Vesterbrokvarteret er et område i Odense. Kvarteret tager navn efter gaden Vesterbro.

Oprindeligt blev Vesterbrokvartet omfattet som bl.a. hele Søndergade, en del af Sønder Boulevard, Gerthasminde, Roersvej og Store Glasvej, foruden alle de indre gader som Dronningensgade, Odinsgade og Thorsgade. I slutningen af 70'erne blev der stiftet en beboerforening, som bl.a. drev et beboerblad og arbejdede for mindre trafik samt bedre vilkår for kvarterets lejere og børn. I omkring 1983 ophørte beboerbladet med at udkomme.

I starten af 2010'erne startede en ny beboerforening, da den planlagte Odense Letbane ville betyde store trafikomlægninger på Vesterbro. I de efterfølgende år kom der fornyet interesse for kvarteret, bl.a. med oprettelse af en ny hjemmeside.

Litteratur
Kristensen, Carl Ole & Isager, Kristian (1979). Vesterbrokvarteret i Odense.

Referencer

Eksterne henvisninger
Vesterbro Odense, hjemmeside for kvarteret

Bydele i Odense

Vesterbrokvarteret


Las Cartas del vidente (en francés "Lettres du voyant") son el nombre que la historia literaria le ha dado a dos cartas escritas por Arthur Rimbaud en mayo de 1871, en las que desarrollaba una dura crítica a la poesía occidental desde la antigüedad y defiende el surgimiento de una nueva razón poética.

La primera (y la más corta) de estas dos cartas fue escrita el 13 de mayo de 1871 y dirigida a Georges Izambard, el exprofesor de Rimbaud en Charleville. El facsímil de esta carta fue publicada por primera vez, por iniciativa del destinatario, en octubre de 1928 en la Revue européenne. Esta carta contiene el poema El corazón atormentado (Le Cœur supplicié).

La segunda carta del vidente fue remitida el 15 de mayo de 1871 al poeta Paul Demeny, a quien Rimbaud le confió unos meses antes una copia de sus poemas antes de publicarlos. Su contenido fue revelado al público por Paterne Berrichon en octubre de 1912 en La Nouvelle Revue Française. Contiene los poemas Canto de guerra parisino (Chant de guerre parisien), Mis pequeñas enamoradas (Mes petites amoureuses) y Acuclillamientos (Accroupissements).

"Yo soy otro" y el "desarreglo de todos los sentidos"

Por haber sido ambas cartas escritas al parecer en un corto periodo de tres días, en ambos textos aparece la célebre frase "Je est un autre" ("Yo es otro"). En la del 13 de mayo, el poeta dice:

Y en la del 15 de mayo, Rimbaud expresa:

Además, en ambas cartas, Rimbaud formula su innovadora poética basada en lo que él designó como el "dérèglement de tous les sens" ("desarreglo de todos los  sentidos"). En la del 13 de mayo dice:

En la del 15 de mayo, finalmente Rimbaud expresa:

Referencias

Enlaces externos
 Primera página facsimilar (de seis manuscritas) de la carta del 15 de mayo enviada a P. Demeny, en la web del Departamento de Manuscritos de la Biblioteca Nacional de Francia
 Carta a Georges Izambard del 13 de mayo de 1871 (en Wikisource en francés)
 Carta a Paul Demeny del 15 de mayo de 1871 (en Wikisource en francés)
 Cartas del vidente por Arthur Rimbaud, en versión de Ramón Buenaventura, con notas explicativas
 Estudio de la carta a Georges Izambard en el sitio de Alain Bardel Arthur Rimbaud, el poeta (en francés)

Obras de Arthur Rimbaud

Cartas del vidente


Kaganovich (; ) is a Jewish surname. It comes from the Hebrew word "Kohen" which means priest. Notable people with the surname include:

 Ida Rosenthal (born Ida Kaganovich, 1886–1973), Russian-American dressmaker, businesswoman
 Lazar Kaganovich (1893–1991), Soviet politician
 Mikhail Kaganovich (1888–1941), Soviet politician
 Der Nister (1884–1950), pen name of Pinchas Kaganovich (Kahanovich), a Yiddish author, philosopher, translator, and critic

See also

 Kagan (disambiguation)
 Kogen (disambiguation)
 Kogon (disambiguation)
 Kogan (disambiguation)

Kohenitic surnames
Surnames of Jewish origin
Slavic-language surnames

Kaganovich


Apostolska signatura ili Vrhovni sud Apostolske signature (latinski: Supremum Tribunal Signaturae Apostolicae) najviša je sudska vlast u Katoličkoj Crkvi (osim samog pape, koji je kao vrhovni crkveni sudac posljednja žalbena točka za bilo koju crkvenu presudu). Osim toga, nadzire provođenje pravde u Crkvi.

