
|-
|
! scope="row" |
| oko 7 km
|-
|
! scope="row" |
|
|-
|
! scope="row" |
|
|-
| style="background:#b0e0e6;" |
! scope="row" style="background:#b0e0e6;" | Kaspijsko jezero
| style="background:#b0e0e6;" |
|-
|
! scope="row" |
|
|-
|
! scope="row" |
|
|-
|
! scope="row" |
|
|-
|
! scope="row" |
|
|-
|
! scope="row" |
|
|-
|
! scope="row" |
|
|-
|
! scope="row" |
|
|-
|
! scope="row" |
| Gilgit-Baltistan - prisvaja ga
|-
|
! scope="row" |
| Xinjiang - oko 14 km
|-
|
! scope="row" |
| Gilgit-Baltistan - oko 14 km; prisvaja ga
|-valign="top"
|
! scope="row" |
| Xinjiang  Qinghai  Gansu  Ningxia  Gansu  Shaanxi  Shanxi  Hebei  Shandong
|-
| style="background:#b0e0e6;" |
! scope="row" style="background:#b0e0e6;" | Žuto more
| style="background:#b0e0e6;" |
|-valign="top"
|
! scope="row" |
| Južni Chungcheong GyeonggiSjeverni ChungcheongSjeverni Gyeongsang
|-
| style="background:#b0e0e6;" |
! scope="row" style="background:#b0e0e6;" | Japansko more
| style="background:#b0e0e6;" |
|-valign="top"
|
! scope="row" |
| Honshū:— Ishikawa (prefektura)
|-
| style="background:#b0e0e6;" |
! scope="row" style="background:#b0e0e6;" | Japansko more
| style="background:#b0e0e6;" | Tojamski zaliv
|-valign="top"
|
! scope="row" |
| Honshū:— Niigata (prefektura)— Nagano (prefektura)— Niigata (prefektura)— Gunma (prefektura) − oko 10 km— Niigata (prefektura) − oko 7 km— Fukushima (prefektura)— Tochigi (prefektura)— Ibaraki (prefektura)— Fukushima (prefektura)
|-
| style="background:#b0e0e6;" |
! scope="row" style="background:#b0e0e6;" | Tihi okean
| style="background:#b0e0e6;" |
|-valign="top"
|
! scope="row" |
| Kalifornija (u blizini Santa Cruza) Nevada Utah / granica Arizone  Colorado / granica Novog Meksika  Colorado / granica Oklahome  Kansas / granica Oklahome  Missouri Illinois (u njegovoj najjužnijoj tački) Kentucky Virginia
|-
| style="background:#b0e0e6;" |
! scope="row" style="background:#b0e0e6;" | Atlantski okean
| style="background:#b0e0e6;" |
|-
|
! scope="row" |
| Santa Maria (Azori)
|-
| style="background:#b0e0e6;" |
! scope="row" style="background:#b0e0e6;" | Atlantski okean
| style="background:#b0e0e6;" |
|-
|
! scope="row" |
| Rt Sagres
|-
| style="background:#b0e0e6;" |
! scope="row" style="background:#b0e0e6;" | Atlantski okean
| style="background:#b0e0e6;" |
|-
|
! scope="row" |
| Rt svete Marije
|-
| style="background:#b0e0e6;" |
! scope="row" style="background:#b0e0e6;" | Atlantski okean
| style="background:#b0e0e6;" | Kadiski zaliv
|-
|
! scope="row" |
|
|-
| style="background:#b0e0e6;" |
! scope="row" style="background:#b0e0e6;" | Sredozemno more
| style="background:#b0e0e6;" |
|}

Sjedinjene Države

U SAD-u ova paralela čini južnu granicu Utaha, Colorada i Kansasa te sjevernu granicu
Arizone, Novog Meksika i Oklahome. To datira iz Zakona Kansas-Nebraska (1854), kojim je Kongres podijelio Indijansku teritoriju sjeverno od 37. paralele na Kansas i Nebrasku. Prije toga ova linija služila je kao granica između rezervata Cherokeeja i rezervata Osagea. Kongres je proširio liniju zapadno u Teritoriju Novog Meksika, čime je kreirana tzv. Oklahomina drška.

