Mistrzostwa Afryki U-17 w piłce nożnej 2007 – 7. edycja turnieju o mistrzostwo Afryki w piłce nożnej do lat 17 organizowanego przez CAF, która odbyła się w dniach 10–21 marca 2007 roku. Gospodarzem zostało Togo. Trzy najlepsze reprezentacje awansowały do Mistrzostw Świata U-17 2007 w Korei Południowej.

Kwalifikacje

Runda wstępna
W rundzie wstępnej wzięło udział 26 reprezentacji, które zostały podzielone na 13 par. Zwycięzcy dwumeczów awansowali do pierwszej rundy kwalifikacji.

Pierwsza runda
W pierwszej rundzie wzięło udział 28 drużyn, które zostały podzielone na 14 par. Pierwsze mecze odbyły się w dniach 16–17 września, a rewanże 14 października 2006 roku. Zwycięzcy dwumeczów awansowali do drugiej rundy kwalifikacji.

Druga runda
W drugiej rundzie wzięło udział 14 reprezentacji, które zostały podzielone na 7 par. Pierwsze mecze odbyły się w dniach 24–26 listopada, a rewanże 9–10 grudnia 2006 roku. W przypadku równej ilości zdobytych bramek, decydowały bramki zdobyte na wyjeździe. Zwycięzcy dwumeczów awansowali do turnieju głównego.

Zakwalifikowane drużyny

  (gospodarz)

Faza grupowa

Grupa A

Grupa B

Faza pucharowa

Półfinały

Mecz o 3. miejsce

Finał

Reprezentacje Nigerii, Togo i Ghany awansowały do Mistrzostw Świata U-17 2007.

Przypisy

Mistrzostwa Afryki U-17 w piłce nożnej
2007 w piłce nożnej
Piłka nożna w Togo
2007 w Afryce
Sport w Lomé
Togo w XXI wieku

Mistrzostwa Afryki U-17 w Piłce Nożnej 2007


Shahid Abdul Salam Thahim is a Pakistani politician who had been a Member of the Provincial Assembly of Sindh, from August 2018 till August 2023 and from May 2013 to May 2018.

Early life and education
He was born on 12 January 1972.

He has a degree of Bachelor of Engineering in Civil Technology from Mehran University of Engineering and Technology and a Master of Arts from Sindh University.

Political career

He was elected to the Provincial Assembly of Sindh as a candidate of Pakistan Peoples Party (PPP) from Constituency PS-83 SANGHAR-VI in 2013 Pakistani general election.

He was re-elected to Provincial Assembly of Sindh as a candidate of PPP from Constituency PS-45 (Sanghar-V) in 2018 Pakistani general election.

References

Living people
Sindh MPAs 2013–2018
1972 births
Pakistan People's Party MPAs (Sindh)
Sindh MPAs 2018–2023

Shahid Abdul Salam Thahim


Ross McKenzie (born 16 March 1983) is a New Zealand former footballer.

Singapore

One of Sengkang Punggol's foreign imports listed for the 2007 S.League, McKenzie was said to have made a positive impact on the squad, recovering from an injury to the knee that season as well.

Slotted two goals in a 2–2 tie with Tampines Rovers in the semi-finals of the 2007 Singapore League Cup.

Personal life

Even though he was born in Scotland, the midfielder is domiciled in New Zealand.

References

External links

1983 births
Living people
Men's association football forwards
Men's association football midfielders
Auckland City FC players
Expatriate men's association footballers in New Zealand
Expatriate men's footballers in Singapore
Footballers from Dundee
Hougang United FC players
New Zealand men's association footballers
New Zealand expatriate men's association footballers
New Zealand people of Scottish descent
Scottish expatriate men's footballers
Scottish expatriate sportspeople in New Zealand
Scottish men's footballers
Singapore Premier League players
Team Wellington FC players
WaiBOP United players
Waitakere United players
Akron Zips men's soccer players

Ross McKenzie


La chiesa di San Giovanni Battista è un luogo di culto cattolico che si trova in località Gello Biscardo, a Castiglion Fibocchi.

Ricordata nel XIV secolo tra le suffraganee della pieve di San Quirico Sopr'Arno, forse sorge sul sito del castello di Gello Biscardo, antico possesso della potente famiglia magnatizia aretina degli Ubertini. L'edificio, ad una sola navata con altari in stucco tardo-settecenteschi, fu quasi del tutto ricostruito nel XIX secolo. Presenta il tipico aspetto delle chiesette rurali a capanna con campaniletto a vela a tre fornici.

Collegamenti esterni

Giovanni Battista (Castiglion Fibocchi)
Castiglion Fibocchi
Giovanni Battista

Chiesa di San Giovanni Battista (Castiglion Fibocchi)


An Aplocheilichthys rudolfianus in uska species han Actinopterygii nga syahan ginhulagway ni Richard Dane Worthington hadton 1932. An Aplocheilichthys rudolfianus in nahilalakip ha genus nga Aplocheilichthys, ngan familia nga Poeciliidae. Ginklasipika han IUCN an species komo diri gud kababarak-an. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Aplocheilichthys

Aplocheilichthys rudolfianus


Psoralea gigantea is 'n plantspesie in die familie Fabaceae en is endemies aan die Wes-Kaap en is deel van die fynbos. Dit kom van Jonkershoek tot by die Michellspas voor. Die plant word 6 tot 8m hoog en word geklassifiseer as 'n boom.

Bronne
 ScienceDirect
 Plants of the World Online

Psoralea
Flora van Suid-Afrika
Endemiese plante van Suid-Afrika

Psoralea gigantea


The Darkness è un videogioco d'azione e avventura in prima persona uscito nel 2007 per PlayStation 3 e Xbox 360. Il gioco è tratto dall'omonimo fumetto, uscito negli Stati Uniti d'America nel 1996.

Il cantante dei Faith No More, Mike Patton, ha dato la voce alla Tenebra, l'entità malefica protagonista del gioco, mentre l'attore Kirk Acevedo ha prestato la sua voce al protagonista umano, Jackie Estacado.

Nel 2012 è uscito il sequel, The Darkness II.

Trama
Il protagonista Jackie Estacado è un killer al servizio della famiglia mafiosa dei Franchetti. Una notte, Jackie e altri due scagnozzi dei Franchetti, Mike e Nino, sono a bordo di un'auto diretta verso un cantiere. Durante il tragitto, mentre sono inseguiti dalla polizia, Nino muore a causa di un urto violento della macchina contro un muro di una galleria. Purtroppo la corsa finisce nel più tragico dei modi, precipitando nella tromba di un ascensore in costruzione.

Rinvenendo, Jackie aiuta Mike ad uscire dall'automobile ormai completamente distrutta, e riceve delle informazioni sulla sua prossima missione. Mike, prima di morire per le ferite, dona a Jackie un paio di pistole semiautomatiche per difendersi nel cantiere. Dopo una rocambolesca fuga per sfuggire alla polizia, Jackie si ritrova in un cimitero. Qui viene attaccato dagli uomini della famiglia Franchetti, che inspiegabilmente lo hanno tradito. Messo alle strette e braccato dai suoi vecchi compagni, in Jackie si risveglia un oscuro potere: il Potere della Tenebra. Grazie alla Tenebra, entità oscura e dotata di enormi poteri, Jackie elimina facilmente i suoi nemici.

Si dirige quindi a casa della sua ragazza, Jenny, che gli comunica che un suo amico lo stava cercando. A seconda della scelta fatta dal giocatore, Jackie le rivelerà o meno in cosa è coinvolto, dato che lei non sa che in realtà Jackie è un criminale. Prima di andare via Jenny ha comprato una torta di compleanno per Jackie e festeggia con lui il suo ventunesimo compleanno. La Tenebra dentro Jackie, tuttavia, è infastidita da Jenny, poiché ne avverte la purezza di cuore.

Jackie decide di raggiungere Paul Franchetti, suo zio adottivo e boss della famiglia, però tutto va storto quando dei poliziotti corrotti tentano di farlo fuori, senza successo. Tornato indietro e rifugiatosi in una stazione della metropolitana, Jackie scopre dal suo amico Butcher che Paul ha fatto esplodere l'orfanotrofio in cui lui e Jenny sono cresciuti. Sembra inoltre che Paul sapesse che un giorno a Jackie sarebbe apparsa la Tenebra; essa è infatti un essere antico, molto intelligente, che si tramanda di generazione in generazione nella famiglia Estacado, e che si manifesta all'ospite sempre nella notte del suo ventunesimo compleanno, per poi prendere gradualmente il totale controllo della sua mente, inducendolo ad uccidere altri malvagi (dato che agisce in simbiosi con l'ospite, se l'ospite è malvagio la Tenebra si comporta di conseguenza, inducendolo ad uccidere altre persone malvagie come lo è l'ospite). Paul aveva adottato Jackie per sfruttare tale potere a suo vantaggio nei suoi affari criminosi, salvo poi venirne spaventato in quanto un giorno Jackie avrebbe potuto usarla a sua volta per ucciderlo e divenire il capo della famiglia Franchetti.

Jackie, furioso per essere stato tenuto all'oscuro di tutto e per essere stato tradito, si reca in un deposito di soldi di Paul e brucia tutti i suoi risparmi, per vendetta. Venuto a sapere di tale avvenimento, Paul, aiutato dal comandante della polizia Eddie Shrote, uomo spregevole e corrotto sul suo libro paga, decide a sua volta di vendicarsi del nipote, rapendo la sua amata Jenny. Jackie accorre allora in suo soccorso, ma quando arriva alla stanza dov'è rinchiusa la ragazza, viene posseduto e immobilizzato dalla Tenebra. Paul uccide quindi la ragazza davanti agli occhi allibiti di Jackie, impotente e incapace di reagire poiché bloccato dall'entità, che l'ha costretto ad assistere alla scena. La Tenebra riteneva Jenny un ostacolo per controllarlo e uccidendola crede che Jackie piomberà nell'oscurita più assoluta trasformandosi così in un mostro assetato di sangue. Jackie riesce infine a liberarsi e ad entrare dopo che Paul e Shrote sono scappati, ormai tardi.

Jackie, preso dalla disperazione, si suicida sparandosi in bocca con la pistola che ha ucciso Jenny. L'entità, percependo cosa avrebbe voluto fare tenta di fermarlo, ma inutilmente. Jackie si risveglia infine in una sorta di oscuro aldilà, un mondo devastato dalla prima guerra mondiale dove incontra il suo bis-bisnonno, Anthony Estacado, che come Jackie è stato portatore della Tenebra e che spiega di essere stato lui a portarla nella famiglia. Egli guida Jackie in modo da recuperare le Pistole della Tenebra, armi potentissime che possono aiutare Jackie nella sua lotta contro Paul, ma appena riesce ad entrare nel luogo dove sono custodite, la Tenebra lo riporta di nuovo nel nostro mondo.

Jackie va a trovare sua zia Sarah, che lo ha cresciuto come un figlio, che lo convince a porre fine alla storia dei poliziotti corrotti, i quali sono stati assoldati da Paul per aiutarlo a eliminare Jackie. Andando a Gun Hill, Jackie tenta di uccidere senza successo Eddie Shrote, ma riesce a rubargli una valigetta molto importante che rivuole indietro a tutti i costi.

Jackie decide allora di nasconderci una bomba all'interno e di riconsegnarla a Shrote, per farlo saltare in aria. Si danno quindi appuntamento in una chiesa per lo scambio, ma al suo arrivo Jackie scopre che Shrote e i suoi uomini hanno piazzato centinaia di fari dentro l'edificio, in modo da impedire l'uso dei poteri della Tenebra.

Jackie si batte coraggiosamente contro i poliziotti corrotti pur non disponendo della Tenebra, ma viene catturato e immobilizzato. Shrote, credendo di aver definitivamente vinto, prende tra le mani la valigetta, che esplode: il piano di Jackie ha avuto successo, ma anche lui viene coinvolto nell'esplosione e si risveglia nuovamente nell'altro mondo.

Qui Jackie, aiutato dal suo bisnonno, riesce a entrare in possesso delle Pistole della Tenebra, ma quest'ultima tenta di prendere controllo della mente di Jackie, soggiogandolo al suo potere. Jackie riesce a ribellarsi ma è costretto ad affrontare un mostro creato dalla Tenebra, che nella lotta ferisce gravemente Anthony. Ormai morente, l'uomo dice addio a Jackie e spiega che da secoli era intrappolato in quel mondo a causa della Tenebra e aspettava solo di poter morire; infine spira, chiedendo al giovane di non dimenticarlo.

Sconfitto il mostro, Jackie entra in un castello dove affronta la parte oscura di se stesso, il suo "io" malvagio. Jackie lo attacca ma nota che più colpisce con collera, e più la Tenebra diventa forte. Allora capisce che l'unico modo di sconfiggerla è accettarla dentro sé stesso, smettendo di incolparsi per la morte dei suoi cari e pentendosi delle azioni criminose che ha fatto nella sua vita.

Jackie riesce così a mettere a tacere la Tenebra, vincendo lo scontro e risvegliandosi davanti all'orfanotrofio in rovina. Decide poi di ritornare da sua zia per avere un consiglio su cosa dover fare. Zia Sarah gli confida che Paul lavorava con un'altra famiglia di Chicago, e gli suggerisce di rovinare quest'alleanza per metterlo in ginocchio. Jackie decide allora di spacciarsi per un uomo di Paul e s'infiltra nella famiglia di Chicago, per poi massacrare tutti e far ricadere la colpa dell'accaduto sui Franchetti.

