Il PAL (acronimo dell'inglese Phase Alternating Line) è un metodo di codifica del colore utilizzato nella televisione analogica, usato da gran parte del mondo. Fanno eccezione gran parte del continente americano, alcune nazioni dell'est asiatico, parte del Medio Oriente, dell'Europa orientale e la Francia.

Venne sviluppato in Germania da Walter Bruch, che lavorava alla Telefunken Lo standard che lo definisce viene pubblicato dalla ITU nel 1968 con il titolo Recommendation ITU-R BT.470-6, Conventional Television Systems.

Storia
Verso il 1950, durante la fase di pianificazione delle trasmissioni a colori in Europa occidentale, si decide di non utilizzare il sistema americano NTSC, per via della sua poca compatibilità con le reti elettriche a 50 Hz ma anche per i suoi problemi progettuali, tra cui la scarsa stabilità dei colori in caso di problemi di trasmissione. L'idea alla base dei progetti europei è di concepire uno standard adatto ai 50 semiquadri al secondo e con buone prestazioni riguardo alla trasmissione dei colori. I sistemi sviluppati sono due, il SÉCAM francese e il PAL.

Presentato al pubblico nel 1963, viene utilizzato per la prima volta nel 1967.

Protocollo
Il formato è un'evoluzione dell'NTSC e possiede una portante di luminanza (luma) su cui viene sommata una sottoportante di crominanza (croma). La portante luma (Y) è formata da: 0,30 R + 0,59 G + 0,11 B.

La sottoportante croma viene modulata vettorialmente con le sole componenti R-Y e B-Y e da esse in fase di demodulazione viene ricostruita la componente G-Y.

Grafica computerizzata

Secondo la raccomandazione ITU-R BT.601 (comunemente conosciuta con Rec. 601): per realizzare un formato di video digitale conforme allo standard PAL, con un programma di elaborazione d'immagini, le dimensioni devono essere di 720 pixel in orizzontale e di 576 pixel in verticale, con una risoluzione di 72 pixel/pollice, presupponendo un rapporto d'aspetto di 4:3 (Fullscreen), con un frame rate di 25 fotogrammi al secondo, adoperando lo schema di codifica dei colori YCbCr 4:2:2 e considerando che esistono dei margini oltre i quali l'immagine non viene visualizzata sullo schermo televisivo e dei margini al di fuori dei quali è meglio non posizionare testi. Per una corretta visualizzazione è fondamentale che all'immagine sia applicato un filtro di interlacciamento e che il PAR sia di 1,066:1.

Questo formato video ottenuto (576/50i/4:3) viene impiegato in alcuni paesi nella TV digitale a definizione standard (SDTV) e nella codifica digitale di video analogici di tipo PAL in file, permettendone poi l'archiviazione su supporti fisici come computer, disco rigido, DVR o USB. È anche impiegato nei DVD e nelle DV di tipo PAL.

La questione sui videogiochi
All'inizio della terza generazione di videogiochi, la generazione a 8 bit (contesa tra Nintendo con il suo Nintendo Entertainment System (NES) e la SEGA con il suo Sega Master System), Nintendo decise di aggiungere alla propria console un chip (il 10NES) che creava un blocco: se la console veniva venduta o comunque prodotta in America la console leggeva solo NTSC ma il problema avveniva in Europa dove c'erano il Pal A e il Pal B, e questo chip impediva la corretta esecuzione di una cartuccia Pal A in un NES Pal B o viceversa.
Aggiungendo anche che i videogiochi venivano solitamente prodotti in Pal B per l'Europa, l'Italia, l'Inghilterra, e l'Australia (Membri del Pal A) avevano una carenza di cartucce eseguibili. Inoltre essendo i videogiochi sviluppati principalmente in Giappone e Stati Uniti (che adottano entrambi il formato video NTSC) è un fenomeno comune assistere a conversioni PAL A/B di qualità discutibile, con rallentamenti e barre orizzontali nere a riempire le 100 linee mancanti nelle controparti NTSC.

Questo, oltre al fatto che molti videogiochi non venivano pubblicati in Europa per motivi di marketing, portò al fenomeno dell'importing.

Note

Voci correlate
Telefunken
Walter Bruch
Standard televisivi
NTSC
PALplus
SÉCAM
 IRE

Altri progetti

Collegamenti esterni

Standard televisivi

PAL


Linda Andrews (fødd Andreasen, fødd 19. oktober 1973 í Tórshavn) er ein føroysk songkvinna, sum gjørdist kend í Føroyum og Danmark, tá hon vann donsku X Factor sjónvarps sangtalentkappingina 27. mars 2009. Hon varð fyrsti føroyingur ið vann hesa kapping í Danmark. Jógvan Hansen vann íslendsku X Factor kappingina í Íslandi í 2007. Linda vaks upp í Vesturbýnum í Havn, hon hevur fýra eldri systkin. Bert 14-ára gomul fór hon á eftirskúla í Mariager í Danmark, har hon hevði ein góðan sanglærara. Heima í Føroyum tók hon prógv á Føroya Handilsskúla og sum 19-ára gomul gjørdist hon leiðari í einum handli. Hon flutti til Danmark sum 21-ára gomul. Hon eigur dóttrina Celeste, og tað var hon, ið fekk mammuna til at melda seg til X Factor. Hon hevur drúgvar royndir sum kórleiðari fyri gospel kórum í Keypmannahavnar økinum.

Við at vinna annað umfar av  X Factor í 2009 vann Linda Andrews eina plátukontrakt við Sony sum er eina millión krónur verd. Vinnarastaklagið "Det bedste til sidst", sum Søren Rasted hevur skrivað, kom út í mars 2009 og fór beinleiðis inn sum #1 á danska hitlistanum. Staklagið fekk platin í juli 2009, og hevur selt yvir 35.000 download. "Det bedste til sidst" gjørdist níggjunda mest seljandi staklag í 2009. Síðan kom fløgan Into the Light út hin 2. juni 2009. Fløgan er m.a. skrivað av Cutfather, Lasse Lindorff, Sarah West og Thomas Bickham. Fløgan gjørdist #2 á danska hitlistanum, men var bert fimm vikur á topp 40. Síðst í mars 2010 bleiv Linda Andrews fríttstillað frá sínari kontrakt við Sony. Linda hevur seinni útgivið eina jólafløgu, har hon eitt nú hevur fylgispæl frá Malmö Symfoniorkester.

Tónleikaútgávur

Fløgur
 2008: Revelation
 2009: Into the Light
 2009: Husker du julen...
 2011: A Merry Little Christmas

Stakløg
 2006: "Hot Santa"
 2006: "Divalicious"
 2009: "Det bedste til sidst"
 2009: "Into the Light"
 2009: "Mirror Mirror"
 2009: '"Tænder et lys (Til du kommer hjem)"
 2013: '"Tears"

Keldur
 Danmarks Radio – X Factor

Slóðir úteftir

 Almenn heimasíða

Føroyskar songkvinnur
Føðingar í 1973
X Factor luttakarar

Linda Andrews


An Dorcadion kurucanum in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Holzschuh hadton 2007. An Dorcadion kurucanum in nahilalakip ha genus nga Dorcadion, ngan familia nga Cerambycidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Dorcadion

Dorcadion kurucanum


Asocijacija univerziteta Evrope  (AUE) predstavlja međunarodnu asocijaciju koja zastupa i podržava rad preko 850 institucija visokog obrazovanja u 47 različitih zemalja. Pri tome, asocijacija svojim članicama pruža forum za saradnju i razmjenu informacija o visokom obrazovanju i istraživačkim politikama.
Članice asocijacije su evropski univerziteti uključeni u proces nastave i istraživanja, nacionalne asocijacije rektora i druge organizacije koje su aktivne na polju visokog obrazovanja i istraživanja.

AUE je nastala 2001. godine kao rezultat spajanja Asocijacije evropskih univerziteta (CRE) i Konfederacije Rektorskih konferencija Evropske unije. Čin ujedinjena je održan 31. marta 2001. u španskoj Salamanci.

Sjedište asocijacije se nalazi u glavnom gradu Belgije Briselu.  Broji preko 850 članica, uglavnom evropskih institucija visokog obrazovanja, s različitim statusom, od pridruženih članica do članica sa potpunim  individualnim ili kolektivnim članstvom.

Od bosanskohercegovačkih univerziteta, članice ove asocijacije su sljedeći univerziteti:
Međunarodni univerzitet u Sarajevu
Univerzitet "Džemal Bijedić" Mostar
Univerzitet u Banjoj Luci
Univerzitet u Bihaću
Univerzitet u Istočnom Sarajevu
Univerzitet u Mostaru
Univerzitet u Sarajevu
Univerzitet u Tuzli

Reference

Vanjski linkovi
 Službena stranica
 Spisak članica asocijacije

Asocijacija univerziteta Evrope
Međunarodne organizacije
Univerziteti

Asocijacija univerziteta Evrope


An Epipedocera guerryi in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Maurice Pic hadton 1903. An Epipedocera guerryi in nahilalakip ha genus nga Epipedocera, ngan familia nga Cerambycidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Epipedocera

Epipedocera guerryi


An Anolis lucius in uska species han Reptilia nga ginhulagway ni Duméril ngan Gabriel Bibron hadton 1837. An Anolis lucius in nahilalakip ha genus nga Anolis, ngan familia nga Polychrotidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Anolis

Anolis lucius


Heliconius hermathena é uma borboleta neotropical da família Nymphalidae e subfamília Heliconiinae, encontrada na Venezuela e no Brasil, na região de floresta tropical da bacia do rio Amazonas (Amazonas e Pará) e restrita a certos habitats não-florestais de sua área de distribuição. Foi classificada por William Chapman Hewitson, com a denominação de Heliconia hermathena, no ano de 1854; descrito no texto Illustrations of new species of exotic Butterflies selected chiefly from the collections of W. Wilson Saunders and William C. Hewitson. Suas lagartas, de um vermelho brilhante ou laranja, se alimentam de plantas do gênero Passiflora (família Passifloraceae).

Descrição
Esta espécie, vista por cima, possui as suas asas moderadamente longas e estreitas, de coloração predominante em negro aveludado, com a presença de uma mancha vermelha em cada par de asas anteriores e com faixas longitudinais amareladas em suas asas anteriores e posteriores. Próximas à margem de suas asas posteriores existe um padrão de duas fileiras paralelas de pontuações amareladas, em sequência, similares aos encontrados na espécie Heliconius charithonia. De acordo com Keith S. Brown Jr. e Woodruff W. Benson (1977), três subespécies não são miméticas e são pouco diferenciadas, com um uma quarta, Heliconius hermathena vereatta, fortemente mimética de Heliconius das subespécies H. melpomene melpomene e de H. erato hydara; habitando apenas a região de Faro, Pará, embora seus modelos miméticos sejam generalizados. Depois descobriu-se as subespécies Heliconius hermathena renatae Brown & Fernández, 1984; Heliconius hermathena sabinae Neukirchen, 1992, similares à subespécie padrão.

Subespécies
H. hermathena possui seis subespécies:

 Heliconius hermathena hermathena - Descrita por Hewitson em 1854 (localidade-tipo; Brasil).
 Heliconius hermathena vereatta - Descrita por Stichel em 1912 (localidade-tipo: Brasil, Pará).
 Heliconius hermathena duckei - Descrita por Brown & Benson em 1977 (localidade-tipo: Brasil, Pará).
 Heliconius hermathena sheppardi - Descrita por Brown & Benson em 1977 (localidade-tipo: Brasil, Amazonas).
 Heliconius hermathena renatae - Descrita por Brown & Fernández em 1984 (localidade-tipo: Venezuela).
 Heliconius hermathena sabinae - Descrita por Neukirchen em 1992 (localidade-tipo: Brasil, Amazonas).

Ligações externas
 Species Heliconius hermathena - (Butterflies of America).

Ninfalídeos

Heliconius hermathena


Kahenera sa mga tambod ang Saurida. Ang Saurida sakop sa kabanay nga tambod.

Ang kladogram matud sa Catalogue of Life mao:

Ang mga gi basihan niini

Tambod
Saurida

Saurida


Øldir: 16. øld - 17. øld - 18. øld

Áratíggju: 1600-árini 1610-árini 1620-árini 1630-árini 1640-árini - 1650-árini - 1660-árini 1670-árini 1680-árini 1690-árini 1700-árini

Árstal: 1650 1651 1652 1653 1654 - 1655 - 1656 1657 1658 1659 1660

Hendingar
 10. mai - Jameika gerst enskt hjáland.

Ókend dagfesting

 Christoffer Gabel fær handilsloyvi í Føroyum, og sonevnda "gablatíðin" byrjar.

Føðingar

Andlát

1650-árini

1655


Ang Rosseck ngalan niining mga mosunod:

Alemanya

 Rosseck (bukid sa Alemanya, Baden-Württemberg Region), Freiburg Region,
 Rosseck (bukid sa Alemanya, Bavaria),

Awstriya

 Rosseck (bukid sa Awstriya), Steiermark, Politischer Bezirk Bruck-Mürzzuschlag,
 Roßeck, tumoy sa bukid, Steiermark, Politischer Bezirk Bruck-Mürzzuschlag,

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Alemanya
Pagklaro paghimo ni bot Awstriya

Rosseck


An Rhaphuma placida in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Francis Polkinghorne Pascoe hadton 1858. An Rhaphuma placida in nahilalakip ha genus nga Rhaphuma, ngan familia nga Cerambycidae.