Među poznatije lokacije u SAD-u na koje leže na 37. paraleli spadaju Santa Cruz i Gilroy i Madera (Kalifornija), krater Ubehebe u Dolini smrti, Colorado City (Arizona), Četiri ugla na sjecištu s 32. meridijanom zapadno od Washingtona (jedino mjesto gdje se 4 američke savezne države dodiruju u jednoj tački), Cairo (Illinois), Bowling Green (Kentucky) i Newport News (Virginia).

Ova paralela činila je i južnu granicu historijske Teritorije Jefferson.

Također pogledajte
 Paralela 36°30′ (sjever)
 36. paralela (sjever)
 38. paralela (sjever)

Reference

Vanjski linkovi
 37. sjeverna paralela na Bing Mapama

Paralele

37. paralela (sjever)


An Prodelophanes eucharis in uska species han Lepidoptera nga ginhulagway ni Edward Meyrick hadton 1937. An Prodelophanes eucharis in nahilalakip ha genus nga Prodelophanes, ngan familia nga Crambidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Prodelophanes

Prodelophanes eucharis


An Aethesoides in uska genus han Lepidoptera. An Aethesoides in nahilalakip ha familia nga Tortricidae.

An kladograma hini sumala ha Catalogue of Life:

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Aethesoides

Aethesoides


Lubosz Nowy – dawna gromada, czyli najmniejsza jednostka podziału terytorialnego Polskiej Rzeczypospolitej Ludowej w latach 1954–1972.

Gromady, z gromadzkimi radami narodowymi (GRN) jako organami władzy najniższego stopnia na wsi, funkcjonowały od reformy reorganizującej administrację wiejską przeprowadzonej jesienią 1954 do momentu ich zniesienia z dniem 1 stycznia 1973, tym samym wypierając organizację gminną w latach 1954–1972.

Gromadę Lubosz Nowy z siedzibą GRN w Luboszu Nowym (obecnie Nowy Lubosz) utworzono – jako jedną z 8759 gromad na obszarze Polski – w powiecie kościańskim w woj. poznańskim, na mocy uchwały nr 26/54 WRN w Poznaniu z dnia 5 października 1954. W skład jednostki weszły obszary dotychczasowych gromad Kurzagóra Nowa, Lubosz Nowy i Lubosz Stary ze zniesionej gminy Kościan oraz obszary dotychczasowych gromad Witkówki (bez obszarów włączonych do nowej gromady Racot), Spytkówki (bez obszarów włączonych do nowej gromady Racot) i częściowo Racot (obszar leśny) ze zniesionej gminy Racot – w tymże powiecie. Dla gromady ustalono 20 członków gromadzkiej rady narodowej.

Gromadę zniesiono 1 stycznia 1960, a jej obszar włączono do nowo utworzonej gromady Kościan w tymże powiecie.

Przypisy

Lubosz Nowy

Lubosz Nowy (gromada)


Charlotte Amalie è la capitale nonché la più grande città delle Isole Vergini Americane. Si trova sull'isola di Saint Thomas e conta una popolazione di circa  abitanti, secondo una stima del 2004.

La città prende il proprio nome da Carlotta Amalia d'Assia-Kassel (1650-1714), sposa del re Cristiano V di Danimarca. È famosa per il porto caratterizzato dalla profondità delle sue acque, un tempo preda dei pirati, ora luogo di sosta per molte crociere (circa un milione e mezzo di passeggeri arrivò a Charlotte Amalie nel 2004).

Charlotte Amalie ha inoltre parecchi edifici di importanza storica, tra cui la cattedrale cattolica dei Santi Pietro e Paolo. Nella città si trova la seconda sinagoga più antica dell'emisfero occidentale.

