Sing for Absolution è un singolo del gruppo musicale britannico Muse, pubblicato il 17 maggio 2004 come quarto estratto dal terzo album in studio Absolution.

La versione contenuta nel singolo è caratterizzata da un'introduzione più lunga rispetto a quella presente nell'album. Inoltre, una versione acustica del brano è stata inserita nel singolo successivo.

Video musicale
Nel videoclip i tre componenti del gruppo si ritrovano in una navetta spaziale diretti verso la Terra per salvare il pianeta da un disastro ecologico di proporzioni catastrofiche. L'intento era quello di catturare nelle immagini il sentimento di atmosfera apocalittica che accompagna l'intero album Absolution. L'ultima immagine che appare nel video è il Big Ben di Londra parzialmente distrutto con intorno altre macerie della città ormai quasi del tutto scomparsa. La regia del video è stata affidata alla Ark VFX una società specializzata in computer grafica e animazione 3D. Il video è un omaggio ai film Il pianeta delle scimmie e 2001: Odissea nello spazio, pubblicati entrambi nel 1968. Le riprese durarono otto settimane e per la lavorazione finale sono state utilizzate tecniche di computer grafica 3D.

Tracce
Testi di Matthew Bellamy, musiche di Matthew Bellamy, Dominic Howard e Chris Wolstenholme, eccetto dove indicato.
CD promozionale (Francia, Regno Unito)

CD singolo (Francia, Paesi Bassi, Regno Unito), 7", download digitale

CD+DVD (Australia)
 CD

 DVD

DVD (Francia, Regno Unito)

Box set (Paesi Bassi)
 CD 1

 DVD 2

 CD 3

Formazione
 Matthew Bellamy – voce, chitarra, tastiera
 Chris Wolstenholme – basso, cori
 Dominic Howard – batteria, percussioni

Classifiche

Note

Collegamenti esterni

Sing for Absolution


Crush is the third extended play by American singer and songwriter Ravyn Lenae. It was released on February 9, 2018.

Background
The EP is entirely produced by Steve Lacy, and includes vocals from him. Ravyn Lenae described the EP as a coming-of-age project and said "the melodies are different, just my approach to certain topics are more blunt, and that's a matter of the sound that's changed, and also me being older. I don't have to hide certain things anymore in my music. I'm feeling a little more confident in who I am and my experiences."

Singles and promotion
On December 8, 2017, she released "Sticky" as the first single for this EP. On January 23, the music video was released. To further promote the single, she appeared on MTV's Total Request Live and performed the track. A second single, "4 Leaf Clover", as well as a visual, were released on April 24.

Track listing

References

Contemporary R&B EPs
Neo soul EPs
Albums produced by Steve Lacy
2018 EPs
Ravyn Lenae albums

Crush (EP)


Terry Moore (futebolista), canadense
Terry Moore (cartunista), escritor e artista de quadrinhos americano
Terry Moore (atriz), americana

Terry Moore


Miloš Bajović (Baljci, kod Bileće, 13. april 1921 — Baljci, kod Bileće, 25. april 1944), učesnik Narodnooslobodilačke borbe i narodni heroj Jugoslavije.

Biografija
Rođen je 13. aprila 1921. godine u selu Baljcima, kod Bileće.

Prije Drugog svjetskog rata je završio Trgovačku školu, ali se zbog nemogućnosti da nađe posao bavio zemljoradnjom.

Učesnik Narodnooslobodilačke borbe je od 1941. godine, a član Komunističke partije Jugoslavije (KPJ) je od 1942. godine.

Poginuo je kao zamenik politički komesar Prvog bataljona Desete hercegovačke udarne brigade, 25. aprila 1944. godine u borbi s četnicima u selu Baljcima.

Ukazom predsjednika Federativne Narodne Republike Jugoslavije Josipa Broza Tita, 24. jula 1953. godine, proglašen je za narodnog heroja.

Literatura

Biografije, Bileća
Rođeni 1921.
Umrli 1944.
Bosanskohercegovački komunisti
Jugoslavenski partizani
Jugoslavenski komunisti
Politički komesari NOVJ
Borci 10. hercegovačke brigade NOVJ

Miloš Bajović


An Lythrurus lirus in uska species han Actinopterygii nga syahan ginhulagway ni Jordan hadton 1877. An Lythrurus lirus in nahilalakip ha genus nga Lythrurus, ngan familia nga cyprinidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Lythrurus

Lythrurus lirus


An Pampus chinensis in uska species han Actinopterygii nga syahan ginhulagway ni Euphrasen hadton 1788. An Pampus chinensis in nahilalakip ha genus nga Pampus, ngan familia nga Stromateidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Pampus

Pampus chinensis


An Imparfinis piperatus in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Eigenmann ngan Norris hadton 1900. An Imparfinis piperatus in nahilalakip ha genus nga Imparfinis, ngan familia nga Heptapteridae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Imparfinis

Imparfinis piperatus


"Princes of the Universe" je singl britanske rock grupe Queen. Pjesmu je napisao Freddie Mercury kao soundtrack za igrani film Gorštak. Singl je objavljen 12. marta 1986. godine i našao se na albumu A Kind of Magic iz iste godine.
Jedina je pjesma sa albuma za koju je Freddie u potpunosti zaslužan. Pojavljuje se kao uvodna špica filma a kasnije i kao uvodna tema istoimene serije.

Članovi
 Freddie Mercury – vodeći i bek vokali, sintisajzer
 Brian May – gitara, bek vokali
 Roger Taylor – bubnjevi, bek vokali
 John Deacon – bas-gitara

Reference

Vanjski linkovi
 Oficijelni YouTube video spot: originalni video spot
 Tekstovi pjesama na službenoj stranici Queena

Queen
Pjesme grupe "Queen"
Singlovi iz 1986.

Princes of the Universe


Kahenera sa mga lupoy ang Clupeoides. Ang Clupeoides sakop sa kabanay nga lupoy.

Ang kladogram matud sa Catalogue of Life mao:

Ang mga gi basihan niini

Lupoy
Clupeoides

Clupeoides


Still Life () è un film del 2006 diretto da Jia Zhangke.

La pellicola ha vinto il Leone d'oro alla Mostra del Cinema di Venezia del 2006.

Trama
Han Sanming arriva a Fengjie alla ricerca di sua moglie, che lo ha abbandonato sedici anni prima portandosi via la figlia appena nata. Scopre che le due non vivono più lì ma nessuno sa di preciso dove si siano trasferite. Il fratello della donna gli dice che forse questa ripasserà in futuro e così l'uomo si fa assumere come demolitore e si stabilisce in città.

Nello stesso luogo arriva Shen Hong, in cerca del proprio marito che se ne è andato due anni prima e che da allora non si è quasi più fatto vivo. Un conoscente del marito le dà una mano a rintracciarlo e, quando i due finalmente s'incontrano, la donna reagisce con estrema freddezza e se ne va. Quando il marito la raggiunge e la trattiene, Shen Hong gli dice di avere una relazione con un altro e di volere il divorzio, dopodiché i due si lasciano.

Ad un certo punto il cognato di Han Sanming gli fa sapere che la moglie è tornata. I due s'incontrano ma la figlia non c'è, lavora in una città più a sud. La donna invece lavora su una barca, facendo praticamente la serva a causa dei debiti di suo fratello. Han Sanming vorrebbe portarla via con lui ma per poterlo fare deve prima pagare i debiti. Visto che è una grande somma decide di tornare al suo villaggio d'origine a fare il minatore, dove riceve una paga molto maggiore di quella da demolitore. I suoi colleghi decidono di seguirlo, anche se lui li avverte che è un lavoro in cui si rischia la vita. Il gruppo parte, e sullo sfondo vediamo un uomo che cammina in equilibrio su una corda tesa a grande altezza.

Produzione

Ambientazione
Il film è stato girato nella cittadina cinese di Fengjie, uno dei luoghi destinati a scomparire a causa della realizzazione della diga delle Tre gole, un mastodontico progetto del governo cinese le cui enormi dimensioni hanno reso necessario lo smantellamento di numerosi centri urbani e l'evacuazione di più di un milione di persone. Il progetto è molto controverso e ha causato molte critiche, ma in questo caso il regista è riuscito a mantenere una visione abbastanza imparziale e oggettiva, e il film è stato approvato dalle autorità cinesi, cosa che spesso non era avvenuta per altri film dello stesso Jia Zhangke e di suoi colleghi.

Quando il film è stato girato, la cittadina era già in parte stata allagata ed evacuata, mentre gli edifici restanti venivano demoliti e gli abitanti pian piano venivano evacuati. Questa situazione contribuisce a dare al film una particolare atmosfera di desolazione e di malinconia, e sembra sottolineare le problematiche che affrontano i protagonisti: bisogna fare i conti con gli eventi che costringono a ripensare ogni volta la propria vita, ricostruirla sulle macerie del passato, lottando contro lo scorrere del tempo.

La singolare costruzione che compare in alcune scene per del film (per poi decollare come un missile) è il Monumento al Progresso e alla Prosperità (Fengjie, The Monument To Progress And Prosperity, Chongqing Municipality).

Riconoscimenti
 2006 - Mostra internazionale d'arte cinematografica
 Leone d'oro al miglior film

Note

Collegamenti esterni

Film drammatici
Leone d'oro al miglior film

Still Life (film 2006)


Kaliwatan sa insekto ang Holurothrips morikawai. Una ning gihulagway ni Yoshihiko Kurosawa ni adtong 1968. Ang Holurothrips morikawai sakop sa kahenera nga Holurothrips, ug kabanay nga Phlaeothripidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Hapon

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Hapon
Holurothrips

Holurothrips morikawai


Poiana Cristei là một xã thuộc hạt Vrancea, România. Dân số thời điểm năm 2002 là 2786 người.

Chú thích

Tham khảo

Xem thêm

Xã của hạt Vrancea

Poiana Cristei


Ang Cerro Pintado ngalan niining mga mosunod:

Arhentina

 Cerro Pintado (bukid sa Arhentina, Provincia de Santa Cruz),
 Cerro Pintado (bukid sa Arhentina, Provincia de San Juan),
 Cerro Pintado (bukid sa Arhentina, Provincia de La Rioja),

Colombia

 Cerro Pintado (bukid sa Colombia), Departamento de La Guajira,

Espanya

 Cerro Pintado (tumoy sa bukid), Andalucía, Provincia de Granada,

Peru

 Cerro Pintado (bukid sa Peru, La Libertad), Ascope,
 Cerro Pintado (tagaytay), Piura,
 Cerro Pintado (bukid sa Peru, Piura, Provincia de Ayabaca),

Venezuela

 Cerro Pintado (bukid sa Venezuela),

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Arhentina
Pagklaro paghimo ni bot Colombia
Pagklaro paghimo ni bot Espanya
Pagklaro paghimo ni bot Peru
Pagklaro paghimo ni bot Venezuela

Cerro Pintado


Barry William Donath (30 December 1932 – 1 December 2001) was an Australian athlete. He competed in the men's shot put at the 1956 Summer Olympics.

References

1932 births
2001 deaths
Athletes (track and field) at the 1956 Summer Olympics
Australian male shot putters
Olympic athletes for Australia
Place of birth missing
Commonwealth Games medallists in athletics
Commonwealth Games bronze medallists for Australia
Athletes (track and field) at the 1958 British Empire and Commonwealth Games
Medallists at the 1958 British Empire and Commonwealth Games

Barry Donath


Sergej Fjodorovič Bondarčuk  ,   ; 25. septembra 1920 – 20. oktobar 1994.) bio je sovjetski i ruski glumac, filmski režiser i scenarist koji je bio jedna od vodećih ličnosti ruske kinematografije 1950-ih, 1960-ih i 1970-ih. Poznat je po svojim historijskim  dramama, uključujući međunarodno hvaljenu adaptaciju Rata i mira Lava Tolstoja i epskog filma iz Napoleonovog rata Waterloo .

Bondarchukov rad donio mu je brojna međunarodna priznanja. Njegova epska produkcija Tolstojevog Rata i mira donijela je Bondarčuku, koji je i režirao i glumio glavnu ulogu Pierrea Bezukhova, nagradu Zlatni globus za najbolji strani film (1968) i Oscara za najbolji strani film 1968. godine. Od njega su stvorili i heroja socijalističkog rada i narodnog umjetnika SSSR-a .

Epska produkcija Rat i mir, je u originalnom izdanju imala više od sedam sati prikaza, i trebalo je šest godina da je završi. Godinu nakon ove pobjede, 1969., glumio je Martina s Yul Brynnerom i Orsonom Wellesom u jugoslovenskom epskom filmu Bitka na Neretvi u režiji Veljka Bulajića .

Sergej Bondarčuk umro je 20. oktobra 1994. godine u 75. godini u Moskvi od infarkta miokarda. Prije smrti, jeromonah Tihon (Ševkunov) ga je ispovjedio i pričestio. Pokopan je na groblju Novodeviči u Moskvi. U junu 2007. njegova bivša supruga Inna Makarova otkrila je bronzanu statuu Bondarčuka u rodnom Jejsku .

Reference

Vanjski linkovi

 Rat i mir Sergeja Bondarčuka

Articles with hCards
Umrli 1994.
Rođeni 1920.
Bitka na Neretvi (film)

Sergej Bondarčuk


Nella lussuria, fa' attenzione è un dipinto a olio su tela (105x146 cm) realizzato nel 1660 dal pittore olandese Jan Steen.

È conservato nel Kunsthistorisches Museum di Vienna.

Descrizione

Altri progetti

Dipinti di Jan Steen
Dipinti su Vizi
Dipinti nel Kunsthistorisches Museum

Nella lussuria, fa' attenzione


An Neopitthea pringlei in uska species han Lepidoptera nga ginhulagway ni Robert H. Carcasson hadton 1964. An Neopitthea pringlei in nahilalakip ha genus nga Neopitthea, ngan familia nga Geometridae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Neopitthea

Neopitthea pringlei


1. Vị trí địa lý hành chính xã Yên Nghĩa

Xã Yên Nghĩa nằm ở phía Bắc, Tây Bắc huyện Ý Yên là một trong 5 xã thượng cùng của huyện Ý Yên ngày nay và cũng là một trong 10 xã thuộc huyện Ý Yên trước năm 1954 khi chưa sáp nhập với huyện Phong Doanh, Ninh Bình.