Di ritorno a casa della zia, Jackie scopre che è sotto assedio degli uomini di Paul, che voleva morta zia Sarah per vendicarsi di Jackie, ma l'attacco viene respinto da lui e dai suoi amici Butcher e Jimmy, giunti in soccorso. Intanto Jackie è venuto a sapere che è prevista un'eclissi per il giorno dopo.

Deciso a porre fine una volta per tutte a questa, Jackie si dirige verso il nascondiglio di Paul, una grande villa situata su un isolotto con faro vicino a Manhattan, dove elimina tutti i suoi sicari. In aiuto di Jackie c'è anche l'eclisse, che copre il sole permettendogli così di usare pienamente i suoi poteri. Stranamente essi si rivelano ancora più potenti, radendo al suolo l'intera abitazione. Paul cerca disperatamente di trovare riparo dalla furia di Jackie nascondendosi in cima al faro. Tuttavia Jackie lo raggiunge: Paul implora pietà mista ad insulti e cerca persino di offrirgli una posizione migliore nella famiglia, ma il ragazzo, furioso per tutto il male subìto e circuito anche dalla Tenebra, lo uccide. Morendo, Paul lo manda all'inferno; improvvisamente la Tenebra reclama l'anima di Jackie, e si fa tutto buio.

L'ultima sequenza mostra Jackie risvegliarsi ancora, stavolta sdraiato sul grembo di Jenny sulla panchina di un parco, ma il luogo è strano. Quando lui le chiede dove si trovino, in quanto era sicuro che la ragazza fosse morta, lei gli risponde che hanno solo pochi minuti per dirsi addio. Lui le chiede scusa per tutto, ma lei lo rincuora dicendo che non ha fatto niente per cui essere dispiaciuto. Prima che lo schermo sfumi nel nero, alla domanda di Jackie "Sto sognando?", lei risponde "Sì" per poi esortarlo a svegliarsi.

Personaggi principali
 Jackie Estacado: il protagonista della storia, Jackie è un giovane di origini ispaniche. Cresciuto in un orfanotrofio, venne adottato da Paul Franchetti, che divenne il suo "zio" adottivo e lo introdusse fin da giovanissimo al mondo della malavita, trattandolo però sempre male e con scarsa considerazione. Nonostante la vita per lui sia stata difficile e lo abbia costretto a commettere diversi crimini, è di nobili principi e dal cuore buono; fedele e devoto a chi tiene ma vendicativo e spietato coi suoi nemici. Jackie scopre la notte del suo ventunesimo compleanno di possedere un potere demoniaco ereditario, tramandatosi per generazioni nella famiglia Estacado, proprio nel momento in cui suo zio lo condanna a morte, costringendolo alla fuga.
 La Tenebra: entità antica e senziente, che si manifesta in forma fisica dietro le spalle dell'ospite come una nebbia nera dalla quale spuntano due serpi demoniache dai denti affilati con gli occhi fiammeggianti, mentre vive sempre dentro l'ospite. Questo essere dai poteri devastanti è molto intelligente, infido e diabolico e può comunicare con l'ospite, cercando di ingannarlo e di manovrare le sue azioni, dato che la sua natura simbiotica lo costringe a cercare un ospite umano per sopravvivere. Cerca di portare Jackie dal lato oscuro e di controllarlo a suo piacimento, ma si dovrà scontrare con la forza d'animo del ragazzo, che non è disposto a farsi dominare per nessuna ragione.
 Paul Franchetti: zio adottivo di Jackie. Boss mafioso spregevole e senza scrupoli, oltre che codardo e vile, cerca in tutti i modi di eliminare Jackie perché spaventato dalla Tenebra che il ragazzo possiede, in quanto crede che un giorno Jackie potrà usarla per ucciderlo e diventare capo della famiglia Franchetti.
 Anthony Estacado: bis-bisnonno di Jackie, colui che ha portato la Tenebra nella famiglia; lo si incontra come soldato dopo il suicidio di Jackie, in quello che sembra essere l'Inferno. Sarà una guida e un sostegno prezioso per Jackie e lo esorterà fino alla fine a non lasciarsi corrompere dalla Tenebra, mostrandogli anche come combatterla.
 Jenny Romano: migliore amica di Jackie da quando erano piccoli, crebbe con lui all'orfanotrofio e rimasero sempre insieme fin quando Jackie non venne adottato da Paul, separandosi. Rincontratisi da grandi, si sono fidanzati. Ragazza allegra, tenace e amorevole, è ignara del fatto che Jackie sia un killer per la famiglia Franchetti, e pensa che lavori semplicemente per suo zio. Verrà rapita ed uccisa da quest'ultimo, ma il suo spirito e il suo ricordo saranno fondamentali per aiutare Jackie a combattere per la sua vita.
 Zia Sarah: zia adottiva di Jackie e caposaldo della famiglia Franchetti. Molto amata da tutti i membri della famiglia, ha cresciuto Jackie come un figlio nel rispetto e nell'affetto, tanto che lui parla di lei come quella che gli ha "insegnato a vivere". Quando scopre del tradimento della famiglia ai danni di Jackie non esita a schierarsi dalla parte del ragazzo, sfidando le ire di Paul.

Modalità di gioco
Il gioco è ambientato nella città di New York ai giorni nostri, quasi esclusivamente di notte e in luoghi bui. Nelle opzioni è possibile regolare luminosità e gamma dei colori per adattarli alle proprie esigenze, ed è presente un "regolatore" di violenza per decidere se mostrare il sangue nella storia oppure no.

Il giocatore interpreta il ruolo di Jackie Estacado, assassino mercenario al servizio della famiglia mafiosa Franchetti che si ritrova a dover controllare il potere della Tenebra e a lottare per la propria vita.

Il gameplay consente di scegliere fra azione di gioco furtiva (tipicamente stealth, in cui torneranno molto utili le abilità della Tenebra) o azione di gioco frenetica (con molteplici combattimenti e sparatorie, assumendo quindi la concezione vera e propria di sparatutto in prima persona). Il giocatore può scegliere se usare armi da taglio o da fuoco, o se fare utilizzo degli oscuri poteri della Tenebra (vedi paragrafo seguente). In questo ultimo caso è possibile evocare i Darkling, dei demoni infernali specializzati in diversi campi, ognuno con una sua peculiare abilità, che aiuteranno Jackie in diverse occasioni. Le armi da fuoco prevedono una coppia di pistole - semiautomatiche o revolver, a seconda di ciò che si raccoglie -, una coppia di mitragliette, un fucile a pompa, un fucile d'assalto, un fucile tattico e dei mitragliatori pesanti. Nell'aldilà il giocatore si ritroverà con armi risalenti al primo conflitto mondiale.

È possibile recuperare salute divorando i cuori dei nemici una volta uccisi. La Tenebra è utilizzabile solo nelle zone buie, in quanto la luce la danneggia e la fa scomparire. È possibile comunque sparare alle fonti di luce - lampioni, proiettori, lampade al neon, ecc.- per guadagnare oscurità in cui far rigenerare e usare i poteri della Tenebra.

All'interno del mondo di gioco ci si può spostare liberamente fra una missione e l'altra in diversi quartieri e zone di New York City. Un sistema di metropolitane con due stazioni principali consente al giocatore di spostarsi tra le aree. Mentre la trama principale è abbastanza lineare, richiedendo al giocatore di visitare ogni area in un certo ordine, il giocatore può intraprendere missioni secondarie parlando con personaggi casuali, alcuni dei quali conoscenti di Jackie, che vagano per le stazioni della metropolitana. Il completamento di missioni secondarie fa guadagnare al giocatore un numero di telefono come collezionabile, che può essere utilizzato su qualsiasi telefono pubblico per sbloccare contenuti extra; questi oggetti, oltre che essere in possesso di questi personaggi, si possono trovare sparsi in tutta la città. Anche nell'aldilà sono presenti collezionabili, stavolta sotto forma di lettere mai inviate, che il giocatore può imbucare in una delle cassette delle lettere presenti a New York una volta tornato, sbloccando ulteriori contenuti. Nel gioco, nelle televisioni situate in vari luoghi della città, con cui si può anche interagire, viene mostrato il film Il buio oltre la siepe; il giocatore è in grado di guardare l'intero film se rimane immobile davanti a una particolare televisione del gioco. Inoltre viene trasmesso il film L'uomo dal braccio d'oro, un episodio completo della serie tv di Flash Gordon del 1954, il film Gekitotsu! Satsujin ken con Sonny Chiba, vari cartoni animati di Braccio di Ferro e Gabby e alcuni videoclip di canzoni esistenti.

Durante i caricamenti sono presenti degli intermezzi filmati in cui Jackie racconta degli aneddoti riguardanti la sua vita.

È presente anche una modalità multiplayer online nella quale si impersonerà un umano che può trasformasi in Darkling. In forma umana il giocatore può contare su un letale arsenale di armi da fuoco e da taglio, ma è piuttosto debole in salute e agilità. In forma di Darkling si è notevolmente più veloci e agili, ma non si possono impugnare armi. Le modalità di gioco comprendono il Deathmatch (tutti contro tutti), in singolo o a squadre, Cattura la bandiera (nella quale bisogna rubare la bandiera della squadra avversaria) e Sopravvissuto (uno contro tutti gli altri).

Il gioco in Italia è stato distribuito in inglese con sottotitoli in italiano.

Poteri della Tenebra
 Tenebra Strisciante: è il primo potere che si ottiene dopo l'avvento della Tenebra. Una delle due teste di demone ai fianchi di Jackie "striscia" silenziosa, rimanendo invulnerabile ai colpi nemici. È l'ideale per uccidere i nemici da lontano o aprire porte chiuse attraverso stretti cunicoli (es. condotti di ventilazione, grate semiaperte, ecc.).
 Braccio Demoniaco: è il secondo potere che si ottiene dopo l'avvento della Tenebra. Un tentacolo spunta all'improvviso dalla schiena di Jackie, trafiggendo/scaraventando l'avversario ad una lunga distanza. È l'ideale per distruggere le fonti di luce senza sprecare munizioni e liberare il passaggio da pesanti ostacoli (es. campane, assi, ecc.).
 Pistole della Tenebra: è il terzo potere che si ottiene dopo l'avvento della Tenebra. Due pistole caricate con energia oscura rilasciano sui nemici una potentissima scarica elettrica. È l'unico potere in grado di controllare la forza della Tenebra.
 Buco Nero: è il quarto e ultimo potere che si ottiene dopo l'avvento della Tenebra. I due demoni creano un buco spazio-temporale che risucchia ogni cosa sullo scenario, nemici compresi. È l'ideale per sbarazzarsi degli avversari in modo rapido ed indolore.
 Evoca Darkling: grazie a questa abilità, si potranno evocare dei demonietti che aiuteranno Jackie in varie occasioni (vedi paragrafo seguente).

Darkling
I Darkling sono delle sotto-specie di goblin evocabili tramite il Potere della Tenebra che aiuteranno Jackie durante il corso dell'avventura. È possibile evocarli tramite un Portale dei Darkling.
 Darkling Berserker: è il primo demone che si ottiene dopo l'avvento della Tenebra. Utilizza qualsiasi cosa per affettare i nemici di Jackie e sono ottimi capri espiatori per le trappole piazzate dai mafiosi. Agiscono meglio in mancanza di luce. Se bersagliati a lungo dai colpi dei nemici, si disintegrano. Si possono evocare più Darkling alla volta.
 Darkling Pistolero: è il secondo demone che si ottiene dopo l'avvento della Tenebra. Armato di una mitragliatrice a sei canne rotanti, è ottimo per sbarazzarsi dei nemici rimanendo a distanza.
 Darkling Kamikaze: è il terzo demone che si ottiene dopo l'avvento della Tenebra. Scovati i nemici, il Kamikaze si lancia su di loro e si fa esplodere. Ottimo per sbarazzarsi di consistenti gruppi di nemici.
 Darkling Eliminaluce: è il quarto e ultimo demone che si ottiene dopo l'avvento della Tenebra. Con il contatore elettrico che porta sulla schiena, questo demone è utile per eliminare le fonti di luce.

Cuori
Uccidendo i nemici, è possibile divorarne il cuore grazie alla Tenebra. I cuori rappresentano i potenziamenti che la Tenebra può acquisire. Dopo un certo numero di cuori, la Tenebra sale di livello, diventando più potente e rendendo più forte Jackie. Esistono poi dei cuori speciali, reperibili solo in determinate zone, che una volta divorati, sbloccano nuovi Darkling o Poteri della Tenebra (si riconoscono perché dal petto del cadavere fuoriesce del fumo nero).

Numeri di telefono
Durante il corso del gioco è possibile reperire dei numeri telefonici scritti su dei foglietti di carta sparsi negli scenari. Chiamandoli, si sbloccheranno contenuti speciali nel menu Contenuti Extra. Esistono poi dei numeri telefonici speciali, reperibili solo in determinate zone (es. scritti su lavagne, muri, cartelloni, ecc.). Chiamandoli, si sbloccheranno contenuti speciali aggiuntivi nel menu Contenuti Extra.

Critica e accoglienza
Il gioco ha ricevuto critiche positive.

Multiplayer.it si pronuncia per un 8.3 (contro l'8.7 dei lettori) ed esalta con entusiasmo le atmosfere da brivido e la realizzazione tecnica del gioco, mentre spende parole negative per la poca longevità, l'intelligenza artificiale dei nemici bassa e il multiplayer online da rivedere.