Altri progetti

Collegamenti esterni

Charlotte Amalie


An Forsterygion capito in uska species han Actinopterygii nga syahan ginhulagway ni Leonard Jenyns hadton 1842. An Forsterygion capito in nahilalakip ha genus nga Forsterygion, ngan familia nga Tripterygiidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Forsterygion

Forsterygion capito


Kaliwatan sa insekto ang Siphonoperla italica. Una ning gihulagway ni Aubert ni adtong 1953. Ang Siphonoperla italica sakop sa kahenera nga Siphonoperla, ug kabanay nga Chloroperlidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Italya

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Italya
Siphonoperla

Siphonoperla italica


An Ninox affinis in uska species han Aves nga ginhulagway ni Reginald C. Beavan hadton 1867. An Ninox affinis in nahilalakip ha genus nga Ninox, ngan familia nga Strigidae. Ginklasipika han IUCN an species komo harani ha karat-an.

Subspecies

Ini nga species ginbahin ha masunod nga subspecies:

 N. a. affinis
 N. a. isolata
 N. a. rexpimenti

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Ninox

Ninox affinis


An Brama orcini in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Cuvier hadton 1831. An Brama orcini in nahilalakip ha genus nga Brama, ngan familia nga Bramidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Brama

Brama orcini


Partaw Naderi () is a social activist, author and poet from Afghanistan.

Early life
Partaw Naderi was born in 1953 in Badakhshan Province  of Afghanistan. He is an ethnic Tajik.
In 1968, he moved to Kabul and studied at the Teachers' Training College, and then at the Faculty of Natural Sciences. It was during these years that he published his first poems in various literary magazines in Kabul.

References

1953 births
20th-century Afghan poets
Ethnic Tajik people
Afghan Tajik people
Date of birth missing (living people)
Tajik poets
Living people
21st-century Afghan poets

Partaw Naderi


Gorytes willcoxi is a species of sand wasp in the family Crabronidae. It is found in North America.

References

Further reading

 Arnett, Ross H. (2000). American Insects: A Handbook of the Insects of America North of Mexico. CRC Press.

Crabronidae
Insects described in 2009
Hymenoptera of North America

Gorytes willcoxi


Juraj III Frankopan (*Slunj(?), ? – Slunj, 1553) bio je hrvatski vlastelin, član plemićke porodice Frankopan, te veoma moćan i utjecajan u Hrvatskom kraljevstvu. Potomak je jedne od grana Frankopana čiji je osnivač Dujam IV Frankopan i gospodar Slunja. Osim Slunja, Juraj je posjedovao i druge utvrde i vlastelinstva, među kojima su Velika Kladuša i Cetingrad. Najpoznatiji je po tome što je organizirao i bio domaćin skupštine Hrvatskog sabora u dvorcu Cetin krajem 1526. godine, koja je uslijedila nakon sukcesione krize u Hrvatskoj i Kraljevini Ugarskoj uzrokovane smrću kralja Luja II, koji nije ostavio muškog nasljednika. To je dovelo do toga da je plemstvo Kraljevine Hrvatske 1. januara 1527. godine u Cetingradu izabralo austrijskog nadvojvodu Ferdinanda I. Habsburškog za hrvatskog kralja.

Biografija

Knez Juraj III Frankopan rodio se najvjerovatnije u Slunju kao sin Mihovila I Frankopana i unuk Dujma IV. Frankopana, baštinika slunjskog vlastelinstva nakon podjele frankopanskih posjeda 1449. godine. Imao je braću Matiju (poginuo u Mohačkoj bitki) i Petra, te sestre Doroteju i Anu. Oženio se Anom Babonić, kneginjom Blagajskom i u tom braku rodilo se troje djece: sin Franjo (1536-1572), hrvatski ban 1567-1572, te kćeri Ana i Katarina. Njegove kćeri bile su udane za ugarske plemiće, a sin Franjo je bio pred ženidbom, ali je iznenada obolio i umro, imavši tridesetšest godina, pa je ta grana Frankopana izumrla.