Phía Bắc và Tây giáp xã Yên Thành, phía Đông Bắc và Đông giáp xã Yên Trung ngày nay (trước đây là xã Văn Phú), phía Tây Nam giáp xã Yên Phương (trước đây là xã Nghĩa Phương), phía Nam và Đông Nam có sông Mỹ Đô (trước đây là sông Thiên Phái) là địa giới hành chính tự nhiên với xã Yên Chính (trước là xã Chính Lộc) và xã Yên Tân (trước là xã Chấn Hưng). Xã Yên Nghĩa là xã nằm lọt trong lòng các xã miền thượng cùng Ý Yên.

Từ Yên Nghĩa nhìn về phía Tây cách sông Đáy khoảng 2 km, bên kia là tỉnh Ninh Bình. Yên Nghĩa là địa phương cận kề với huyện lỵ Ý Yên cũ nằm ở phía Bắc cầu Bo thuộc xã Yên Chính hiện nay. Trước cách mạng Tháng Tám, Yên Nghĩa chủ yếu giao thông bằng đường thủy theo dòng sông Thiên Phái (nay là sông Mỹ Đô) ra sông Đáy đi các nơi khác. Đường bộ Yên Nghĩa đi lại rất khó khăn, vì thế trước kia Yên Nghĩa trở thành căn cứ kháng chiến của huyện Ý Yên.

2. Truyền thống lịch sử văn hoá Yên Nghĩa

Làng quê Yên Nghĩa cũng giống nét chung của làng Việt Cổ ''cây đa, giếng nước, sân đình'' kiến trúc đình chùa mái ngói, mái đao uốn cong mang đậm nét kiến trúc phương đông, thể hiện đậm nét văn hoá của nền văn minh sông Hồng (nền văn minh lúa nước). Tiêu biểu có Đình Ruối, nơi thờ Kiến quốc phu nhân Lương Thị Minh Nguyệt và chồng là Đinh Liệt (danh tướng của Bình Định Vương Lê Lợi) ở làng Chuế Cầu (nay là làng Ngọc Chuế) đã góp công cùng nghĩa quân Lê Lợi đánh thắng giặc Minh. Hoa trên đình được chạm khắc trên các hoàng xà, tường kẻ nóc, nội dung chạm khắc tứ linh, tứ quý rất tinh xảo và đẹp mắt. Đình Ruối còn lại đến ngày nay đã chứng minh nền kiến trúc dân tộc và văn hoá tín ngưỡng của ông cha ta rất đáng được trân trọng, tự hào. Đình Ruối thờ Kiến quốc phu nhân đã trở thành di sản văn hoá vật thể và phi vật thể độc đáo của quê hương. Lễ hội Đình Ruối xã Yên Nghĩa tổ chức vào 10 - 11 âm lịch hàng năm

Từ các cuộc đấu tranh chống xâm lược kéo dài đã tạo cho quê hương Yên Nghĩa có truyền thống yêu nước, tiêu biểu cho tinh thần ấy là người phụ nữ anh hùng, bà Lương Thị Minh Nguyệt đã cùng chồng là ông Đinh Tuấn góp công cùng nghĩa quân Lê Lợi đánh thắng giặc Minh ngay ở Thành Cổ Lộng (một vị trí quan trọng giúp nghĩa quân Lê Lợi tiến ra Thăng Long). Chiến công của bà vô cùng oanh liệt mà ngày nay cũng như mãi mãi về sau người dân Yên Nghĩa nói riêng và dân tộc Việt Nam nói chung đều biết ơn quê hương Yên Nghĩa.

3. Điều kiện tự nhiên – xã hội

Dân số năm 2005 Yên Nghĩa là 5.031 người. Diện tích của xã là 480 ha, trong đó diện tích đất canh tác là 363 ha, đặc biệt Yên Nghĩa có rất nhiều ruộng ngoài địa giới hành chính xã. Tổng số ruộng canh tác ở các xã lân cận như Yên Phú, Yên Thành, Yên Thọ, Yên Phương và Yên Trung là 200 ha. Được hưởng lộc vua ban của ''Kiến Quốc phu nhân để lại'', nên ngày nay con cháu bà mới có nhiều ruộng nhất nhì so với các xã trong vùng, bình quân khoảng 32 thước (khoảng 2 sào/đầu người).

Yên Nghĩa ngày nay gồm nhiều làng Việt cổ, các làng đó được mang tên rất hay như: Nhân Nghĩa, Đô Phan, An Liêu, Nhan Cầu, Trung Cầu, Thanh Khê, Cổ Liêu, Ngọc Chuế, đã từ lâu gọi là quê hương bà Lương Thị Minh Nguyệt (bà ''Kiến Quốc phu nhân''. Điều này chứng tỏ cái tên Ngọc Chuế cùng với các làng trên đã có từ trước đó khá lâu.

Mặt khác theo công trình nghiên cứu của các nhà khoa học đã công bố vào những năm 80 của thế kỷ XX trên tạp chí lịch sử thì các làng cổ gắn liền với các tên: Cổ Liêu, Cổ Đam, Cổ Hương, Cổ Lộng và Lạc Chính,... có thể có từ thời Hùng Vương cách đây khoảng trên 2000 năm.

Trước Cách mạng tháng 8 năm 1945, chế độ cũ phân bổ đơn vị hành chính chia nhỏ ra nhiều xã, làng to là một xã hoặc hai làng là một xã, Yên Nghĩa trước Cách mạng Tháng 8 có tới 4,5 xã nhỏ gồm có:

- Nhân Nghĩa, Đô Phan, An Liêu thuộc tổng Phí Khê huyện Ý Yên;

- Nha Cầu, Cổ Liêu, Trung Cầu, Thanh Khê và Ngọc Chuế lại thuộc tổng Mạc Tử huyện Ý Yên.

Năm 1946, sau lần bầu cử Hội đồng nhân dân xã đầu tiên, huyện thực hiện quyết định sáp nhập các làng xã nhỏ lại thành đơn vị hành chính xã mới. Do vậy xã Yên Nghĩa lúc này sáp nhập từ 8 làng nhỏ của hai tổng Phí Khê và Mạc Tử thành hai xã mới:

- Nhân Nghĩa, Đô Phan và An Liêu thành một xã mới lấy tên là Vô Vọng;

- Nha Cầu, Cổ Liêu, Trung Cầu, Thanh Khê và Ngọc Chuế thành một xã lấy tên là Chuế Cầu.

Đến cuối năm 1947, huyện tiếp tục sáp nhập hai xã Vô Vọng và Chuế Cầu với một thôn của xã Yên Thành thành một xã mới lấy tên là Trung Nghĩa. Xã Trung Nghĩa tồn tại trong thời kỳ kháng chiến chống Pháp.

Năm 1956, huyện quyết định tách từ 27 xã thành 31 xã, trong đó xã Trung Nghĩa được tách ra làm hai xã là Yên Nghĩa và Yên Thành, Xã Yên Nghĩa có tên chính thức từ đó đến nay.

Cũng vào năm 1956, huyện Ý Yên thực hiện quyết định đổi tên cho các xã mới, thống nhất toàn huyện lấy chữ "Yên" đứng đầu tên 31 xã trong huyện. Từ đó xã Trung Nghĩa được tách thành hai xã Yên  Nghĩa và Yên Thành. Từ đó tên xã Yên Nghĩa chính thức được xác lập đến ngày nay.

Chú thích

Tham khảo

Yên Nghĩa (xã)


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Angustitrella mataraku. Una ning gihulagway ni Andrey Vasil'evich Gorochov ni adtong 2017. Ang Angustitrella mataraku sakop sa kahenera nga Angustitrella, ug kabanay nga Gryllidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Bolibiya

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Bolibiya
Angustitrella

Angustitrella mataraku


An Geteuma peraffinis in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Stefan von Breuning hadton 1971. An Geteuma peraffinis in nahilalakip ha genus nga Geteuma, ngan familia nga Cerambycidae.

Mabibilngan ini ha Madagascar. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Geteuma

Geteuma peraffinis


Hloritni ion ili hlor-dioksidni anion je halit sa hemijskom formulom ClO2–. Hloritni spoj koji sadrži ovu grupu, s hlorom u oksidacijskom stanju od +3. Hloriti su poznati i kao soli hlorne kiseline.

Spojevi
Slobodna  hlorna hiselina HClO2 je  najmanje je stabilna oksokiselina hlora i primijećena je samo kao vodena otopina u malim koncentracijama. Kako se ne može koncentrirati, to nije komercijalni proizvod. Alkalni i zemnoalkalijski metali su bezbojni ili blijedožuti spojevi, s tim što je natrij-hlorit (NaClO2 ) jedini komercijalno važan hlorit. Hloriti teških metala (Ag+, Hg+, Tl+, Pb2+, kao i  Cu2+ i NH4+) su nestabilni i razlažu se eksplozivno na toploti ili pri šoku.
Natrij-hlorit se dobija indirektno iz natrij-hlorata, NaClO3. Prvo nastaje eksplozivno nestabilni plin hlor-dioksid, ClO2, redukcijom natrij-hlorata u jakoj kiselinskoj otopini s pogodnim redukcijskim sredstvom (naprimjer, natrij-hloridom, sumpor-dioksidom ili hlorovodičnom kiselinom).

Struktura i svojstva
Hloritni ion ima savijenu molekulsku geometriju, usled dejstva usamljenog para na atomu hlora, sa uglom veze O–Cl–O od 111° i dužinama veze Cl–O od 156 pm.
Hlorit je najjači oksidant hlornih oksianiona na osnovu standardnih polućelijskih potencijala.

Upotreba
Najvažniji hlorit je natrij-hlorit (NaClO2); upotrebljava se za izbjeljivanje tekstila, celuloze i papira, ali unatoč snažnoj oksidirajućoj prirodi, često se ne koristi direktno, već se upotrebljava za stvaranje neutralne vrste hlor-dioksida (ClO2), obično reakcijom sa HCl:
5 NaClO2 + 4 HCl → 5 NaCl + 4 ClO2 + 2 H2O

Ostali oksianioni
Postoji nekoliko oksianiona hlora u kojima može pretpostaviti oksidacijsko stanje  −1, +1, +3, +5 ili +7 unutar odgovarajućih aniona Cl−, ClO−, ClO2– , ClO3sup>– ili ClO4sup>–, poznata uobičajeno i respektivno kao hlorid, hipoklorit, hlorit, hlorat i perhlorat. Oni su dio veće porodice drugih hlor-oksida.

Također pogledajte
 Hlorid
 Hlorat

Reference

Kirk-Othmer Concise Encyclopedia of Chemistry, Martin Grayson, Editor, John Wiley & Sons, Inc., 1985

Hlorni oksidi

Hlorit


Kaliwatan sa insekto ang Cardiaspina alba. Una ning gihulagway ni Walter Wilson Froggatt ni adtong 1923. Ang Cardiaspina alba sakop sa kahenera nga Cardiaspina, ug kabanay nga Aphalaridae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 State of New South Wales

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa State of New South Wales
Cardiaspina (Aphalaridae)

Cardiaspina alba


Aleuropteryx pseudocapensis là một loài côn trùng trong họ Coniopterygidae thuộc bộ Neuroptera. Loài này được Meinander miêu tả năm 1998.

Chú thích

Tham khảo

Aleuropteryx

Aleuropteryx pseudocapensis


Monika Vogelsang er en tysk stumfilm fra 1920 af Rudolf Biebrach.

Medvirkende
 Henny Porten som Monica Vogelsang
 Paul Hartmann som Amadeo Vaselli
 Ernst Deutsch som Johannes Walterspiel
 Gustav Botz som Jacobus Martinus Vogelsang
 Elsa Wagner som Ursula Schwertfeger
 Julius Sachs som Giacomo Vaselli, Monikas Lehrer
 Ilka Grüning som Witwe Walterspiel
 Wilhelm Diegelmann som Erzbischof Josephus Hammerschid
 Max Maximilian
 Wilhelm Schmidt

Referencer

Eksterne henvisninger

Stumfilm fra Tyskland
Tyske film fra 1920
Dramafilm fra Tyskland

Monika Vogelsang


Huyện Maragua là một huyện thuộc tỉnh Central ở Kenya. Theo điều tra dân số ngày 24 tháng 8 năm 1999, huyện này có dân số 387969 người. Huyện Maragua có diện tích 868 km². Huyện lỵ đóng tại Maragua.

Tham khảo

Huyện cũ của Kenya

Maragua (huyện)


Kaliwatan sa isda ang Cyphocharax gouldingi. Una ning gihulagway ni Richard P. Vari ni adtong 1992. Ang Cyphocharax gouldingi sakop sa kahenera nga Cyphocharax, ug kabanay nga Curimatidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Habagatang Amerika
Isdangtunay sa Tocantins (estado)
Cyphocharax
Isdangtunay sa Igwador

Cyphocharax gouldingi


An Brycon coxeyi in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Fowler hadton 1943. An Brycon coxeyi in nahilalakip ha genus nga Brycon, ngan familia nga Characidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Brycon

Brycon coxeyi


Con il termine Somport ci si può riferire a:
Passo del Somport, valico montano nei Pirenei tra la Francia e la Spagna.
Tunnel Somport, galleria stradale tra la Francia e la Spagna.

Somport


A Divisão N.º 17 é uma das dezenove divisões do censo da província canadense de Alberta, conforme definido pela Statistics Canada. A divisão está localizada na Região Norte de Alberta, e sua maior cidade é Slave Lake. A área é a maior das 19 divisões do censo em Alberta, e também tem a menor densidade populacional entre elas.

Demografia
De acordo com o censo populacional de 2011, a Divisão n.º 17 tinha uma população de 61.504 pessoas em 19.572 das 22.683 residências, uma variação de 3,7% em relação à população de 59.282 habitantes no censo de 2006. Com uma extensão territorial de 192.116 km², a divisão tinha uma densidade populacional de 0,3 pessoas por quilômetro quadrado em 2011, a menor entre todas as  divisões de Alberta.

Ver também
 Lista de divisões do censo de Alberta
 Lista de cidades de Alberta

Divisão N.º 17 (Alberta)


An Anomphax gnoma in uska species han Lepidoptera nga ginhulagway ni Butler hadton 1882. An Anomphax gnoma in nahilalakip ha genus nga Anomphax, ngan familia nga Geometridae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Anomphax

Anomphax gnoma


Repubblica Socialista di Serbia (in serbo-croato: Socijalistička Republika Srbija / Социјалистичка Република Србија o SR Srbija / СР Србија, ed in forma più contratta SRS / СРС) è la denominazione che la Serbia ebbe in seno alla Repubblica Socialista Federale di Jugoslavia dal 1963 al 1990. In precedenza, dal 1945 al 1963 la sua denominazione era Repubblica Popolare di Serbia (Narodna Republika Srbija; cirillico: Народна Република Србија) quando la denominazione dello Stato jugoslavo era quella di Repubblica Federativa Popolare di Jugoslavia.