Everyeye assegna al gioco un 8.5, lodando la trama profonda e ben narrata e i poteri della Tenebra. Tuttavia porta critiche negative alla modalità multigiocatore online e un'intelligenza artificiale un po' scarna.

Gamesurf chiude la recensione con un 8, esprimendosi decisamente a favore della storia, della giocabilità e del doppiaggio di Mike Patton nel ruolo della Tenebra, definito "ben fatto e inquietante". Stroncati, invece, la linearità del gameplay, il multiplayer online e l'intelligenza artificiale dei nemici.

Collegamenti esterni

The Darkness (videogioco)


Marcos Parente là một đô thị thuộc bang Piauí, Brasil. Đô thị này có diện tích 775,767 km², dân số năm 2007 là 4176 người, mật độ 5,38 người/km².

Tham khảo

Liên kết ngoài
 Cơ sở dữ liệu các đô thị của Brasil
Inwonertallen 2009

Đô thị bang Piauí

Marcos Parente


Bungtod ang Pasir Sarongge sa Indonesya. Nahimutang ni sa lalawigan sa Banten, sa kasadpang bahin sa nasod,  km sa habagatan-kasadpan sa Jakarta ang ulohan sa nasod.  metros ibabaw sa dagat kahaboga ang nahimutangan sa Pasir Sarongge.

Ang yuta palibot sa Pasir Sarongge kasagaran patag, apan sa amihanan nga kini mao ang kabungtoran. Ang yuta palibot sa Pasir Sarongge nga tinakpan sa ubos  nga tungason kaayo sa kasadpan. Ang kinahabogang dapit sa palibot dunay gihabogon nga  ka metro ug  km sa habagatan sa Pasir Sarongge. Dunay mga  ka tawo kada kilometro kwadrado sa palibot sa Pasir Sarongge nga hilabihan populasyon..

Hapit nalukop sa lasang ang palibot sa Pasir Sarongge.  Ang klima tropikal nga kasalupan. Ang kasarangang giiniton  °C.  Ang kinainitan nga bulan Oktubre, sa  °C, ug ang kinabugnawan Abril, sa  °C. Ang kasarangang pag-ulan  milimetro matag tuig. Ang kinabasaan nga bulan Disyembre, sa  milimetro nga ulan, ug ang kinaugahan Septiyembre, sa  milimetro.

Saysay

Ang mga gi basihan niini

Mga bungtod sa Banten (lalawigan sa Indonesya)

Pasir Sarongge


Mantispa fuliginosa là một loài côn trùng trong họ Mantispidae thuộc bộ Neuroptera. Loài này được Loew in Hagen miêu tả năm 1859.

Chú thích

Tham khảo

Mantispa

Mantispa fuliginosa


Łaskarzew là một thị trấn thuộc huyện Garwoliński, tỉnh Mazowieckie ở trung-đông Ba Lan. Thị trấn có diện tích 15 km². Đến ngày 1 tháng 1 năm 2011, dân số của thị trấn là 4884 người và mật độ 318 người/km².

Tham khảo

Thị trấn của Mazowieckie

Łaskarzew


Región Norðurjútland (Danskt: Region Nordjylland) er ein av teimum fimm Regiónunum í Danmark, sum vóru settar á stovn 1. januar 2007 eftir at Kommunalreformurin varð samtyktur í 2005. Región Norðurjútland fevnir um tað fyrrverandi Nordjyllands Amt og um teir partar av tí gamla Viborg Amt, ið liggja norðanfyri Limfjørðin, íroknað oynna Mors. Harumframt er tann norðari parturin av tí nú fyrrverandi Århus amt, har ið býurin Mariager liggur. Miðfyrisitingin hjá Regiónini liggur í Regiónshúsinum í  Aalborg Eystur.

Regiónirnar í Danmar eru komnar í staðin fyri tey gomlu amtini, og talið av kommunum er minkað til 98. Tað eru 11 kommunur í Región Norðurjútlandi, fólkatalið er 580.272 (2013) og økið fevnir um 7.910 km². Regiónsráðsformaður er Ulla Astman.

Kommunur í regiónini

Keldur

Regiónir í Danmark

Región Norðurjútland


John Gorrie is a marble sculpture depicting the American inventor and scientist of the same name by C. Adrian Pillars, installed at the United States Capitol's National Statuary Hall, in Washington, D.C., as part of the National Statuary Hall Collection. The statue was gifted by the U.S. state of Florida in 1914.

See also
 1914 in art

References

External links

1914 establishments in Washington, D.C.
1914 sculptures
Marble sculptures in Washington, D.C.
Monuments and memorials in Washington, D.C.
Gorrie
Sculptures of men in Washington, D.C.

Statue of John Gorrie


Sir William Aton (died before March 1389), sometimes called Baron Aton,  of West Ayton in Yorkshire, was an English landowner, soldier and administrator who in 1371 was summoned to Parliament as a baron. His son died before him without children and any hereditary title lapsed.

Origins
Born about 1299, he was the son and heir of Sir Gilbert Aton, who died after 10 April 1350.

Career

About 1320, when he reached his majority, he was created a knight and it is assumed that he later participated in the wars of King Edward III in France. In 1359, like his father before him, he was summoned to a meeting of the King's Council and in 1370 was summoned to a session of Parliament. By later theory this created a hereditary barony, but there is no record of him attending further sessions and he continued to call himself Sir William Aton, knight. He was chosen as High Sheriff of Yorkshire for 1368–70 and again for 1372–73, but in 1377, aged about 78, he obtained an exemption for the rest of his life from being appointed a sheriff, a justice of the peace, or a mayor. In 1386, recording his age as 87 and saying he had been a knight for 66 years (but not a baron), he was a witness in the celebrated case of Scrope v Grosvenor. He died  before March 1389.

Family

Before 1327, he married Isabel Percy (died before 25 May 1368), daughter of Henry Percy, 2nd Baron Percy and his wife Idonea Clifford. Their children were:
Sir William Aton, who married Margaret but died before 21 June 1384 without children. His widow survived him.
Anastasia Aton, who married Sir Edward St John (died 7 March 1389), of Londesborough.
Catherine Aton, who before November 1381 married Sir Ralph Euer (died 10 March 1422), of Witton-le-Wear.
Elizabeth Aton, married first Sir William Place and secondly Sir John Conyers, of Sockburn (died before 6 March 1396).

References

1290s births
1388 deaths
Barons Aton
People from the East Riding of Yorkshire
Members of the Privy Council of England
English knights

William Aton


An Amphelictus melas in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Bates hadton 1884. An Amphelictus melas in nahilalakip ha genus nga Amphelictus, ngan familia nga Cerambycidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Amphelictus

Amphelictus melas


La fillidia elegante (Phyllidia elegans )  è un mollusco nudibranchio appartenente alla famiglia Phyllidiidae.

Descrizione
Corpo colore grigio-rosa, talvolta azzurro, tubercoli bianchi o alcuni gialli, linee nere lungo il corpo. Rinofori gialli, nessun ciuffo delle branchie. Fino a 5 centimetri.

Distribuzione e habitat
Indo-Pacifico occidentale, Mar Rosso.

Note

Altri progetti

Collegamenti esterni

Phyllidiidae
Taxa classificati da Rudolph Bergh

Phyllidia elegans


Trochodendraceae je porodica u redu Trochodendrales, cvjetnica iz razreda Magnoliopsida, divizija Tracheophyta.

Porodica ima dva roda sa po jednom vrstom: Tetracentron sa vrstom  Tetracentron sinense i Trochodendron sa Trochodendron aralioides.

Tetracentron je  monotipski rod listopadnih stablašica iz Butana, mjanmarske države Kachin, Sikkima, Arunachal Pradesha, Nepala, te jugozapadne i centralne Kine. Drugi rod i vrsta,  po kojoj su imenovani i porodica i red je Trochodendron aralioides. To je zimzelena stablašica, visoka do 20 metara ili veliki grm koji na japanskim otocima Honshu, Shikoku, Kyushu, otocima Ryukyu i na Tajvanu.

Prema Katalogu života, sačinjen je sljedeći kladogram ove porodice.

Reference

Vanjski linkovi

Magnoliopsida
Trochodendraceae

Trochodendraceae


Geranium subacutum is 'n plant wat deel is van die Geraniaceae familie.

Verwysings

subacutum

Geranium subacutum


Pirapetinga là một đô thị thuộc bang Minas Gerais, Brasil. Đô thị này có diện tích 192,23 km², dân số năm 2007 là 10240 người, mật độ 56,2 người/km².

Tham khảo

Liên kết ngoài
 Cơ sở dữ liệu các đô thị của Brasil
Inwonertallen 2009

Đô thị bang Minas Gerais

Pirapetinga


Ang Wildhorn ngalan niining mga mosunod:

Awstriya

 Wildhorn (bukid sa Awstriya), Kärnten, Politischer Bezirk Spittal an der Drau,

Swisa

 Wildhorn (bukid sa Swisa, Canton du Valais), Hérens District,
 Wildhorn (tumoy sa bukid), Canton de Berne, Interlaken-Oberhasli District,

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Awstriya
Pagklaro paghimo ni bot Swisa

Wildhorn


William Gerald Rainbird (9 April 1916 – 27 September 1997) was a New Zealand cricketer who played first-class cricket for Wellington from 1935 to 1946.

Bill Rainbird was a right-handed batsman. He was the second-highest run-scorer in the Plunket Shield in 1938-39, with 280 runs at an average of 56.00, including his only first-class century, 102 against Otago. He was in the New Zealand squad to play the touring Sir Julien Cahn's XI at the end of the season, in what proved to be New Zealand's last match before World War II, but he was made twelfth man.

He served in the New Zealand Army during World War II.

References

External links

1916 births
1997 deaths
Cricketers from Wellington City
New Zealand cricketers
Wellington cricketers

Bill Rainbird


Eugene (Gene) Fitzgerald (irl. Eoghan Mac Gearailt; ur. 21 sierpnia 1932 w Corku, zm. 14 grudnia 2007 tamże) – irlandzki polityk, działacz Fianna Fáil, Teachta Dála, w latach 1977–1982 minister w różnych resortach, eurodeputowany II i III kadencji.

Życiorys
Absolwent szkoły średniej Presentation Brothers College. Pracował m.in. jako dyrektor przedsiębiorstwa. Zaangażował się w działalność polityczną w ramach Fianna Fáil. W 1972 uzyskał mandat posła do Dáil Éireann w wyborach uzupełniających. Z powodzeniem ubiegał się o reelekcję w wyborach 1973, 1977, 1981, lutym 1982 i listopadzie 1982.

Był członkiem gabinetów, którymi kierowali Jack Lynch i Charles Haughey. Od lipca 1977 do grudnia 1980 sprawował urząd ministra pracy. Od marca 1980 do czerwca 1981 i od marca do grudnia 1982 był ministrem służb publicznych. Od grudnia 1980 do czerwca 1981 pełnił jednocześnie funkcję ministra finansów. W latach 1984–1994 zasiadał w Parlamencie Europejskim II i III kadencji, był m.in. wiceprzewodniczącym Komisji ds. Socjalnych i Zatrudnienia i skarbnikiem frakcji Europejskiego Sojuszu Demokratycznego. W 1994 wycofał się z bieżącej działalności politycznej, został honorowym sekretarzem swojego ugrupowania.

Przypisy

Politycy Fianna Fáil
Irlandzcy posłowie do Parlamentu Europejskiego
Irlandzcy ministrowie finansów
Członkowie Dáil Éireann
Urodzeni w 1932
Zmarli w 2007
Ludzie urodzeni w Corku

Gene Fitzgerald


Yuriy Martynyuk (, born 9 October 1974 in Kharkiv) is a former Ukrainian footballer and football manager.

References

External links

1974 births
Living people
Footballers from Kharkiv
Ukrainian men's footballers
Ukrainian football managers
FC Tiraspol players
FC Arsenal Kharkiv players
FC Stal Kamianske players
FC Hazovyk-KhGV Kharkiv players
FC Lokomotyv Dvorichna players
FC Ekibastuz players
FC Solli Plyus Kharkiv players
FC Stal Kamianske managers
Ukrainian expatriate men's footballers
Expatriate men's footballers in Moldova
Expatriate men's footballers in Kazakhstan
Men's association football forwards

Yuriy Martynyuk


Ang Koh-i-Syāh Bubak ngalan niining mga mosunod:

Apganistan

 Kōh-e Siyāh Būbak (bukid sa Apganistan, lat 35,03, long 61,52), Herāt,
 Kōh-e Siyāh Bubak, bukid, Herāt,

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Apganistan

Koh-i-Syāh Bubak


William Curtis (ur. 11 stycznia 1746, zm. 7 lipca 1799) – angielski botanik i entomolog, urodzony w Alton w Hampshire, gdzie znajduje się Curtis Museum.

Curtis zaczął pracę jako aptekarz, zanim zwrócił uwagę na botanikę i inną historię naturalną. Przygotowane przez niego publikacje skuteczniej dotarły do szerszej publiczności, niż wcześniejsze prace na ten temat. W wieku 25 lat opracował Instrukcje zbierania i konserwacji owadów; szczególnie ćiem i motyli.

Curtis był demonstratorem roślin i Praefectus Horti w Chelsea Physic Garden w latach 1771–1777. W 1779 r. Założył własny londyński ogród botaniczny w Lambeth, przenosząc się do Brompton w 1789 r. W latach 1777-1798 opublikował 6-tomowe dzieło Flora Londinensis. Była to pionierska pracę poświęcona miejskiej naturze. Nie osiągnął tym sukcesu finansowego, ale opublikował w The Botanical Magazine w 1787 roku dzieło, w którym można było także zobaczyć kolorowe tablice ręcznie wykonane przez takich artystów jak James Sowerby, Sydenham Edwards i William Kilburn.