Mabibilngan ini ha:
 Laos.
 Myanmar.
 Sulawesi.

Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Rhaphuma

Rhaphuma placida


Milo Mac Thady O'Connor was an Irish priest in the second half of the thirteenth century: prelates Volume 1" Cotton, H. p169 Dublin, Hodges & Smith, 1848–1878</ref> the first recorded Archdeacon of Clonmacnoise</ref> Annette Kehnel, Clonmacnois the Church and Lands of St. Ciarán:Change and Continuity in an Irish Monastic Foundation (6th- to 16th Century), 1995, Transaction Publishers, Rutgers – State University, USA. </ref> (recorded as holding the office in 1260).

References

Archdeacons of Clonmacnoise
13th-century Irish Roman Catholic priests

Milo Mac Thady O'Connor


Feldberger Seenlandschaft ("Feldberg sølandskab")  er en kommune i Landkreis Mecklenburgische Seenplatte, i delstaten Mecklenburg-Vorpommern, Tyskland .

Kommunen ligger i den sydøstlige del af Landkreisen, og er opkaldt efter Mecklenburgische Seenplatte i det omkringliggende område, der bl.a. omfatter søerne Carwitzer See, Feldberger Haussee, Breiter Luzin og Schmaler Luzin.

Den er præget af turisme og udgør et center for området. Historisk set er den en del af kulturregionen Mecklenburg-Strelitz.

Bydelen Feldberg er siden oktober 2015 blevet certificeret som Kneipp-kursted. Bebyggelserne Carwitz, Fürstenhagen, Koldenhof, Lichtenberg, Mechow, Schlicht, Triepkendorf, Waldsee og Wittenhagen er statsanerkendte kursteder.

I umiddelbar forlængelse af Anden Verdenskrig blev forfatteren Hans Fallada, som på det tidspunkt boede i Feldberg, udnævnt til byens midlertidige borgmester i 18 måneder.

Se også

 Feldberg sølandskab naturpark

Referencer

Byer i Kreis Mecklenburgische Seenplatte

Feldberger Seenlandschaft


Sekvenciranje DNK  je proces određivanja sekvenci nukleinskih kiselina – redoslijeda nukleotida u  molekulama DNK. Uključuje bilo koji metod ili tehnologiju koja se koristi za određivanje redoslijeda četiri baze: adenin, guanin, citozin i timin. Pojava brzih metoda sekvenciranja DNK uveliko je ubrzala biološka i medicinska istraživanja i otkrića.

Poznavanje sekvenci DNK postalo je neophodno za osnovna biološka istraživanja, DNK Genografski projekti ma i u brojnim primijenjenim poljima kao što su medicinska dijagnoza, biotehnologija, forenzička biologija, virologija i biosistematika. Uspoređujući normalne i mutirane sekvence DNK mogu se dijagnosticirati različite bolesti, uključujući različite tipove raka, karakterizira repertoar antitijela, a može se koristiti za usmjeravanje liječenja pacijenata. Posjedovanje brzog načina sekvenciranja DNK omogućava bržu i individualiziraniju medicinsku njegu i identifikaciju i katalogizaciju više organizama.

Povećana brzina sekvenciranja postignuta modernom tehnologijom sekvenciranja DNK bila je ključna u sekvenciranju kompletnih sekvenci DNK, ili genoma, brojnih tipova i vrsta života, uključujući ljudski genom i druge kompletne sekvence DNK mnogih životinjskih, biljnih i mikrobnih vrsta.

Prve sekvence DNK dobili su akademski istraživači, ranih 1970-ih, koristeći mukotrpne metode zasnovane na dvodimenzijskoj hromatografiji. Nakon razvoja fluorescentnog metoda sekvenciranja DNK sekvencerom, Sekvenciranje DNK postalo je lakše i za veličine redova brže.

Aplikacije
DNK sekvenciranje se može koristiti za određivanje sekvence pojedinačnih gena, većih genetičkih regija (tj. klastera gena ili operona), punih hromosoma ili cijelih genoma bilo kojih organizama. Sekvenciranje DNK je takođe najefikasniji način za indirektno sekvenciranje RNK ili proteina (preko njihovog otvorenih okvira čitanja). Zapravo, sekvenciranje DNK postalo je ključna tehnologija u mnogim oblastima biologije i drugih nauka kao što su medicina, forenzika i bioantropologija.

Molekulska biologija
Sekvenciranje se koristi u molekulskoj biologiji za proučavanje genoma i proteina koje oni kodiraju. Informacije dobijene pomoću sekvenciranja omogućavaju  da se identifikuju promjene u genima, povezanost s bolestima i fenotipovima, te identificiraju potencijalne mete lijeka.

Evolucijska biologija
Budući da je DNK informativna makromolekula u smislu prijenosa s jedne generacije na drugu, sekvenciranje DNK se koristi u evolucijskoj biologiji za proučavanje kako su različiti organizmi povezani i kako su evoluirali. U februaru 2021. godine, naučnici su po prvi put izvijestili o sekvenciranju DNK iz životinjskih ostataka, u ovom slučaju mamuta, starijih od milion godina, najstarije DNK sekvencirane do danas.

Metagenomika

Oblast metagenomike uključuje identifikaciju organizama prisutnih u vodnom tijelu, kanalizacijama, prljavštini, krhotinama filtriranim iz zraka ili uzorcima briseva iz organizama. Poznavanje toga koji su organizmi prisutni u određenom okruženju ključno je za istraživanje u ekologiji, epidemiologiji, mikrobiologiji i drugim poljima. Sekvenciranje omogućava da se odredi koje vrste mikroba mogu biti prisutne u mikrobiomu, naprimjer.

Virusologija

Kako je većina virusa premala da bi se mogla vidjeti svjetlosnim mikroskopom, za identifikaciju i proučavanje virusa, sekvenciranje je jedan od glavnih alata u virologiji. Virusni genomi mogu biti bazirani na DNK ili RNK. RNK virusi su vremenski osjetljiviji za sekvenciranje genoma, jer se brže razgrađuju u kliničkim uzorcima. Tradicijski Sangersko sekvenciranje i sekvenciranje sljedeće generacije koriste se za sekvenciranje virusa u osnovnim i kliničkim istraživanjima , kao i za dijagnozu virusnih infekcija u nastajanju, molekularnu epidemiologiju virusnih patogena i testiranje rezistencije na lijekove. U GenBank postoji više od 2,3 miliona jedinstvenih virusnih sekvenci. Nedavno je NGS nadmašio tradicijski Sangerov metod kao najpopularniji pristup za generiranje virusnih genoma.

Tokom izbijanja ptičje gripe 1990., virusno sekvenciranje utvrdilo je da podtip gripe potiče iz resortiranja između prepelica i živine. To je dovelo do zakona u Hong Kongu koji je zabranio prodaju živih prepelica i živine zajedno na tržištu. Virusno sekvenciranje se također može koristiti za procjenu kada je virusna epidemija počela korištenjem tehnike molekulskog sata.

Medicina
Medicinski tehničari mogu sekvencirati gene (ili, teorijski, pune genome) pacijenata kako bi utvrdili postoji li rizik od genetičkih bolesti. Ovo je oblik genetičkog testiranja, iako neki genetički testovi možda ne uključuju sekvenciranje DNK.

DNK sekvenciranje se također sve više koristi za dijagnosticiranje i liječenje rijetkih bolesti. Kako se otkriva sve više gena koji uzrokuju rijetke genetičke bolesti, molekulske dijagnoze za pacijente postaju sve popularnije. Sekvenciranje DNK omogućava kliničarima da identifikuju genetičke bolesti, poboljšaju upravljanje bolestima, pruže reproduktivno savjetovanje i učinkovitije terapije.

Također, sekvenciranje DNK može biti korisno za određivanje specifične bakterije, kako bi se omogućilo više precizni antibiotski tretmani, čime se smanjuje rizik od stvaranja antimikrobna rezistencija u populaciji bakterija.

Forenzička istraživanja

DNK sekvenciranje se može koristiti zajedno sa metodima profiliranja DNK za forenzičku identifikaciju i testiranje očinstva. DNK testiranje je u posljednjih nekoliko decenija izuzetno evoluiralo kako bi na kraju povezalo otisak DNK sa onim što je pod istragom. DNK obrasci u njenim "otiscima prstiju", pljuvački, dlakinim folikulima itd ,na jedinstven način odvaja svaki živi organizam od drugog. DNK testiranje je tehnika koja može otkriti specifične genome u lancu DNK kako bi se proizveo jedinstveni i individualizirani uzorak.

Četiri kanonske baze

Kanonska struktura DNK ima četiri nukleobaze: timin (T), adenin (A), citozin (C) i guanin (G). Sekvenciranje DNK je određivanje fizičkog reda ovih baza u molekuli DNK. Međutim, postoje mnoge druge baze koje mogu biti u molekuli. Kod nekih virusa (posebno bakteriofaga), citozin se može zamijeniti hidroksi-metilom ili hidroksi-metilNIMm glukoznim citozinom. U sisarSKOJ DNK mogu se naći varijante baza sa metil grupama ili fosfosulfatom. U zavisnosti od tehnike sekvenciranja, određena modifikacija, naprimjer, 5mC (5 metil-citozin) uobičajena kod ljudi, može, ali ne mora biti otkrivena.

Sekvenciranje RNK
Sekvenciranje RNK bio je jedan od najranijih oblika sekvenciranja nukleotida. Glavni orijentir sekvenciranja RNK je sekvenca prvog kompletnog gena i kompletnog genoma bakteriofaga MS2, koji su identificirali i objavili Walter Fiers i njegovi saradnici na Univerzitetu u Gentu (Gent, Belgija), 1972 and 1976. Tradicijski metodi sekvenciranja RNK zahtijevaju stvaranje molekule cDNK koja se mora sekvencirati.

Rani metodi sekvenciranja DNK
Prvi metod za određivanje sekvenci DNK uključivala je strategiju proširenja specifične za lokaciju koju je uspostavio Ray Wu na Univerzitet Cornell. 1970. Kataliza DNK polimerazama i specifično obilježavanje nukleotida, koji su istaknuti u postojećim shemama sekvenciranja, korišteni su za sekvenciranje kohezivnih krajeva DNK lambda faga. Između 1970. i 1973., Wu, R Padmanabhan i kolege pokazali su da se ovaj metod može koristiti za određivanje bilo koje sekvence DNK, korištenjem sintetičkih prajmera specifičnih za lokaciju. Frederick Sanger je zatim usvojio ovu strategiju proširenja primjera za razvoj bržih metoda sekvenciranja DNK u Medical Research Council  Center, Cambridge, UK i objavio metod za "Sekvenciranje DNK sa inhibitorima koji terminiraju lanac", 1977. Walter Gilbert i Allan Maxam na Harvardu su također razvili metode sekvenciranja, uključujući i onaj za "Sekvenciranje DNK hemijskom degradacijom". Godine 1973. Gilbert i Maxam objavili su sekvencu od 24 para baza koristeći meto poznatu kao analiza lutajućih tačaka. Napredak u sekvenciranju je potpomognut konkurentnim razvojem tehnologije rekombinantne DNK, omogućavajući izolaciju uzoraka DNK iz izvora koji nisu virusi.

Sekvenciranje punih genoma

Prvi potpuni DNK genom koji je sekvencioniran bio je za bakteriofag φX174 1977. Naučnici Vijeća za medicinska istraživanja (UK) dešifrirali su kompletnu sekvencu DNK Epstein-Barrovog virusa 1984. godine, otkrivši da sadrži 172.282 nukleotida. Završetak sekvence označio je značajnu prekretnicu u sekvenciranju DNK jer je postignut bez prethodnog poznavanja genetičkog profila virusa.

Herbert Pohl i saradnici ranih 1980-ih razvili su neradioaktivni metod za prijenos molekula sekvencirajućih reakcijskih smjesa DNK na imobilizirajući matriks tokom elektroforeza. Slijedi komercijalizacija DNK sekvencera "Direct-Blotting-Electrophoresis-System GATC 1500" u GATC Biotech, koji se intenzivno koristio u okviru EU programa za sekvenciranje genoma, kompletne DNK sekvence hromosoma II kvasca Saccharomyces cerevisiae. Laboratorija Leroy E. Hood na California Institute of Technology objavila je prvo poluautomatsko mašinsko sekvenciranje DNK, 1986. Slijedio ga je marketing Applied Biosystems prve potpuno automatizovane mašine za sekvenciranje, ABI 370, 1987. i Dupont's Genesis 2000., koristeći novu tehniku fluorescentnog označavanja koja omogućava da se sva četiri didezoksinukleotida identifikuju u jednoj traci. Do 1990. godine, SAD Nacionalni instituti za zdravlje (NIH) započeli su opsežna ispitivanja sekvenciranja na Mycoplasma capricolum, Escherichia coli, Caenorhabditis elegans  i Saccharomyces cerevisiae, po cijeni od 0,75 USD po bazi. U međuvremenu, sekvenciranje ljudskih cDNK sekvenci zvanih eksprimirana  oznaka sekvenci počelo je u laboratoriji Craig Venter, pokušaj da se uhvati frakcija kodiranja ljudskog genoma. U 1995. , Venter, Hamilton Smith et al. sa Instituta za genomska istraživanja (TIGR) objavili su prvi kompletan genom slobodnog živog organizma, bakterije Haemophilus influenzae. Kružni hromozom sadrži 1.830.137 baza i njegova objava u časopisu Science označila je prvu objavljenu nasumičnu upotrebu  cijelog genoma, eliminirajući potrebu za početnim naporima na mapiranju.