Nakon bitke na Mohačkom polju 1526. godine, hrvatsko plemstvo je trebalo je izabrati novog kralja. Dvojica su bili kandidati, a Juraj je, kao i većina Frankopana, bio pristaša Ferdinanda Habsburškog, dok su članovi modruško-ozaljske grane, predvođene Bernardinom Frankopanom i njegovim sinom, kao i većina plemića iz Slavonije, podržavali protukandidata Ivana Zapolju. U Cetingradu, čiji je vlasnik tada bio Juraj, održan je hrvatski sabor, na kojem su se krajem 1526. okupili hrvatski velikaši, niži plemići i crkveni dostojanstvenici. Oni su 1. januara 1527. odlučili da izaberu Ferdinanda za hrvatskog kralja. Na dnu Cetingradske povelje, sa desne strane, nalazi se i Jurjev pečat.
Juraj je umro je 1553. i pokopan najvjerovatnije u crkvi Presvetog Trojstva u Slunju, gdje se nalazi uzidana nadgrobna tabla, djelimično oštećena, sa tekstom "…jacet in tumba magnificus…" i grbom Frankopana. 2016. godine u crkvenom dvorištu postavljen knežev spomenik, čiji je autor Josip Turkalj (1924-2007.), hrvatski skulptor rođen u Rakovici i saradnik Ivana Meštrovića, sa prebivalištem u američkom Clevelandu.

Također pogledajte

 Cetingradska povelja
 Džamija u Šabićima (Velika Kladuša)

Vanjski linkovi

Juraj III. Frankopan Slunjski - nasljednik Cetingrada (str.77)
Spomenik Jurju Frankopanu u Slunju
Pismo kralja Ferdinanda Habsburgovca Jurju Frankopanu 21. augusta 1548.
Frankopani Slunjski posjedovali su Slunj, Cetingrad, Malu i Veliku Kladušu, Krstinju, Kremen, Ledenice u Primorju te Gore u Pokuplju
Naseljavanje vojnih kolonista na posjedima Jurja Frankopana

Umrli 1553.
Biografije, Slunj
Hrvatsko plemstvo
Hrvatske vojskovođe

Juraj III Frankopan


Suba ang Wai Lifono (Inindonesyo: Wai Lifomo) sa Indonesya. Nahimutang ni sa lalawigan sa Provinsi Maluku Utara, sa sidlakang bahin sa nasod,  km sa sidlakan sa Jakarta ang ulohan sa nasod. Ang Wai Lifono nahimutang sa pulo sa Pulau Taliabu. Wai Lifono nidagayday paingon ngadto sa Dagat sa Banda.

Saysay

Ang mga gi basihan niini

Mga suba nidagayday paingon ngadto sa Dagat sa Banda
Mga suba sa Provinsi Maluku Utara

Wai Lifono


Amfifilnost  (grč. αμφις amphis = oba, obostrano + φιλíα - philia = ljubav, prijateljstvo) termin je za opisivanje hemijskih spojeva koji imaju i hidrofilna (voli vodu, polarna) i lipofilna (voli masnoću) svojstva. Takvi spojevi  se nazivaju amfifilnim ili amfipatskim.

Amfifilnost je široka osnova za istraživanja u hemiji i biohemiji, kao što je lipidni polimorfizam. Organski spojevi sa hidrofilnim grupama na oba kraja prolatne molekule se nazivaju bolaamfifilnim. Široko dostupne amfifilne supstance su sapuni i deterdženti.

Struktura i osobine
Lipofilna grupa je tipski velika ugljovodična funkcijska grupa, kao što je dugi lanac CH3(CH2)n, sa n > 4. Hidrofilne grupe se mogu podijeliti  u sljedeće kategorije:
 Naelektrisane grupe
 Anionske. Primjeri sa lipofilnim dijelom molekulla R su:
 Karboksilati: RCO2−;
 Sulfati: RSO4−;
 Sulfonati: RSO3−.
 Fosfati: naelektrisane grupe fosfolipida.
 Kationske. Primjeri:
 amini: RNH3+.
 Polarne, nenaelektrisane grupe. Primjeri su alkoholi sa velikim R grupama, kao što je diacil glicerol (DAG), i oligoetileneglikoli sa dugačkim alkil lancima.