Della Repubblica Socialista di Serbia facevano parte anche le provincie autonome della Voivodina, con capitale Novi Sad, costituita nel 1963, e del Kosovo, con capitale Pristina, costituita nel 1974. Le due provincie autonome vennero incorporate nella Serbia nel 1945, con la denominazione di Provincia Autonoma della Voivodina e di Provincia Autonoma di Kosovo e Metochia, e la zona della Serbia centrale prese il nome di "Uža Srbija", termine che all'inizio degli anni novanta venne sostituito con il nuovo termine di "Centralna Srbija" che viene attualmente utilizzato in tutte le pubblicazioni ufficiali del governo Serbo.

Nel 1990 dopo il referendum costituzionale assunse la denominazione di Repubblica di Serbia (Republika Srbija) che mantenne anche dopo il 1992, quando in seguito alle guerre jugoslave lo Stato jugoslavo si dissolse ed insieme al Montenegro diede vita ad una nuova federazione che prese il nome di Repubblica Federale di Jugoslavia che a sua volta dal 2003 avrebbe preso il nome di Serbia e Montenegro.

Storia

Istituzione

Repubblica Popolare di Serbia
Nell'aprile 1945, l'Assemblea antifascista per la liberazione nazionale creò ufficialmente lo Stato Federato di Serbia () all'interno della Jugoslavia. Nel gennaio del 1946, dopo l'adozione della prima costituzione federale jugoslava, lo Stato Federato di Serbia fu rinominato in "Repubblica Popolare di Serbia" () e furono create due unità autonome, la Provincia Autonoma della Voivodina e la Provincia Autonoma di Kosovo e Metochia.

Tuttavia, la suddiviosne della Jugoslava aveva lasciato gran parte della popolazione serba al di fuori della Repubblica Popolare, in particolare quella situata nelle repubbliche popolari di Croazia e Bosnia ed Erzegovina.

Repubblica Socialista di Serbia
Nel 1963, cambiò nome in "Repubblica Socialista di Serbia" () mentre le due province divennero la Provincia Socialista Autonoma della Voivodina e la Provincia Socialista Autonoma di Kosovo e Metochia. Con la presenza delle due province, furono riconosciute le minoranze etniche locali albanese nel Kosovo, ungherese nella Voivodina.

Riforme
Le riforme proposte dal governo centrale per una maggiore autonomia dei consigli operai nella gestione delle fabbriche, furono appoggiate dai leader di partito più giovani che valse loro l'appellativo di "liberali serbi". Questi ebbero un'opposizione iniziale da parte della generazione più anziana, rappresentata dall'ex ministro degli interni Aleksandar Ranković. Quest'ultimo è stato vice premier della Jugoslavia (1949-1963) e capo della polizia segreta UDBA fino al 1966, quando fu coinvolto in uno scandalo assieme ad altre cariche del partito e quindi espulso dalla Lega dei Comunisti di Jugoslavia, con l'accusa di complotto e abuso di potere. L'opposizione della nuova sinistra alle riforme di mercato aumentò con le richieste della Scuola della prassi, formata da intellettuali marxisti e sostenute dagli studenti dell'Università di Belgrado.

Dopo la primavera croata del 1971, quasi l'intera leadership liberale e nazionalista della Lega dei Comunisti di Serbia fu rimossa.

Nel 1974 fu adottata una nuova costituzione che aumentò l'autonomia e il potere delle province il cui status non poteva essere cambiato senza l'approvazione da parte delle due assemblee provinciali. In questo modo, secondo le autorità federali la Serbia sarebbe stata istituzionalmente più debole e si sarebbero evitati conflitti interni. Per la prima volta fu istituita la carica di un presidente serbo, a capo della Presidenza della Repubblica Socialista di Serbia. L'assemblea elesse 15 membri della presidenza e un presidente con mandato quadriennale, successivamente biennale. Fu creata inoltre la Provincia Socialista Autonoma del Kosovo.

Crisi
Per la maggior parte della sua esistenza nella RSFJ, la Serbia è stata fedele e generalmente subordinata al governo centrale, ma dopo la morte di Josip Broz Tito nel 1980, il nazionalismo albanese e serbo in Kosovo iniziò ad essere più influente. Nel 1981, nella SAP Kosovo scoppiarono proteste che richiedevano lo status di repubblica e la Lega dei Comunisti non riuscì a trovare un accordo comune. Allo stesso tempo, iniziò la crisi economica in Jugoslavia e i leader non riuscirono ad avviare riforme a causa dell'instabilità politica del paese.

I comunisti più tradizionali sostenevano il presidente Ivan Stambolić, che auspicava a una neutralità continua come mezzo per risolvere le dispute etniche, mentre i membri più radicali e filo-nazionalisti supportarono Slobodan Milošević, favorevole alla protezione dei serbo-kosovari messi sotto pressione dai separatisti albanesi. Milošević sfruttò il sentimento popolare e l'opposizione al separatismo kosovaro albanese per riunire un gran numero di sostenitori e cercare di rovesciare la leadership comunista in Voivodina, Kosovo e Montengro. Successivamente, Milošević fu nominato leader del SKS e fece pressioni al governo jugoslavo affinché gli affidasse i poteri d'emergenza per trattare con i separatisti kosovari albanesi. Inoltre, ridusse l'autonomia delle province di Kosovo e Voivodina e impose come loro rappresentanti dei politici a lui fedeli.

Nel 1988 e nel 1989, con una serie di golpe contro la leadership comunista (nota come rivoluzione antiburocratica) in Voivodina, Kosovo e Montenegro, i governi autonomi furono sostituiti da altri più nazionalisti. Gli attacchi, guidati dal nazionalista serbo Slobodan Milošević, furono condannati dai governi comunisti delle repubbliche occidentali della Jugoslavia (in particolare dalle RS di Slovenia e Croazia), che riuscirono a resistere ai tentativi di espansione della rivolta nei loro territori e si posero contro Milošević.

Indipendenza
Nel 1989, Milošević fu eletto presidente della Presidenza di Stato della Serbia e chiese l'intervento in Kosovo del governo federale a favore della Serbia, tramite la spedizione dell'Esercito Popolare Jugoslavo per sopprimere il separatismo nella provincia. Allo stesso tempo, furono proposte diverse riforme del sistema elettorale federale e la Serbia appoggiò il sistema "un cittadino, un voto", che avrebbe dato un maggior potere di voto ai Serbi. In quel momento, le tensioni etniche in Jugoslavia aumentarono, la Lega dei Comunisti iniziò a perdere sempre di più la propria influenza sul paese e le istituzioni federali persero il controllo della situazione. Nel 1989, l'Assemblea della Repubblica Socialista di Serbia votò a favore degli emendamenti costituzionali che ridimensionarono l'autonomia per le province di Voivodina e Kosovo.

Al congresso della Lega dei Comunisti di Jugoslavia del 1990, Milošević e i suoi rappresentanti subordinati per la Voivodina, Kosovo e la RS di Montenegro tentarono di silenziare l'opposizione della RS Slovena contraria alle azioni contro la leadership kosovara albanese, bloccando tutte le riforme proposte dagli Sloveni. La tattica si dimostrò un fallimento e la Slovenia, assieme alla Croazia, si separò dall'SKJ.

Nel 1990, mentre le diverse repubbliche federali iniziarono a dichiarasi indipendenti dalla Jugoslavia socialista, la RS Serba fu rinominata in "Repubblica di Serbia" () e Slobodan Milošević fu eletto come primo presidente della repubblica nel dicembre dello stesso anno.

Nel 1992, la Serbia divenne, assieme al Montenegro, una repubblica costituente della nuova Repubblica Federale di Jugoslavia.

Amministrazione

La Repubblica Socialista di Serbia era divisa in nove regioni e in due provincie autonome: la Provincia Socialista Autonoma della Voivodina e la Provincia Socialista del Kosovo. La Serbia centrale, compresa tra le due province autonome, veniva generalmente chiamata come "Serbia propria" ("Uža Srbija").

Belgrado era sia la capitale della RS Serba e sia della Repubblica Socialista Federale di Jugoslavia.

Nel corso degli anni, la RS Serba cambiò più volte la propria organizzazione territoriale. Nel settembre 1945, fu divisa in 16 distretti e aree della città di Belgrado. I distretti municipali erano quelli di Belgrado, Valjevo, Vranje, Kragujevac, Kruševac, Leskovac, Moravia (Jagodina), Novi Pazar, Niš, Pirot, Podrinje (Šabac), Požarevac, Timok (Zaječar), Toplice (Prokuplje), Užice e Čačak.

Nel 1966 le città divennero unità territoriali di base. Nel 1975, l'anno successivo all'adozione della nuova costituzione jugoslava, nacquero le comunità intercomunali-regionali (MRZ), formate dalla libera associazione dei comuni, e ne esistevano otto nel territorio della Serbia centrale, esclusa la città di Belgrado:
 MRZ della Moravia meridionale (Leskovac)
 MRZ di Kraljevo (Kraljevo)
 MRZ di Niš (Niš)
 MRZ di Podrinje-Kolubara (Valjevo)
 MRZ di Podunavlje (Smederevo)
 MRZ di Sumadija e Pomoravlje (Kragujevac)
 MRT Titovo Uzice (Titovo Užice)
 MRZ Zajecar (Zaječar)

Politica
Nella Repubblica Socialista, l'unico partito politico legale era la Lega dei Comunisti di Serbia (SKS), che faceva parte della Lega dei Comunisti di Jugoslava (SKJ). L'SKS rimase relativamente stabile e fedele all'SKJ fino alla fine degli anni ottanta, quando il partito si divise di fronte alle proteste in Kosovo e ai conflitti tra Albanesi e Serbi.

Economia

Cultura

Musica

Il governo della Repubblica socialista di Serbia investì molto nella cultura e nello sport. Tra i principali cantanti della musica folk vi erano: Tozovac, Cune Gojković, Silvana Armenulić, Lepa Lukić, Toma Zdravković e Miroslav Ilić. La musica pop fu resa popolare in Serbia da artisti come Djordje Marjanovć, Lola Novaković, Miki Jevremović, Nada Knezević, Dusan Jaksić, Dragan Stojnić, Boba Stefanović, Leo Martin e Bisera Veletanlić. Tra i principali interpreti della musica rock vi erano: Korni i YU grupa, Smak, Riblja čorba, EKV, Bajaga i Instruktori, Kerber, Galija, Đorđe Balašević e Oliver Mandić.

Religione

Nonostante vigesse l'ateismo di Stato, le attività e gli impegno religiosi non erano vietati dalla legge. Il clero aveva il diritto di impegnarsi politicamente attraverso l'appartenenza all'Alleanza socialista dei lavoratori di Jugoslavia (SSRNJ). Legalmente, le comunità e le associazioni religiose erano tenute a prendersi cura dei beni materiali ecclesiastici e dei loro membri. La comunità religiosa più numerosa era quella ortodossa, ufficialmente registrata come Chiesa ortodossa serba nel registro delle associazioni religiose della Serbia e della Jugoslavia. Oltre all'ortodossia, erano presenti il cattolicesimo, il protestantesimo, l'islam, l'ebraismo e l'ateismo.

Note

Bibliografia

Altri progetti

Serbia
Storia della Serbia

Repubblica Socialista di Serbia


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Daperria bermioides. Una ning gihulagway ni Sjöstedt ni adtong 1921. Ang Daperria bermioides sakop sa kahenera nga Daperria, ug kabanay nga Acrididae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Northern Territory

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Northern Territory
Daperria

Daperria bermioides


Hi Rainer Werner Fassbinder (31 Mayo 1945 – 10 Hunyo 1982) in usa nga Aleman nga direktor hit pelikula, manunurat para hit pelikula ngan aktor.

Mga natawo han 1945
Mga namatay han 1982

Rainer Werner Fassbinder


Maurício Rodorigues Alves Domingues (ur. 3 lipca 1978) – brazylijski piłkarz występujący na pozycji obrońcy.

Kariera piłkarska
Od 1995 do 2006 roku występował w Corinthians Paulista, Cruzeiro EC, Mirassol FC, CA Juventus, Kashiwa Reysol, Goiás EC, EC Vitória, Associação Portuguesa de Desportos i Clube Náutico Capibaribe.

Bibliografia
 ogol.com

Brazylijscy piłkarze
Urodzeni w 1978
Piłkarze SC Corinthians Paulista
Piłkarze Cruzeiro EC
Piłkarze Mirassol FC
Piłkarze CA Juventus
Piłkarze Kashiwa Reysol
Piłkarze Goiás EC
Piłkarze EC Vitória
Piłkarze Associação Portuguesa de Desportos
Piłkarze Clube Náutico Capibaribe

Maurício Rodorigues Alves Domingues


Taliqua Clancy (Kingaroy, 25 de junho de 1992) é uma jogadora de voleibol de praia australiana.

Carreira
Nos Jogos Olímpicos de Verão de 2016 ela representou seu país ao lado de Louise Bawden, caindo nas quartas de final.

Conquistou  ao lado de Mariafe Artacho del Solar a medalha de bronze na edição do Campeonato Mundial de Vôlei de Praia de 2019 sediada em Hamburgo.

Ver também
Voleibol de praia nos Jogos Olímpicos de Verão de 2016 - Feminino

Ligações externas
Perfil na FIVB

Jogadores de voleibol de praia da Austrália
Voleibolistas de praia nos Jogos Olímpicos de Verão de 2016
Voleibolistas de praia nos Jogos Olímpicos de Verão de 2020
Medalhistas olímpicos do voleibol de praia

Taliqua Clancy


Pleurogonium angustum là một loài chân đều trong họ Paramunnidae. Loài này được Kussakin miêu tả khoa học năm 1972.

Chú thích

Tham khảo

Pleurogonium

Pleurogonium angustum


Kaliwatan sa alibangbang ang Soritia costimacula. Una ning gihulagway ni Aurivillius ni adtong 1894. Ang Soritia costimacula sakop sa kahenera nga Soritia, ug kabanay nga Zygaenidae.