Do 2001. godine, metodi sekvenciranja tipa "sačmarica" korištene su za proizvodnju nacrta sekvence ljudskog genoma.

Metodi sekvenciranja visoke propusnosti (HTS)

Nekoliko novih metoda za sekvenciranje DNK razvijeno je sredinom do kasnih 1990-ih i implementirano u komercijalne DNK sekvencione do 2000. Zajedno su nazvani metodi sekvenciranja "sljedeće generacije" ili "druge generacije" (NGS), kako bi se razlikovali od ranijih metoda, uključujući Sangersko sekvenciranje. Za razliku od prve generacije sekvenciranja, NGS tehnologiju tipski karakteriše to što je vrlo skalabilna, što omogućava da se cijeli genom sekvencira odjednom. Obično se to postiže fragmentacijom genoma na male komadiće, nasumično uzorkovanjem za fragment i sekvenciranjem pomoću jedne od različitih tehnologija, poput onih opisanih u nastavku. Čitav genom je moguć jer se više fragmenata sekvencira odjednom (dajući mu naziv "masivno paralelno" sekvenciranje) u automatiziranom procesu.

NGS tehnologija je izuzetno osnažila istraživače da traže uvid u zdravlje, bioantropologe da istražuju ljudsko porijeklo i katalizuje pokret "Personalizirane medicine". Međutim, to je također otvorilo vrata za više prostora za greške. Postoji mnogo softverskih alata za izvođenje računarske analize NGS podataka, često kompajliranih na online platformama kao što je CSI NGS Portal, svaki sa svojim vlastitim algoritmom. Čak i parametri unutar jednog softverskog paketa mogu promijeniti ishod analize. Osim toga, velike količine podataka proizvedenih sekvenciranjem DNK također su zahtijevale razvoj novih metoda i programa za analizu sekvenci. Nekoliko napora da se razviju standardi u polju NGS-a su pokušani da se pozabave ovim izazovima, od kojih su većina bili mali napori koji su proizašli iz pojedinačnih laboratorija. Nedavno je veliki, organizovan napor koji je finansirala FDA kulminirao standardom BioCompute Object.

Dana 26. oktobra 1990. Roger Tsien, Pepi Ross, Margaret Fahnestock i Allan J Johnston podnijeli su patent koji opisuje postupno ("baza-po-bazu") sekvenciranje sa uklonjivim 3' blokatorims na sekvencama  DNK  (blotovi i pojedinačne molekule DNK).
U 1996. Pål Nyrén i njegov student Mostafa Ronaghi na Kraljevskom institutu za tehnologiju u Stockholmu objavili su svoj metod pirosekvenciranja.

Također pogledajte
Bioinformatika
 Sekvenciranje genoma raka
 DNK računarstvo
 DNK tranzistor sa efektom polja
 Teorija sekvenciranja DNK
DNK sekvencer
Genografski projekt
 Genomski projekt
 Sekvenciranje genoma ugroženih vrsta
Sekvenca nukleinskih kiselina
Multipleksno pojačanje sonde ovisno o ligaciji
Personalizirana medicina
 Sekvenciranje proteina
 Rudarenje sekvence
 Alat za profiliranje sekvenci
Sekvenciranje hibridizacijom
 Sekvenciranje ligacijom
 TIARA (baza podataka)
 DNK sekvenciranje transmisijskom elektronskom mikroskopijom

Reference

Vanjski linkovi

 A Wikibooks:Next Generation Sequencing (NGS)

Biotehnologija
DNK
Genetičko mapiranje
Molekularna biologija
Tehnike molekularne biologije
Uvodi iz 1970.
1970. u biologiji
1970. u biotehnologiji
1970. u nauci
1998. u tehnologiji

Sekvenciranje DNK


H.C. Andersens eventyrlige verden: Lille Claus og Store Claus er en dansk børnefilm fra 2005 instrueret af Jørgen Bing.

Eksterne henvisninger

Kortfilm fra Danmark
Dukkefilm fra Danmark
Børnefilm fra Danmark
Danske film fra 2005


I Cholanaikkans sono una delle più primitive tribù del sud dell'India, con 360 unità nel 1991.
Fanno parte delle comunità indigene dello stato di Kerala.

Sono una delle ultime tribù di cacciatori dell'India e vivono nel Silent Valley National Park (Parco Nazionale della Vallata Silente).

La scoperta della tribù, negli anni sessanta, ne ha determinato rapidamente un'alterazione nello stile di vita.

Parlano la lingua Cholanaikkan, ma la metà di loro ha anche una conoscenza di base del Malayalam. Attualmente solo alcuni di loro vivono come cacciatori.

Voci correlate
Adivasi

Gruppi etnici in India
Kerala

Cholanaikkan


Ang Daryā-ye Muqur ngalan niining mga mosunod:

Apganistan

 Daryā-ye Muqur (suba nga anhianhi), Herāt,
 Daryā-ye Muqur (suba sa Apganistan, Badakhshān, lat 37,35, long 74,46),
 Daryā-ye Muqur (suba sa Apganistan, Badakhshān, lat 37,36, long 74,55),

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Apganistan

Daryā-ye Muqur


Kaliwatan sa isda ang Catoprion mento. Una ning gihulagway ni Cuvier ni adtong 1819. Ang Catoprion mento sakop sa kahenera nga Catoprion, ug kabanay nga Serrasalmidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Habagatang Amerika
Catoprion (Serrasalmidae)

Catoprion mento


Liplje () su naseljeno mjesto u sastavu općine Kamnik, regija Srednja Slovenija, Slovenija.

Historija

Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Kamnik.

Stanovništvo

Na popisu stanovništva 2011. godine, Liplje su imale 16 stanovnika.

Reference

Vanjski linkovi

Naselja u Sloveniji
Naselja u regiji Srednja Slovenija

Liplje (Kamnik)


Evropsko prvenstvo u košarci 1937., poznato pod nazivom FIBA EuroBasket 1937, je drugi EuroBasket, regionalno košarkaško takmičenje, održano od strane FIBA Evrope. Osam reprezentacija povezanih sa Međunarodnom košarkaškom federacijom (FIBA) učestvovalo je u takmičenju. Branitelj titule, Latvija, je ugostila turnir, održan u Rigi.

Rezultati

Prva runda
U preliminarnoj rundi je učestvovalo osam ekipa koje su bile podijeljene u dvije grupe po četiri ekipe. Svaka grupa je igrala turnir po Bergerovom sistemu, gdje su dvije najbolje ekipe u svakoj grupi prošle u polufinale, a druge dvije ekipe su nastavile takmičenje u nižim klasifikacijskim utakmicama. Pobjeda se računala kao 2 boda, a poraz kao 1 bod.

Grupa A

|}

Bold = pobjednici u utakmicama

Egipat je pobjedio protiv Italije 31:28, ali zbog greške FIBA je odlučila da se utakmica ponovi. Egipat se usportivio presudi FIBA-e i odlučio je predati utakmicu i ne odigrati je ponovo.

Grupa B

|}

Latvija je svrstana na treće mjesto, zbog koš razlike između Francuske-Poljske-Latvije (Latvija ima −1, Poljska +2 i Francuska −1), i sljedeći faktor – prosjek postignutih poena (Latvija ima 26, Francuska 29).

Razigravanje 5–8
Zadnje četiri ekipe u preliminarnoj rundi suočile su se u razigravanjima.

Polufinala razigravanja

Baraž 7./8.

Baraž 5./6.

Polufinale
U polufinalima su se jedni protiv drugih borile najbolje četiri ekipe iz preliminarne runde.  Pobjednici su prošli u finale, a gubitnici su igrali utakmicu za 3, odnosno 4. mjesto.

Utakmica za treće mjesto

Finale

Konačni poredak

Sastavi ekipa
1. Litvanija: Feliksas Kriaučiūnas, Pranas Talzūnas, Stasys Šackus, Juozas Žukas, Leonas Baltrūnas, Zenonas Puzinauskas, Artūras Andrulis, Leopoldas Kepalas, Pranas Mažeika, Česlovas Daukša, Leonas Petrauskas, Eugenijus Nikolskis (Trener: Feliksas Kriaučiūnas)

2. Italija: Livio Franceschini, Ambrogio Bessi, Galeazzo Dondi, Emilio Giassetti, Giancarlo Marinelli, Camillo Marinone, Sergio Paganella, Mino Pasquini, Michele Pelliccia, Ezio Varisco

3. Francuska: Pierre Boel, Robert Cohu, Jacques Flouret, Henri Hell, Edmond Leclere, Henri Lesmayoux, Fernand Prudhomme, Etienne Roland, Eugene Ronner, Marcel Vérot (Trener: Henri Kretzschmar)

4. Poljska: Pawel Stok, Michal Czajczyk, Stefan Gendera, Florian Grzechowiak, Zdzislaw Kasprzak, Janusz Patrzykont, Andrzej Plucinski, Zbigniew Resich, Zenon Rozycki, Jaroslaw Smigielski (Trener: Walenty Kłyszejko)

5.Estonija: Heino Veskila, Oskar Erikson, Evald Mahl, Vladimir Kärk, Robert Keres, Aleksander Illi, Alfred Zimmermann, Albert Suurna, Ralf Viksten (Trener: Herbert Niiler)

Vanjski linkovi
FIBA Europe EuroBasket 1937
Eurobasket.com 1937 EChampionship

Evropska prvenstva u košarci
1937. u košarci
1937. u Latviji
Međunarodna košarkaška takmičenja održana u Latviji
Sport u Rigi

Evropsko prvenstvo u košarci 1937.


The 2017 KBS Drama Awards (), presented by Korean Broadcasting System (KBS), was held on December 31, 2017 at KBS Hall in Yeouido, Seoul. It was hosted by Park Soo-hong, Lee Yoo-ri and Namkoong Min.

Winners and nominees

Presenters

Special performances

See also
2017 MBC Drama Awards
2017 SBS Drama Awards

References

External links

Korean Broadcasting System original programming
KBS Drama Awards
2017 television awards
2017 in South Korea
December 2017 events in South Korea

2017 KBS Drama Awards


Tân Thiềng là một xã thuộc huyện Chợ Lách, tỉnh Bến Tre, Việt Nam.

Địa lý
Xã Tân Thiềng nằm ở phía đông nam huyện Chợ Lách, có vị trí địa lý:

 Phía bắc giáp xã Long Thới
 Phía nam giáp huyện Mang Thít, tỉnh Vĩnh Long (qua sông Cổ Chiên)
 Phía đông nam giáp xã Hưng Khánh Trung B
 Phía tây giáp xã Hòa Nghĩa
 Phía đông giáp xã Vĩnh Thành.

Xã Tân Thiềng có diện tích 24,28 km², dân số năm 1999 là 11353 người, mật độ dân số đạt 468 người/km².

Hành chính
Xã Tân Thiềng chia làm 11 ấp: Tân Thạnh, Thiện Mỹ, Thiện Lương, Thanh Tân, Thanh Tịnh, Thanh Yên, Phú Thới, Long Khánh, Quân Phong, Quân Bình.

Chú thích

Tham khảo

Tân Thiềng


Sergej Osipjan (russisk: Сергей Юрьевич Осипьян) (født den 15. september 1966 i Moskva i Sovjetunionen) er en russisk filminstruktør og manuskriptforfatter.

Filmografi
 Paren s Marsa (Парень с Марса, 2010)

Referencer

Eksterne henvisninger

Filminstruktører fra Rusland

Sergej Osipjan


Muanis Sinanović slovenski je pjesnik, romanopisac, esejist, kritičar, novinar i urednik.

Biografija

Muanis Sinanović rođen je 1989. godine u Novom Mestu. Objavio je četiri zbirke poezije i roman Anastrofa.  Poeziju, eseje, kritiku, objavljuje u brojnim časopisima i na portalima, kako u Sloveniji, tako i u drugim zemljama. Dobitnik je nagrade Slovenskog sajma knjiga za najbolji prvijenac. Za zbirku Krhke karavane koja je izašla kod izdavača LUD Literatura, dobio je nagradu Društva slovenskih književnih kritičara.

Piše o književnosti, filmu, društvenim i kulturnim pitanjima, muzici i pozorištu. Poezija mu je prevođena na više jezika, te uvrštena u nekoliko antologija.