Također pogledajte
 Hidrofilnost
 Hidrofobnost
 Surfaktant
 Lipid

Reference

Vanjski linkovi
 Estimating intestinal permeability by surface activity profiling

Sapuni
Hemijske osobine
Cviterionski surfaktanti

Amfifilnost


Sigle
 Centro Multiservizi Anziani
 Cleveland Museum of Art – museo statunitense
 Confédération Mondial de l'Accordéon – Confederazione Mondiale della Fisarmonica

Astronomia
  CMa – abbreviazione della costellazione del Cane Maggiore

Codici
 CMA – codice aeroportuale IATA dell'aeroporto civile di Cunnamulla (Queensland) (Australia)

Cma


An Parmena sericata in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Gianfranco Sama hadton 1996. An Parmena sericata in nahilalakip ha genus nga Parmena, ngan familia nga Cerambycidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Parmena

Parmena sericata


Langer–Giedionov sindrom (LGS) je vrlo rijedak autosomno dominantni genetički poremećaj uzrokovan delecijom malog dijela materijala na hromosomu 8. Ime je dobio po dvojici ljekara koji su 1960-ih poduzeli glavna istraživanja stanja. Dijagnoza se obično postavlja pri rođenju ili u ranom djetinjstvu.

Znakovi i simptomi
Karakteristike povezane s ovim stanjem uključuju: blage do umjerene poteškoće u učenju, nizak rast, jedinstvene crte lica, male glave i skeletne abnormalnosti, uključujući koštane izrasline koje izlaze iz površine kostiju.

Lobanja i lice
Osobe s Langer-Giedionovim sindromom mogu pokazati karakteristične kraniofacijalne abnormalnosti. To uključuje dugačak istaknuti filtrum, tanku gornju usnu, široko razmaknute oči, lukovičast vrh nosa, širok nosni most, široke nozdrve, mikronatiju (malu donju vilicu), retrognatiju (potisnutu mandibulu), duboko usađene oči i velike uši. Sama glava često je neobično mala u poređenju sa glavom neoboljelih osoba istog uzrasta i spola. Mogu se pojaviti zubne abnormalnosti, kao što su prekobrojni centralni sjekutići i odsustvo nekih zuba

Mišićnoskeletni

Langer-Giedionov sindrom uzrokuje konusne epifize falangi šaka i kratke prste na rukama i nogama. Peti prsti su ponekad savijeni. Mogu se javiti i skeletne abnormalnosti koje ne utiču na šake i stopala. To uključuje krilastu lopaticu, tanka rebra i skoliozu. Osim toga, osobe sa Langer-Giedionovim sindromom mogu imati probleme s kukovima slične onima koji se mogu vidjeti kod Legg-Calve-Perthesove bolesti, kao što je progresivna degeneracija glave bedrene kosti.
Kako oboljele osobe stare, često razvijaju benigne koštane izrasline zvane egzostoze, koje izlaze s površine kostiju. Ovisno o lokaciji, egzostoze izazivaju brojne komplikacije poput kompresije kičmene moždine, asimetričnog rasta udova i smanjene pokretljivosti.

Langer-Giedionov sindrom u početku uzrokuje hipermobilnost zglobova. Ovo napreduje do ukočenosti zglobova kasnije u životu kada se osteohondromi počnu razvijati, obično između dojenaštva i srednjeg djetinjstva, što smanjuje pokretljivost. Displazija kukova može biti prisutna; obično se razvija u ranoj odrasloj dobi, iako se može javiti u dojenaštvu ili djetinjstvu.

Koža, kosa, znojne žlezde i nokti

Ektodermna displazija je ključna karakteristika Langer-Giedionovog sindroma.

Većina osoba s Langer-Giedionovim sindromom ima rijetku dlaku na glavi, što je posebno izraženo kod muškaraca koji alopeciju često doživljavaju ubrzo nakon puberteta. Uprkos tome, obrve mogu biti neobično guste.

Uzrok
Sindrom se javlja kada nedostaje mali komad dugog kraka hromosom 8, koji sadrži određeni broj gen. Delecija ovih gena odgovorna je za neke od ukupnih karakteristika Langer-Giedionovog sindroma.

Dio hromosoma koji nedostaje je 8q23.2–q24.1. Ova regija uključuje gene TRPS1 i EXT1.