Na jego cześć gatunek z rzędu dereniowców nazwano Curtisia dentata.

Jest upamiętniony na witrażu w kościele St. Mary's Church w Battersea.

Jako botanik jest oznaczany skrótem Curtis, gdy cytuje się nazwę botaniczną.

Przypisy

Brytyjscy botanicy
Brytyjscy entomolodzy
Brytyjscy mykolodzy
Urodzeni w 1746
Zmarli w 1799

William Curtis


The Doors američki je biografski film snimljen 1991. godine o istoimenom rock bendu iz 1960-70-ih sa naglaskom na život vodećeg pjevača, Jima Morrisona. Režirao ga je Oliver Stone, a zvijezde filma su Val Kilmer kao Morrison i Meg Ryan kao Pamela Courson Morrisonova pratilja. U filmu se još pojavljuju Kyle MacLachlan kao Ray Manzarek, Frank Whaley kao Robby Krieger, Kevin Dillon kao John Densmore, i Kathleen Quinlan kao Patricia Kennealy. Film opisuje Morrisona kao ikonu veću od života u eri rock and rolla, kontrakulture, rekreativne upotrebe droga, slobodne ljubavi i hipi načina života. Ali prikaz prevazilazi portret kultne ličnosti: njegov alkoholizam, interes za duhovne dimenzije, halucinogene droge, i posebno, njegova rastuća opsjednutost smrću. Film nije dobro primljen od strane njegovih kolega iz benda, bliskih prijatelja, i porodice, zbog prikaza Morrisona.

Radnja
Film počinje tokom snimanja albuma An American Prayer i brzo prelazi na djetinjstvo i sjećanje na putovanje Jimove porodice niz pustinjski autoput 1949. godine, gdje mladi Jim vidi starijeg Indijanca koji umire pored puta. 1965. godine, Jim dolazi u Kaliforniju i biva asimiliran u kulturna dešavanja Venice Beacha. U toku svojih školskih dana studiranja filma na UCLA-i, on upoznaje svoju buduću djevojku Pamelu Courson, i prvi put se susreće sa Ray Manzarekom, kao i ostatkom muzičara koji će sačinjavati bend The Doors, Robbya Kriegera i Johna Densmorea. Jim uvjerava članove njegovog benda da otputuju u dolinu Death Valley i iskuse utjecaje psihodeličnih droga. Vrativši se u Los Angeles, oni sviraju u poznatom noćnom klubu Whisky a Go Go i stiču dosta obožavatelja. Zbog Jimovih ludorija na bini i njegovih povremenih improvizovanih recitacija stihova izaziva bijes vlasnika kluba; međutim, popularnost benda nastavlja da se širi.

Pošto je bend postao izuzetno uspješan, Jim postaje sve više opčinjen svojim likom kao "kralj guštera" i zapada u alkoholizam i drogu. Jim susreće Patriciu Kennealy-Morrison, rock novinarku koja ga uvodi u mistične ceremonije. Ostatak benda postaje umoran zbog Jimovih propuštenih sesija na snimanju u studiju i izostanaka na koncertima. Jim kasni na koncert u Miamiu, Florida, i počinje da se svađa sa publikom i navodno nedolično se ponaša na sceni. Ovaj incident je bio tačka ključanja za bend, što je rezultiralo krivičnom prijavom protiv Jima, otkazivanjem nastupa, Jimovim raskidom sa prijateljima, i ogorčenošću ostalih članova benda.

Godine 1970. nakon dugog suđenja, Jim je proglašen krivim za nepristojno ponašanje i naređeno mu je da odsluži kaznu u zatvoru, ali mu je ipak dozvoljeno da ostane na slobodi uz kauciju dok se ne razmotri žalba. Patricia kaže Jimu da je trudna, ali Jim je uvjerava da abortira. Jim posjećuje svoje kolege članove Doorsa po posljednji put, prisustvujući zabavi koju je organizirao Ray gdje on želi bendu svu sreću u njihovom budućem radu i daje im kopiju za album An American Prayer. Dok se Jim igra u vrtu sa djecom, jedno od djece ga podsjeća na njegovo djetinjstvo. Jim komentira "ovo je najčudniji život koji sam ikada upoznao." Godine 1971. Pam pronalazi Jima mrtvog u kadi u Parizu, Francuska, u dobi od 27. Pam umire tri godine kasnije od predoziranja drogom, također u dobi od 27.

Konačna scena filma prije odjavne špice je scena Jimove grobnice na groblju Père Lachaise u Parizu, dok "A Feast of Friends" svira u pozadini. Zatim se pojavljuje tekst koji kaže "Jim Morrison je umro od zatajenja srca. Imao je 27 godina. Pam mu se pridružila tri godine kasnije." Tokom odjavne špice, bend je prikazan kako snima pjesmu L.A. Woman u studiju.

Uloge
 Val Kilmer – Jim Morrison
 Kevin Dillon – John Densmore
 Kyle MacLachlan – Ray Manzarek
 Kathleen Quinlan – Patricia Kennealy
 Meg Ryan – Pamela Courson
 Frank Whaley – Robby Krieger

Vanjski linkovi

Filmovi iz 1991.
Filmovi na engleskom jeziku
Američki filmovi
Američki biografski filmovi
Filmovi u režiji Olivera Stonea
The Doors

The Doors (film)


Demi Vance (født 2. maj 1991) er en kvindelig nordirsk fodboldspiller, der spiller midtbane for skotske Rangers i Scottish Women's Premier League og Nordirlands kvindefodboldlandshold.

Hun blev i juni 2022 udtaget til den officielle trup frem mod EM i fodbold 2022 i England, som førstevalg på venstrebacken. Hun fik debut på A-landsholdet den 3. juli 2013, i et 0–3-nederlag mod .

Referencer

Eksterne henvisninger

Kvindelige fodboldspillere fra Nordirland
Fodboldspillere fra Rangers W.F.C.
Kvindelige fodboldlandsholdsspillere fra Nordirland

Demi Vance


Kaliwatan sa alibangbang ang Kanshizeia minima. Una ning gihulagway ni Paul E. Whalley ni adtong 1971. Ang Kanshizeia minima sakop sa kahenera nga Kanshizeia, ug kabanay nga Thyrididae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Kanshizeia

Kanshizeia minima


Lillestrøm Sportsklubb je profesionalni nogometni klub iz Lillestrøma, Norveška. Takmiči se u Eliteserien, navišem rangu nogometa u Norveškoj.

Historija
Klub je osnovan 1917. godine. Jedan je od najuspješnijih nogometnih klubova u državi. Pet puta je osvaja domaće prvenstvo, dok je šest puta bio pobjednik nacionalnog kupa. 2006. godine je igrao finale Intertoto kupa. Poražen je od Newcastle Uniteda. Tradicionalne boje kluba su žuta i crvena. Domaće utakmice igra na stadionu Åråsen.

Uspjesi
Prva liga:
 (5): 1959, 1976, 1977, 1986, 1989.
 (8): 1959–60, 1978, 1983, 1985, 1988, 1994, 1996, 2001.
Nacionalni kup:
 (6): 1977, 1978, 1981, 1985, 2007, 2017.
 (7): 1953, 1955, 1958, 1980, 1986, 1992, 2005.
Intertoto kup:
 (1): 2006.

Reference

Vanjski linkovi
 Službena stranica

Nogometni klubovi u Norveškoj
Nogometni klubovi osnovani 1917.

Lillestrøm SK


O bilhar é um gênero de esportes jogados sobre uma mesa retangular (tradicionalmente de mogno, mas hoje frequentemente de materiais sintéticos) com número de pequenas bolas manejadas por um taco de bilhar.

História
Diversos países são creditados com a invenção do esporte, mas pouco se sabe sobre suas reais origens. Uma variedade reconhecível do esporte, ainda semelhante ao croquet, era jogada no século XIV, mas a primeira referência conhecida ao jogo para ambientes fechados na Europa se dá no século XV, com Luís XI da França, o esporte tendo sido popularizado entre a nobreza do país por seu sucessor Luís XV, antes chegando à Grã-Bretanha, sendo praticado por personalidades como Maria da Escócia. As bolas costumavam ser feitas de madeira e argila, mas os mais ricos preferiam utilizar o marfim.

Lista de esportes
 Bilhar francês — jogo original
 14+1
 Bola 8
 Bola 9
 Bola 10
 Bilhar americano (pool) — variante muito popular nos Estados Unidos
 Bilhar inglês — variante popular em muitas das antigas colônias britânicas e na Grã-Bretanha
 Sinuca — variante brasileira
 Sinuca inglesa (snooker) — variante internacional
 Mata-mata (jogo)
 Carambola (jogo)

Piscina americana
Cada participante do jogo deve colocar as bolas na linha de frente e perfurar para que a bola se recupere do lado de trás e fique mais próxima da frente.

Bibliografia

Ligações externas

Bilhar

Bilhar


Anno
 580 o 580 a.C.

Codici
 580 (astronomia) – Codice che designa l'Osservatorio astronomico di Graz, nella Stiria, regione austriaca

Matematica
 580 – numero

580 (disambigua)


Susquehanna River Island (formerly Squaw Island) is an island located by Owego, New York, on the Susquehanna River.

References

Landforms of Tioga County, New York
Islands of the Susquehanna River in New York (state)
Islands of New York (state)

Susquehanna River Island


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Tamdaotettix tarasovi. Una ning gihulagway ni Andrey Vasil'evich Gorochov ug Sergey Storozhenko ni adtong 2015. Ang Tamdaotettix tarasovi sakop sa kahenera nga Tamdaotettix, ug kabanay nga Rhaphidophoridae.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Laos

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Laos
Tamdaotettix

Tamdaotettix tarasovi


O Rio Estrela do Norte nasce no distrito de Estrela do Norte no município de Castelo no Espírito Santo, a sua maior área se estende no distrito de Conduru em Cachoeiro de Itapemirim (fora da zona urbana do distrito), onde deságua no Rio Itapemirim no distrito de Coutinho no mesmo município.

Rios do Espírito Santo
Afluentes do rio Itapemirim

Rio Estrela do Norte


An Chrysichthys okae in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Fowler hadton 1949. An Chrysichthys okae in nahilalakip ha genus nga Chrysichthys, ngan familia nga Claroteidae. Ginklasipika han IUCN an species komo diri gud kababarak-an. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Chrysichthys

Chrysichthys okae


An Cottus sabaudicus in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Valentina Grigorievna Sideleva hadton 2009. An Cottus sabaudicus in nahilalakip ha genus nga Cottus, ngan familia nga Cottidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Cottus

Cottus sabaudicus


Gerbich sistem antigena obuhvata antigene, označene kao Ge, koje kodiraju glikoforini C i D. Odgovarajući genski lokus se nalazi na dugom kraku hromosoma 2: q.14.-q21.

Fenotipove ovog sistema  antigena određuju četiri alela: G1 do G4. Tri od njih su  Ge  negativeni:  antigeni Ge-2,-3  i  Ge-2,+3. A 3.4 sa deletiranih  kilobaznnih parova unutar gena, koji su vjerovatno nastali zbog nejednakog crossingovera između dvije ponavljajuće (repeted) domene koje su odgovorne za formaciju Ge-2,-3 genotipa.  Povratni odgovor ove delecije je lociran unutar  introna 2 i 3 i rezultiraju u  deleciji  egzona  3.  Ovj mutantni gen jr transkribiran kao iRNK sa kontinuiranim otvorrnič okvirom čitanja (open reading frame) koji se proteže duž preko 300 nukleotida i prepisuje u sialoglikoprotein nađen na Ge-2,-3  [[eritrociti|crvenim krvnim zrncima. Drugs  3.4 kilobazns delecija unutar  gena za [[glikoforin] C  eliminira samo  egzon 2 sličnim mehanizmom i generiraju  mutantni gen. Ovaj kodira abnormalni  glikoprotein nađen na Ge-2,+3 eritrocitima.

Ge2  epitop je antigen  samo na glikoforinu D i to je skriveni antigen u glikoforinu C. Nalazi se unutar egzona 2 , a osjetljiv je na tripsin i papain, ali otporan na himotripsin i pronazu. Ge3 epitop je  kodiran sa egzona 3.  Osjetljiv  je na tripsin, ali otporan na himotripsin, papain i pronazu. Smatra se da leži između aminokiselina 42-50 u  glikoforinu C (21-49 ostataka  glikoforina D). Ge4 se nalazi unutar prve 21 aminokiseline glikoforina  C.  Osjetljiv je  na tripsin, papain, pronazu i neuroaminidazu.

Transfuzijski značaj
Ovi glikoforini su povezani sa jedanaest antigena od interesa za transfuzijsku medicinu:
Gerbich (Ge2, Ge3, Ge4),
 Yussef (Yus), je Webb (WB ili Ge5),
 Duch (Dh (a) ili Ge++8), Leach je Lewis II (L (a) ili Ge6), Ahonen (An (a) ili Ge7) i GEPL (Ge10 *), GEAT (Ge11 *) i Geti (Ge12 *).
Šest su visoke prevalencije (Ge2, Ge3, Ge4, Ge10 *, Ge11 *, Ge12 *) i pet niskog prevalencije (SB, Ls(a), An(a), Dh(a) i Ge''9).