Djela
 Beat v svetu: (proza, esej) (2021, LUD Šerpa)
 Krhke karavane (2020, LUD Literatura)
Anastrofa (2017, Litera)
 Izohipse (2016, Srbski kulturni center Danilo Kiš)
 Dvovid (2016, Litera)
 Pesmi (2014, KUD France Prešeren)
 Štafeta okoli mestne smreke  (2011, KUD France Prešeren)

Nagrade
 Nagrada za prvijenac na Slovenskom sajmu knjiga (2012)
 Nagrada Društva slovenskih literarnih kritičara za zbirku Krhke karavane (2021.)

Reference

Rođeni 1989.
Slovenski pisci
Biografije, Novo Mesto

Muanis Sinanović


An Heteroliodon fohy in uska species han Colubridae nga ginhulagway ni Glaw, Vences ngan Ronald Archie Nussbaum hadton 2005. An Heteroliodon fohy in nahilalakip ha genus nga Heteroliodon, ngan familia nga Colubridae. Ginklasipika han IUCN an species komo nangangarat-an. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Heteroliodon

Heteroliodon fohy


Velika nagrada SAD-a 2017. (službeno poznata kao "2017 FORMULA 1 UNITED STATES GRAND PRIX") automobilska je trka Formule 1 koja se održava 22. oktobra 2017. na stazi Circuit of the Americas u Ostinu, u Teksasu. Ovo je sedamnaesta trka u sezoni 2017., i ujedno i 39. trka za Veliku nagradu Sjedinjenih Američkih Država.

Velika nagrada Japana bio je posljednja utrka za Jolyon Palmer u Renault, Carlos Sainz Jr. je napustio tim Toro Rosso da bi se pridružio francuskog konstruktora. Tim Toro Rosso potvrdio Brendona Hartleya za VN SAD-a zajedno sa Daniilom Kvjatom jer Pierre Gasly učestvovao je na posljednju utrku japanske Super Formule.

Lewis Hamilton je do jedanaeste pol pozicije ove sezone, a 72. u karijeri. Vozač Mercedesa Lewis Hamilton je ostvario 62. pobjedu u karijeri, a devetu u sezoni. Na drugom mjestu završio je Sebastian Vettel iz Ferrarija, dok je podijum popunio njegov timski kolega Kimi Räikkönen.

Mercedes je četvrtu godinu zaredom osigurao konstruktorski naslov.

Kvalifikacije (subota)

 Max Verstappen - kazne od 15 mjesta -  korištene šesti motor i MGU-H.
 Stoffel Vandoorne - kazne od 30 mjesta - korištene osmi i deveti motor, osmi MGU-K, jedanaesti turbopunjača i MGU-H.
 Nico Hülkenberg - kazne od 20 mjesta -  korištene peti motor i turbopunjača, šesti MGU-H.
 Lance Stroll - kazne od 3 mjesta - ometanja drugoga vozača.
 Brendon Hartley - kazne od 25 mjesta - korištene šesti motor i MGU-H, peti skladištenje energije i elektronske kontrolne kutije.
 Kevin Magnussen - kazne od 3 mjesta - ometanja drugoga vozača.

Utrka (nedjelja)

 Max Verstappen - kazne od 5 sekundi - zbog pretjecanja Räikkönena izvan granica staze.
 Marcus Ericsson - kazne od 5 sekundi - zbog uzrokovanja sudara.

Rangiranje nakon utrke

Vozači

Konstruktori

 Samo je u prvih 5 pozicija uključen plasman za oba seta.

Zanimljivosti

Vozači
 62. pobjeda za Lewisa Hamiltona.

Konstruktori
 Mercedes osvojio titulu među konstruktorima.
 75. pobjeda i 150. podij za za Mercedes.

Reference

Vanjski linkovi

  formula1.com – Rezultati kvalifikacija
  formula1.com – Rezultati utrka
  statsf1.com - detalji utrke

SAD-a
2017. u Sjedinjenim Američkim Državama
2017
Motosport u Sjedinjenim Američkim Državama

Velika nagrada SAD-a 2017.


Kathleen Russell (ur. 17 listopada 1912, zm. 26 listopada 1992 w Johannesburgu) – południowoafrykańska pływaczka. Brązowa medalistka olimpijska z Amsterdamu.

Zawody w 1928 były jej jedynymi igrzyskami olimpijskimi. Brązowy medal zdobyła w sztafecie kraulowej, wspólnie z nią tworzyły ją także Mary Bedford, Freddie van der Goes i Rhoda Rennie. Miała wówczas zaledwie 15 lat. W 1934 zdobyła srebro na Igrzyskach Imperium Brytyjskiego w sztafecie w stylu dowolnym 4 × 110 jardów.

Przypisy

Południowoafrykańscy pływacy
Południowoafrykańscy medaliści olimpijscy
Medaliści Igrzysk Imperium Brytyjskiego 1934
Medaliści Letnich Igrzysk Olimpijskich 1928
Pływacy na Letnich Igrzyskach Olimpijskich 1928
Urodzeni w 1912
Zmarli w 1992

Kathleen Russell


An Xylariopsis albofasciata in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Wang ngan Fernando Chiang hadton 1998. An Xylariopsis albofasciata in nahilalakip ha genus nga Xylariopsis, ngan familia nga Cerambycidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Xylariopsis

Xylariopsis albofasciata


An Malacocincla malaccensis in uska species han Aves nga syahan ginhulagway ni Gustav Hartlaub hadton 1844. An Malacocincla malaccensis in nahilalakip ha genus nga Malacocincla, ngan familia nga Sylviidae. Ginklasipika han IUCN an species komo harani ha karat-an. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Malacocincla

Malacocincla malaccensis


Anders Puck Nielsen (født 26. november 1979 i Herlev) er en dansk orlogskaptajn og militæranalytiker ved Forsvarsakademiet. Desuden er han vært på podcasten krigskunst.dk.

Han har været chef for skoleskibet A544 Alholm, næstkommanderende for miljøskibet A560 Gunnar Thorson og skibschef for Diana-klassen.

Referencer

Eksterne henvisninger

 Anders Puck Nielsen på YouTube
 Podcasten krigskunst.dk

Personer fra Herlev
Søofficerer fra Danmark

Anders Puck Nielsen


WV24 is 'n grafkelder in die westelike deel van die Vallei van die Konings by Thebe, naby die moderne stad Luxor in Egipte. Melding is in die 1820's daarvan gemaak deur die Egiptoloë Robert Hay en John Wilkinson en dit is deur Howard Carter besoek, maar nie ten volle verken voor Otto Schaden se uitgrawings in 1991 nie.

Ligging en uitgrawings
WV24 lê 12 meter van die ingang na WV25 en is, nes dié grafkelder, onvoltooi. WV24 dateer van die 18de Dinastie en bestaan uit 'n skag en 'n groot, onvoltooide kamer. Na aanleiding van sy ooreenkoms met WV25 het Wilkinson en Schaden gemeen dit is dalk bedoel vir 'n adellike met 'n hoë rang of as 'n stoorkamer vir die oorskot van koninklike begrafnisse, soos WV23 en WVA.

Die hoeveelheid werk wat terselfdertyd aan WV24 en WV25 gedoen is, dui daarop dat die werk saam begin en saam gestaak is.

Dit lyk nie of die grafkelder in die 18de Dinastie vir 'n begrafnis gebruik is nie. Dit is egter later, in die Derde Oorgangstydperk, vir die graf van vyf individu gebruik is, onder andere 'n baba.

Verwysings

Bronne

 Reeves, N & Wilkinson, R.H. The Complete Valley of the Kings, 1996, Thames and Hudson, London.
 Siliotti, A. Guide to the Valley of the Kings and to the Theban Necropolises and Temples, 1996, A.A. Gaddis, Cairo.

Skakels
 Theban Mapping Project:WV24

Vallei van die Konings

WV24


An Eudesmus rubefactus in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Bates hadton 1865. An Eudesmus rubefactus in nahilalakip ha genus nga Eudesmus, ngan familia nga Cerambycidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Eudesmus

Eudesmus rubefactus


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Caprorhinus zolotarevskyi. Una ning gihulagway ni Boris Petrovich Uvarov ni adtong 1929. Ang Caprorhinus zolotarevskyi sakop sa kahenera nga Caprorhinus, ug kabanay nga Pyrgomorphidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Madagascar

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Caprorhinus
Insekto sa Madagaskar

Caprorhinus zolotarevskyi


Tina Shagufta Munir Kornmo (born 1 May 1968) is a Norwegian physician and politician for the Liberal Party.

She served as a deputy representative to the Parliament of Norway from Oslo during the term 2017–2021. Born in Lahore, she migrated to Norway at the age of four and eventually married a Norwegian. She joined the Liberal Party in 2005, and had a nondescript political career prior to 2017, having sat two years as a deputy representative to Frogner borough council. She is a chief physician at Bærum Hospital. A liberal Muslim, she chaired the NGO "Likestilling, integrering, mangfold."

References

1968 births
Living people
Pakistani emigrants to Norway
Members of the Storting
Liberal Party (Norway) politicians
Politicians from Oslo
Norwegian women in politics
20th-century Norwegian physicians
Norwegian Muslims
Women members of the Storting

Tina Shagufta Munir


I Circle of Dust sono un gruppo industrial metal formato nei primi anni novanta da Klayton (allora noto come Scott Albert), famoso ora soprattutto per la sua band solista Celldweller. Originariamente, il gruppo era formato dal cantante Klayton e il suo chitarrista Darren "Klank" Diolosa, ed in seguito ha portato alla nascita di moltissimi progetti come Klank, Angeldust, Argyle Park e CHATTERbOX.

I Cicle of Dust hanno continuato la loro attività fino allo scioglimento avvenuto nel 1998. Nel 2016 il gruppo è tornato in attività quando Klayton è riuscito a acquistare tutti i diritti degli album rilasciati e a rilasciarli tramite la sua casa discografica Fixt. Sempre nel 2016 è stato rilasciato un nuovo album, Machines Of Our Disgrace.

Discografia
 1992 - Telltale Crime (VHS)
 1992 - Circle of Dust
 1993 - Circle of Dust / Brainchild Split 7" EP
 1993 - Metamorphosis (Compilation)
 1994 - Brainchild (R.E.X. Records)
 1995 - Circle Of Dust (R.E.X. Records, re-recorded version)
 1998 - Disengage (Flying Tart)
 2005 - Circle of Dust (re-release, Retroactive Records)
 2005 - Metamorphosis (re-release) (Retroactive Records)
 2005 - Brainchild (re-release) (Retroactive Records)
 2006 - Disengage
 2016 - Machines Of Our Disgrace

Altre canzoni apparse su
I Predict A Clone (1994, A Tribute to Steve Taylor)
Can You Dig It? III (1994, R.E.X. Records Compilation)
Doom & Gloom: Visions of the Apocalypse (1995, Nesak International Records
Compe Noctem Volume 1 (1998, Bleeding Edge Media/Carpe Noctem Magazine)
Lightning Strikes Twice (Industrial Compilation)

Altri progetti

Collegamenti esterni

 Nuovo sito ufficiale
 Ex sito ufficiale (off-line)

Circle of Dust


Kaliwatan sa alibangbang ang Stigmella cassiniae. Una ning gihulagway ni Donner ug Wilkinson ni adtong 1989. Ang Stigmella cassiniae sakop sa kahenera nga Stigmella, ug kabanay nga Nepticulidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Ostralya
Stigmella

Stigmella cassiniae


An Eutropiichthys britzi in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Carl J. Ferraris, Jr. ngan Richard P. Vari hadton 2007. An Eutropiichthys britzi in nahilalakip ha genus nga Eutropiichthys, ngan familia nga Schilbeidae. Ginklasipika han IUCN an species komo diri gud kababarak-an. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Eutropiichthys

Eutropiichthys britzi


Ianire Estébanez (Santurce, 1979) é psicóloga, ciberactivista e bloguer feminista. É experiente em prevenção de violência de género entre jovens.

Trajectória
Ianire Estébanez nasceu em Santurce em 1979. Estudou Psicologia em San Sebastián na Universidade do País Basco e ao realizar o Mestrado de Intervenção em violência contra as mulheres (Universidade de Deusto) aprofundou-se nas contribuições do feminismo. Em sua tese (2007) pesquisou em torno da violência contra as mulheres jovens, especialmente na violência psicológica dentro da violência no namoro.

Pesquisa e trabalha sobre o impacto da violência de género e do amor romântico nas relações da juventude através das redes sociais ou ciberviolências. Actualmente é referência importante sobre estes temas, colabora com entidades, universidades e administrações educativas, participa em jornadas e faz formação de professorado, jovens e famílias. Desde 2013 dá consultas como psicóloga em Bilbau.