Matang nga nahiubos

Ang kaliwatan gibahinbahin ngadto sa matang nga nahiubos:

 S. c. battakorum
 S. c. lampongana

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Soritia

Soritia costimacula


An Cichlasoma istlanum in uska species han Actinopterygii nga syahan ginhulagway ni Jordan ngan John Otterbein Snyder hadton 1899. An Cichlasoma istlanum in nahilalakip ha genus nga Cichlasoma, ngan familia nga Cichlidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Cichlasoma

Cichlasoma istlanum


Ang كوۀ قولٔ اندور ngalan niining mga mosunod:

Apganistan

 Kōh-e Qōl-e Andōr, bukid, Panjshir,
 Kōh-e Qalandar, bukid, Panjshir,

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Apganistan

كوۀ قولٔ اندور


La contea di Madison (in inglese Madison County) è una contea della Florida, negli Stati Uniti. Il suo capoluogo amministrativo è Madison.

Geografia fisica
La contea ha un'area di 1.854 km² di cui il 3,35% è coperto d'acqua e confina con:
Contea di Brooks - nord
Contea di Lowndes - nord-est
Contea di Hamilton - est
Contea di Suwannee - sud-est
Contea di Lafayette - sud-est
Contea di Taylor - sud-ovest
Contea di Jefferson - ovest

Storia
La Contea di Madison fu creata nel 1827 e venne chiamata così in onore di James Madison, quarto presidenti degli USA, in carica dal 1809 al 1817. La piccola cittadina di Greenville fu la casa, durante la sua gioventù, del gigante del rhythm and blues Ray Charles.

Città principali
Madison
Lee
Greenville

Politica

Altri progetti

Collegamenti esterni

Madison

Contea di Madison (Florida)


An Leptosiella thompsoni in uska species han Coleoptera nga syahan ginhulagway ni Cenek Podany hadton 1968. An Leptosiella thompsoni in nahilalakip ha genus nga Leptosiella, ngan familia nga Cerambycidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Leptosiella

Leptosiella thompsoni


ENU – codice aeroportuale IATA dell'aeroporto civile di Enugu (Nigeria)

Enu


Renata Zawirska-Wojtasiak (ur. 26 września 1950 w Poznaniu) – polska biochemiczka i technolożka żywności.

Życiorys
Szkołę podstawową i średnią ukończyła w Poznaniu. W 1968 rozpoczęła naukę na tamtejszej Akademii Rolniczej, na Wydziale Technologii Rolno-Spożywczej. W 1973 uzyskała dyplom magistra (praca: Oznaczanie kwasów tłuszczowych w łoju wołowym i oleju pszenicy przy pomocy chromatografii gazowej pod kierunkiem prof. Edwarda Kamińskiego). W 1988 doktoryzowała się (praca: Wpływ suszenia marchwi i przechowywania suszu na właściwości sensoryczne i związki lotne, zapachowe oraz trwałość produktu). W 1989 wstąpiła do NSZZ Solidarność. Habilitowała się w 2005 na podstawie rozprawy Charakterystyka składu enancjomerów w wybranych aromatach pochodzenia naturalnego i jej wykorzystanie w kontroli autentyczności tych aromatów. Za tę pracę otrzymała nagrodę rektora Uniwersytetu Przyrodniczego w Poznaniu. Od 2009 była profesorem nadzwyczajnym, a 5 grudnia 2011 otrzymała nominację na profesora zwyczajnego. Pracuje w Instytucie Żywności Pochodzenia Roślinnego poznańskiego Uniwersytetu Przyrodniczego.

Dorobek
Opublikowała 57 prac twórczych oraz 70 komunikatów naukowych. Pisała też podręczniki naukowe. W 2012 liczba cytowań wynosiła 220 (w 2017 - 757), a indeks Hirscha kształtował się na poziomie 7. Kierowała czterema grantami badawczymi, a jedenaście współtworzyła.

Zainteresowania
Interesuje się przede wszystkim związkami zapachowymi żywności, oceną sensoryczną produktów, oraz szkoleniami z zakresu oceny sensorycznej.

Nagrody i odznaczenia
Otrzymała m.in.:
 Złoty Krzyż Zasługi,
 Nagrodę Zespołową PAN,
 Nagrodę Uniwersytetu Przyrodniczego w Poznaniu,
 Nagrodę Zespołową II stopnia Ministra Nauki, Szkolnictwa Wyższego i Techniki.

Przypisy

Polscy biochemicy
Polscy technolodzy żywności
Absolwenci Uniwersytetu Przyrodniczego w Poznaniu
Wykładowcy Uniwersytetu Przyrodniczego w Poznaniu
Odznaczeni Złotym Krzyżem Zasługi
Ludzie urodzeni w Poznaniu
Urodzeni w 1950

Renata Zawirska-Wojtasiak


An Striglina atrata in uska species han Lepidoptera nga ginhulagway ni Paul E. Whalley hadton 1976. An Striglina atrata in nahilalakip ha genus nga Striglina, ngan familia nga Thyrididae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Striglina

Striglina atrata


Oupa-Met-Sy-Pyp  kan na enige van die volgende artikels verwys:

Plante
 Disa multifida
 Disa spathulata

Oupa-Met-Sy-Pyp


Mvomero là một huyện thuộc vùng Morogoro, Tanzania. Thủ phủ của huyện Mvomero đóng tại Wami. Huyện Mvomero có diện tích 7325 ki lô mét vuông. Đến thời điểm điều tra dân số ngày 25 tháng 8 năm 2002, huyện Mvomero có dân số 259347 người.

Tham khảo

Vùng Morogoro
Huyện của Tanzania

Mvomero (huyện)


An Zoothera guttata in uska species han Aves nga syahan ginhulagway ni Nicholas Aylward Vigors hadton 1831. An Zoothera guttata in nahilalakip ha genus nga Zoothera, ngan familia nga Turdidae. Ginklasipika han IUCN an species komo nangangarat-an. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Zoothera

Zoothera guttata


An Orthotomus nigriceps in uska species han Aves nga ginhulagway ni Arthur Hay, 9th Marquess of Tweeddale hadton 1878. An Orthotomus nigriceps in nahilalakip ha genus nga Orthotomus, ngan familia nga Sylviidae. Ginklasipika han IUCN an species komo diri gud kababarak-an. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Orthotomus

Orthotomus nigriceps


A Mentira de São João Crisóstomo (), publicada pela primeira vez por Martinho Lutero em 1537, é uma edição da "Vida de São João Crisóstomo" como um eremita, uma obra do final da Idade Média. Ela ficou famosa pelos comentários céticos e geralmente sarcásticos de Lutero nas margens. Sua publicação influenciou o declínio da popularidade das hagiografias a partir de então.

O título em alemão da edição de Lutero contém um trocadilho entre o termo "legend" ("hagiografia"), do alemão moderno, e o termo "lügend", que significa "mentindo". Este tipo de piada é característico da sátira e da polêmica do período da Reforma Protestante.

História
Lutero dedicou, de forma irônica, esta edição ao clero da Igreja Católica presente no Concílio de Mântua (1459), incluindo o papa. Ele publicou sua edição com um comentário crítico — e até mesmo sarcástico — com o objetivo de expor a implausibilidade dos eventos contados na lenda do santo. O prefácio de Lutero acusa "a Igreja romana não apenas de ter propagado essas mentiras mas de ter recompensado com indulgências os fieis que as leram".

A edição de Lutero foi publicada em Wittenberg, Augsburgo e Estrasburgo em 1537 com o título "Die Lügend von S. Johanne Chrysostomo, an die Heiligen Veter jnn dem vermeinten Concilio zu Mantua, durch D. Marti. Luther gesand".. O texto que ele utilizou como base foi uma das muitas edições da coleção de hagiografias em alemão conhecida como "Der Heiligen Leben", presumivelmente uma versão similar à impressa em 1513 em Augsburgo por Johann Otmar.

Bibliografia

Ligações externas

Livros de 1537
Obras de Martinho Lutero

A Mentira de São João Crisóstomo


Ang Hornberg ngalan niining mga mosunod:

Alemanya

 Hornberg (tagaytay), Baden-Württemberg Region,
 Hornberg (lungsod), Baden-Württemberg Region, Freiburg Region,
 Hornberg (bukid sa Alemanya, Baden-Württemberg Region, Karlsruhe Region),
 Hornberg (bungtod sa Alemanya, Baden-Württemberg Region, Regierungsbezirk Stuttgart, lat 48,97, long 9,67),
 Hornberg (bungtod sa Alemanya, Baden-Württemberg Region, Regierungsbezirk Stuttgart, lat 48,90, long 10,02),
 Hornberg (bungtod sa Alemanya, Baden-Württemberg Region, Regierungsbezirk Stuttgart, lat 48,75, long 9,85),
 Hornberg (bungtod sa Alemanya, Baden-Württemberg Region, Freiburg Region, lat 47,79, long 8,28),
 Hornberg (munisipyo), Baden-Württemberg Region, Freiburg Region,
 Hornberg (bukid sa Alemanya, Baden-Württemberg Region, Freiburg Region, lat 47,66, long 7,96),

Awstriya

 Hornberg (bungtod sa Awstriya), Kärnten, Politischer Bezirk Sankt Veit an der Glan,

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Alemanya
Pagklaro paghimo ni bot Awstriya

Hornberg


An Callionymus limiceps in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Ogilby hadton 1908. An Callionymus limiceps in nahilalakip ha genus nga Callionymus, ngan familia nga Callionymidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Callionymus

Callionymus limiceps


Sigle
 Chief Marketing Officer
 Centro Militare Ospedaliero
 Collateralized mortgage obligation – uno strumento finanziario

Codici
 CMO – codice aeroportuale IATA dell'aeroporto civile di Obbia (Somalia)

Cmo


Chlamydomonas je rod zelenih algi sa oko  325 (priznatih) vrsta i više u fazi revizije sve jednoćelijski bičari, pronađeni u stajaćoj vodi i na vlažnom tlu, u slatkoj i morskoj vodi, pa čak i u snijegu kao "snježne alge". Chlamydomonas se koristi kao modelni organizam u molekulskoj biologiji, posebno za proučavanje pokretljivosti bičeva  i dinamike hloroplasta, biogeneze i genetike. Jedna od mnogih upečatljivih karakteristika  Chlamydomonas  je ta što sadrži ionske kanale (kanalrodopsine) koji se direktno aktiviraju svjetlošću. Neki regulatorni sistemi roda Chlamydomonas složeniji su od njihovihhomologa u Gymnosperma, s evolucijski povezanim regulatornim proteinima koji su veći i koji sadrže dodatne domene.

Studije iz molekulske filogenije pokazale su da je uobičajeni rod Chlamydomonas definiran pomoću morfoloških podataka polifiletski, unutar reda Volvocales, a mnoge vrste su preklasificirane (npr. u rodove Oogamochlamys, Lobochlamys), a mnoge druge loze hlamidomonasa trebaju se prekvalificirati.

Opis
Ovaj rod uključuje jednoćelijske ćelije, sferne ili blago cilindrične, papile mogu biti prisutne ili odsutne. Hloroplasti su zeleni i obično su u obliku čaše. Ključna karakteristika roda su dva prednja biča, jednake dužine.