Reference

Vanjski linkovi
 Eritrocitna membrana, crtež

Također pogledajte
Krvna grupa
Antigen
Antitijelo
Genetika
Fiziologija
Imunologija
Krv

Gerbich sistem antigena


Picton Castle () er en middelalderborg nær Haverfordwest i communityet Uzmaston, Boulston and Slebech, Pembrokeshire, Wales. Oprindeligt blev den opført i 1200-tallet af en flamsk ridder, og kom senere i Sir John Wogans ejerskab. Det er siden blevet ombygget adskillige gange.

I 1405 angreb franske tropper, der støttede Owain Glyndŵr, borgen, og den blev erobret igen under den engelske borgerkrig i 1645 af rundhovederne.

Borgen og jordene omkring er ejet af Picton Castle Trust, og det er en listed building af første grad.

Se også
 Borge og slotte i Storbritannien og Irland
 Borge og slotte i Wales

Referencer

Eksterne henvisninger

Slotte i Wales

Picton Castle


Svend Erik Bjerg (født 16. november 1944 i Maribo, død 2. august 2023) var en cykelrytter fra Danmark.

Han deltog ved Sommer-OL 1968 og Sommer-OL 1972, ligesom han for Lyngby Cycle Club var med til at blive danmarksmester i 100 km holdløb i 1967 og 1968. Ved DM i linjeløb blev det til bronzemedalje i 1967 og sølv i 1971.

Referencer

Eksterne henvisninger

Mandlige cykelryttere fra Danmark
Deltagere for Danmark ved sommer-OL 1968
Deltagere for Danmark ved sommer-OL 1972
Personer fra Maribo

Svend Erik Bjerg


The University of Washington College of Education is the school of education at the University of Washington (UW). The UW College of Education offers both undergraduate and graduate degrees and is one of the top schools of education in the United States.

Led by Dean Mia Tuan, the mission of the UW College of Education is to transform inequitable systems of education to create just, sustainable and culturally-thriving democracies by engaging in dynamic, collaborative partnerships, practices and research.

History
Preparing teachers was an important function of the University of Washington from its early days. After becoming the Territorial University's first graduate in 1876, Clara McCarty taught in various schools and was elected superintendent of the Pierce County School District in 1880.

The university established a specific program to train teachers, called the "Normal" curriculum, in 1878. The University of Washington Normal College was established in 1892–1893, with a series name changes occurring over the next several years: Department of Pedagogy, 1893–1894; Department of Education, 1895–1896; Department of Philosophy of Education, 1896–1897; Department of Education, 1897–1898; School of Pedagogy, 1898–1899; before the name Department of Education was retained for more than a decade beginning in 1900–1901.

On January 21, 1913, the university introduced a School of Education. The College of Education was officially formed December 15, 1914, as a four-year program with authority over graduation and curriculum decisions.

Degree programs
The college offers two doctoral programs: the Doctor of Philosophy in Education (Ph.D.) and the Doctor of Education (Ed.D.). It also offers more than a dozen master's programs, including Education Policy, Organizations and Leadership; Early Childhood Special Education; Education Policy, Organizations and Leadership; Instructional Leadership; Intercollegiate Athletic Leadership; Language, Literacy, and Culture; Leadership in Higher Education; Learning Sciences and Human Development; Measurement and Statistics; Multicultural Education; Social and Cultural Foundations; Special Education; and Teaching. Bachelor's degree programs are offered in Early Care and Education; Early Childhood and Family Studies; and Education, Communities and Organizations.

Faculty
Notable current and past faculty of the college include:

 James A. Banks
 John D. Bransford
 John Goodlad
 Elham Kazemi
 Kenneth Zeichner

Notable alumni
Notable alumni of the college include:

 Diana Hess
 Gloria Ladson-Billings
 Charli Turner Thorne

Facilities

The college's primary home is Miller Hall on the main campus of the University of Washington in Seattle. It is part of the Liberal Arts Quadrangle, commonly known as the Quad. Completed in 1922 and originally called Education Hall, the building was renamed in 1954 to honor the family of long-time University of Washington Regent William Winlock Miller. The building features a collection of more than 30 figures by Victor Alonzo Lewis along its cornice. The figures represent educational subjects such as music and geography; historical figures including Alexander the Great and Confucius; various professions; and methods of pedagogy (reading and laboratory experiments) among others. Miller Hall contains numerous classrooms and offices.

Other buildings associated with the college include the Haring Center for Inclusive Education and Gilman Building.

References

External links

Colleges, schools, and departments of the University of Washington
Schools of education in the United States
Universities and colleges established in 1914
1914 establishments in Washington (state)


Fortuna, navnet på den romerske mytologis personificering af held, kan også henvise til:

 Fortuna (tv-serie), norsk dramaserie, baseret på Alexander Kiellands trilogi
 Fortuna (roman), fra 1884 af Alexander Kielland

Sport
 Fortuna Düsseldorf, tysk fodboldklub fra Düsseldorf
 Fortuna Hjørring, dansk kvindefodboldklub fra Hjørring
 Fortuna Sittard, hollandsk fodboldklub fra Sittard
 AaFK Fortuna, norsk kvindefodboldklub fra Ålesund
 SC Fortuna Köln, tysk fodboldklub fra Köln
 SV Fortuna Magdeburg, tysk fodboldklub fra Magdeburg

Stednavne
 Fortuna (Californien), by i Humboldt County, Californien
 Fortuna (Murcia), by i den spanske region Murcia
 Fortuna (Maranhão), kommune i den brasilianske delstat Maranhão

Se også
 19 Fortuna, asteroide i Asteroidebæltet
 Fortunaskolen, folkeskole i Esbjerg Kommune

Fortuna (flertydig)


Kahenera sa mga isda ang Roeboexodon. Ang Roeboexodon sakop sa kabanay nga Characidae.

Ang kladogram matud sa Catalogue of Life mao:

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Roeboexodon

Roeboexodon


Riverdale er en amerikansk teen-drama tv-serie baseret på figurene fra Archie Comics. Serien blev tilpasset til CW af Archie Comics' kreative chef Roberto Aguirre-Sacasa, og er produceret af Warner Bros. Television og CBS Studios i samarbejde med Berlanti Productions og Archie Comics.

Eksterne henvisninger

Amerikanske tv-serier fra 2010'erne
Amerikanske tv-serier fra 2020'erne
Dramaserier fra USA
Tv-programmer fra The CW
Ungdomsserier fra USA

Riverdale


O torneio individual masculino de golfe nos Jogos Olímpicos de Verão de 2016 foi disputado entre 11 a 14 de agosto na Reserva de Marapendi, no Rio de Janeiro.

Calendário
Horário local (UTC-3)

Medalhistas

Resultados

Individual masculino

Golfe nos Jogos Olímpicos de Verão de 2016 - Individual masculino


Kahenera sa mga karpa ang Luciocyprinus. Ang Luciocyprinus sakop sa kabanay nga karpa.

Ang kladogram matud sa Catalogue of Life mao:

Ang mga gi basihan niini

Karpa
Luciocyprinus

Luciocyprinus


Kaliwatan sa alasiwsiw ang Thibron mombuttu. Una ning gihulagway ni Rehn, J.A.G. ni adtong 1939. Ang Thibron mombuttu sakop sa kahenera nga Thibron, ug kabanay nga Tetrigidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Insekto sa Demokratikanhong Republika sa Konggo
Thibron

Thibron mombuttu


Punchinello Players, founded in 1914, was a theatre organization of the University of Minnesota. When it closed it was the second oldest student-run community theater in the U.S. Punchinello - located on the St. Paul campus - originated for the purpose of improving the lives of the greater community. As a university-associated theater it changed with the times and continued to explore and interrogate the human condition. Punchinello Players closed in 1994 due primarily to its home, North Hall (formerly the St. Paul Campus Dining Hall), being slated for demolition.

Debut
Back to the Farm

Back to the Farm was a two-year production (1913–1915) written by College of Agriculture student Merline H. Shumway and directed by Estelle Cook, English Instructor at the Agricultural School  to create awareness of the university's new Agricultural Extension Program  in the rural communities of Minnesota.
Back to the Farm was created to demonstrate the value of scientifically trained farmers. It centers around a farm family in which the father is an old-school farmer, who isn't open to his sons' new ideas about how to do things. The son - Merton Merrill - leaves the farm and enrolls at a nearby agricultural college for their 4-year program. They mend their relationship and he returns to the farm, implementing what he's learned - with the result that the farm becomes the most productive in the state. The serious content was balanced by humor provided by the character of 'Gus', who continually threatens to quit, but adopts scientific methods along with Merton.
Initially presented at County Fairs around the state, its popularity exceeded expectations and the play continued to tour at farmers' institutes, other educational sessions and also at social events. It was performed fifty times in the first year and many more times for years afterwards. Follow-up plays including Kindling the Hearth Fire and Partners - written by Shumway, Cook and others, all directed by Cook - were also well received, and in those years through 1922 a set of plays were created, performed and made available in bulletin form for communities to perform themselves.

The Agricultural Extension Program (along with General Extension, founded 4 years later in 1913) aimed to support Minnesota farming and also increase attendance for the School of Agriculture. That Agricultural School - available to farm community members 16 and older - provided farm instruction and advancement to the College of Agriculture, Forestry and Home Economics for those interested. As a Land-grant university, there was a necessary focus on providing agricultural instruction that met the needs of the State of Minnesota, and getting students in place for that instruction. George Edgar Vincent - University President from 1911 to 1917 - put in place innovative programming including 'University Weeks' with plays, lectures, concerts and debates similar to the Chautauqua Institute he had previously led, in the spirit of increasing educational and cultural opportunities for the general public.

Those initial rural productions of Back to the Farm launched the existence of Punchinello Players in 1914, originally under the name the Minnesota Agriculture Dramatic Club. The organization changed its name to Punchinello Players in 1923.  For much of the early decades, all members of Punchinello were students enrolled in the College of Agriculture, Forestry and Home Economics.

Background
Early in the Twin Cities history (prior to 1900) the only theater available in the area were touring groups, in from the East Coast. The genre was vaudeville, as well as traditional theater.  There were also music/performance halls such as Harrison's Hall, Woodman's Hall, the Pence Opera House and the Academy of Music in Minneapolis and the St. Paul Opera House in St. Paul.  When Punchinello was formed as the Agricultural Dramatic Club in 1915, it was for a specific University-related purpose, aimed at a specific segment of the community. There were only a few general-audience theater groups operating - primarily the University of Minnesota's Masquers Club and Players Club. Those University groups and others combined to form the University Little Theater when Scott Hall was built in 1921. The State Theatre and the Hennepin Theater, now known as Orpheum opened downtown Minneapolis that same year. In the 1930s, movies and films were more widely available than before.  Old Log Theatre started in 1940. The short-lived Circle Theater Players became Theatre in the Round Players in the early 1950s.  Tyrone Guthrie came to Minneapolis and founded the Guthrie Theater in 1963. Amateur theater in the 1960s continued to develop as well, including into experimental, non-commercial work by Firehouse Theater. In the 1970s and early 1980s local theater came to life with the founding of numerous organizations including At the Foot of the Mountain, Children's Theatre Company, Illusion Theater, In the Heart of the Beast, Mixed Blood, Penumbra Theatre Company, Theatre de la Jeune Lune and others.

Performing Venue

Touring - Minnesota
Punchinello's original production of Back to the Farm was presented on a touring basis around the state, initially at County Fairs and later at various educational sessions and social events. In the early years, the Agricultural Dramatic Club performed around the state. After World War I, those specific activities ended, but Punchinello continued to tour for different reasons over the years.

St. Paul Campus

Auditorium, Temporary Buildings

Punchinello Players was based on the St. Paul Campus its whole existence. The organization worked out of various spaces including the Main Building Auditorium and assorted temporary buildings on the St. Paul Campus through till the 1960s.

Besides the Main Building Auditorium, their main location for a period in the 1950s was the  'Punchinello Playhouse' which had room for an audience of 140 in a theater-in-the-round setting, and was situated in a post-war temporary building referred to variously as 'south of Administration' and 'temporary south of Haecker.' Punchinello had no permanent home in all that time.

North Hall
Punchinello moved into permanent space at North Hall (formerly the St. Paul Campus Dining Hall) in the 1960s, while O. Meredith Wilson was president. Wilson became aware of Punchinello's lack of sufficient support, and he felt that something better could be arranged. Soon, Punchinello had a new home.

The cafeteria area became the stage and audience area with seating for 119. The proctor balcony over the cafeteria became the lighting/sound booth. The green rooms behind the stage were spacious. Rooms on the second floor were used for costumes. A cavernous area in the basement (the dungeon) was used for large and small props and set pieces.

Minneapolis Campus

Scott Hall on the University of Minnesota Campus East Bank was modern and well-furnished when it was built in 1921, and the Agricultural Dramatic Club, along with the other groups at the time including Masquers, Garrick, the Player, Paint and Patches, and Pi Upsilon Delta all participated in activities there. Originally called the Music building, it housed the University Little Theater, supported by the Music and dramatic departments. Musical productions were also supported by musicians from the twin cities and in particular by members of the Minneapolis Symphony Orchestra. The drama faculty consisted of four people, and the Little Theater annually produced five major shows and various experimental performances.  In 1923 Punchinello re-established itself on the St. Paul Campus with the name change.