Dijagnoza
Dijagnoza se zasniva na kliničkim nalazima i može se potvrditi citogenetičkim testiranjem, kada je veličina delecija u prosjeku 5 Mb (miliona parova baza). Danas je uobičajena praksa da se na perifernoj krvi pacijenta radi aCGH (array hromosome hybridization genome = niza hromozomske hibridizacije genoma) studija kako bi se odredio stepen gubitka genomskog područja i deletiranih gena.
genom hibridizacije niza hromosoma

Liječenje
Iako se nijedan genetički sindrom ne može izliječiti, dostupni su tretmani za neke simptome. Spoljašnji fiksatori korišćeni su za rekonstrukcije limbusa i lica.

Također pogledajte
 TRPS1

Reference

Vanjski linkovi

Geni na hromosomu 8
Autosomno dominantni poremećaji
Rijetki sindromi
Sindromi koji utiču na veličinu glave
Sindromi koji utiču na stas
Sindromi koji utiču na zube

Langer-Giedionov sindrom


Huyện As Sawma'ah là một huyện thuộc tỉnh Al Bayda', Yemen. Đến thời điểm năm 2003, huyện này có dân số 44873 người

Tham khảo

Tỉnh Al Bayda'
Huyện của Yemen

As Sawma'ah (huyện)


Pleurocrypta longibranchiata là một loài chân đều trong họ Bopyridae. Loài này được Bate & Westwood miêu tả khoa học năm 1868.

Chú thích

Tham khảo

Pleurocrypta

Pleurocrypta longibranchiata


Rising Star – miasto w Stanach Zjednoczonych, w stanie Teksas, w hrabstwie Eastland.

Miasta w stanie Teksas

Rising Star (Teksas)


Kaliwatan sa murag-anay ang Euhamitermes kanhaensis. Una ning gihulagway ni Roonwal ug Chhotani ni adtong 1965. Ang Euhamitermes kanhaensis sakop sa kahenera nga Euhamitermes, ug kabanay nga Termitidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Uk-ok
Euhamitermes

Euhamitermes kanhaensis


Sotensko pri Šmarju () je naseljeno mjesto u sastavu općine Šmarje pri Jelšah, regija Savinjska, Slovenija.

Historija

Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazilo se u sastavu stare općine Šmarje pri Jelšah.

Stanovništvo

Na popisu stanovništva 2011. godine, Sotensko pri Šmarju je imalo 115 stanovnika.

Napomena: Do 1953. iskazivano pod imenom Sotensko. U 1955. povećano za naselje Sveti Miklavž koje je ukinuto. U 2017. izvršena je manja razmjena teritorija između naselja Mala Pristava i Sotensko pri Šmarju.

Reference

Vanjski linkovi

Naselja u Sloveniji
Naselja u Savinjskoj regiji

Sotensko pri Šmarju


An Doliops bitriangularis in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Stefan von Breuning hadton 1947. An Doliops bitriangularis in nahilalakip ha genus nga Doliops, ngan familia nga Cerambycidae.

Mabibilngan ini ha Philippines. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Doliops

Doliops bitriangularis


Italochrysa falcata là một loài côn trùng trong họ Chrysopidae thuộc bộ Neuroptera. Loài này được Tjeder miêu tả năm 1966.

Chú thích

Tham khảo

Italochrysa

Italochrysa falcata


Eric Mark Friedlander (San Juan, Porto Rico, ) é um matemático estadunidense, que trabalha com topologia algébrica, geometria algébrica, K-teoria algébrica e teoria de representação.

Friedlander estudou no Swarthmore College com um bacharelado em 1965, e obteve um doutorado em 1970 no Instituto de Tecnologia de Massachusetts, orientado por Michael Artin, com a tese Fibrations in Etale Homotopy Theory. No pós-doutorado foi instrutor na Universidade de Princeton, em 1971 Lecturer e em 1972 professor assistente. Em 1973/1974 participou do intercâmbio dos Estados Unidos com a França no Institut des Hautes Études Scientifiques. Em 1975 foi professor associado e em 1980 professor da Universidade Northwestern. A partir de 1999 foi professor da cátedra Henry S. Noyes Professor de matemática. É desde 2008 professor decano da Universidade do Sul da Califórnia.