Vrste

 Chlamydomonas aalesundensis (N.Wille) Pascher
 Chlamydomonas abbreviata Skvortzov
 Chlamydomonas acidophila Negoro
 Chlamydomonas acies H.Ettl
 Chlamydomonas actinochloris Deason & Bold
 Chlamydomonas acuminata Skuja
 Chlamydomonas acuta Korshikov
 Chlamydomonas acutata Korshikov
 Chlamydomonas acutiformis Pascher & Jahoda
 Chlamydomonas acutissima Pascher
 Chlamydomonas aequabilis Skuja
 Chlamydomonas aggregata Deason & Bold
 Chlamydomonas agloëformis Pascher
 Chlamydomonas akimovii Vaulina, Dorogostajskaja, Noviczkova & Sdobnikova
 Chlamydomonas akinetos Deason & Bold
 Chlamydomonas alaskensis Skuja
 Chlamydomonas alata Cohn
 Chlamydomonas alatapapilla J.Schiller
 Chlamydomonas alkalinophila H.J.Hu & L.M.Luo
 Chlamydomonas allensworthii R.C.Starr, F.Marner & Jaenicke
 Chlamydomonas altera Skuja
 Chlamydomonas ambigua Gerloff
 Chlamydomonas ametastatos F.Moewus
 Chlamydomonas amici-mei H.Ettl
 Chlamydomonas angulosa O.Dill
 Chlamydomonas annulata Nygaard
 Chlamydomonas anticontata J.Schiller
 Chlamydomonas anulata Nygaard
 Chlamydomonas anuraea Korshikov
 Chlamydomonas apiangulata H.J.Hu
 Chlamydomonas apicala Skvortzov
 Chlamydomonas apiculata Pascher
 Chlamydomonas appendiculata Deason & Bold
 Chlamydomonas applanata Pringsheim
 Chlamydomonas arachne Pascher
 Chlamydomonas archibaldiae Uhlik & Bold
 Chlamydomonas arctoalpina Skuja
 Chlamydomonas asiatica Skvortzov
 Chlamydomonas asterosperma Lagerheim
 Chlamydomonas astigmata M.W.Spargo
 Chlamydomonas asymmetrica Korshikov
 Chlamydomonas autumnalis Skuja
 Chlamydomonas bacca Ettl
 Chlamydomonas baccata Skvortzov
 Chlamydomonas bacillaris R.Grandori & L.Grandori
 Chlamydomonas bacillus Pascher & R.Jahoda
 Chlamydomonas badensis F.Moewus
 Chlamydomonas ballenyana Kol
 Chlamydomonas basimaculata Pascher & Jahoda
 Chlamydomonas bella Pascher
 Chlamydomonas bergii Nygaard
 Chlamydomonas bicaudata L.Moewus
 Chlamydomonas bichlora Pascher & R.Jahoda
 Chlamydomonas biciliata (Pascher) Korshikov
 Chlamydomonas bicocca Pascher
 Chlamydomonas biconica A.Pascher
 Chlamydomonas bilatus Ettl
 Chlamydomonas bipartita Pascher
 Chlamydomonas boldii Ettl
 Chlamydomonas bolyaiana Kol
 Chlamydomonas botryopara Rodhe & Skuja
 Chlamydomonas botulus Ettl
 Chlamydomonas bourrellyi Ettl
 Chlamydomonas breviciliata Korshikov
 Chlamydomonas britannica J.W.G.Lund
 Chlamydomonas bursiculaeformis Skvortzov
 Chlamydomonas caeca Sokoloff
 Chlamydomonas calatelensis (Péterfi) H.Ettl
 Chlamydomonas calcicola Fritsch & John
 Chlamydomonas callosa Gerloff
 Chlamydomonas capitata Scherffel & Pascher
 Chlamydomonas caput-sepiae Pascher
 Chlamydomonas carolii Ettl
 Chlamydomonas carpatica Ettl
 Chlamydomonas caucasica Kol
 Chlamydomonas caudata Wille
 Chlamydomonas cavanillesiana P.González
 Chlamydomonas cellerima Pascher
 Chlamydomonas chadefaudii Bourrelly
 Chlamydomonas characioides Korshikov
 Chlamydomonas chlamydogama Bold
 Chlamydomonas chlorastera H.Ettl
 Chlamydomonas chlorogonioides Pascher & Jahoda
 Chlamydomonas chodatii Pascher
 Chlamydomonas cienkowskii Schmidle
 Chlamydomonas citriformis Scherffel & Pascher
 Chlamydomonas clavata Nygaard
 Chlamydomonas closter Pascher
 Chlamydomonas coccoides Butcher
 Chlamydomonas communis Perty
 Chlamydomonas complanata Pascher
 Chlamydomonas completa Pascher
 Chlamydomonas composita Pascher
 Chlamydomonas concinna Gerloff
 Chlamydomonas concordia J.C.Green, D.Neuville & P.Daste
 Chlamydomonas confinis Skuja
 Chlamydomonas conica P.A.Dangeard
 Chlamydomonas coniformis Pascher
 Chlamydomonas conjungens Pascher
 Chlamydomonas conochilae M.O.P.Iyengar
 Chlamydomonas conocylindrus Pascher
 Chlamydomonas constricta Pascher
 Chlamydomonas conversa Korshikov
 Chlamydomonas convexa Pascher
 Chlamydomonas corrosa Pascher & Jahoda
 Chlamydomonas corticatiformis L.Péterfi
 Chlamydomonas costata Korshikov
 Chlamydomonas crassa H.R.Christen
 Chlamydomonas cribrum Ettl
 Chlamydomonas cristata D.Vodenicarov & I.Kirjanov
 Chlamydomonas cucculata Pascher & R.Jahoda
 Chlamydomonas curvicauda Pascher & Czurda
 Chlamydomonas cyanea Schiller
 Chlamydomonas cylindrica Chodat
 Chlamydomonas cylindrocystiformis M.O.P.Iyengar
 Chlamydomonas cylindrus Gerloff
 Chlamydomonas dactylococcoides Scherffel & Pascher
 Chlamydomonas dalecarlica Skuja
 Chlamydomonas damasii Pascher
 Chlamydomonas dangeardii Chmilinski
 Chlamydomonas danica H.Ettl
 Chlamydomonas dauciformis Ettl
 Chlamydomonas decipiens Pascher
 Chlamydomonas deludens H.R.Christen
 Chlamydomonas depressa Skuja
 Chlamydomonas dictyosphaeriae M.O.P.Iyengar
 Chlamydomonas difficilis Pascher
 Chlamydomonas diffusa Pascher
 Chlamydomonas dillii P.A.Dangeard
 Chlamydomonas dinobryonis G.M.Smith
 Chlamydomonas doliolum Pascher
 Chlamydomonas dorsiventralis F.E.Fritsch & M.F.Rich
 Chlamydomonas dorsoventralis Pascher
 Chlamydomonas dresdensis Moewus
 Chlamydomonas duplex Skuja
 Chlamydomonas ehrenbergii Gorozhankin [Goroschankin]
 Chlamydomonas elegans G.S.West
 Chlamydomonas elliptica Korshikov
 Chlamydomonas emaculata P.C.Silva
 Chlamydomonas endogloea Skuja
 Chlamydomonas epibiotica Ettl
 Chlamydomonas epsilon Moewus
 Chlamydomonas eradians Pascher
 Chlamydomonas ettlii Fott
 Chlamydomonas eucallosa Ettl
 Chlamydomonas euchlorum (Ehrenberg) Wille
 Chlamydomonas eupapillata Moewus
 Chlamydomonas euryale R.A.Lewin
 Chlamydomonas eustigma Ettl
 Chlamydomonas fallax Pascher
 Chlamydomonas falsipertusa Nakada
 Chlamydomonas fasciata Ettl
 Chlamydomonas fenestrata L.A.Whitford
 Chlamydomonas fiscina Pascher
 Chlamydomonas fissa Pascher
 Chlamydomonas flavovirens Rostafinski
 Chlamydomonas flosaquae R.Brabez
 Chlamydomonas flosculariae Korshikov
 Chlamydomonas foraminata Behre & Schwabe
 Chlamydomonas formosissima Pascher
 Chlamydomonas fossalis Conrad & Kufferath
 Chlamydomonas fottii J.M.King
 Chlamydomonas foveolarum Skuja
 Chlamydomonas frankii Pascher
 Chlamydomonas friedmannii Ettl
 Chlamydomonas fungicola Puymaly
 Chlamydomonas gallica (Bourrelly) Ettl
 Chlamydomonas geitleri Ettl
 Chlamydomonas geminata Pascher
 Chlamydomonas gerloffii Ettl
 Chlamydomonas gibberula Pascher
 Chlamydomonas glacialis Lagerheim
 Chlamydomonas glans Pascher
 Chlamydomonas globosa J.W.Snow
 Chlamydomonas globulosa Perty
 Chlamydomonas gloeogama Korshikov
 Chlamydomonas gloeopara Rodhe & Skuja
 Chlamydomonas gloeophila Skuja
 Chlamydomonas gordalensis J.W.G.Lund
 Chlamydomonas goroschankinii Chmielevsky
 Chlamydomonas gracilis J.W.Snow
 Chlamydomonas grandis F.Stein
 Chlamydomonas grandistigma A.K.Mitra
 Chlamydomonas gregaria Butcher
 Chlamydomonas grintzescui L.Péterfi
 Chlamydomonas guanophila Skuja
 Chlamydomonas guizhounensis H.J.Hu & L.M.Luo
 Chlamydomonas gutta Pascher
 Chlamydomonas gymnogyne A.Pascher
 Chlamydomonas gyroides Pascher
 Chlamydomonas gyrus Pascher
 Chlamydomonas haematococcoides Pascher & Jahoda
 Chlamydomonas hallensis Moewus
 Chlamydomonas halophila Francé
 Chlamydomonas hebes Pascher
 Chlamydomonas hedleyi J.J.Lee, L.J.Crockett, J.Hagen & R.Stone
 Chlamydomonas hemigymnos L.Moewus
 Chlamydomonas heterogama Gerloff
 Chlamydomonas heverlensis Conrad
 Chlamydomonas hexangularis M.O.P.Iyengar
 Chlamydomonas hindakii Ettl
 Chlamydomonas huberi H.Ettl
 Chlamydomonas humicola Lucksch
 Chlamydomonas humophilos Gerloff
 Chlamydomonas hydra H.Ettl
 Chlamydomonas hydrae T.Itô
 Chlamydomonas hypermaculata H.Ettl
 Chlamydomonas hyperstigmata H.Ettl
 Chlamydomonas imitans Pascher
 Chlamydomonas immobilis Korshikov
 Chlamydomonas inaequalis Pascher & Jahoda
 Chlamydomonas incerta Pascher
 Chlamydomonas incisa Korshikov
 Chlamydomonas inconstans Pascher
 Chlamydomonas incurva Pascher
 Chlamydomonas indica A.K.Mitra
 Chlamydomonas inepta Ettl
 Chlamydomonas inermis Ettl
 Chlamydomonas inertis Korshikov
 Chlamydomonas inflata Skvortsov
 Chlamydomonas inflexa Pringsheim
 Chlamydomonas inhabilis Pascher
 Chlamydomonas insana Pascher
 Chlamydomonas insolita Skuja
 Chlamydomonas intermedia Chodat
 Chlamydomonas inversa Pascher
 Chlamydomonas irregularis L.Moewus
 Chlamydomonas isabeliensis J.M.King
 Chlamydomonas isogama Korshikov
 Chlamydomonas israelensis Massjuk & Lilits
 Chlamydomonas iyengarii A.K.Mitra
 Chlamydomonas kakosmos F.Moewus
 Chlamydomonas kirchneriellae M.O.P.Iyengar
 Chlamydomonas klebsii Pascher
 Chlamydomonas kleinii Schmidle
 Chlamydomonas klinobasis Skuja
 Chlamydomonas kniepii Moewus
 Chlamydomonas kochii Ettl
 Chlamydomonas komarekii H.Ettl
 Chlamydomonas komma Skuja
 Chlamydomonas koprophilos Pascher
 Chlamydomonas kronauensis Ettl
 Chlamydomonas kuteinikowii Goroschankin [Gorozhankin]
 Chlamydomonas kuwadae Gerloff
 Chlamydomonas kvildensis H.Ettl
 Chlamydomonas lacustris L.S.Péterfi
 Chlamydomonas lagenula Pascher
 Chlamydomonas languida Pascher
 Chlamydomonas lapponica Skuja
 Chlamydomonas lateralis Skuja
 Chlamydomonas latifrons Nygaard
 Chlamydomonas leiostraca (Strehlow) H.Ettl
 Chlamydomonas lenta Pascher
 Chlamydomonas leptobasis Skuja
 Chlamydomonas leptochaete L.Moewus
 Chlamydomonas leptos Moewus
 Chlamydomonas lewinii Ettl
 Chlamydomonas libonica H.J.Hu & L.M.Luo
 Chlamydomonas limosa Pascher
 Chlamydomonas lismorensis Playfair
 Chlamydomonas lobulata H.Ettl
 Chlamydomonas longeovalis Pascher
 Chlamydomonas longirubra Pascher
 Chlamydomonas longistigma O.Dill
 Chlamydomonas lunata Pascher & R.Jahoda
 Chlamydomonas lunata Skvortzov
 Chlamydomonas lundii H.Ettl & O.Ettl
 Chlamydomonas lunulatiformis L.Péterfi
 Chlamydomonas macroplastida J.W.G.Lund
 Chlamydomonas macropyrenoidosa Skuja
 Chlamydomonas macrostellata J.W.G.Lund
 Chlamydomonas macrostigma Pascher
 Chlamydomonas madraspatensis M.O.P.Iyengar
 Chlamydomonas magnusii J.Reinke
 Chlamydomonas magurensis L.S.Péterfi
 Chlamydomonas manshurica Skvortzov
 Chlamydomonas maramuresensis Péterfi
 Chlamydomonas marsupium Ettl
 Chlamydomonas marvanii Ettl
 Chlamydomonas matwienkoi H.Ettl
 Chlamydomonas mediostigmata H.R.Christen
 Chlamydomonas melanospora R.A.Lewin
 Chlamydomonas metapyrenigera Skuja
 Chlamydomonas microcystiae M.O.P.Iyengar
 Chlamydomonas microhalophila Bischoff
 Chlamydomonas micropapillata Moewus
 Chlamydomonas microscopica G.S.West
 Chlamydomonas microsphaera Pascher & Jahoda
 Chlamydomonas microsphaerella Pascher & Jahoda
 Chlamydomonas mikroplankton J.Reinke
 Chlamydomonas minuta Pringsheim
 Chlamydomonas minutissima Korshikov
 Chlamydomonas moewusii Gerloff
 Chlamydomonas monoica Strehlow
 Chlamydomonas montana Romanenko
 Chlamydomonas monticola Shin Watanabe
 Chlamydomonas mucicola Schmidle
 Chlamydomonas muciphila Ettl
 Chlamydomonas multigranulis H.J.Hu & L.M.Luo
 Chlamydomonas multipes A.Pascher
 Chlamydomonas multiplex Skvortzov
 Chlamydomonas multipyrenoidosa M.O.P.Iyengar
 Chlamydomonas multitaeniata Korschikov
 Chlamydomonas muriella J.W.G.Lund
 Chlamydomonas musculus Pascher
 Chlamydomonas mutabilis Gerloff
 Chlamydomonas napocensis L.Péterfi
 Chlamydomonas nasuta Korshikov
 Chlamydomonas nephroidea H.J.Hu & L.M.Luo
 Chlamydomonas nitens Skuja
 Chlamydomonas noctigama Korschikov
 Chlamydomonas novaezealandiae G.I.Playfair
 Chlamydomonas nygaardii Fott
 Chlamydomonas obergurglii Ettl
 Chlamydomonas obesa Ettl
 Chlamydomonas oblonga Skvortzov
 Chlamydomonas oblonga Pringsheim
 Chlamydomonas oblongella J.W.G.Lund
 Chlamydomonas obovata M.O.P.Iyengar
 Chlamydomonas oboviformis H.J.Hu & Y.X.Wei
 Chlamydomonas obtusa A.Braun
 Chlamydomonas obversa Pascher
 Chlamydomonas ocellata Skvortzov
 Chlamydomonas ohioensis Wailes
 Chlamydomonas olifaniae Korshikov
 Chlamydomonas oligochloris Pascher & Jahoda
 Chlamydomonas oligothermica Huber-Pestalozzi
 Chlamydomonas oocysticola M.O.P.Iyengar
 Chlamydomonas opisthostigma H.R.Christen
 Chlamydomonas opulenta Pascher
 Chlamydomonas orbicularis Pringsheim
 Chlamydomonas ovalis Korshikov
 Chlamydomonas ovalis Pascher
 Chlamydomonas ovata P.A.Dangeard
 Chlamydomonas oviformis Pringsheim
 Chlamydomonas pachychlamys Pascher & Jahoda
 Chlamydomonas palla Butcher
 Chlamydomonas pallens Pringsheim
 Chlamydomonas pallida H.Ettl
 Chlamydomonas pallidopsis Massjuk & Lilits
 Chlamydomonas pallidostigmatica J.M.King
 Chlamydomonas palmellomoewusii Novis & Visnovsky
 Chlamydomonas parallelistriata Korshikov
 Chlamydomonas paramucosa Schiller
 Chlamydomonas parietaria O.Dill
 Chlamydomonas parisii Bourrelly
 Chlamydomonas parkeae Ettl
 Chlamydomonas partita Brabez
 Chlamydomonas parvula Gerloff
 Chlamydomonas passiva Skuja
 Chlamydomonas patellaria L.A.Whitford
 Chlamydomonas paupercula Playfair
 Chlamydomonas pelophila Skuja
 Chlamydomonas penium Pascher
 Chlamydomonas pennata Pascher
 Chlamydomonas perigranulata S.Hirayama, R.Ueda, T.Nakayama & I.Inouye
 Chlamydomonas perpusilla Gerloff
 Chlamydomonas pertusa Chodat
 Chlamydomonas pertyi Goroschankin [Gorozhankin]
 Chlamydomonas petasus Ettl
 Chlamydomonas peterfii Gerloff
 Chlamydomonas phaseolus Skvortzov
 Chlamydomonas pigra Butcher
 Chlamydomonas pila Ettl
 Chlamydomonas pinicola Ettl
 Chlamydomonas piriformis J.Schiller
 Chlamydomonas pirum Ettl
 Chlamydomonas pisiformis O.Dill
 Chlamydomonas pisum Pascher
 Chlamydomonas pitschmannii Ettl
 Chlamydomonas planctogloea Skuja
 Chlamydomonas planoconvexa J.W.G.Lund
 Chlamydomonas platyrhyncha Korshikov
 Chlamydomonas plethora Butcher
 Chlamydomonas poljanskii Ettl
 Chlamydomonas polydactyla Chodat
 Chlamydomonas polypyrenoides Moewus
 Chlamydomonas polypyrenoideum Prescott
 Chlamydomonas praecox Pascher
 Chlamydomonas primoveris Skuja
 Chlamydomonas proboscigera Korshikov
 Chlamydomonas prokudinii Kostikov & Demchenko
 Chlamydomonas proteus Pringsheim
 Chlamydomonas protracta Pascher & Jahoda
 Chlamydomonas provasolii J.J.Lee, M.E.McEnery, E.G.Kahn & F.L.Schuster
 Chlamydomonas pseudagloë Pascher
 Chlamydomonas pseudeugametos Brabez
 Chlamydomonas pseudintermedia Behre & Schwabe
 Chlamydomonas pseudo-elegans F.E.Fritsch & John
 Chlamydomonas pseudobadensis M.O.P.Iyengar
 Chlamydomonas pseudocaeca Ettl
 Chlamydomonas pseudococcum Lucksch
 Chlamydomonas pseudocostata Pascher & R.Jahoda
 Chlamydomonas pseudodangeardii Skvortzov
 Chlamydomonas pseudoelegans F.E.Fritsch & R.P.John
 Chlamydomonas pseudoelliptica Bourrelly
 Chlamydomonas pseudoepiphytica M.O.P.Iyengar
 Chlamydomonas pseudofonticola Brabez
 Chlamydomonas pseudogloeogama Gerloff
 Chlamydomonas pseudohaematococcoides M.O.P.Iyengar
 Chlamydomonas pseudolunata Ettl
 Chlamydomonas pseudomicrosphaera J.M.King
 Chlamydomonas pseudomutabilis Ettl
 Chlamydomonas pseudopertyi Pascher
 Chlamydomonas pseudoplanoconvexa Desikachary
 Chlamydomonas pseudopolypyrenoidea M.O.P.Iyengar
 Chlamydomonas pseudopulsatilla Gerloff
 Chlamydomonas pseudoregularis Ettl
 Chlamydomonas pseudoreticulata Pascher
 Chlamydomonas pseudorotula M.O.P.Iyengar
 Chlamydomonas pseudostellata Ettl
 Chlamydomonas pseudostellata M.O.P.Iyengar
 Chlamydomonas pseudotarda Bourrelly
 Chlamydomonas pseudotetraolaris M.O.P.Iyengar
 Chlamydomonas pseudotubulosa L.Péterfi
 Chlamydomonas pulchra Skvortzov
 Chlamydomonas pulsatilla H.W.Wollenweber
 Chlamydomonas pulvinata Vischer
 Chlamydomonas pumilio Ettl
 Chlamydomonas pumilioniformis Péterfi
 Chlamydomonas pusilla Playfair
 Chlamydomonas pygmaea Reisigl
 Chlamydomonas pyramidalis J.W.G.Lund
 Chlamydomonas pyrenobractea Ettl
 Chlamydomonas pyrenodiscus Ettl
 Chlamydomonas pyrenogeiton Pascher
 Chlamydomonas pyrenoidosa Schiller
 Chlamydomonas pyriformis J.Schiller
 Chlamydomonas pyriformis M.O.P.Iyengar
 Chlamydomonas pyriformis Skvortzov
 Chlamydomonas quadrilobata N.Carter
 Chlamydomonas quiescens Skuja
 Chlamydomonas radiata T.R.Deason & Bold
 Chlamydomonas radiosa A.Schneider
 Chlamydomonas ranula Pascher
 Chlamydomonas rapa Ettl
 Chlamydomonas rattulii Korshikov
 Chlamydomonas raudensis Ettl
 Chlamydomonas recta A.Pascher
 Chlamydomonas recta Skvortzov
 Chlamydomonas regularis Korshikov
 Chlamydomonas reinhardtii P.A.Dangeard - tip
 Chlamydomonas reisiglii H.Ettl
 Chlamydomonas reniformis Playfair
 Chlamydomonas retronatans H.Jakubiec
 Chlamydomonas retroversa Nygaard
 Chlamydomonas rhigophilos Pascher
 Chlamydomonas rhinoceros Ettl
 Chlamydomonas rhomboidalis H.R.Christen
 Chlamydomonas rhopaloides Korshikov
 Chlamydomonas rigensis Skuja
 Chlamydomonas rigophilos Kuhn & F.Moewus
 Chlamydomonas rima Flint & Ettl
 Chlamydomonas romanica Péterfi
 Chlamydomonas rosae H.Ettl & O.Ettl
 Chlamydomonas rostrata L.S.Cienkowski
 Chlamydomonas rotifera J.H.Gerloff
 Chlamydomonas rotula Playfair
 Chlamydomonas rudolphiana Pascher
 Chlamydomonas rugosa Butcher
 Chlamydomonas saccus Pascher
 Chlamydomonas sagene Pascher
 Chlamydomonas sagittula Skuja
 Chlamydomonas salina H.J.Hu & L.M.Luo
 Chlamydomonas salinophila H.Ettl
 Chlamydomonas salviniae Skvortzov
 Chlamydomonas sanguinea Lagerheim
 Chlamydomonas saxonensis Skuja
 Chlamydomonas scalpriformis Pascher
 Chlamydomonas scarabaeus Pascher
 Chlamydomonas schilleriana J.H.Gerloff
 Chlamydomonas schizochlora Bold
 Chlamydomonas schloesseri Pröschold & Darienko
 Chlamydomonas scintillans A.Pascher
 Chlamydomonas scutula Pascher
 Chlamydomonas sectilis Korshikov
 Chlamydomonas securis Pascher
 Chlamydomonas sedlicensis Ettl
 Chlamydomonas semiampla Butcher
 Chlamydomonas sessilis Korshikov
 Chlamydomonas sestinensis Gerloff
 Chlamydomonas shawii Skvortzow [Skvortzov]
 Chlamydomonas sichuanensis H.J.Hu & S.Chen
 Chlamydomonas siderogloea Pascher & R.Johoda
 Chlamydomonas sigmoidea Pascher
 Chlamydomonas silesiae Moewus
 Chlamydomonas simplex Pascher
 Chlamydomonas simulans Pascher
 Chlamydomonas sinica Skvortzov
 Chlamydomonas skujae Pascher
 Chlamydomonas skvortzovi H.Ettl & O.Ettl
 Chlamydomonas skvortzowiana G.E.Huber-Pestalozzi
 Chlamydomonas smithiana A.Pascher
 Chlamydomonas smithii R.W.Howshaw & H.Ettl
 Chlamydomonas snowiae Printz
 Chlamydomonas soederi Ettl
 Chlamydomonas solida A.Pascher
 Chlamydomonas solida Skvortzov
 Chlamydomonas sordida Ettl
 Chlamydomonas speciosa Korshikov
 Chlamydomonas sphaera (J.Schiller) J.H.Gerloff
 Chlamydomonas sphaerella E.G.Pringsheim
 Chlamydomonas sphaerica Migula
 Chlamydomonas sphaeroides Gerloff
 Chlamydomonas sphagnicola (F.E.Fritsch) F.E.Fritsch & H.Takeda
 Chlamydomonas sphagnophila Pascher
 Chlamydomonas spinifera Ettl
 Chlamydomonas spinosa H.Ettl
 Chlamydomonas spirochloris Nygaard
 Chlamydomonas spirogyroides H.Ettl
 Chlamydomonas splendida L.Péterfi
 Chlamydomonas spreta Butcher
 Chlamydomonas springeri J.Schiller
 Chlamydomonas squalens A.Pascher
 Chlamydomonas stagnalis Skvortzov
 Chlamydomonas stagnophila Butcher
 Chlamydomonas starrii Ettl
 Chlamydomonas steinii Goroschankin [Gorozhankin]
 Chlamydomonas stellata O.Dill
 Chlamydomonas stelliformis Ettl
 Chlamydomonas stercoraria E.G.Pringsheim
 Chlamydomonas stigmata Skvortzov
 Chlamydomonas strepta F.Moewus
 Chlamydomonas striata Korshikov
 Chlamydomonas striolatus H.J.Hu & S.Chen
 Chlamydomonas strohschneideri Pascher
 Chlamydomonas subanguliformis H.Ettl
 Chlamydomonas subangulosa F.E.Fritsch & R.P.John
 Chlamydomonas subangulosa Skuja
 Chlamydomonas subannulata C.C.Jao & H.J.Hu
 Chlamydomonas subasymmetrica Pascher
 Chlamydomonas subcaudata Wille
 Chlamydomonas subcomposita Pascher
 Chlamydomonas subconica P.Gayral & A.Sasson
 Chlamydomonas subcylindracea Korshikov
 Chlamydomonas subehrenbergii Butcher
 Chlamydomonas subfasciata H.J.Hu & M.Yang
 Chlamydomonas subfusiformis Gerloff
 Chlamydomonas submarina Verschaffelt
 Chlamydomonas suboogama Tschermak-Woess
 Chlamydomonas subradiata Pascher
 Chlamydomonas subreticulata Pascher
 Chlamydomonas subrhinoceros H.J.Hu & M.Yang
 Chlamydomonas subtilis Pringsheim
 Chlamydomonas surtseyiensis D.J.Uhlik & Bold
 Chlamydomonas svitaviensis Ettl
 Chlamydomonas tarda Pascher
 Chlamydomonas tatrica Fott
 Chlamydomonas taurangensis Playfair
 Chlamydomonas tauros Pascher
 Chlamydomonas teodorescui L.Péterfi
 Chlamydomonas teres H.R.Christen
 Chlamydomonas terrestris J.B.Petersen
 Chlamydomonas terricola Gerloff
 Chlamydomonas testudo Ettl
 Chlamydomonas tetractidis M.O.P.Iyengar
 Chlamydomonas tetragama (Bohlin) Wille
 Chlamydomonas tetraolaris H.W.Wollenweber
 Chlamydomonas tetras J.W.G.Lund
 Chlamydomonas tetravacuolata Ettl
 Chlamydomonas texensis J.M.King
 Chlamydomonas thiophila Ettl
 Chlamydomonas thomassonii Ettl
 Chlamydomonas tornensis Skuja
 Chlamydomonas toveli L.Provasoli
 Chlamydomonas transita Ettl
 Chlamydomonas tremulans Skuja
 Chlamydomonas triangularis J.Schiller
 Chlamydomonas triplicanensis M.O.P.Iyengar
 Chlamydomonas trulla Pascher
 Chlamydomonas truncata F.E.Fritsch & M.F.Rich
 Chlamydomonas typica T.R.Deason & Bold
 Chlamydomonas ucrainica Demchenko, Massalski, Kostikov & Hoffmann
 Chlamydomonas ulvaensis R.A.Lewin
 Chlamydomonas umbonata Pascher
 Chlamydomonas unregularis H.J.Hu & M.Yang
 Chlamydomonas upsaliensis Skuja
 Chlamydomonas varians J.W.G.Lund
 Chlamydomonas vectensis Butcher
 Chlamydomonas venusta Pascher
 Chlamydomonas verrucalata H.J.Hu & M.Yang
 Chlamydomonas versicolor Ettl
 Chlamydomonas vibratilis L.Péterfi
 Chlamydomonas virgata Pascher
 Chlamydomonas vlastae Chadefaud
 Chlamydomonas volvocicola M.O.P.Iyengar
 Chlamydomonas waldenburgensis Moewus
 Chlamydomonas wuhanensis Y.X.Wei
 Chlamydomonas yellowstonensis Kol
 Chlamydomonas zebra Korschikov
 Chlamydomonas zerovii Romanenko
 Chlamydomonas zygnemoides Pascher