Chronology

The first committed, long-term faculty advisor of Punchinello was William J. Routledge (Rhetoric Professor at the University Farm) who coached the organization from the late 1920s through till the 1940–1941 school year. Performances during this period had varied structures, often featured live musical performances before the show and/or between acts, and productions included actors, faculty, and the Faculty Women's Club. Organizational boundaries were flexible as well - some productions were campus-wide, and students were often active in multiple groups. A production of Kismet in 1925 by the Masquers' included members of multiple theaters, including Players, Paint and Patches, and Punchinello; and production was further aided by members of the Arabs - the engineering dramatic society.

Starting with the 1941–1942 school year, Dr. Francis Drake was faculty advisor and often show director, but Punchinello – like many University organizations – was largely dormant during World War II.

Punchinello's faculty advisor and frequent production director for over three decades was William M. Marchand, humanities professor of the rhetoric department, CFANS.  Bill Marchand had a PhD in theatre, and prior to coming to the university in 1960 he had co-founded the Paul Bunyan Theatre, a summer theatre in Bemidji.

Theater Genre

Punchinello mainly performed traditional classics as well as some musicals, and the occasional newer work. Among the rare melodrama/related productions were Kind Lady by Edward Chodorov in 1942, and Dracula (from the novel by Bram Stoker) in 1969. Comedies have included Square Crooks in 1929, Dover Road by A.A. Milne in 1936, Arms and the Man by George Bernard Shaw in 1954, Harvey by Mary Chase in 1958, The Importance of Being Earnest by Oscar Wilde in 1973 and Hay Fever by Noël Coward in 1978. Punchinello received positive reviews for its production of Machiavelli's La Mangragola in 1968. Punchinello produced the metatheatrical play Our Town by Thornton Wilder in 1969.

Punchinello often explored social issues, with sell-out productions such as The Crucible by Arthur Miller and Waiting for Godot by Samuel Beckett in 1964 and in 1983, as well as lesser known works including Play with a Tiger by Doris Lessing in 1979 and Shadow Box by Michael Cristofer in 1982.

The students who were involved were often but not always theater majors, representing the range of disciplines within the university.

Finale
Its final two productions continued that tradition: William Saroyan's The Time of Your Life was the second-to-last production. The final production, directed by William Marchand, was Thornton Wilder's Our Town.

See also

 History of Saint Paul, Minnesota
 Rarig Center

Notes

External links
 Cook, Estelle. (1915). Kindling the hearth fire: A rural drama. Retrieved from the University of Minnesota Digital Conservancy, http://hdl.handle.net/11299/169146.

References

 Punchinello Players
"Our town, by Thornton Wilder: Commemorating the closing of the 79th and final season of Punchinello Players, 1914-1994" Punchinello Players; University of Minnesota Rhetoric Department. 1994. https://www.worldcat.org/oclc/57251710
"Peter Vaughan: An Inventory of His Collection of Theater Programs at the Minnesota Historical Society. Manuscripts Collection". Minnesota Historical Society. http://www2.mnhs.org/library/findaids/00575.xml
"Punchinello Players Records. University Archives". University of Minnesota Library. 1913–1994. http://archives.lib.umn.edu/repositories/14/resources/6223
"Punchinello Players.". Digital Public Library of America (DPLA). 1929. https://dp.la/item/6a49185409f1e591385e0762e94fa34d
"Punchinello Players Photograph, 1929. University Archives". University of Minnesota Media Archive. https://umedia.lib.umn.edu/node/65798
 "http://www.lexhamarts.org/theater/Directors/JohnsonTom.htm" Lex-Ham Community Arts.
  Commencement. University of Minnesota College of Agriculture Spring Commencement 1984, Page 2.

Community theatre
Theatre in Minnesota

Punchinello Players


Kaliwatan sa isda ang Echinomacrurus occidentalis. Una ning gihulagway ni Iwamoto ni adtong 1979. Ang Echinomacrurus occidentalis sakop sa kahenera nga Echinomacrurus, ug kabanay nga Macrouridae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Kadagatang Pasipiko
Echinomacrurus

Echinomacrurus occidentalis


Kaliwatan sa uhipan ang Allopauropus mameti. Una ning gihulagway ni Remy ni adtong 1959. Ang Allopauropus mameti sakop sa kahenera nga Allopauropus, ug kabanay nga Pauropodidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Daghagtiil
Allopauropus

Allopauropus mameti


An Eugongylus rufescens in uska species han Reptilia nga ginhulagway ni Shaw hadton 1802. An Eugongylus rufescens in nahilalakip ha genus nga Eugongylus, ngan familia nga Scincidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Eugongylus

Eugongylus rufescens


An Conamblys caesarius in uska species han Coleoptera nga ginhulagway ni Schmidt hadton 1922. An Conamblys caesarius in nahilalakip ha genus nga Conamblys, ngan familia nga Cerambycidae.

Mabibilngan ini ha Liberia. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Conamblys

Conamblys caesarius


Kukës là một đô thị trong quận Kukës thuộc hạt Kukës, Albania. Dân số năm 2005 là 17222 người.

Chú thích

Tham khảo

Khu dân cư ở hạt Kukës

Kukës


An Myiagra atra in uska species han Aves nga ginhulagway ni Meyer hadton 1874. An Myiagra atra in nahilalakip ha genus nga Myiagra, ngan familia nga Monarchidae. Ginklasipika han IUCN an species komo harani ha karat-an. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Myiagra

Myiagra atra


Kaliwatan sa alibangbang ang Manoba munda. Una ning gihulagway ni De Joan ni adtong 1928. Ang Manoba munda sakop sa kahenera nga Manoba, ug kabanay nga Nolidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Manoba

Manoba munda


Kaliwatan sa alibangbang ang Cicinnus xingua. Una ning gihulagway ni Paul Dognin ni adtong 1923. Ang Cicinnus xingua sakop sa kahenera nga Cicinnus, ug kabanay nga Mimallonidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Cicinnus

Cicinnus xingua


An Cathexis longimana in uska species han Coleoptera nga syahan ginhulagway ni Francis Polkinghorne Pascoe hadton 1859. An Cathexis longimana in nahilalakip ha genus nga Cathexis, ngan familia nga Cerambycidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Cathexis

Cathexis longimana


Biografia
Rimasto orfano prematuramente, poté ugualmente condurre buoni studi fino a iscriversi all'Università di Mosca, che lasciò per arruolarsi nella guerra contro Napoleone. Alla conclusione delle campagne militari rimase in Francia, intendendo in un primo momento continuare la carriera militare, ma abbandonò l'esercito nel 1821 e tornò a Mosca, proseguendo gli studi. Nel 1823 intraprese un lungo viaggio all'estero, durante il quale conobbe anche Schelling, facendo ritorno a Mosca nel 1826.

Già molto noto negli ambienti intellettuali della capitale, pubblicò in francese, a partire dal 1836, le sue Lettere filosofiche nella rivista moscovita Teleskop (Telescopio), nelle quali manifestò un profondo pessimismo al riguardo dei destini della Russia. Dopo aver letto il testo, lo zar Nicola I fece dettare una risoluzione sul rapporto del ministro dell'Istruzione Uvarov, avanzando l'ipotesi che l'autore fosse un alienato mentale e la necessità di appurarlo, e disponendo la chiusura immediata della rivista. Poi, tramite il conte Benckendorff, ordinò al governatore moscovita che il filosofo fosse visitato tutte le mattine da un medico, e che non uscisse all'aria aperta, visto il clima freddo di stagione. In sostanza, Čadaeev venne eliminato dalla scena in quanto dichiarato malato di mente. Egli affidò invano alla sua Apologia di un pazzo la propria difesa nel 1837. Morì in solitudine nel 1856.

Massone, fu membro col grado di Maestro della loggia "Gli Amici riuniti" tra il 1816 e il 1819, nel 1818-1919 fu pure membro della loggia "Gli Amici del Nord", della quale fu secondo e primo Sorvegliante, e delegato presso la Gran Loggia "Astraea". Al momento del suo arresto nel 1826 fu trovato in possesso di un brevetto di Cavaliere dell'ottavo grado.

Il pensiero
Čaadaev concepisce la storia come una diretta manifestazione della ragione divina, nella quale le azioni dei singoli uomini confluiscono nell'unità dello sviluppo dello spirito. Questo «processo di costante educazione dell'umanità» ha come meta l'instaurazione del regno di Dio sulla terra. Sviluppando concezioni dei pensatori della reazione cattolica come Bonald e Joseph de Maistre, secondo Čaadaev il Cristianesimo è una forza progressiva ed è necessario che il mondo sia unificato sotto il suo segno, superando la frattura prodotta dalla Riforma protestante.

Egli ritiene che la Russia storicamente non faccia propriamente parte né dell'Occidente né dell'Oriente e tale posizione, se per un verso ha danneggiato culturalmente il paese, per un altro lo ha posto come arbitro del processo spirituale del mondo, nel quale in futuro potrà immettere nuove forze in grado di portare l'umanità verso un più decisivo progresso.

Nelle Lettere filosofiche attacca duramente la società russa: «solitari nel mondo, al mondo non abbiamo apportato nulla, non abbiamo insegnato nulla; non abbiamo versato una sola idea nella massa delle idee umane [...] Abbiamo qualcosa, nel nostro sangue, che respinge ogni vero progresso. Infine siamo vissuti e viviamo solo per servire da chissà quale grande lezione per i posteri lontani che la intenderanno; oggi, checché se ne dica, siamo una lacuna nell'ordine intellettuale».

Note

Bibliografia

Traduzioni
 Le lettere filosofiche, Bari 1950

Studi
 L. Gančikov, Orientamenti dello spirito russo, Torino 1958
 V. A. Kuvakin, A History of Russian Philosophy, Buffalo 1994
 M. A. Mendosa, Uno scrittore russo del primo '800: Pëtr Jakovlevič Čaadaev, Mantova: Universitas Studiorum, 2014, ISBN 978-88-97683-50-6

Voci correlate
 Louis de Bonald
 Joseph de Maistre
 Pierre-Simon Ballanche
 François-René de Chateaubriand

Altri progetti

Collegamenti esterni

Massoni

Pëtr Jakovlevič Čaadaev


Kaliwatan sa alibangbang ang Nola cycota. Una ning gihulagway ni Edward Meyrick ni adtong 1886. Ang Nola cycota sakop sa kahenera nga Nola, ug kabanay nga Nolidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Insekto
Nola

Nola cycota


Denisar de Almeida Arneiro (Três Rios, 28 de junho de 1927 — Rio de Janeiro, 31 de julho de 2017) foi um político brasileiro. Exerceu o mandato de deputado federal por duas vezes, sendo deputado constituinte em 1987. Casou-se com Rute Heser Arneiro, com quem teve três filhos. O segundo casamento foi com Teresinha Pereira Gonçalves Coelho Arneiro, com quem teve quatro filhos.

Trajetória
Após concluir os estudos iniciais, trabalhou em um banco e concluiu um cursou no Instituto Técnico de Contabilidade Bancária, em São Paulo. Denisar começou a carreira política participando, em Barra Mansa, da comissão executiva do diretório municipal do Partido Trabalhista Brasileiro (PTB). Em 1965, foi fundador e presidente em Barra Mansa do Movimento Democrático Brasileiro (MDB). Fundou a Transportadora Cimetal S.A., Transporte Comercial de Ferro S.A., Transportes Arneiro Ltda., da Transporte Sideral S.A., em Barra Mansa.

Em 1967, integrou-se a Associação Nacional das Empresas de Transportes Rodoviários de Cargas junto ao Ministério dos Transportes. Assumiu a presidência da Associação Nacional das Empresas de Transporte de Carga em 1973.

Em 1980, assumiu também a presidência do Instituto Nacional dos Transportadores do Aço e tornou-se representante do Sindicato das Empresas de Transportes Rodoviários do Estado do Rio de Janeiro junto à Federação das Empresas de Transportes Rodoviários até 1982, quando foi eleito deputado federal pela primeira vez. Reeleito em 1987, foi membro da Assembleia Constituinte. Em 1990, assumiu a secretaria estadual de Transporte no governo de Moreira Franco. Voltou a se candidatar a deputado federal em 1998, mas não foi eleito.

Morreu em 31 de julho de 2017 aos 90 anos após estar internado por trinta dias vítima de pneumonia.

Deputados federais do Brasil pelo Rio de Janeiro
Deputados federais da Assembleia Nacional Constituinte de 1987–1988
Naturais de Três Rios
Membros do Movimento Democrático Brasileiro (1980)
Membros do Movimento Democrático Brasileiro (1966)

Denisar Arneiro


Borovčići su naseljeno mjesto u općini Nevesinje, Bosna i Hercegovina. Pripada mjesnoj zajednici Luka.

Stanovništvo

Reference

Vanjski linkovi
 Zvanični sajt općine Nevesinje

Borovčići


An Simpsonichthys ghisolfii in uska species han Actinopterygii nga ginhulagway ni Costa, Cyrino ngan Nielsen hadton 1996. An Simpsonichthys ghisolfii in nahilalakip ha genus nga Simpsonichthys, ngan familia nga Rivulidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Simpsonichthys

Simpsonichthys ghisolfii


An Tadorna radjah in uska species han Aves nga syahan ginhulagway ni René-Primevère Lesson hadton 1828. An Tadorna radjah in nahilalakip ha genus nga Tadorna, ngan familia nga Anatidae. Ginklasipika han IUCN an species komo diri gud kababarak-an.