Esteve em 1981 e em 1985/1986 no Instituto de Estudos Avançados de Princeton. Recebeu para 1996 até 1998 o Prêmio Humboldt, permanecendo na Universidade de Heidelberg. Foi também dentre outras pesquisador e professor visitante no Instituto Federal de Tecnologia de Zurique, no Instituto Max Planck de Matemática em Bonn, no Mathematical Sciences Research Institute (MSRI), na Universidade de Oxford, na Universidade de Cambridge, Paris, na Universidade Brown, na Universidade Hebraica de Jerusalém e no Instituto Henri Poincaré. É desde 2000 membro do Board of Trustees da American Mathematical Society, onde é fellow, sendo eleito também em 2005 fellow da Academia de Artes e Ciências dos Estados Unidos.

Friedlander é co-editor do periódico Journal of Pure and Applied Algebra. Foi palestrante convidado do Congresso Internacional de Matemáticos em Berlim (1998: Geometry of Infinitesimal Group Schemes).

Foi presidente da American Mathematical Society em (2011-2012).

É casado desde 1968 com a matemática Susan Friedlander.

Obras
com Andrei Suslin, Vladimir Voevodsky Cycles, Transfers and Motivic Homology Theories, Annals of Mathematical Studies, Princeton University Press 2000
com Barry Mazur Filtrations on the homology of algebraic varieties, Memoir of the AMS, 1994
Etale Homotopy of Simplicial Schemes, Annals of Mathematical Studies, Princeton University Press 1982
editor com Daniel Grayson Handbook of K-Theory, 2 Bände, Springer Verlag 2005
editor com Spencer Bloch, R. K. Dennis, M. Stein: Applications of algebraic K-theory to algebraic geometry and number theory, Contemporary Mathematics 55, 1986
editor com M. Stein Algebraic K-theory (Evanston 1980), Springer Verlag, Lecture Notes in Mathematics 854, 1981
editor com Mark Mahowald Topology and Representation Theory, Contemporary Mathematics, Band 158, American Mathematical Society, 1994
com Charles Weibel An overview over algebraic K-theory, in Algebraic K-theory and its applications, World Scientific 1999, S. 1–119 (1997 Triest Lecture Notes)

Ligações externas
Página pessoal

Membros da Academia de Artes e Ciências dos Estados Unidos
Membros da American Mathematical Society
Topólogos do século XX
Topólogos do século XXI
Professores da Universidade Northwestern
Professores da Universidade do Sul da Califórnia
Matemáticos do século XX
Matemáticos do século XXI

Eric Friedlander


An Rhinesomus triqueter in uska species han Actinopterygii nga syahan ginhulagway ni Linnaeus hadton 1758. An Rhinesomus triqueter in nahilalakip ha genus nga Rhinesomus, ngan familia nga Ostraciidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Rhinesomus

Rhinesomus triqueter


Cząstka O-mój-Boże (ang. Oh-My-God particle) – ultrawysokoenergetyczna cząstka promieniowania kosmicznego wykryta wieczorem czasu lokalnego 15 października 1991 roku nad Dugway Proving Ground w stanie Utah przez obserwatorium High Resolution Fly's Eye Cosmic Ray Detector należące do Uniwersytetu Utah.

Jej odkrycie było szokiem dla astrofizyków (stąd nazwa), którzy oszacowali jej energię na około 3,2·1020 eV lub 3,2·108 ТeV. Jest to 20 milionów razy więcej od najwyższej energii zaobserwowanej w promieniowaniu elektromagnetycznym z jakiegokolwiek obiektu spoza naszej Galaktyki i 1020 (100 trylionów) razy więcej od energii fotonów światła widzialnego. Energia ta w jednostkach układu SI to około 50 dżuli, co jest równe energii kinetycznej 142-gramowej piłki baseballowej poruszającej się z prędkością ponad 26 m/s (ponad 95 km/h) lub energii potrzebnej, aby 4-watowa lampa LED świeciła przez 12 sekund.