Ekologija
Chlamydomonas je široko rasprostranjen rod u slatkovodnim biotopima ili vlažnom tlu. Obično se nalazi u staništu bogatom amonijevom soli. Ima crvene fotosenzibilne očne mrlje. Razmnožava se i seksualno i seksualno.

U bespolnoj reprodukciji  javljaju se zoospore, aplanospore, hipnospore ili faze palmele, dok mu spolno razmnožavanje obilježava izogamija, anizogamija ili oogamija.

Ishrana
Većina vrsta su obligatni fototrofi, ali C. reinhardtii i C. disostoze su fakultativni heterotrofi koji mogu rasti u mraku u prisustvu acetata kao izvora ugljika.

Morfologija

 Pokretne jednoćelijske alge;
 Općenito ovalni;
 Ćelijski zid sastoji se od glikoproteina i neceluloznih polisaharida, umjesto celuloze;
 Dvija sprijeda umetnuta biča. Svaki potiče iz bazne granule u prednjem papilnom ili nepapilnom području citoplazme. Svaki bič ima tipski raspored 9 + 2 sastavnih vlakana.
 Smanjive vakuole nalaze se u blizini baza bičeva;
 Imaju istaknuti hloroplast u obliku čaše ili posude. Sadrži trake sastavljene od različitog broja fotosintetskih tilakoida, koji nisu organizirani u granaste strukture;
 Jedro je zatvoreno u hloroplast u obliku čaše, koji ima jedan veliki pirenoid, u kojem, od fotosintetskih proizvoda, nastaje škrob. Pirenoid sa škrobnom ovojnicom prisutan je na stražnjem kraju hloroplasta;
 Očna mrlja prisutna u prednjem dijelu hloroplasta. Sastoji se od dva ili tri, manje ili više paralelna reda linearno raspoređenih kapljica masti.