Publicações
  Itziar Cantera, Ianire Estébanez y Norma Vázquez. Informe completo "Violencia contra las mujeres jóvenes: la violencia psicológica en las relaciones de noviazgo." (2009) - Resumen
 Documento "Diagnóstico de la percepción y opiniones sobre la violencia sexista de la juventud de los municipios de Ondarroa y Markina Xemein." (Sortzen, 2010)
 AGRESIONES SEXUALES Cómo se viven, cómo se entienden y cómo se atienden Estudio cualitativo exploratorio realizado en la Comunidad Autónoma de Euskadi (Sortzen, 2011)
 Manual para prevenir la violencia de género en los centros escolares. (Norma Vázquez y Ianire Estébanez, 2016)

Feministas da Espanha
Nascidos em 1979

Ianire Estébanez


Kalø var oprindelig en  ø i Kalø Vig ved Djurslands sydkyst, som i forbindelse med opførelsen af Kalø Slot blev forbundet med fastlandet via en knap 900 meter lang dæmning.  Kongeborgen Kalø Slot blev grundlagt af kong Erik Menved omkring 1313 som én af mindst fire borge i Jylland for at styrke kongemagten efter omfattende bondeopstande. Kalø er en del af Nationalpark Mols Bjerge.

Kilder og henvisninger

Kalø  på visitdjursland.com
Kalø på Miljøstyrelsens Digitale Naturkort.

Lokaliteter i Syddjurs Kommune
Nationalpark Mols Bjerge
Halvøer i Danmark

Kalø (halvø)


Non più di uno è un film del 1990 diretto da Berto Pelosso.

Trama
Il quarantacinquenne Piero, proprietario insieme ad un amico di un'agenzia di viaggi, separato dalla moglie e con due figli già grandi che incontra saltuariamente, vive da cinque anni con una farmacista più giovane di lui, Roberta. Il loro amore sembra tranquillo, fino al giorno in cui Roberta, che aveva sempre creduto di non poter avere figli, apprende di essere incinta, e, dopo aver pensato in un primo tempo di abortire, decide invece di tenersi il bambino. Piero è contrastato: alla sua età, e con due figli, non lo entusiasma l'idea di tornare ad occuparsi di un neonato e di assumersi nuove responsabilità, tanto più che la notizia gli ha già procurato una violenta scenata da parte della ex moglie, sempre piena di rancore verso di lui.

Roberta è ferma nel suo proposito e decide di lasciare Piero, che ne è molto addolorato perché l'ama sinceramente. Cercando un altro alloggio, conosce una simpatica ragazza di nome Claudia e fra i due nasce presto un rapporto, che si rivela più serio del previsto. Ma Roberta perde improvvisamente il bambino, e Piero, commosso, va spesso a trovarla in clinica, all'insaputa di Claudia che, scoperto il riavvicinamento dei due, diventa gelosa e finisce poi col lasciare l'amante. Intanto la situazione diventa sempre più ingarbugliata. Roberta inizia un rapporto con Giorgio, e gli amici comuni, immischiandosi troppo, aumentano le tensioni fra Roberta e Piero. Questi, in assenza della ex moglie, deve occuparsi seriamente della figlia Daria che attraversa una crisi sentimentale a causa dell'incostanza del suo ragazzo; il padre tenta invano di aiutarla e proteggerla, ma è solo capace di indispettirla.

Quando Piero si sente ormai solo e perduto in un groviglio di problemi e sentimenti, Roberta gli offre di tornare a vivere insieme. Egli, che ancora l'ama, ne è felice, ma la donna gli fa capire che spera che possano avere un bambino, e che egli lo accetterà. Dopo alcune indecisioni, per non perdere la compagna, Piero acconsente ma pone una condizione: "Non più di uno".

Distribuzione
Il film è stato distribuito nelle sale cinematografiche italiane il 16 marzo 1990.

Note

Collegamenti esterni

Film commedia

Non più di uno


Vicente Costa (ur. 1 stycznia 1947 w Birkirkarze) – maltański duchowny rzymskokatolicki posługujący w Brazylii, w latach 2010–2022 biskup Jundiaí.

Życiorys
Po ukończeniu szkoły średniej wstąpił do seminarium duchownego w rodzinnym kraju. Po ukończeniu studiów filozoficznych wyjechał do Brazylii i podjął studia w instytucie teologicznym w Kurytybie. Był także studentem Papieskiego Uniwersytetu Gregoriańskiego, gdzie uzyskał tytuł doktora.

Święcenia kapłańskie przyjął w ojczyźnie 17 grudnia 1972. Niedługo później powrócił do Brazylii i rozpoczął pracę w archidiecezji Maringá. Był m.in. wykładowcą w Londrinie oraz w Cascavel, a także proboszczem w Sarandi i duszpasterzem w katedrze.

1 lipca 1998 został mianowany biskupem pomocniczym Londriny oraz biskupem tytularnym Aquae Flaviae. Sakrę biskupią przyjął 19 września 1998 z rąk arcybiskupa Murilo Sebastião Ramos Kriegera.

9 października 2002 został prekonizowany biskupem Umuramy. Urząd objął 13 grudnia 2002.

30 grudnia 2009 papież Benedykt XVI przeniósł go na stolicę biskupią Jundiaí. Ingres odbył się 7 marca 2010.

15 czerwca 2022 papież Franciszek przyjął jego rezygnację z pełnionej funkcji.

Przypisy

Bibliografia

Brazylijscy biskupi katoliccy
Maltańscy biskupi katoliccy
Ludzie urodzeni w Birkirkarze
Absolwenci Papieskiego Uniwersytetu Gregoriańskiego w Rzymie
Urodzeni w 1947

Vicente Costa


Nova vas pri Konjicah () je naseljeno mjesto u sastavu općine Slovenske Konjice, regija Savinjska, Slovenija.

Historija

Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazila se u sastavu stare općine Slovenske Konjice.

Stanovništvo

Na popisu stanovništva 2011. godine, Nova vas pri Konjicah je imala 83 stanovnika.

Napomena: Do 1953. iskazivano pod imenom Nova vas.

Reference

Vanjski linkovi

Naselja u Sloveniji
Naselja u Savinjskoj regiji

Nova vas pri Konjicah


Alang sa ubang mga dapit sa mao gihapon nga ngalan, tan-awa ang Gunung Merangan.

Bukid ang Gunung Merangan sa Indonesia. Nahimutang ni sa lalawigan sa Jawa Timur, sa kasadpang bahin sa nasod,  km sa sidlakan sa Jakarta ang ulohan sa nasod.  metros ibabaw sa dagat kahaboga ang nahimutangan sa Gunung Merangan, o  ka metros sa ibabaw sa naglibot nga tereyn. Mga  ka kilometro ang gilapdon sa tiilan niini. Gunung Merangan mao ang bahin sa Pegunungan Rajegwesi.

Ang yuta palibot sa Gunung Merangan kabungtoran sa amihang-kasadpan, apan sa habagatang-sidlakan nga kini mao ang patag. Kinahabogang dapit sa palibot ang Gunung Condrogeni,  ka metros ni kahaboga ibabaw sa dagat,  km sa kasadpan sa Gunung Merangan. Dunay mga  ka tawo kada kilometro kwadrado sa palibot sa Gunung Merangan may kaayo hilabihan populasyon.. Ang kinadul-ang mas dakong lungsod mao ang Trenggalek,  km sa kasadpan sa Gunung Merangan. Sa rehiyon palibot sa Gunung Merangan, mga kanal talagsaon komon.

Hapit nalukop sa kaumahan ang palibot sa Gunung Merangan.  Ang klima tropikal nga kasalupan. Ang kasarangang giiniton  °C.  Ang kinainitan nga bulan Oktubre, sa  °C, ug ang kinabugnawan Pebrero, sa  °C. Ang kasarangang pag-ulan  milimetro matag tuig. Ang kinabasaan nga bulan Enero, sa  milimetro nga ulan, ug ang kinaugahan Agosto, sa  milimetro.

Saysay

Ang mga gi basihan niini

Pegunungan Rajegwesi
Kabukiran sa Jawa Timur
Kabukiran sa Indonesya nga mas taas kay sa 500 metros ibabaw sa dagat nga lebel

Gunung Merangan (bukid)


Porcellio rufobrunneus là một loài chân đều trong họ Porcellionidae. Loài này được Omer-Cooper miêu tả khoa học năm 1923.

Chú thích

Tham khảo

Porcellio

Porcellio rufobrunneus


An Aleadryas rufinucha in uska species han Aves nga syahan ginhulagway ni Sclater hadton 1874. An Aleadryas rufinucha in nahilalakip ha genus nga Aleadryas, ngan familia nga Corvidae. Ginklasipika han IUCN an species komo diri gud kababarak-an. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Aleadryas

Aleadryas rufinucha


Kaliwatan sa murag-anay ang Dentispicotermes pantanalis. Una ning gihulagway ni Mathews ni adtong 1977. Ang Dentispicotermes pantanalis sakop sa kahenera nga Dentispicotermes, ug kabanay nga Termitidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Uk-ok
Dentispicotermes

Dentispicotermes pantanalis


An Dolosis illacerata in uska species han Lepidoptera nga ginhulagway ni Louis Beethoven Prout hadton 1912. An Dolosis illacerata in nahilalakip ha genus nga Dolosis, ngan familia nga Geometridae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Dolosis

Dolosis illacerata


Koračice () su naseljeno mjesto u sastavu općine Sveti Tomaž, regija Podravska, Slovenija.

Historija

Do teritorijalne reorganizacije u Sloveniji nalazile su se u sastavu stare općine Ormož.

Stanovništvo

Na popisu stanovništva 2011. godine, Koračice su imale 186 stanovnika.

Napomena: U 2011. izvršena je manja razmjena teritorija između naselja Koračice i Sveti Tomaž.

Reference

Vanjski linkovi

Naselja u Sloveniji
Naselja u Podravskoj regiji

Koračice


An Characidium bahiense in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Almeida hadton 1971. An Characidium bahiense in nahilalakip ha genus nga Characidium, ngan familia nga Crenuchidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Characidium

Characidium bahiense


Lưu Hòa có thể là:
 Lưu Hòa, nhân vật thời cuối Đông Hán
 Lưu Hòa, hoàng đế Hán Triệu vào thời Thập lục quốc

Năm sinh không rõ

Lưu Hòa


An Sporetus colobotheides in uska species han Coleoptera nga syahan ginhulagway ni White hadton 1855. An Sporetus colobotheides in nahilalakip ha genus nga Sporetus, ngan familia nga Cerambycidae.

Mabibilngan ini ha Paraguay. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Sporetus

Sporetus colobotheides


Mậu Duệ là một xã thuộc huyện Yên Minh, tỉnh Hà Giang, Việt Nam.

Địa lý
Xã Mậu Duệ có vị trí địa lý:
Phía đông giáp xã Mậu Long
Phía tây giáp xã Ngam La và xã Đông Minh
Phía nam giáp xã Lũng Hồ
Phía bắc giáp huyện Đồng Văn.

Xã Mậu Duệ có diện tích 41,15 km², dân số năm 2019 là 6.789 người, mật độ dân số đạt 165 người/km².

Hành chính
Xã Mậu Duệ được chia thành 15 thôn: Trung Tâm, Thôm Tiềng, Nà Sai, Nà Đon, Cốc Cai, Nà Bưa, Pác Lung, Keo Hẻn, Khau Piai, Ngái Trò, Fác Đén, Ngàm Soọc, Phieng Trà, Phieng Đé, Na Ngoa.

Lịch sử
Trước đây, Mậu Duệ là một xã thuộc huyện Đồng Văn.

Ngày 5 tháng 7 năm 1961, Hội đồng Chính phủ ban hành Quyết định số 91-CP về việc chia xã Mậu Duệ thuộc huyện Đồng Văn thành hai xã Nậm Ban, Mậu Duệ.

Ngày 15 tháng 12 năm 1962, Hội đồng Chính phủ ban hành Quyết định số 211-CP về việc thành lập huyện Yên Minh trên cơ sở tách xã Mậu Duệ thuộc huyện Đồng Văn.

Ngày 29 tháng 1 năm 1997, Chính phủ có Nghị định số 8-CP về việc thành lập xã Mậu Long trên cơ sở điều chỉnh 6.209,3 ha diện tích tự nhiên và 1.897 nhân khẩu của xã Mậu Duệ.

Sau khi điểu chỉnh địa giới hành chính, xã Mậu Duệ còn lại 4.703,46 ha diện tích tự nhiên và 3.736 nhân khẩu.

Chú thích

Tham khảo

Mậu Duệ


Praca z ziemi – metody szkolenia koni mające na celu przygotowanie go do pracy pod jeźdźcem, do poszczególnych dyscyplin sportowych, poprawienie jego relacji z człowiekiem podczas wykonywania codziennych czynności, a także w trakcie przygotowywania konia do zmiany sposobu użytkowania (na przykład po zakończonej karierze sportowej). Niektóre elementy pracy z ziemi są także stosowane na wstępnych etapach szkolenia jeźdźca (np. lonżowanie). W klasycznym jeździectwie praca z ziemi jest bardzo ważnym elementem szkolenia i stosuje się je nawet do nauki chodów w wysokim zebraniu czy figur nad ziemią (podczas których koń wyskakuje w górę i wykonuje różne ewolucje w powietrzu, albo porusza się na tylnych nogach).