Prawdopodobne jest, że cząstką tą był proton. Jeśli tak było, to poruszał się on z prędkością 99,99999999999999999999951% prędkości światła. To tak blisko prędkości światła, że jeśli foton podróżowałby w próżni wraz z tą cząstką, to potrzebowałby ponad 200 000 lat, aby wyprzedzić ją zaledwie o 1 centymetr.

Energia tej cząstki jest około 40 milionów razy większa niż największa energia protonów, które zostały rozpędzone w jakimkolwiek ziemskim akceleratorze cząstek. Jednak tylko niewielka część energii w zderzaczach może być użyta podczas kontaktu z protonem lub neutronem; większość energii pozostaje w postaci energii kinetycznej produktów zderzenia. Energia dostępna do wykorzystania dla przemian jądrowych w takiej kolizji wyraża się wzorem  gdzie  to energia cząstki i  to energia relatywistyczna protonu. Dla cząstki O-mój-Boże daje to 7,5·1014 eV, czyli około 60 razy więcej energii, niż posiadają cząstki zderzane w Wielkim Zderzaczu Hadronów.

Mimo że energia tej cząstki była wyższa niż jakiejkolwiek innej uzyskanej w ziemskich akceleratorach, to i tak jest to około 40 milionów razy mniej niż wynosi energia Plancka.

Od czasu pierwszej detekcji zostało zaobserwowane  podobnych przypadków ultrawysokoenergetycznych cząstek, potwierdzających to zjawisko. Chociaż cząstki tak wysoko energetyczne są bardzo rzadkie (energia większości kosmicznych cząstek mieści się w zakresie od 10 MeV do 10 GeV), według szacunków mogą trafiać w ziemską atmosferę co około 20 sekund. Problemem jest natomiast ich rejestracja z powodu niewielkiej liczby odpowiednich teleskopów. Nowsze badania za pomocą teleskopów Telescope Array Project sugerują, że źródło tych cząstek znajduje się wewnątrz konstelacji Wielkiej Niedźwiedzicy.

Uwagi

Przypisy

Wydarzenia 1991
Promieniowanie kosmiczne

Cząstka O-mój-Boże


Kaliwatan sa isda ang Phycis blennoides. Una ning gihulagway ni Morten Thrane Brünnich ni adtong 1768. Ang Phycis blennoides sakop sa kahenera nga Phycis, ug kabanay nga Phycidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Kadagatang Atlantiko
Isdangtunay sa Aprika
Phycis

Phycis blennoides


Suncor Energy er en canadisk olie- og gasselskab med hovedkvarter i Calgary, Alberta. De fremstiller råolie fra oliesand og producerer desuden naturgas.
Suncor blev etableret i 1919 i Montreal som Sun Company of Canada, et datterselskab til Sun Oil (i dag Sunoco).

Referencer

Energivirksomheder fra Canada

Suncor Energy


Kaliwatan sa insekto ang Prisopus nanus. Una ning gihulagway ni Conle, Hennemann ug Eliécer E. Gutiérrez ni adtong 2011. Ang Prisopus nanus sakop sa kahenera nga Prisopus, ug kabanay nga Prisopodidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Colombia

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Prisopus
Insekto sa Kolombiya

Prisopus nanus


Scleropactes tristani là một loài chân đều trong họ Scleropactidae. Loài này được Arcangeli miêu tả khoa học năm 1931.

Chú thích

Tham khảo

Scleropactes

Scleropactes tristani


Karaski – wieś w Estonii, w prowincji Põlva, w gminie Kõlleste
 Karaski – wieś w Estonii, w prowincji Võru, w gminie Rõuge

Karaski


Aleuropteryx juniperi là một loài côn trùng trong họ Coniopterygidae thuộc bộ Neuroptera. Loài này được Ohm miêu tả năm 1968.

Chú thích

Tham khảo

Aleuropteryx

Aleuropteryx juniperi


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Melanoplus ascensor. Una ning gihulagway ni Scudder, S.H. ni adtong 1897. Ang Melanoplus ascensor sakop sa kahenera nga Melanoplus, ug kabanay nga Acrididae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Melanoplus

Melanoplus ascensor