Subspecies

Ini nga species ginbahin ha masunod nga subspecies:

 T. r. radjah
 T. r. rufitergum

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Tadorna

Tadorna radjah


Kaliwatan sa murag-anay ang Microtermes kasaiensis. Una ning gihulagway ni Sjöstedt ni adtong 1913. Ang Microtermes kasaiensis sakop sa kahenera nga Microtermes, ug kabanay nga Termitidae. Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Uk-ok
Microtermes

Microtermes kasaiensis


– japoński piłkarz występujący na pozycji bramkarza.

Kariera klubowa
Od 2002 do 2016 roku występował w klubach Oita Trinita, Omiya Ardija i Kataller Toyama.

Bibliografia

Japońscy piłkarze
Urodzeni w 1978
Piłkarze Oita Trinita
Piłkarze Omiya Ardija
Piłkarze Kataller Toyama

Kōji Ezumi


Terapsidi (lat. Therapsida) su skupina sinapsida, koji obuhvataju sisare i njihove pretke. Mnoge osobine koje se danas sisarima smatraju jedinstvenim imale su svoje korijene među prvim terapsidama, uključujući uspravni položaj tijela. Najraniji fosil povezan sa skupinom Therapsida bio je primjerak vrste Tetraceratops insignis iz donjeg perma.

Terapsidi su evoluirali od pelikosaura (tačnije sfenacodona) prije 275 miliona godina. U srednjem permu su zamijenili pelikosaure kao dominantne velike kopnene životinjama, a u trijasu su njih na isti način zamijenili arhosauromorfi, premda je jedna skupina terapsidaa, Kannemeyeriiformes, bila još raširena u kasnom trijasu . Terapsidi su obuhvatali cinodonte, grupu iz koje su sisari evoluirali tokom kasnog trijasa, prije 225 miliona godina. Od terapsidaa koja nisu sisari  trijasko-jursko izumiranje preživjeli su samo cinodonti i dikodonti. Posljednji terapisidi nesisari, citodontni tritilodontidi, izumrli su tokom rane krede, prije oko 100 miliona godina.

Otkriće
Prvi terapsidi koji nisu sisari otkriveni su 1838 u Rusiji,  1845 i u Južnoj Africi. Naučnici koji su ih prvi započeli istraživati bili su Richard Owen (1804–1892) i Harry Govier Seeley (1839–1909). Najznačajniji, međutim, bio je južnoafrički ljekar i paleontolog Robert Broom (1866-1951) koji je smislio ovo ime.

Fizička svojstva
Sisari su jedini preživjeli terapsidi. Njihova morfologija pokazuje brojne sličnosti s tjelesnom strukturom njihovih ranih predaka, ali i brojne razlike od prvih terapsida. Te se razlike, međutim, nisu pojavile odjednom, već postepeno, kroz brojne manje adaptacije, što je bio proces koji je započeo s još relativno reptilskim precima i završio kod sisara. Sve ove morfološke promjene zabilježene su u fosilnim zapisima.

Lobanja i vilica

Veća raznolikost u izgledu lobanja na terapsidama nastala je zbog intenzivnije obrade hrane, što znači da oni više nisu samo gutali hranu kao što to čine gmizavci, već su je obrađivali vilicama, omogućavajući im da hranu i brže i lakše procesuiraju. Ovo je bio vrlo važan uvjet za razvoj aktivnog načina života kao kod sisara.

Mandiblska zubna kost, u koju su se ugrađivali zubi, dobila je na značaju tokom evolucije, dok su se ostale kosti mandibule neprestano smanjivale. Istovremeno se pojavljuje tzv. koronoidna kost( Processus coronoideus), okoštavanje na stražnjem dijelu lopatice usmjereno prema gore. U cinodonatima, najnaprednijim terapsidima, mandibula se sastojala gotovo isključivo od zubne kosti, a koronoidna kost bila je vrlo velika i bila je mjesto spajanja najvažnijeg žvačnog mišića. Sam masseterski mišić je odlika cinodonata i rezultat snažnog uvećanja i podjele originalnog mišića primicača musculusmandibularis koji je postojao u primitivnih terapsida.

Os articulare i os quadratum, koje kod nesisarakih  teropsida, grade čeljusti, kod sisara više nisu imali tu funkciju, već su postali dio ušnih kostiju, tj. tvorili su kosti nakovanj ( incus ) i čekić (malleus). Vilični zglob kod sisara sastoji se od zubne kosti, jedine preostale koja čini donju vilicu, te os squamosuma. Budući da više nije riječ o "primarnom čeljusnom zglobu tetrapoda", naziva se "sekundarni čeljusni zglob sisara". U nesisarskim cinodontima, kao što su npr. Diarthrognathus, os articulare i os quadratum nisu gradili ušne kosti. Međutim, imaju vilični zglob, koji se sastoji i od kostiju primarnog i sekundarnog čeljusnog zgloba.

Koštani most, koji kod pelikosaura i najprimitivnijih terapsida čini granicu između otvora u lobanji (foramen magnum) i sastoji se od jedne  jabučne kosti, usmjerene unatrag i jedne unaprijed usmjerene kosti os squamosum, već je prisutan u primitivnim euterapsidima kao luk usmjeren bočno. I danas ga možemo pronaći kod sisara u obliku zigomatskog luka (Arcus zygomaticus). Otvor lobanje se, međutim, vremenom smanjivao sve više i od tada nije prisutan u sinodonima. Na ovaj način stvara se više prostora za mišiće vilice.

Simfiza donje čeljusti, na kojoj se spajaju lijeva i desna strana donje čeljust, ojačala je u cinononata, zbog čega je donja vilica čvršća. Suprotno tome, primitivne sinapside imaju relativno pokretne čeljusti, a neki drugi kičmenjaci još uvijek imaju visoko pokretne donje vilice, poput zmija.

Tokom evolucije terapsida, primijetno je i povećanje diferencijacije zuba. U primitivnim sinapsama postoji vrlo nizak nivo morfološke diferencijacije zuba u "pretkutnjacima", "očnjacima" i "kutnjacima". Cinodonti su, zajedno sa sisarima, imali jako diferencirane zube, gdje su "zubi" (tj. kutnjaci) imali zglob ili neravne grizne površine. Promjena zuba, koja se dogodila samo jednom, prvo se pojavila u naprednijim cinodontima. U svih drugih primitivnijih vrsta, kao i u svih kičmenjaka, osim sisara, zubi su se tokom života mijenjali nekoliko puta.

Dio lobanje u kojoj se nalazio mozak pretrpio je manje promjene. Ona (a samim tim i sam mozak), kod  u primitivnih cinodonti bio je veličine najviše 20% srednje veličine sadašnjeg sisarskog mozga, što znači da se nalazio na gornjem kraju spektra veličine u današnjih gmizavaca.

Tijelo i udovi

Terapsidi su razvili parasagitalnu pokret u kojem su noge bile ispod tijela, umjesto na boku kao kod guštera, koji su olakšali disanje. U primitivnijih oblika prednji udovi su jasno usmjereniji na bočne nego zadnje stražnje udove, kao što je slučaj sa dinokodontima. Današnji sisari imaju potpuno parasagitalni hod (i prednje i zadnje noge nalaze se ispod tijela). S razvojem parasagitalne pokretljivosti, stvorena su simetrična stopala, formula tipičnih za sisare (2-3-3-3-3). To znači da su imali kratak prvi i zadnji nožni prst, te duži srednji nožni prst, što ukazuje da je os stopala paralelna s tijelom životinje i nije usmjerena bočno. Ovo bi im donijelo pokret sličniji onom kod sisara nego kod gmizavaca, hod pelikasaura.

Kod cinodonata, regresija rebara na cervikalnom i lumbalnom dijelu kičme razvila je grudni koš, karakterističan za sisare. Pored toga, nesisarski cinodonti imali su 7 vratnih pršljenova, kao i svi sisari danas.

Mehko tkivo
Zbog nedostatka sačuvanih mehkih tkiva terapsida, nemoguće je zaključiti kada su se pojavile upravo tipske karakteristike sisara, kao što su krzno, vanjsko uho (ili ušna školjka), hrskavični nos s vanjskom sluznicom, mliječne žlijezde i endotermija (toplokrvnost).

Dlaka vjerovatno u početku nije bila razvijena za toplotnu izolaciju, već za senzorske svrhe. Ovu funkciju sada obavljaju brkovi. Terapsidi su najvjerojatnije razvili gusto, izolacijsko krzno tek mnogo kasnije. Moguće je da je formiranje dlake povezano sa kožnim žlijezdama, kao što su znojne. Otisci kože Estemmenosuchusa pokazuju da su čak i primitivni terapsidi imali kožu bez ljuskica i sa žlijezdama. Također se nagađa da mliječne žlijezde mogu poticati od znojnih. Smatra se da rani cinodonti, u neposrednoj blizini sisara, nisu samo polagali jaja, već su imali i torbu (kod njih su postojale kosti jedinstvene za torbare), te da je izlučeni znoj ojačavao larvofilne mlade ili beskrečnjačku koru jaja, što je evolucijska prednost. Te žlijezde lučile su sekret koji je  sadržavao  kalcij-karbonat, masti ili proteine iz kojih j ekod sisara evoluiralo mlijeko.

Sistematsko definiranje sisara
Evolucijsko-historijska granica između nesisarskih cinodonta i "pravih" sisara nije jasna i teško je utvrditi. Čak su i primitivni cinodonti mogli izgledati vrlo slično sisarima. Sekundarni čeljusni zglob često se navodi kao odlika koja odvaja sisare od ostalih grupa. Druga je mogućnost definirati taksonske sisare kao krunsku skupinu (krunska grupa) ili onu grupu koja uključuje sve današnje sisare i isključuje sve izumrle pretke. Međutim, to bi značilo isključenje rodova cinodonata koji su imali sekundarni čeljusni zglob zbog čega bi se mogli smatrati "stvarnim" sisarima (npr. Morganucodon). Sisari, prema tome, zajedno sa srodnim cinodontima pripadaju grupi sisara (Mammalia).

Terapsidi su evoluirali iz grupe pelikosaura, zvane sfenacodonta. Usred perma, postali su  dominantne kopnene životinje postale i zamijenile su pelikosaure. Red Therapsida sastoji se od četiri glavne klape: dinocefalija, biljojedne Anomodonata, mesožderne Biarmodonta i Teriodonta, koji su pretežno bili mesožderi. Nakon kratke evolucijske raznolikosti, dinocefali su izumrli u kasnom srednjem permu (gvadalupij), ali su se raširili dezinodonti iz skupine anomodonata, kao i gorgonopsidi (Theriodonta) i terocefalusi, a na samom kraju perma pridružili su im se prvi cinodonti .

Permsko-trijasko izumiranje, kao i na sve kopnene životinje toga vremena, u velikoj je mjeri utjecalo na terapside; vrlo uspješni gorgonopsidi potpuno su izumrli, a ostale su skupine - dikinodonta,terocefalus i cinodonta - samo sa nekoliko vrsta do ranog trijasa. Dicinodonti, tada predstavljana porodica biljnih biljojeda (Kannemeyeridae), i srednje velikih cinodonata (uključujući mesojede i biljojede) proširila se svijetom tokom ranog i srednjeg trijasa. Njihovi fosili nestaju iz većine područja Pangeje na kraju kasniog trijasa, iako su neko vrijeme preživjeli u ekvatorskom pojasu i na jugu.

Izuzeci su uključivali napredne eucinodonte, u kojima su preživjele najmanje tri grupe. Svi su se pojavili u kasnom trijaskom periodu. Porodica izrazito slična sisarima, Tritylodontidae, preživjela je do rane krede. Još jedna porodica čiji su članovi vrlo podsjećali na sisare, Tritheledontidae, preživjela je čak i kasnije od rane jure. Sisari su treća grupa koja je obuhvatala rod Morganucodon i slične životinje. Mnogi taksonomi ih klasificiraju kao sisare, ali neki ograničavaju termin na koronarnu grupu sisara.

Cinodonti koji nisu pripadali eucinodontima preživjeli su permsko-trijasko izumiranje; Thrinaxodon, Galesaurus i Platycraniellus poznati su iz ranog trijasa. Međutim, samo su eucinodanti preživjeli do srednjeg trijasa.

Terocefali, srodnici cinodonata, preživjeli su permsko-trijansko izumiranje i nastavili se diverzificirati tokom ranog trijasa. No, kako se bližio kraj trijasa, broj terocefala se smanjivao do njihovog konačnog izumiranja, vjerovatno zbog raznolikosti gmizavačke linije diapsida, koji su imali razvijen respiratorni sistem koji je bolje prilagođen vrlo vrućem, suhom i kisikom siromašnom svijetu kasnog trijasa.

Smatralo se da su dicinodonti izumrli u kasnom trijasu, ali postoje dokazi da su preživjeli još do krede. Njihovi fosili pronađeni su u Gondwani. Oni su primjer Lazarovog taksona (taksona koji dugo nedostaje u fosilnim zapisima i kasnije se iznenada ponovo pojavljuje). Tamo su živjele i druge životinje koje su bile uobičajene u trijasu, poput tamnih spondilia.

Sisari su jedini živi terapsidi. Krunska grupa sisara, koja se razvila u ranom jurskom periodu, odvojila se od grupe mamaliforma, u koju su spadali i dokonodonti . Sami mamaliformi evoluirali su iz probainognata, linije iz podreda Uucinodonata.