Nauka podstawowego posłuszeństwa
Wstępną pracę z ziemi zaczyna się już ze źrebięciem; niektórzy zalecają wykonanie pewnych czynności, które w późniejszym czasie ułatwią szkolenie konia, już w pierwszych dniach jego życia - jest to tzw. imprinting (wdrukowanie). Polega to zazwyczaj na delikatnym dotykaniu i głaskaniu źrebaka w miejscach gdzie w przyszłości będzie leżało siodło, wędzidło; lekkim opukiwaniu kopyt i podnoszeniu nóg. Niektórzy wolą jednak zostawić pierwsze etapy życia naturze. Starsze źrebię uczone jest bycia prowadzonym, zakładania kantara, spokojnego poddawania się zabiegom pielęgnacyjnym itd.

Modyfikacja zachowań
Szkolenie konia z ziemi może być stosowane do zmodyfikowania jego zachowań, takich jak agresja wobec ludzi, niepokój podczas czyszczenia, siodłania czy innych zabiegów, nieposłuszeństwo, czy uciekanie od człowieka w trakcie różnych czynności (albo napieranie na człowieka, na przykład w boksie czy w wąskich przejściach). W tym celu często stosuje się pracę z ziemi na wolności (bez użycia lonży, ogłowia, kantara czy innego sprzętu), na ograniczonym lub otwartym terenie. W trakcie pracy z koniem stosowane są wzmocnienia (nagrody, smakołyki, pochwały, głaskanie, masaż, itp.) jak i wygaszenia zachowań (chorągiewka, bat, agresywna mowa ciała, różne dźwięki, itp.). Czasami tego rodzaju praca z ziemi jest elementem warsztatów typu coaching, dla osób niekoniecznie interesujących się jeździectwem, ale chcących poprawić swoją mowę ciała, relacje z innymi, umiejętność komunikacji ze zwierzęciem itp. - w takich przypadkach sesja z koniem prowadzona jest pod okiem osoby doświadczonej, a do terapii wybierane są zwierzęta łagodne i spokojne. Elementy pracy z ziemi mogą być także stosowane w terapii zespołu stresu pourazowego (PTSD), zarówno u ludzi, jak i koni.

Szkolenie młodego konia
Praca z ziemi jest niezbędnym elementem nauki młodego konia, który ma być następnie użytkowany przez ludzi (nie tylko do jazdy wierzchem). We wstępnym szkoleniu celem jest zaakceptowanie przez konia sprzętu jeździeckiego, wykonywanie podstawowych poleceń w rozluźnieniu i nabycie umiejętności skupienia się na człowieku w sytuacjach różnych rozproszeń. Taka praca z młodym koniem pozwala na wstępne przygotowanie jego mięśni do przyjęcia zwiększonego obciążenia, jakim będzie ciężar jeźdźca. Zależnie od tradycji i dyscypliny konkretne etapy mogą się różnić, ale zazwyczaj składają się z:
 nauki prowadzenia w ręku
 nauki ustępowania od nacisku
 przyzwyczajania do obciążenia (jeźdźca na grzbiecie, albo ciężaru ciągniętego przez konia w przypadku przyuczania do powożenia)
 nauki reagowania na podstawowe sygnały (ruszanie, zatrzymanie, skręcanie w lewo i w prawo, zmiany tempa)

Zaawansowane lub specjalistyczne szkolenie z ziemi
Oprócz tradycyjnych celów, takich jak jazda konna, udało się przyuczyć konie np. do pracy asystenta osoby niepełnosprawnej (podobnie jak robi to pies asystujący). Alexandra Kurland, zajmująca się szkoleniem koni klikerem (jest to warunkowanie instrumentalne; przy szkoleniu klikerem stosuje się głównie wzmocnienie dodatnie) przystosowała kuca szetlandzkiego do asystowania osobie niedowidzącej.

Natomiast Hiszpańska Szkoła Jazdy w Wiedniu, czy Cadre Noir w Saumur, kultywują tradycję szkolenia z ziemi w wysokim zebraniu, włącznie z nauczaniem tzw. figur nad ziemią. W szkołach tych tradycyjnie stosuje się do pracy z ziemi kawecan, który następnie może być używany przez jeźdźca tak jak ogłowie bezwędzidłowe. Pracuje się z koniem na lonży, na długich wodzach (co przypomina trochę przyuczanie konia do powożenia, przed dodaniem obciążenia) i bardzo rzadko z użyciem kolumn (współcześnie stosuje je w swojej szkole jazdy Bent Branderup, kultywujący tradycje klasycznego jeździectwa w prowadzonym przez siebie ośrodku).

Przypisy

Bibliografia
 Sylvia Loch, Dressage. The Art of Classical Riding, The Sportsman's Press, 2001, .
 Bent Branderup, Akademische Reitkunst, Cadmos, 2003, .

Linki zewnętrzne
 Bent Branderup prezentuje pracę z ziemi z użyciem kolumn (film youtube)
Jazda konna
Ujeżdżenie

Praca z ziemi


An Astronesthes indicus in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Brauer hadton 1902. An Astronesthes indicus in nahilalakip ha genus nga Astronesthes, ngan familia nga Stomiidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Astronesthes

Astronesthes indicus


Moraea ciliata is 'n plant en geofiet wat tot die genus Moraea behoort en deel van die fynbos en Sukkulente Karoo is. Die spesie is endemies aan die Noord-Kaap,  Oos-Kaap en die Wes-Kaap en kom van Namakwaland tot by Riversdal en die suidelike Karoo voor. Die plant word 5-20 cm groot en blom van Julie tot September, die blomme is geel of blou.

Daar is drie subspesies:
 Moraea ciliata subsp. ciliata
 Moraea ciliata subsp. cuprina Goldblatt & J.C.Manning
 Moraea ciliata subsp. lutescens Goldblatt & J.C.Manning

Bronne
 SANBI Redlist
 Plants of the World Online
 John Manning. 2018. Field Guide to Fynbos, Struik Nature, 2018, Bl. 106, ISBN 978 1 77584 590 4

Flora van Suid-Afrika
Endemiese plante van Suid-Afrika
ciliata

Moraea ciliata


La gorgonia gialla (Eunicella cavolinii Koch, 1887) è un ottocorallo della famiglia Gorgoniidae che cresce su fondali rocciosi solitamente tra i 10 e i 150 metri.

Descrizione
Forma colonie arborescenti di colore giallo o, più raramente, bianco, alte sino a 40–50 cm, disposte in modo perpendicolare alla corrente, con ramificazioni molli e flessibili. I polipi sono di colore più chiaro rispetto alla ramificazione.

Distribuzione e habitat
È una specie tipica del Mar Mediterraneo ove popola i fondali rocciosi a partire dai 10 metri e fino ai 150 di profondità. Spesso vive associata alla Paramuricea clavata.

Note

Bibliografia

Altri progetti

Collegamenti esterni

 Catalogue of Life

Alcyonacea

Eunicella cavolinii


The Dr. Albert Henry Byfield House is a historic building located in Iowa City, Iowa, United States. Completed in 1917, the two-story house combines elements of the Tudor Revival and the Craftsman styles. It was designed by Stuart Hobbs Sims, an engineering professor at the University of Iowa. It features asymmetrical facades, a two-story porch on the east elevation, and a tile roof with a cat-slide gable. The first owner of the house, Dr. Byfield, founded the Pediatrics Department at the University of Iowa College of Medicine. The house was listed on the National Register of Historic Places in 2017.

References

Houses completed in 1917
Tudor Revival architecture in Iowa
Houses in Iowa City, Iowa
National Register of Historic Places in Iowa City, Iowa
Houses on the National Register of Historic Places in Iowa

Dr. Albert Henry Byfield House


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Halmenus choristopterus. Una ning gihulagway ni Robert Evans Snodgrass ni adtong 1902. Ang Halmenus choristopterus sakop sa kahenera nga Halmenus, ug kabanay nga Acrididae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Halmenus

Halmenus choristopterus


NLRP8, skraćenica za porodicu NOD-likih receptora pirinskog domena sa proreinom 8, je unutarćelijski protein koji se eksprimira u jajnicima, sjemenicima ipreimplantcijskim embrionima sisara. To jest protein koji je kod ljudi kodiran genom NLRP8  sa q kraka hromosoma 19. Također je poznat kao NALP8, NOD16, PAN4 i CLR19.2, i jedan je od 14 pirinskih domena koji sadrže članove porodice NOD-u sličnih citoplazmatskih receptora.

Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je  1.048 aminokiselina, a molekulska težina   119.430 Da.

Reference

Dopunska literatura

Vanjski linkocvi

LRR proteini
NOD-liki receptori
Geni na hromosomu 19
Ljudski proteini
Proteomika

NLRP8


Ang Kūh-e Dehak ngalan niining mga mosunod:

Apganistan

 Kōh-e Dehak, bukid, Daykundi Province,

Iran

 Kūh-e Dehūk, bukid, Bushehr,
 Kūh-e Dehak (bukid sa Iran), Ostān-e Tehrān,

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Apganistan
Pagklaro paghimo ni bot Iran

Kūh-e Dehak


Vincent Deighan (nascido em 1968), mais conhecido pelo pseudônimo "Frank Quitely", é um artista escocês, conhecido por seu trabalho como desenhista de histórias em quadrinhos, em especial por suas colaborações com Grant Morrison em obras como New X-Men, We3, All-Star Superman e Batman e Robin, assim como pelo trabalho desenvolvido ao lado de Mark Millar em The Authority e Jupiter's Legacy.

Carreira
Em 2000, Quitely e Grant Morrison colaboraram em uma graphic novel intitulada LJA: Terra-2. No ano seguinte, Quitely assumiu o lugar de Bryan Hitch como artista da revista The Authority, ao lado de Mark Millar, que substituía Warren Ellis como escritor.

Quitely deixou o cargo de desenhista na revista para retomar a parceria com Morrison na revista Novos X-Men. Ainda ao lado do escritor, trabalhou em 2004 na minissérie We3, que, no Eisner Award do ano seguinte, seria indicada em três categorias: "Melhor Desenhista e Arte-finalista ou Dupla de Desenhista e Arte-finalista", "Melhor Minissérie" e "Melhor Artista de Capa".

Em dezembro de 2004, Quitely assinou um contrato de exclusividade com a DC Comics por dois anos. Na editora, ilustraria All-Star Superman, que se tornaria uma das mais elogiadas histórias protagonizadas por Superman em toda a história do personagem, sendo indicada à categorias do Eisner Award durante toda a sua publicação, inclusive ganhando a categoria de "Melhor Nova Série" em 2006 e "Melhor Série" em 2007 e 2009.

Prêmios e indicações

Nascidos em 1968
Pessoas vivas
Ganhadores do Prêmio Eisner
Ilustradores de banda desenhada
Naturais de Glasgow
Ganhadores do Prêmio Harvey

Frank Quitely


Ganbaron è una serie TV giapponese del genere tokusatsu. Messa in onda nel 1977, era una versione nipponica del supereroe Superman e serviva a pubblicizzare i giocattoli della Bullmark. È da qui che nacque il Bullmark Daibaron Deluxe, il primo grande robot di metallo della storia dei giocattoli.

Collegamenti esterni

Tokusatsu

Ganbaron


An Maricopa in uska genus han Lepidoptera. An Maricopa in nahilalakip ha familia nga Pyralidae.

An kladograma hini sumala ha Catalogue of Life:

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Maricopa

Maricopa


Bogoslovija u Reljevu, odnosno Reljevska bogoslovija, jedna je od bivših pravoslavnih bogoslovija. Nalazi se na području grada Sarajeva, Bosna i Hercegovina.

Historija

Početkom austrougarskog perioda u BiH, 1880. godine na osnovu sporazuma između austrougarske vlasti i Carigradske patrijaršije, Pravoslavna crkva u Bosni i Hercegovini postala je autonomna mitropolija, pod vrhovnom duhovnom vlašću carigradskog patrijarha, u čiji sastav pored Dabrobosanske eparhije ulaze i Zvornička,  Zahumsko-hercegovačka, a kasnije i Banjalučko-bihaćka eparhija. U tom historijskom periodu Pravoslavna crkva u Bosni i Hercegovini je dobila i svoju nacionalnu jerarhiju (grčke mitropolite zamijenili su velikodostojnici Srbi). Prvi mitropolit bio je dabrobosanski mitropolit Sava Kosanović od 1881. do 1885. godine.