Također pogledajte
Zelene alge
Jednoćelijski organizam

Reference

Vanjski linkovi
 Chlamydomonas Center
 Chlamydomonas reinhardtii Transcription Factor Database
 3D electron microscopy structures of Chlamydomonas-related proteins at the EM Data Bank(EMDB)
 The Seaweed Site
 Ancient gene family protects algae from salt and cold in an Antarctic lake, on: EurekAlert!, 20-Aug-2020, on species UWO241 and  in Lake Bonney (Antarctica)

Alge
Chlorophyceae
Chlamydomonadales
Flora Bosne i Hercegovine

Hlamidomonas


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Stonychophora foeda. Una ning gihulagway ni Brunner von Wattenwyl ni adtong 1888. Ang Stonychophora foeda sakop sa kahenera nga Stonychophora, ug kabanay nga Rhaphidophoridae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 New Guinea (pulo)
 Java (pulo sa Indonesya)

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa New Guinea (pulo)
Insekto sa Java (pulo sa Indonesya)
Stonychophora

Stonychophora foeda


An Leposoma guianense in uska species han Reptilia nga ginhulagway ni Rodolpho Ruibal hadton 1952. An Leposoma guianense in nahilalakip ha genus nga Leposoma, ngan familia nga Gymnophthalmidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Leposoma

Leposoma guianense


Magnojević Srednji je naseljeno mjesto u gradu Bijeljini, Bosna i Hercegovina.

Stanovništvo

Reference

Vanjski linkovi

 Zvanični sajt grada Bijeljine

Magnojević Srednji


Marie Horáčková (* 24 Desember 1997) is 'n Tsjeggiese boogskutter. Sy het aan die Olimpiese Somerspele van 2020 deelgeneem.

Verwysings

Geboortes in 1997
Lewende mense
Tsjeggiese boogskutters
Olimpiese deelnemers

Marie Horáčková


バルボラ・シュポタコバ (Barbora Špotáková、1981年6月30日 - )は、チェコの陸上競技選手である。やり投の選手であり、2008年のIAAFワールドアスレチックファイナルで記録した72.28mは世界記録である。2022年9月に41歳で現役引退。

主な実績

関連項目
 陸上競技の世界記録一覧

脚注

外部リンク

 TBS「世界陸上ベルリン」 バルボラ・シュポタコバ

チェコの女子陸上競技選手
女子やり投の選手
陸上競技の世界記録保持者
オリンピック陸上競技チェコ代表選手
世界陸上選手権チェコ代表選手
ユニバーシアード陸上競技チェコ代表選手
チェコのオリンピック金メダリスト
チェコのユニバーシアード金メダリスト
陸上競技のオリンピック金メダリスト
世界陸上選手権メダリスト
ユニバーシアード陸上競技メダリスト
リベレツ州出身の人物
1981年生
存命人物

バルボラ・シュポタコバ


An Bursadopsis apicipuncta in uska species han Lepidoptera nga ginhulagway ni Warren hadton 1901. An Bursadopsis apicipuncta in nahilalakip ha genus nga Bursadopsis, ngan familia nga Geometridae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Bursadopsis

Bursadopsis apicipuncta


budka – dawne kobiece nakrycie głowy
 budka – obiekt gastronomiczny
 budka – kiosk, mały obiekt handlowy, zwykle wolnostojący
 budka telefoniczna

Integralne części wsi w Polsce

 Budka – część wsi Stary Majdan w woj. lubelskim, w pow. chełmskim, w gminie Wojsławice

Osoby o nazwisku Budka
 Adrian Budka (ur. 1980) – polski piłkarz
 Borys Budka (ur. 1978) – polski prawnik, poseł, były minister sprawiedliwości
 Joanna Wojewoda-Budka (ur. 1978) – polska chemiczka, specjalistka inżynierii materiałowej
 Krzysztof Budka (ur. 1958) – polski piłkarz
 Ludwik Budka (1898–1939) – polski inżynier, jeden z budowniczych portu w Gdyni
 Metchie Budka (1917–1995) – amerykański historyk polskiego pochodzenia
 Mirosław Budka (ur. 1972) – polski piłkarz
 Nykyta Budka (1877–1949) – ukraiński duchowny greckokatolicki
 Ryszard Budka (ur. 1935) – polski piłkarz
 Włodzimierz Budka (1894–1977) – polski historyk, archiwista

Zobacz też

Budka (ujednoznacznienie)


Kaliwatan sa isda ang Alestopetersius brichardi. Una ning gihulagway ni Max Poll ni adtong 1967. Ang Alestopetersius brichardi sakop sa kahenera nga Alestopetersius, ug kabanay nga Alestidae. Giklaseklase sa IUCN ang kaliwatan sa kinaminosang kalabotan. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Aprika
Alestopetersius

Alestopetersius brichardi


Imperial Russia was a participant of the Chinese Opium Wars, more specifically in the second and third wars which occurred in 1856-1860. Russia played a role of mediator, being both an ally with Britain, France, and the United States and negotiator with the elites of the Qing dynasty. Throughout the whole war period Russia provided minimal amount of military aid and used diplomatic power to present its interests in the conflict. As a result of the ratified agreements in 1860 Russia received former Manchurian lands along the Ussuri river and increased its economical influence on China.

Background

After the First Opium War in 1840 China was in a shaky situation due to onerous conditions of the ratified peace treaty and inner sociopolitical conflict within the nation: the weakening of the power of the Manchu emperors led to an open Taiping Rebellion and, most importantly, formation of the Taiping State, with which the government fought for many years ever since. In 1854 the alliance of Britain, France, and the United States came up with new, tougher demands: they wanted unlimited trade rights throughout entire China, admission of their permanent ambassadors to Beijing (the closed part of the city), and the official right to trade opium. The Qing government rejected these demands, however this did not lead to an open conflict yet, since the main British military forces were focused on the battlefronts in Russia and Persia.

First Encounter

After a victorious campaign in the Crimean War of 1856, Britain transferred its focus on Qing China to further expand its political influence on the empire. On 8 October 1856 they found one: Chinese authorities arrested Arrow, a British commercial ship that was smuggling goods and selling opium. Britain demanded to free the sailors, as they believed the accusation was falsified, but their petitions were declined. In April 1857 Britain officially declared war against Qing China.British military campaign was soon accompanied by France and the United States which had similar interests in this area. As the campaign proceeded with success, Russia realized that this could be an opportunity to expand its influence in the region. Victory of any of the sides did not satisfy the Empire: if China would win, Russia's chances of ratifying any treaty would be equal to zero. After all, even the territory north of the Amur called it "given to Russia for temporary use". If the allies would win, then in order to avoid competition they would not allow Russia to strengthen on the Pacific coast and themselves would occupy convenient bays from the mouth of the Amur to the border with Korea. Under these conditions, Russia would have only one chance of success - acting as an intermediary between the warring sides. This card also had to be played by a new Russian envoy in China.
After completing a diplomatic mission in Crimea, General major Nikolay Pavlovich Ignatyev was assigned to negotiate with the Qing to ratify the Aigun Treaty, which would update the previous arrangements regarding territorial borders of two countries. The first attempt made by Ignatyev was unsuccessful: he was asked to leave the country as soon as possible, as this agreement was not in their interest. The diplomat refused to leave citing the orders he was given by his superiors. During this time, Ignatyev used all possible diplomatic arsenal - from assurances of eternal friendship of fraternal neighboring peoples to threats of military seizure of territories. Despite his efforts, the necessary result was not achieved. Ignatyev then decided to negotiate not with the Chinese, but the allied forces instead, so he went to Shanghai to do so.

Thinly maneuvering between all the warring parties, he prevented any attempts of their rapprochement without his participation. One the one hand, he cheered the Chinese and gave them hope to win in this war. On the other, he lulled the vigilance of the allied forces, assuring that the existing land issues between China and Russia had already been settled and, therefore, his diplomatic service has no bad intentions.

On May 20, 1858 Qing lost a major fortification during the battle for Taku forts and called for peace. On May 28 China was forced to sign the Aigun Treaty, despite the cabalistic conditions that Russia proposed: the sides agreed that the left bank of the Amur River from the Argun River to the mouth was recognized as Russian, and the Ussuri region from the confluence of Ussuri and Amur rivers all the way to the sea remained in common possession until the definition of the border. Also, naval routes on the Amur, Sungari and Ussuri were restricted to only Russian and Chinese vessels. This agreement replaced the previous territorial agreement, the Treaty of Nerchinsk, signed in 1689.

After the Aigun Treaty the allied forces, with the help of General Ignatyev, signed the four positions of the Treaty of Tientsin. They stated the following:
 Britain, France, Russia, and the U.S. would have the right to establish diplomatic legations (small embassies) in Beijing (a closed city at the time)
 Eleven additional Chinese ports would be opened for foreign trade, including Niuzhuang, Tamsui (former name of Taiwan), Hankou and Nanjing
 The right of all foreign vessels including commercial ships to navigate freely on the Yangtze River
 The right of foreigners to travel in the internal regions of China, which had been formerly banned
 China was to pay an indemnity of four million taels of silver to Britain and two million to France.
As a result, Russia did not use a single soldier and achieved success only using diplomatic power.

Second Encounter (Third Opium War)

Multiple historians separate the periods of the Second Opium War into pre-Tientsin Treaty and post-Tientsin Treaty periods and formally define the Third Opium War (1859-1860). This period was marked by the last resistant attempt from the Chinese not to ratify the previously signed treaties.

The documents were planned to be ratified in Beijing in 1859. The Russian envoy arrived in the capital of China by land, but the British, French and American diplomats decided to arrive by sea. As they arrived Hai river on which supposedly stood the destroyed fort of Taku, allies saw that those fortifications were not only reconstructed, but fully armed and ready to fire. As the armies tried to enter Tianjin with force, they encountered strong military resistance, which meant that the war was resumed and the previous treaties were obsolete. Receiving severe losses in the battle, the allied forces had to retreat to Shanghai. The Russian mission in Beijing also strategically retreated to get a better picture of the situation.

After regrouping the allied army marched through the previously conquered lands up to Beijing. At the end of September 1860, the allied force of 7,000 men approached the capital, winning several battles along the way. Due to severe disobedience of the Chinese, British forces were set to pillage Beijing and cause serious damage to its surroundings. The Russian envoy entered the city to join the negotiations. Immediately upon Ignatyev's return on 3 October, he met with Chinese delegation in the Southern Compound of the Russian Spiritual Mission. The diplomatic officials were begging the Russian general to save the city from total destruction. He agreed to help, but set 5 conditions, under which this aid would be accommodated. Among the five conditions was the final ratification of the Treaty of Aigun and delineation along the Ussuri river to the Japanese Sea and the Chinese pickets in Western China. Being in a desperate position, Prince Gong had to agree with all conditions and asked Ignatyev to be the main negotiator on his behalf.

The peace treaty negotiations took place in the premises of the Russian Mission. All translational difficulties were addressed to Ignatyev which he easily resolved. After the signing of the treaties, the attacking army left the borders of Beijing. Ignatyev made sure every official of the allied forces left, because the Treaty of Aigun was still kept in strictest secret.

Russian historian V. M. Hevrolina described Ignatyev's diplomatic games as the following:

Consequences

As a result of Ignatyev's accomplishments and negotiatory work, the Chinese government immediately ratified the treaty on 14 November 1860, according to which Russia was affirmed both the left bank of the Amur River and the Ussuri River with all the maritime harbors to the bay Posyet and the Manchurian coast to Korea (or Primorsky region); the west border of the lake Nor-Zaysang in the Heavenly Mountains was considerably corrected; last but not least, Russia secured the right of overland trade in Chinese possessions.

Soon, in 1860, the Russian Mission in the Far East would establish the city of Vladivostok securing the right of the land ownership acquired from the ratified treaty.

References

Opium Wars
19th century in the Russian Empire

Russia in the Opium Wars


An Cynoglossus cynoglossus in uska species han Actinopterygii nga syahan ginhulagway ni Hamilton hadton 1822. An Cynoglossus cynoglossus in nahilalakip ha genus nga Cynoglossus, ngan familia nga Cynoglossidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Cynoglossus

Cynoglossus cynoglossus


Huyện Nizhneilimsky () là một huyện hành chính tự quản (raion), của Tỉnh Irkutsk, Nga. Huyện có diện tích 18964 kilômét vuông, dân số thời điểm ngày 1 tháng 1 năm 2000 là 71900 người. Trung tâm của huyện đóng ở Shelezhnogorsk Ilimsky.

Tham khảo

Huyện của Tỉnh Irkutsk
Huyện của Nga

Nizhneilimsky (huyện)


Fernando é um nome que surgiu na Península Ibérica como forma variante do nome latino Ferdinando, que por sua vez tem origem germânica, mais precisamente do gótico Ferdinand. Possivelmente significa: "pronto/preparado para a viagem" (fardi "viagem" e nand "pronto"), ou ainda pode derivar de Firthunands (firthu quer dizer "paz", que em alemão é friede, e nands significa audaz. Dessa maneira, a tradução seria: "Aquele que se atreve a tudo para conservar a Paz".

Variantes e equivalentes em outros idiomas

Antropônimos masculinos

Fernando (nome)


Bouygues er et fransk industrikonglomerat grundlagt i 1952 af Francis Bouygues og ledet af hans søn Martin Bouygues.

Gruppen er struktureret omkring tre aktiviteter: byggeri med Bouygues Construction, Bouygues Immobilier og Colas, telekommunikation med Bouygues Telecom og medier gennem TF1-gruppen.

I 2020 udgjorde Bouygues salg 34,7 milliarder euro. I slutningen af 2020 var gruppen etableret i 81 lande på fem kontinenter og beskæftigede mere end 129.018 mennesker, herunder 62.901 uden for Frankring.

Referencer

Eksterne henvisninger

 Bouygues's hjemmeside

Etableret i 1952
Statsejede virksomheder fra Frankrig
Bygge-, konstruktions- og anlægsvirksomheder fra Frankrig

Bouygues


Pobačaj u Bosni i Hercegovini obavlja se na zahtjev tijekom prvih deset sedmica trudnoće. Između deset i dvadeset sedmica starosti ljudskoga ploda, pobačaj mora odobriti odbor, a obavlja se kada su život ili zdravlje žene ugroženi, ako ljudski plod ima ozbiljan poremećaj, kada trudnoća proizlazi iz zločina i zbog psihosocijalnih razloga. U svim slučajevima, žene moraju proći kroz savjetovanje. Nakon 20 sedmica starosti ljudskoga ploda, pobačaj se obavlja samo da se spasi život ili zdravlje žene. Samo osobe koje obavljaju ilegalne pobačaje kazneno su kažnjive, dok trudnice ne.

Pravni status pobačaja uređen je zakonom iz 2008. godine, prethodno, bio je uređen Zakonom od 7. oktobra 1977., kada je SR Bosna i Hercegovina bila dio SFR Jugoslavije.