Taksonomija

 Razred Synapsida
 Red Therapsida (parafiletski)
?Porodica †Tetraceratopsidae
 Podred †Biarmosuchia (parafiletski)
 Porodica †Biarmosuchidae
 Porodica †Eotitanosuchidae
 Eutherapsida
 Podred †Dinocephalia
 Porodica †Estemmenosuchidae
?Infrared †Anteosauria
 Porodica †Anteosauridae
 Porodica †Brithopodidae
 Porodica †Deuterosauridae
 Porodica †Syodontidae
?Porodica †Stenocybidae
 †Tapinocephalia
 Porodica †Styracocephalidae
 Porodica †Tapinocephalidae
 Porodica †Titanosuchidae
 Neotherapsida
 Podred †Anomodontia (parafiletski)
 Natporodica †Venyukoviamorpha
 Porodica †Otsheridae
 Porodica †Venyukoviidae
 Infrared †Dromasauria
 Porodica †Galeopidae
 Infrared †Dicynodonta
 Porodica †Endothiodontidae
 Porodica †Eodicynodontidae
 Porodica †Kingoriidae
 (nerangirano) †Diictodontia
 Natporodica †Emydopoidea
 Porodica †Cistecephalidae
 Porodica †Emydopidae
 Natporodica †Robertoidea
 Porodica †Diictodontidae
 Porodica †Robertiidae
 (nerangirano) †Pristerodontia
 Porodica †Aulacocephalodontidae
 Porodica †Dicynodontidae
 Porodica †Kannemeyeriidae
 Porodica †Lystrosauridae
 Porodica †Oudenodontidae
 Porodica †Pristerodontidae
 Porodica †Shanisiodontidae
 Porodica †Stahleckeriidae
 Theriodontia (parafiletičan)
 Podred †Gorgonopsia
 Porodica †Gorgonopsidae
 Eutheriodontia
 Podred †Therocephalia
 Porodica †Lycosuchidae
 (nerangirano) †Scylacosauria
 Porodica †Scylacosauridae
 Infrared †Eutherocephalia
 Porodica †Hofmeyriidae
 Porodica †Moschorhinidae
 Porodica †Whaitsiidae
 Natporodica Baurioidea
 Porodica †Bauriidae
 Porodica †Ericiolacteridae
 Porodica †Ictidosuchidae
 Porodica †Ictidosuchopsidae
 Porodica †Lycideopsidae
 Podred Cynodontia (parafiletski)
 Porodica †Dviniidae
 Porodica †Procynosuchidae
 (nerangirano) Epicynodontia
 Porodica †Galesauridae
 Porodica †Thrinaxodontidae
 Infrared Eucynodontia
 (nerangirano) †Cynognathia
 Porodica †Cynognathidae
 Porodica †Diademodontidae
 Porodica †Traversodontidae
 Porodica †Trirachodontidae
 Porodica †Tritylodontidae
 (nerangirano) Probainognathia
 Porodica †Chinquodontidae
 Porodica †Probainognathidae
 (nerangirano) †Ictidosauria
 Porodica †Tritheledontidae
 (nerangirano) Mammaliaformes
 Razred Mammalia

Također pogledajte
Sisari

Reference

Hordati
Izumrle vrste

Therapsida


This is a list of electoral district results of the 2001 Western Australian election.

|}

Results by Electoral district

Albany

Alfred Cove

Armadale

Avon

Ballajura

Bassendean

Belmont

Bunbury

Burrup

Carine

|-
|  |
| style="text-align:left;"| Seniors
| style="text-align:left;"| Eleanor Bell
| style="text-align:right;"| 180
| style="text-align:right;"| 0.8
| style="text-align:right;"| +0.8
|-

Churchlands

Cockburn

Collie

Cottesloe

Darling Range

Dawesville

Eyre

Fremantle

|-
|  |
| style="text-align:left;"| Seniors
| style="text-align:left;"| Fred Parker
| style="text-align:right;"| 90
| style="text-align:right;"| 0.4
| style="text-align:right;"| +0.4
|-

Geraldton

Girrawheen

Greenough

Hillarys

Innaloo

Joondalup

|-
|  |
| style="text-align:left;"| Seniors
| style="text-align:left;"| Michael Mortimer
| style="text-align:right;"| 254
| style="text-align:right;"| 1.0
| style="text-align:right;"| +1.0
|-

Kalgoorlie

Kimberley

Kingsley

Mandurah

|-
|  |
| style="text-align:left;"| Seniors
| style="text-align:left;"| Don Hatch
| style="text-align:right;"| 685
| style="text-align:right;"| 5.4
| style="text-align:right;"| +5.4
|-

Maylands

Merredin

Midland

Mitchell

Moore

Murdoch

Murray-Wellington

Nedlands

Ningaloo

Nollamara

}

Peel

Perth

Pilbara

Riverton

Rockingham

|-
|  |
| style="text-align:left;"| Seniors
| style="text-align:left;"| Gordon Heyes
| style="text-align:right;"| 140
| style="text-align:right;"| 0.7
| style="text-align:right;"| +0.7
|-

Roe

Roleystone

|-
|  |
| style="text-align:left;"| Seniors
| style="text-align:left;"| Bill Love
| style="text-align:right;"| 363
| style="text-align:right;"| 1.6
| style="text-align:right;"| +1.6
|-

South Perth

Southern River

|-
|  |
| style="text-align:left;"| Seniors
| style="text-align:left;"| Roger Davenport
| style="text-align:right;"| 576
| style="text-align:right;"| 2.1
| style="text-align:right;"| +2.1
|-

Stirling

Swan Hills

Thornlie

Vasse

Victoria Park

Wagin

Wanneroo

|-
|  |
| style="text-align:left;"| Seniors
| style="text-align:left;"| Eric Couzens
| style="text-align:right;"| 344
| style="text-align:right;"| 1.0
| style="text-align:right;"| +1.0
|-

Warren-Blackwood

Willagee

Yokine

|-
|  |
| style="text-align:left;"| Seniors
| style="text-align:left;"| Penny Searle
| style="text-align:right;"| 287
| style="text-align:right;"| 1.4
| style="text-align:right;"| +1.4
|-

See also

 Results of the Western Australian state election, 2001 (Legislative Council)
 2001 Western Australian state election
 Candidates of the Western Australian state election, 2001
 Members of the Western Australian Legislative Assembly, 2001–2005

References

Results of Western Australian elections
2001 elections in Australia

Results of the 2001 Western Australian state election (Legislative Assembly)


Kaliwatan sa ito ang Trachelyopterus albicrux. Una ning gihulagway ni Berg ni adtong 1901. Ang Trachelyopterus albicrux sakop sa kahenera nga Trachelyopterus, ug kabanay nga Auchenipteridae. Giklaseklase sa IUCN ang kaliwatan sa kinaminosang kalabotan.

Kini nga matang hayop na sabwag sa:
 Habagatang Amerika

Walay nalista nga matang nga sama niini.

Ang mga gi basihan niini

Isdangtunay
Isdangtunay sa Habagatang Amerika
Trachelyopterus

Trachelyopterus albicrux


An Malpolon monspessulanus in uska species han Colubridae nga ginhulagway ni Hermann hadton 1804. An Malpolon monspessulanus in nahilalakip ha genus nga Malpolon, ngan familia nga Colubridae. Ginklasipika han IUCN an species komo diri gud kababarak-an.

Subspecies

Ini nga species ginbahin ha masunod nga subspecies:

 M. m. insignitus
 M. m. monspessulanus
 M. m. saharatlanticus

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Malpolon

Malpolon monspessulanus


Ang Koh-e Malah ngalan niining mga mosunod:

Apganistan

 Kōh-e Mālah, bukid, Panjshir,
 Kōh-e Malah, bukid, Wilāyat-e Ghōr,

Pagklaro paghimo ni bot 2015-12
Pagklaro paghimo ni bot Apganistan

Koh-e Malah


An Lampanyctus turneri in uska species han Actinopterygii nga syahan ginhulagway ni Fowler hadton 1934. An Lampanyctus turneri in nahilalakip ha genus nga Lampanyctus, ngan familia nga Myctophidae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Lampanyctus

Lampanyctus turneri


Thuyên tắc ối là một cấp cứu sản khoa hiếm gặp do dịch nước ối, những tế bào thai nhi, tóc hoặc các mảnh tổ chức thai khác lọt vào hệ tuần hoàn máu mẹ thông qua nhau gây ra một phản ứng dị ứng. Phản ứng dị ứng này gây ra suy hô hấp và xuất huyết cấp tính cho người mẹ.

Nguyên nhân

Các chuyên gia cho rằng thuyên tắc ối là kết quả do dịch nước ối vào tĩnh mạch tử cung và điều này xảy ra khi có 3 điều kiện sau đây:

Vỡ màng ối.

Vỡ tĩnh mạch của tử cung hay cổ tử cung.

Áp lực buồng tử cung cao hơn áp lực tĩnh mạch.

Những yếu tố nguy cơ bao gồm: nhau bong, tử cung quá căng, thai chết lưu, chấn thương, dùng oxytocin trong chuyển dạ, đa sản, mẹ lớn tuổi, vỡ ối. Tuy nhiên vẫn có một số ít trường hợp thuyên tắc ối xảy ra không kèm những yếu tố kể trên.

Tất cả chủng tộc, màu da và độ tuổi đều có thể bị. Thuyên tắc ối có thể xảy ra trước, trong và ngay sau khi sinh. Nạo hút thai, truyền dịch ối, hay chấn thương bụng cũng có thể xảy ra.

Tỉ lệ sống sót

Tử vong mẹ do nhiều nguyên nhân khác nhau như băng huyết sau sinh, nhiễm trùng hậu sản, sản giật…

Riêng thuyên tắc ối chiếm 5 – 10% trong số tử vong mẹ nói chung.

Nếu xảy ra thuyên tắc ối, tỉ lệ tử vong mẹ hơn 80%, mặc dầu tỉ lệ sống sót của thai nhi có thể đến 70%.

Thống kê cho thấy 50% sản phụ sẽ chết trong giờ đầu khi khởi phát triệu chứng và trong số sống sót sau một giờ thì phần lớn trường hợp để lại di chứng thần kinh nặng nề.

Lịch sử

Mặc dù trường hợp thuyên tắc ối đầu tiên được mô tả vào năm 1926, tuy nhiên đi ngược dòng lịch sử trước đó hơn 100 năm, vào năm 1817 một bác sĩ sản khoa tên Sir Richard Croft đã bị chỉ trích rộng rãi vì trường hợp tử vong đột ngột của một thai phụ với một bé trai còn nằm trong bụng mẹ. Thai phụ xấu số này là công chúa Charlotte của Xứ Wales. Sự lên án mạnh mẽ của triều đình và dư luận đã dẫn đến quyết định tự tử của bác sĩ Croft.

Mãi cho đến những năm 1970, nhiều bằng chứng mạnh mẽ cho thấy công chúa Charlotte chết vì thuyên tắc ối đã làm thay đổi quan điểm cho rằng bác sĩ Croft sai sót trong điều trị.

Giai Đoạn phát triển
Do hiếm gặp với tỉ lệ 1/8.000 đến 1/80.000 ca sinh, nên hầu hết các BS sẽ không bao giờ gặp trong suốt quá trình hành nghề của mình, và kết quả là nguyên nhân chính xác của hội chứng này cũng chưa được hiểu rõ. Tuy nhiên, người ta cũng đưa ra giả thuyết cho rằng dịch nước ối và những tế bào thai khi vào tuần hoàn phổi của máu mẹ sẽ xảy ra quá trình bệnh lý theo 2 giai đoạn:

Giai đoạn 1
Sản phụ khó thở cấp kèm cao huyết áp. Quá trình này xảy ra nhanh chóng và tiến triển đến ngưng tim phổi. Sau đó sản phụ rơi vào hôn mê.

Giai đoạn 2
Mặc dầu nhiều sản phụ không sống sót qua giai đoạn 1, nhưng khoảng 40% người sống sót ở giai đoạn 1 sẽ bước vào giai đoạn 2. Đây là giai đoạn chảy máu và có thể kèm theo rét run nặng, ho, nôn ói và cảm giác khó chịu trong miệng. Do chảy máu quá mức sẽ đưa đến rối loạn đông máu, suy thai cấp.

Tiêu chuẩn chẩn đoán

Hạ huyết áp và ngừng tim đột ngột.

Hạ oxy huyết cấp, ngưng thở, ngưng hô hấp.

Bệnh lý đông máu xảy ra đột ngột, xét nghiệm cho thấy bằng chứng tiêu thụ nội mạch hoặc tán huyết hoặc xuất huyết lâm sàng trầm trọng.

Xảy ra trong quá trình nong nạo, chuyển dạ, mổ lấy thai hoặc trong vòng 30 phút đầu sau sinh.

Không có bất kỳ bệnh lý nội khoa như tim mạch, hô hấp, bệnh về máu... nào trước đó.

Điều trị

Điều trị hỗ trợ là chính, không có điều trị đặc hiệu.

 Hồi sinh tim phổi.
 Điều trị rối loạn đông máu.
 Phẫu thuật lấy thai nếu mẹ ngưng tim không đáp ứng với hồi sức.

Bệnh thuyên tắc ối không thể dự báo, không có cách dự phòng và là một cấp cứu sản khoa không điều trị được. Trong khi chuyển dạ cần nhanh chóng ghi nhận các dấu hiệu và triệu chứng, hồi sức tích cực và điều trị hỗ trợ là điều kiện tiên quyết có thể mang lại hy vọng cứu sống mẹ và thai nhi.

Chú thích

Bệnh phụ khoa
Bệnh hiểm nghèo
Cấp cứu y khoa

Thuyên tắc ối