Već 1882. godine osnovana je Bogoslovija sa seminarom za sve bosanskohercegovačke eparhije, koja je do Prvog svjetskog rata radila u Reljevu, a između dva svjetska rata u Sarajevu. Izgradnja zgrade gdje je smještena Bogoslovija u Reljevu izvršena je u periodu između 1883. i 1884. godine, na zemljištu koje je darovao mitropolit Sava Kosanović. U periodu između 1884. i 1886. godine, o trošku barona Feodora Nikolića, izgrađena je crkva sa grobnicom, posvećena prazniku Prenosa moštiju sv. Nikole, a dabrobosanski mitropolit Đorđe Nikolajevića 1896. godine je ipak sahranjen groblju Koševo u Sarajevu, a ne u Reljevu. Tokom većeg dijela austrougarskog perioda crkva je služila isključivo za potrebe đaka i nastavnog kadra Bogoslovije. Godine 1911. dobija ulogu parohijske crkve. Godine 1917., obustavljen je rad Bogoslovije u Reljevu, čije je sjedište prebačeno u Sarajevo. Od tada, pa do 1941. godine zgrada Bogoslovije u Reljevu ima funkciju sirotišta. Tokom Drugog svjetskog rata, crkve i Bogoslovije nisu doživjele razaranja. Nakon 1945. godine, crkva je i dalje parohijska, dok je zgrada Bogoslovije adaptirana u osnovnu školu "Gavrilo Princip". Ta osnovna škola je bila u funkciji do konca 1995. godine.

Posvećenje kamena temeljca zgrade izvršeno je 19. maja 1883. godine. Iste godine, juna mjeseca, vlada je izdala "Statut za istočno-pravoslavno svešteničko sjemenište u Sarajevu". Statutom je predviđeno da škola traje osam godina. Pored bogoslovskih izučavali bi se i svjetovni predmeti, a na kraju godine polagali bi se razredni ispiti. Plan o osmorazrednoj bogosloviji nije ostvaren zbog prilika i oskudice u nastavnom osoblju.

Nova zgrada u Reljevu i kuće za stanovanje nastavnika završene su u proljeće 1884. godine. Vlada je utrošila za novu zgradu 60.000 forinti. Preseljavanje učenika je izvršeno od 3. do 15. maja. Istog dana kada je otvorena Bogoslovija posvećen je kamen-temeljac za školsku kapelu posvećenu Svetom Nikoli, koju je sagradio ličnim sredstvima baron Feodor Nikolić, tajni vladin savjetnik. Zgrada Reljevske bogoslovije sa crkvom nalazila se na sjevernoistočnom kraju Sarajevskog polja, sa lijeve strane rijeke Bosne, dvadesetak metara od nje. Mjesto je bilo podvodno i vlažno, pa su se kao posljedica javljale mnoge bolesti: tifus, groznica, razni katari i sušica. Odmah na početku rada Bogoslovije mitropolit Sava je došao u sukob s vlastima. Država je izdržavala školu i propisivala pravila, pa je to koristila da u Zavod, bez znanja mitropolita, postavlja ljude koji su joj odani. Problem je bio i sa udžbenicima. Mitropolit jehtjeo da udžbenike nabavlja iz Beograda, dok je vlada tražila da se u Bogosloviji koriste udžbenici koji se upotrebljavaju u pravoslavnim sjemeništima u Austrougarskoj. Zbog kontrole vlade rijetko se koja knjiga mogla nabaviti na strani.

Mitropolit Kosanović se starao o Bogosloviji tri godine. Već 1885. godine morao je, pod pritiskom, da podnese ostavku na svoj položaj. Vlasti mu nisu dozvolile da ostane u Bosni, već su mu odredile Beč za mjesto boravka. Bez obzira što je bio prisiljen da živi van Bosne i što do kraja života nije imao priliku da posjeti Bogosloviju, neprekidno se interesovao o njenom radu. Tako se na dalekom putu po Sinaju sjetio Bogoslovije i poslao joj paketić sjemena od tamošnjeg voća i povrća da se posije na školskom zemljištu, radi pouke đacima. Molio je da se iznad aleje napiše:  "Sinajsko zelje, povrće i voće".

Nakon deset godina rada, zalaganjem mitropolita Dabrobosanskog Đorđa Nikolajevića izvršeno je preuređenje Reljevske bogoslovije. Preuređenje je odobrila vlada 21. juna 1892. godine. Pored promjene imena Zavoda u "Istočno-pravoslavno bogoslovsko učilište", suština reforme bila je u tome da su za pitomce primani kandidati sa položenom velikom maturom; odstupanja je moglo biti samo u nedostatku ovakvih kandidata. Tako će vremenom Bogoslovija dobiti rang fakulteta. I dalje je ostao internatski tip života. Nastava je trajala četiri godine i izvođena je na srpskom jeziku. Prema nastavnom planu iz 1892. godine predavano je 16 predmeta sa 66 časova nedjeljno.

Prvi razred preuređene Bogoslovije otvoren je školske 1892./93., dok je posljednja generacija po starom nastavnom planu i programu završila 1895./96. godine. Broj učenika se kretao, uglavnom, od 40 do 50, a godine 1901./2. u prvi razred se nije niko upisao, dok se 1904./5. upisalo 15 učenika, a 1905/6 18 učenika. Te godine bilo je sedam profesora, među njima i tri doktora bogoslovlja: dr Tomo Popović, dr Simo Popović, dr Vaso Zrnić i doktor pravnih nauka Nikola Krulj (kasnije mitropolit Nektarije Krulj).

Nova promjena nastavnog plana i organizacije u Zavodu izvršena je 1909. godine. U školu su se upisivali kandidati sa širim općim obrazovanjem. Povećan je broj nedjeljnih časova sa 66 na 94. Neki predmeti su podjeljeni, te je umjesto dotadašnjih 16 uvedeno 26 predmeta. Ispiti su podjeljeni na redovne i vanredne. Redovni ispiti su polagani krajem juna, vanredni naknadni ispiti i popravni iz jednog predmeta na početku školske godine. Popravni iz dva predmeta polagani su u prvoj polovini iduće školske godine. Nastava je počinjala početkom septembra, završavala se krajem juna, držana je prije podne. U popodnevnim časovima vršene su vježbe iz crkvenog pjevanja i liturgike, kao i praktične vježbe u poljoprivrednim poslovima.

Zemaljska vlada nije imala povjerenje u bogoslove, pa je budnim okom pratila njihov rad. I pored nadzora koji je vlast imala u školi, bogoslovi su kad god im se pružila prilika javno izražavali svoje neslaganje sa okupacijom Bosne i Hercegovine. Takav jedan slučaj desio se kada je Petar Kočić, zbog svog članka "Miris baruta" u listu Otadžbina, protjeran iz Sarajeva u Banju Luku. Protjerivanje je izvedeno u toku noći da niko ne bi priredio ovacije narodnom piscu i tribunu. Bogoslovi su saznali da će voz u kome će biti Kočić ući u stanicu Rajlovac u ponoć i da će se zadržati jedan minut. Na sat prije dolaska voza oni su, mimo internatskog reda, napustili zavodske prostorije i uputili se na željezničku stanicu Rajlovac. Voz je ušao u stanicu tačno u ponoć. Čovjek koji im je bio veza pokazao je iz voza u kom se vagonu nalazi Kočić. Iako ih je policija ometala, bogoslovi su uspeli da dođu do njegovog vagona. Kada ih je Kočić primijetio, progurao se kroz policiju do prozora sa raširenim rukama, kao da je htjeo da ih zagrli. Jedan od bogoslova ga je pozdravio, uputivši mu podršku da istraje na trnovitom putu za slobodu srpskog naroda i poželio mu da ne poklekne do vaskrsa slobode. Veoma uzbuđen, Kočić je odgovorio bogoslovima: "A vi, draga braćo, kao budući narodni sveštenici, sa krstom u ruci, propovjedajte Austriji rat, rat, rat." Na ove riječi bogoslovi su horski otpjevali:
"U boj, u boj,
za narod svoj,
da crnoj noći svane,
da jarko sunce grane,
da Srbin lance zdere
i tešku kletvu spere.
Kletvu sa srama svog,
pa da nas vidi Bog,
u boj, u boj, u boj..."

Prilikom posjete cara i kralja Franje Bosni i Hercegovini i Sarajevu 1910. godine reljevskim bogoslovima je bilo zabranjeno da izlaze iz kruga Bogoslovije za vrijeme njegovog boravka u Sarajevu.

Ratne nevolje od 1914. do 1915. godine odrazile su se na broj diplomiranih pitomaca. Tako je 1914./15. Bogosloviju završio jedan kandidat; 1915./16. - 4; 1916./17. - 12; 1917./18. - 4; 1918./19. - 3.

Do završetka rata Bogoslovija je radila u Reljevu. Godine 1917. preseljena je u Sarajevo, u zgradu Crkvene općine, kod Saborne crkve. Pošto zgrada nije odgovarala internatskim uslovima, počelo se ozbiljno razmišljati o podizanju nove zgrade. Iako je bio nađen plac i prikupljena prilična sredstva, nova zgrada nije podignuta.   Bogosloviju u Reljevu spominje Dragutin Franić u svojoj putopisnoj knjizi.

Bogoslovija u Reljevu i Nikolaj Mandić
Nikolaj Mandić, dabrobosanski mitropolit, je posjetio ovaj bogoslovski zavod 30. marta 1897. godine u pratnji arhimandrita Živkovića. U prvoj poučnoj besjedi učenicima, mitropolit je istakao potrebu da se što bolje pripreme da posluže pravoslavnoj crkvi i svome narodu. Obećao je da će u dogovoru sa vlastima raditi da se zavod preseli u Sarajevo gdje ćete arhijereja viđati ne jedanput u dve godine, već svake nedjelje. Iz izvještaja bogoslovije vidi se da je u toku godine više puta boravio u školi, posjećivao nastavu, prisustvovao i predsjedavao ispitima, prisustvovao pri podjeli svjedočanstava i služio na hramovnoj slavi i na dan nekih praznika. On je prvi dabrobosanski mitropolit koji je od zemaljskih vlasti dobio stipendije za svršene bogoslove radi daljeg usavršavanja na bogoslovskim fakultetima u Černivcima i Atini. Mitropolit se starao da se kompletira bogoslovska biblioteka, pa joj je u više navrata poklanjao knjige.

Bogoslovija u Reljevu i Petar Zimonjić
Petar Zimonjić, najmlađi sin popa i vojvode Bogdana i Mare i budući mitropolit dabrobosanski, prvo obrazovanje je stekao u očevoj kući, a zatim se upisao u Bogosloviju u Reljevu 1883/84. godine i završio ju je 1887. 1895. godine postaje profesor u Bogoslovskom učilištu u Reljevu, gdje ostaje do kraja školske 1900/01. godine. Kao neumorni radnik i talentovani pedagog, pridobio je simpatije bogoslova. Uspjeo je zgradu Bogoslovije u Reljevu sa zemljištem, vratiti u vlasništvo Srpske pravoslavne crkve. Primpremao je zidanje nove bogoslovije u sklopu Stare crkve u Sarajevu na Baščaršiji, da bi Reljevsku bogosloviju pretvorio u monašku školu, ali su ga rat i smrt u tome omeli.

Galerija

Također pogledajte
 Mitropolija dabrobosanska
 Pravoslavlje u Bosni i Hercegovini

Reference

Dabrobosanska mitropolija

Bogoslovija u Reljevu


Centroclisis rufescens là một loài côn trùng trong họ Myrmeleontidae thuộc bộ Neuroptera. Loài này được Gerstaecker miêu tả năm 1885.

Chú thích

Tham khảo

Centroclisis

Centroclisis rufescens


Contadina seduta in un prato (Paysanne assise dans l'herbe) è un dipinto a olio su tela (38,1 x 46,2 cm) realizzato nel 1883 dal pittore Georges-Pierre Seurat. È conservato nel Solomon R. Guggenheim Museum di New York.

Descrizione
Il soggetto è una contadina vestita di blu, seduta a capo chino in mezzo ad un prato con il sole alle spalle. Il forte contrasto cromatico tra i toni scuri del soggetto e quelli chiari e solari del prato, che tendono al giallo, fanno risaltare la figura assorta.

Altri progetti

Collegamenti esterni
Solomon R. Guggenheim Museum

Dipinti di Georges Seurat
Dipinti nel Museo Guggenheim di New York
Dipinti su contadini

Contadina seduta in un prato


Top Model India is an Indian English-language reality television series, which  premiered on 4 February 2018 and broadcast on Colors Infinity. The series is an Indian version of Tyra Banks-created 2003 American reality television series America's Next Top Model. The viewers will see several men and women compete for the title of Top Model India, providing them with an opportunity to begin their career in the modeling industry.

This is the rebooted inception of MTV India's India's Next Top Model.

Mahir Pandhi is the winner of the 1st cycle of the show.

Judges & Mentors

Cycles

See also

India's Next Top Model
MTV Supermodel of the Year

References

Indian reality television series
Colors Infinity original programming
2018 Indian television series debuts
Indian television series based on American television series
Top Model

Top Model India


Kaliwatan sa alibangbang ang Celama biguttalis. Una ning gihulagway ni Walker. Ang Celama biguttalis sakop sa kahenera nga Celama, ug kabanay nga Nolidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Celama

Celama biguttalis


BFP – codice aeroportuale IATA dell'aeroporto civile di Beaver Falls (Pennsylvania) (Stati Uniti)
 Buono fruttifero postale

Bfp


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Platycaedicia inexpectata. Una ning gihulagway ni Willemse, C. ni adtong 1951. Ang Platycaedicia inexpectata sakop sa kahenera nga Platycaedicia, ug kabanay nga Tettigoniidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Pederadong Estados sa Micronesia

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Pederadong Estados sa Micronesia
Platycaedicia

Platycaedicia inexpectata


Life's a Bitch è un singolo di Nas pubblicato nel 1994 da Columbia Records in formato 12", quarto estratto dall'album Illmatic.