Od 2001. godine stopa pobačaja bila je 1,4 pobačaja po 1000 žena u dobi od 15 do 44 godine, što je bilo među najmanje pobačaja u Evropi, slično kao i na Kosovu. Vijeće ministara Bosne i Hercegovine izrazila je zabrinutost zbog veće stope pobačaja među adolescentima. Mladi neželjene trudnoće skrivaju, kako od roditelja, tako i uže i šire okoline. Mnogi pobačaji izvršavaju se po privatnim ordinacijama pa danas nije moguće znati istinski broj pobačaja.

Doktori imaju pravo na priziv savjesti kada je u pitanju obavljanje pobačaja. Zakon im daje to pravo i oni ga koriste. S druge strane, kada bi pacijentica tražila da obavi pobačaj u bolnici, gdje su se svi doktori pozvali na priziv savjesti, bolnica bi po zakonu morali osigurati da se pobačaj provede. Nisu poznati takvi slučajevi.

Trend negativnog prirodnog priraštaja u Bosni i Hercegovini bilježi se od 2012. godine, a podaci pokazuju kako BiH gubi i do 12,500 ljudi od ukupnog broja stanovnika svake godine što je alarmantan podatak koji ukazuje na eskalaciju bijele kuge. Najveći razlozi bijele kuge su loša socio-ekonomska situacija u državi, porast broja prekida trudnoće (pobačaja) kod žena, ali i psihološki aspekti vezani za osnivanje porodica i stupanje u brak.

Javno mišljenje
U anketi istraživačke kuće "Pew Research" iz 2017. godine ispitanici iz Bosne i Hercegovine bili su ravnomjerno podijeljeni između onih, koji vjeruju da bi pobačaj trebao biti legalan u većini slučajeva (47%) i onih koji misle da bi u većini slučajeva trebao biti ilegalan (47%). Međutim, došlo je do znatne podjele između različitih etničkih i vjerskih skupina, a katolici su pretežno protiv pobačaja (71%).

Pokreti za život
"Svjetionik - Centar za život" kao registrirano savjetovalište na području Bosne i Hercegovine djeluje od 2001. godine. Njihove usluge savjetovanja do sada je primilo stotine žena diljem Bosne i Hercegovine, raznih životnih dobi i profila.

Pro-life molitvena inicijativa za zaštitu majki i nerođene djece 40 dana za život započela je djelovanje u Mostaru u jesen 2015. godine, koje traje i danas. Molitelji miroljubivo bdiju i mole ispred Univerzitetske kliničke bolnice Mostar.

Reference

Bosna i Hercegovina
Zdravstvo u Bosni i Hercegovini

Pobačaj u Bosni i Hercegovini


Ang Kohe Bāṟik ngalan niining mga mosunod:

Apganistan

 Kōh-e Bārīk (bukid sa Apganistan, Uruzgān),
 Kōh-e Bārīk (bukid sa Apganistan, Wilāyat-e Bāmyān),

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Apganistan

Kohe Bāṟik


Bolshaya Ussurka (tiếng Nga: Большая Уссурка, nghĩa là: Đại Ussuri) là một sông tại vùng Primorsky của Nga, và là một chi lưu hữu ngạn của sông Ussuri.

Diện tích lưu vực của sông Bolshaya xấp xỉ 29.600 km². Sông có chiều dài 440 km.

Các chi lưu chính của sông Bolshaya Ussurka là Malinovka, Marevka, Naumovka và sông Armu.

Tham khảo

Sông vùng Primorsky

Bolshaya Ussurka


Bullimus () è un genere di Roditori della famiglia dei Muridi.

Descrizione

Dimensioni
Al genere Bullimus appartengono roditori di grandi dimensioni, con lunghezza della testa e del corpo tra 228 e 275 mm, la lunghezza della coda tra 155 e 243 mm e un peso fino a 635 g.

Caratteristiche craniche e dentarie
Il cranio è molto schiacciato ed ha un rostro lungo è sottile. La scatola cranica è ampia. La regione inter-orbitale è compressa.

Sono caratterizzati dalla seguente formula dentaria:

Aspetto
Il corpo è tozzo con la pelliccia corta e ruvida. La testa e gli occhi sono grandi, mentre il naso è allungato. La coda è corta e tozza, è cosparsa di pochi peli corti ed ha circa 9 anelli di scaglie per centimetro. I piedi sono lunghi e sottili, adattati alla vita terricola. Nei maschi è presente un'area ghiandolare ben sviluppata nella parte centrale del ventre. Le femmine hanno un paio di mammelle pettorali, un paio post-ascellari e un paio inguinali.

Distribuzione
Questo genere è diffuso nelle Filippine.

Tassonomia
Il genere comprende 4 specie.
Bullimus bagobus
Bullimus carletoni
Bullimus gamay
Bullimus luzonicus

Note

Bibliografia
 Ronald M. Novak, Walker's Mammals of the World, 6th edition, Johns Hopkins University Press, 1999. ISBN 9780801857898

Altri progetti

Miomorfi

Bullimus


Die Kanariese den (Pinus radiata) is 'n indringerplant in Suid-Afrika wat deel is van die Pinaceae familie. Die plant is endemies aan die Kanariese Eilande.

Galery

Bronne
 REDLIST Sanbi
 Plants of the World Online

Verwysings

Pinus
Flora van die Kanariese Eilande
Flora van Suid-Afrika
Endemiese plante van die Kanariese Eilande

Pinus canariensis


Kaliwatan sa insekto ang Amphientomum ectostriolatis. Una ning gihulagway ni Li, Fasheng ni adtong 1999. Ang Amphientomum ectostriolatis sakop sa kahenera nga Amphientomum, ug kabanay nga Amphientomidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Pangmasang Republika sa Tsina

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Pangmasang Republika sa Tsina
Amphientomum

Amphientomum ectostriolatis


Codici
 RAK – codice aeroportuale IATA dell'Aeroporto di Marrakech-Menara, Marrakech, Marocco
 rak – codice ISO 639-3 della lingua tulu-bohuai

Musica
 RAK Records – etichetta discografica britannica
 RAK Studios – studi di registrazione londinesi

Persone
 Alessandro Rak (1977) – fumettista, animatore e regista italiano
 Michal Rak (1979)  – pallavolista ceco
 Michele Rak (1940) – critico letterario, storico e scrittore italiano
 Richmond Rak (1985) – ex calciatore ghanese naturalizzato svizzero, di ruolo centrocampista
 Róbert Rák (1978) – ex calciatore slovacco, di ruolo attaccante

Altro
 Opel RAK e – concept car prodotta dalla Opel
 Opel RAK.2 – auto a razzo della Opel
 Rakʿa (in arabo: ﺭﻛﻌـة) – unità costituiva delle preghiera islamica

Rak


J. Mitchell Lowe (born 1951/1952) is an American businessman known for his work in the video and rental industry. He was the CEO of MoviePass, a subscription service that charged members a monthly fee for movie tickets at cinemas. He has also served as an executive at Netflix and the president of Redbox.

Career
Lowe was president of Video Droid from June 1984 to March 1998. Following Video Droid, Lowe was vice president of Business Development and Strategic Alliances for Netflix from March 1998 to January 2003. Then, at McDonald's Corporation, Lowe was Senior Director and VP of Operations from May 2003 to December 2005. After McDonald's, Lowe worked at Redbox as Chief Operating Officer (2005 to 2009) and President (2009 to 2011). After his tenure at Redbox, Lowe was the CEO of Quarterly Co. from September 2012 to July 2014.

From September 2011 to January 2016, he was a board member of the Charles Tillman Cornerstone Foundation, which helps children and families in need access needed opportunities and resources. From August 2015 to April 2016, he was a board member of Alchemy, an independent distributor of film and television content in North America. From March 2015 to November 2017, he was also on the board of Cantaloupe Systems, a retail payments service provider that was acquired by USAT for over $80 million.

Lowe was named CEO of MoviePass in June 2016 and oversaw the growth of its userbase to more than 3 million subscribers. However, the company's business model struggled, dropping to less than 300,000 subscribers in the end.  Lowe instructed MoviePass employees to change user passwords to save money in July 2018 when it ran out of funds.

On September 13, 2019, Lowe announced to subscribers that MoviePass would shut down the next day because "efforts to recapitalize the company have not been successful to date." Lowe left the company around January 28, 2020, after MoviePass' parent company filed for Chapter 7 bankruptcy and announced that it had ceased all business operations.

On June 7, 2021, MoviePass and Lowe settled charges with the Federal Trade Commission alleging that resetting customers' passwords and related behaviors violated the Federal Trade Commission Act and the Restore Online Shoppers' Confidence Act (ROSCA).

On November 4, 2022, Mitch Lowe, along with Theodore Farnsworth, the former CEO of MoviePass' parent company Helios and Matheson Analytics, were each charged with one count of securities fraud and three counts of wire fraud stemming from their time together at MoviePass.

References

Living people
Year of birth missing (living people)

Mitch Lowe


"Brikkerne" er den fjortende episode af den danske tv-serie Matador. Den blev skrevet af seriens skaber Lise Nørgaard, og den instrueret af Erik Balling.

Afsnittet foregår i vinteren 1938 til foråret 1939.

Handling

Skjerns Magasins nye 3-etagers varehus står færdigt, og straks efter går Mads Skjern i gang med de næste projekt; en filial i Skælskør. Han er dog langt fra tilfreds med Jørgen Varnæs' arbejdsindsats i Graas Klædefabrik, bl.a. fordi han er taget på juleferie allerede den 12. december netop som de har brug for ham for at få ordnet nogle klædestoffer som ikke er kommet frem. Han bliver derfor frataget sin normale løn og får i stedet betaling fra sag til sag. Derfor må han tage ekstra arbejde som advokat for Korsbæk Bank.

Daniel Skjern bliver chikaneret af lærer Andersen, og Mads får ham derfor afskediget fra byens privatskole. Vicki Hachel overtager jobbet.

Hr. Schwann dør, og Violet Vinter arver et værdifuldt maleri fra ham. Hun ønsker at at bruge pengene på sin søn, der har brug for hjælp, da han har gjort sin kæreste Agnete gravid, netop som han har fået en stor og vigtig post i Skjerns Magasin. Ingeborg Skjern får arrangeret at både Violet og Arnold flytter til Skælskør, hvor Arnold bliver bestyrer for den nye filial.

Referencer

Eksterne henvisninger

 Episode 14: Brikkerne (vinter 1938-forår 1939) på Matadoronline.dk .

Episoder af Matador

Brikkerne


Kahenera sa mga insekto ang Chapinia. Ang Chapinia sakop sa kabanay nga Menoponidae.

Ang kladogram matud sa Catalogue of Life mao:

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Chapinia

Chapinia


is the 5th single by the Japanese idol girl group Onyanko Club. It was released in Japan on July 21, 1986.

Outline
The single, although not being released with, was used as the main theme for , starring Onyanko Club. This song marked the first time that Yukiko Iwai became one of the lead vocalists.

This would also be the second instance of Kazuko Utsumi singing a B side, as she did with Omoide Bijin on the single Otto CHIKAN!

Track listing

Charts

Weekly charts

Year-end charts

References

Onyanko Club songs
1986 songs
1986 singles
Songs with lyrics by Yasushi Akimoto
Pony Canyon singles
Oricon Weekly number-one singles
Songs written by Tsugutoshi Gotō

Osaki ni Shitsurei


Geranium paramicola is 'n plant wat deel is van die Geraniaceae familie.

Verwysings

paramicola

Geranium paramicola


Szymanowski – potok, prawy dopływ rzeki Ochotnica. Płynie w granicach wsi Ochotnica Dolna w województwie małopolskim, w powiecie nowotarskim, w gminie Ochotnica Dolna.

Jest ciekiem 4 rzędu. Ma źródło na wysokości 805 m i wydajności 150 l/godz. na północnych stokach Pasma Lubania. Spływa w kierunku północnym, w dolnym biegu zakręcając na północny wschód. Uchodzi do Ochotnicy między osiedlami Szymany i Bibiarze. Jego ujście znajduje się pomiędzy ujściem Kudowskiego Potoku i Saskówki.

Zlewnia Szymanowskiego Potoku to w większości zbocza górskie porośnięte lasem. Tylko okolice ujścia potoku do rzeki są zabudowane, a w górnym biegu znajdują się na dnie doliny potoku polany (m.in. Antołówka).

Przypisy

Dorzecze Ochotnicy
Ochotnica Dolna
Wody Gorców

Szymanowski (potok)


Alburninae is a small subfamily of the carp and minnow family of ray-finned fish, the Cyprinidae. The genera in this subfamily were previously considered to be part of the Leuciscinae, but if the three Alburninae genera are included in that subfamily, it is paraphyletic. The Alburninae are still a contentious group and some authorities consider it to consist of two distinct clades, making it biphyletic.

References

Ray-finned fish subfamilies

Alburninae


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Eurepella waninga. Una ning gihulagway ni Otte, D. ug R.D. Alexander ni adtong 1983. Ang Eurepella waninga sakop sa kahenera nga Eurepella, ug kabanay nga Gryllidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 State of Western Australia

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa State of Western Australia
Eurepella

Eurepella waninga


La Casa Vanni è un antico palazzetto di Pisa, situato tra Borgo Stretto e via Notari.

Storia e descrizione
Con Palazzo Tobler rappresenta il più importante esempio della moda del XIV secolo, nell'edilizia residenziale, di decorare gli edifici con loggiati e finestre polifore.

In questo caso, sotto i portici tipici di Borgo Stretto, si apre un'elegante quadrifora trilobata e decorata da rilievi scultorei con soggetti vegetali e da piccole statue di puttini e di altri oggetti antropomorfi, disposte in vari punti della facciata. Probabilmente anche al secondo piano esisteva una quadrifora simile, della quale oggi rimangono solo alcune colonnine inglobate nella parete. Lo stemma al centro della facciata apparteneva alla Compagnia di Santa Bona.

Le decorazioni scultoree sono state attribuite al periodo tra la fine del XIII e l'inizio del XIV secolo.

Bibliografia
Pisa Case Torri, Collana CD guide, Cld e Leadernet, Pisa 1999.

Altri progetti

Collegamenti esterni
Scheda sul sito turistico del Comune di Pisa

Vanni

Casa Vanni


Carriera
Formatosi alla Ball State University, dopo un grave infortunio, è stato scelto al Draft NBA 2003 dai Memphis Grizzlies ed ha poi militato nei Charlotte Bobcats. In seguito ha giocato nei Florida Flame (NBDL).

Nella NBA vanta una media di 2,8 punti a partita, ma non ha giocato molti match.

Nel 2006 ha giocato a Cantù, con risultati non completamente al di sopra delle attese.

Collegamenti esterni

Theron Smith