Il disco
Il disco è prodotto da L.E.S. e contiene campionamenti da Yearning for Your Love della The Gap Band e Black Frost, brano di Grover Washington, Jr.. Nas duetta con l'amico AZ, per il quale è la prima strofa registrata della sua carriera, e con il padre Olu Dara, alla cornetta. La strofa di AZ conquisterà diversi pareri positivi, tanto da accogliere positivamente anche il suo primo album ufficiale, Doe or Die.

Tracce
Lato A

Lato B

Formazione

Edizioni

Collegamenti esterni

en:Life's a Bitch

Life's a Bitch


Hợp Đức là một xã thuộc huyện Tân Yên, tỉnh Bắc Giang, Việt Nam.

Xã Hợp Đức có diện tích 9,97 km², dân số năm 1999 là 6214 người, mật độ dân số đạt 623 người/km².

Chú thích

Tham khảo

Hợp Đức (xã)


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Poecilimon iucundus. Una ning gihulagway ni Ünal ni adtong 2003. Ang Poecilimon iucundus sakop sa kahenera nga Poecilimon, ug kabanay nga Tettigoniidae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Turkeya

Matang nga nahiubos

Ang kaliwatan gibahinbahin ngadto sa matang nga nahiubos:

 P. i. aequocercus
 P. i. iucundus

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Turkeya
Poecilimon

Poecilimon iucundus


Plátuspælari er tól, sum endurskapar ljóð úr eini langari, samanhangandi foyru á eini plátu.

Thomas Edison uppfann fonografin í 1877, har foyran er løgd á ein súlindara.

Í 1887 uppfann Emile Berliner gramofonina (úr forngrikskum γράφειν gráphein, skriva, og φωνή phōné, ljóð), sum trokaði fonografin burtur fyrst í 1900-talinum.

Á føroyskum verður orðið plátuspælari brúkt um nýggjari, elektrisk tól, meðan gomul tól vanliga verða nevnd við gamla heitinum grammofon.

Pláturnar hava 4 ymiskar snúðningsferðir, 78, 45, 33 ella 16 snúðningar um minuttin. Fyrst í 1900-talinum vórðu 78-plátur tær einastu. Men seinni vóru tær trokaðar burtur av 45 og 33. 16 bleiv ongantíð serliga vanligt.

78-pláturnar eru gjørdar úr skellakki, meðan 45- og 33-plátur eru gjørdar úr vinyli. Millum annað av tí at skellakk og vinyl eru sera ymisk í herðslu, skulu pláturnar hava rættiliga ymiskar nálir.

Í oktober 1982 komu feløgini Philips og Sony á marknaðin við Compact Disc, stytt CD og ofta nevnt fløga á føroyskum. Hendan mundi troka plátuna burtur síðst í 1990'unum, men plátan er blivin eitt sindur vanligari nú, enn hon var fyrst í hesi øldini.

Tøknifrøði
Tónleikur

Plátuspælari


Australian Open-mesterskabet i damesingle 1973 var den 47. turnering om Australian Open-mesterskabet i damesingle og den femte udgave af mesterskabet i tennissportens åbne æra. Turneringen var en del af Australian Open 1973, der blev spillet på græsbaner i Kooyong Lawn Tennis Club i Melbourne, Victoria, Australien i perioden 26. december 1972 - 1. januar 1973.

Mesterskabet blev vundet af førsteseedede Margaret Court, som i finalen besejrede sin landsmandinde Evonne Goolagong med 6-4, 7-5. Dermed vandt Court mesterskabet 11. og sidste gang, og triumfen var australierens 22. grand slam-titel i damesingle i hendes 27. grand slam-finale. Margaret Court blev dermed den første spiller, der vandt 22 grand slam-mesterskaber i damesingle, hvilket var en forbedring af hendes egen rekord på 21 titler, og hun blev samtidig den første spiller, der vandt Australian Open-mesterskabet i damesingle elleve gange. På dette punkt havde hun også selv den tidligere rekord på ti titler. Triumfen kom i hus uden sættab, og det var tredje gang i den åbne æra, at Court vandt en grand slam-titel i damesingle uden at tabe et eneste sæt på vejen til titlen, og dermed tangerede hun Billie Jean Kings rekord, idet hun indtil da som den eneste havde udført denne bedrift i den åbne æra.

Evonne Goolagong var i Australian Open-finalen i damesingle for tredje år i træk, og det var også tredje år i træk, at hun måtte forlade finalen i taberens rolle. Finalepladsen var endvidere den tredje af hvad der skulle vise sig at blive seks finalepladser i træk ved Australian Open.

Den forsvarende mester, Virginia Wade, tabte i kvartfinalen til Kazuko Sawamatsu.

Pengepræmier

Vinderen af damesingletitlen modtog A$ 4.500 (ekskl. per diem), hvilket næsten var en firedobling i forhold til det foregående år, hvor førstepræmien var på A$ 1.200.

Turnering

Deltagere

Turneringen havde deltagelse af 48 spillere, hvoraf 12 blev seedet.

Seedede spillere

Resultater

Se også
 Australian Open-mesterskabet i herresingle 1973
 Australian Open-mesterskabet i herredouble 1973
 Australian Open-mesterskabet i damedouble 1973
 Australian Open-mesterskabet i mixed double 1973

Eksterne henvisninger
 Australian Open
 ITF - Australian Open 1973

Noter

Australian Open 1973
1973


Huyện Kanpur là một huyện thuộc bang Uttar Pradesh, Ấn Độ. Thủ phủ huyện Kanpur đóng ở Kanpur. Huyện Kanpur có diện tích 3029 ki lô mét vuông. Đến thời điểm năm 2001, huyện Kanpur có dân số 4137489 người.

Tham khảo

Uttar Pradesh
Huyện của Ấn Độ

Kanpur (huyện)


Sezon Rajdowych Mistrzostw Europy 1982 był 30 sezonem Rajdowych Mistrzostw Europy (FIA European Rally Championship). Składał 47 rajdów, o różnych współczynnikach (1,2,3,4), rozgrywanych w Europie.

Kalendarz

W sezonie 1982 do mistrzostw Europy zaliczane było 47 rajdów, o różnym stopniu punktacji w ERC, rajdy z najwyższym współczynnikiem – 4, były punktowane najwyżej, potem rajdy o współczynniku 3, 2 i 1.

Klasyfikacja kierowców

Tabela obejmuje tylko pierwszą dziesiątkę zawodników. Uwzględniono tylko rajdy z najwyższym współczynnikiem (4). W mistrzostwach punktowane było pierwsze dziesięć miejsc, zawodników zarejestrowanych w ERC w stosunku: 20, 15, 12, 10, 8, 6, 4, 3, 2, 1 pkt. Następnie zdobyta ilość punktów mnożona była przez współczynnik rajdu (od 1 do 4).

Przypisy

Rajdowe Mistrzostwa Europy 1982


An Hylacola in uska genus han Aves. An Hylacola in nahilalakip ha familia nga Pardalotidae.

An kladograma hini sumala ha Catalogue of Life:

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Hylacola

Hylacola


Hòa An là một xã thuộc huyện Phụng Hiệp, tỉnh Hậu Giang, Việt Nam.

Địa lý
Xã Hòa An nằm ở phía tây huyện Phụng Hiệp, có vị trí địa lý:
Phía đông giáp xã Hòa Mỹ và xã Hiệp Hưng
Phía tây giáp thị xã Long Mỹ
Phía nam giáp xã Phương Bình
Phía bắc giáp huyện Vị Thủy thị trấn Kinh Cùng.

Xã Hòa An có diện tích 49,35 km², dân số năm 2018 là 16.290 người, mật độ dân số đạt 330 người/km².

Hành chính
Xã Hòa An được chia thành 14 ấp: 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, Bào Môn, Hòa Đức, Hòa Thuận C, Hòa Quới A, Hòa Quới B, Xẻo Trâm.

Lịch sử
Năm 1966, chuyển xã Hòa An thuộc huyện Long Mỹ về huyện Phụng Hiệp quản lý.

Ngày 21 tháng 4 năm 1979, Hội đồng Chính phủ ban hành Quyết định số 174-CP về việc chia xã Hòa An thành ba xã lấy tên là xã Hòa An, xã Hòa Lợi và xã Hòa Lộc.

Ngày 4 tháng 8 năm 2000, Chính phủ Việt Nam ban hành Nghị định số 28/2000/NĐ-CP về việc thành lập thị trấn Kinh Cùng thuộc huyện Phụng Hiệp trên cơ sở 1.300 ha diện tích tự nhiên và 10.288 nhân khẩu của xã Hoà An.

Sau khi điều chỉnh địa giới hành chính xã Hoà An có 4.753 ha diện tích tự nhiên và 17.512 nhân khẩu.

Xã hội
Xã Hòa An có khuôn viên khu Hòa An Đại học Cần Thơ - một cơ sở giáo dục bậc cao có uy tín học thuật hàng đầu tại đồng bằng sông Cửu Long.

Chú thích

Tham khảo

Hòa An, Phụng Hiệp


An Williella angulata in uska species han Lepidoptera nga ginhulagway ni Horak hadton 1984. An Williella angulata in nahilalakip ha genus nga Williella, ngan familia nga Tortricidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Williella

Williella angulata


An Chlorophorus luxatus in uska species han Coleoptera nga syahan ginhulagway ni Francis Polkinghorne Pascoe hadton 1869. An Chlorophorus luxatus in nahilalakip ha genus nga Chlorophorus, ngan familia nga Cerambycidae.

Mabibilngan ini ha Irian Jaya. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Chlorophorus

Chlorophorus luxatus


An Cynoglossus kopsii in uska species han Actinopterygii nga syahan ginhulagway ni Pieter Bleeker hadton 1851. An Cynoglossus kopsii in nahilalakip ha genus nga Cynoglossus, ngan familia nga Cynoglossidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Cynoglossus

Cynoglossus kopsii


Thomas Curley (Troy, 16 de maio de 1976) é um sonoplasta estadunidense. Venceu o Oscar de melhor mixagem de som na edição de 2015 por Whiplash, ao lado de Craig Mann e Ben Wilkins.

Ligações externas

Óscar de melhor som

Thomas Curley


Gymnosporia dongfangensis is 'n struik wat tot die genus Gymnosporia hoort. Die spesie is endemies aan die eiland Hainan.

Sien ook
 Alfabetiese lys van Suid-Afrikaanse bome

Bron
 Plants of the World Online

Gymnosporia
Flora van Hainan
Endemiese plante van Hainan

Gymnosporia dongfangensis


An Drymodes brunneopygia in uska species han Aves nga ginhulagway ni Gould hadton 1841. An Drymodes brunneopygia in nahilalakip ha genus nga Drymodes, ngan familia nga Petroicidae. Ginklasipika han IUCN an species komo diri gud kababarak-an. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Drymodes

Drymodes brunneopygia


Kaliwatan sa murag-anay ang Tenuirostritermes strenuus. Una ning gihulagway ni Hagen ni adtong 1860. Ang Tenuirostritermes strenuus sakop sa kahenera nga Tenuirostritermes, ug kabanay nga Termitidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Uk-ok
Tenuirostritermes

Tenuirostritermes strenuus


Afloat (French: Sur l'eau) is an 1888 story by Guy De Maupassant. Ostensibly it is a logbook of a nine-day cruise along the côte d'Azur. The French original was given illustrations by Édouard Riou who the previous year had illustrated Alexandre Dumas' Le Comte de Monte-Cristo (1887), and would also illustrate Maupassant's Un soir (1889). These illustrations, as engraved by the Guillaume brothers, were also included in the English translation by Laura Ensor published by Routledge in 1889. A new translation by Douglas Parmée appeared in 2009.

References

1888 novels
Novels by Guy de Maupassant

Afloat (Maupassant)


Gogol. Natjalo (, da.: Gogol. Begyndelsen) er en russisk fantasy-horror spillefilm fra 2017 instrueret af Jegor Baranov. Filmen er løst baseret på Nikolaj Gogols novellesamling fra 1832 Aftener på en gård nær Dikanka. Filmens hovedrolle som Gogol spilles af Aleksandr Petrov.

Gogol. Natjalo er den første af tre film i serien Gogol og den første russiske tv-film, der blev vist i biograferne.

De øvrige film i serien er Gogol. Strasjnaja mest og Gogol. Vij

Medvirkende
 Aleksandr Petrov — Nikolaj Gogol
 Oleg Mensjikov — Jakov Petrovitj
 Jevgenij Stytjkin — Aleksandr Khristoforovitj Binh
 Taisija Vilkova — Jelizaveta (Liza) Danisjevskaja
 Artjom Tkatjenko — Aleksej Danisjevskij

Referencer

Eksterne henvisninger

Russiske film fra 2017
Dramafilm fra Rusland
Gyserfilm
Nikolaj Gogol

Gogol. Natjalo