Prefekt Vrhovnog suda Apostolske signature (od 8. studenog 2014.) je kardinal Dominique Mamberti, koji je zamijenio kardinala Raymonda Lea Burkea. Tajnik (od 16. srpnja 2016.) je biskup Giuseppe Sciacca, koji je zamijenio nadbiskupa Fransa Daneelsa.

Vrhovni sud Apostolske signature smješten je u renesansnoj palači Palazzo della Cancelleria u Rimu, koja je također sjedište Apostolske pokorničarne i Suda Rimske rote. Apostolska signatura saslušava žalbe ova dva suda (koji obično imaju konačnu i univerzalnu žalbenu nadležnost svjetske Crkve u svojim područjima nadležnosti) ako je neki postupak bio pogrešan ili je došlo do sukoba među agencijama, a obično ne u pogledu na donesenu presudu ili meritum predmeta. Sud Rimske rote obično je posljednji apelacijski sud Crkve za većinu sudskih predmeta, posebno u pogledu ništavosti braka, biskupskih odluka, crkvenih suđenja i disciplinskih postupaka, a Apostolska pokorničarna posljednji je žalbeni sud Crkve u vezi sa svim pitanjima vezanim uz oproštenje grijeha i pravilno slavljenje sakramenta pomirenja.

Izvori

Rimska kurija
Crkveno pravo

Apostolska signatura


Médaille militaire (în ) este o decorație militară a Republicii Franceze decernată militarilor francezi sau străini pentru servicii meritorii și acte de curaj în acțiune împotriva inamicului. Este a treia cea mai înaltă distincție a Republicii Franceze, după Legiunea de onoare, un ordin civil și militar, și Ordre de la Libération, un ordin decernat doar în timpul celui de-al Doilea Război Mondial. Médaille militaire este, prin urmare, cea mai înaltă decorație franceză acordată doar militarilor.

În timpul Primului Război Mondial au fost acordate 230 000 de medalii, atunci când 1.400.000 de militari francezi au fost uciși și 3.000.000 au fost răniți. Spre comparație, Medalia Militară britanică a fost atribuită de 115.000 de ori în Primul Război Mondial, când 673.375 de militari britanici au fost uciși și 1.643.469 au fost răniți.

Decorația a fost instituită pentru prima dată în 1852 de către primul președinte al Republicii Franceze, Louis-Napoléon Bonaparte, care s-ar fi inspirat dintr-o medalie instituită și acordată de către tatăl său, Louis Bonaparte, rege al Olandei.

După Primul Război Mondial, Medalie Militară a fost, de asemenea, temporar acordată pentru răni obținute în luptă.

Referințe

Legături externe
 France Phaléristique (in French)

Decorații militare franceze

Médaille militaire


كفر دنشواي إحدى قرى مركز الشهداء التابع لمحافظة المنوفية في جمهورية مصر العربية.

السكان
بلغ عدد سكان كفر دنشواي 7,338 نسمة، حسب الإحصاء الرسمي لعام 2006.

انظر أيضاً
قائمة قرى محافظة المنوفية

مصادر

قرى الشهداء

كفر دنشواي


Pablo Diogo (født 18. december 1992) er en brasiliansk fodboldspiller.

Eksterne henvisninger

Fodboldspillere fra Brasilien

Pablo Diogo


Daniel Lindsley "Dan" Kastner (Lockport, Nova Iorque, ) é um reumatologista estadunidense, que trabalha no Institutos Nacionais da Saúde.

Formação e carreira
Dan Kastner recebeu um bacharelado em filosofia na Universidade de Princeton em 1973 e um Ph.D. no Baylor College of Medicine em 1979, orientado por Robert Regier Rich, com a tese Role of the Qa-1 Region in Cell-Mediated Immune Responses, onde também obteve um M.D. em 1982. Completou a residência médica em clínica médica em 1985 no Baylor College. A partir de 1985 esteve no National Institute of Diabetes and Digestive and Kidney Diseases, a partir de 1987 no National Institute of Arthritis and Musculoskeletal and Skin Diseases, ambos instalações dos Institutos Nacionais da Saúde (National Institutes of Health - NIH) em Bethesda, Maryland. Em 1990 tornou-se um especialista em reumatologia. No NIH Kastner é (situação em 2021) diretor científico do departamento de pesquisa (Intramural Research Program, IRP) do National Human Genome Research Institute.

Kastner é mais conhecido por seus trabalhos sobre febre familiar do Mediterrâneo e síndrome periódica associada ao fator de necrose tumoral.

De acordo com o Google Scholar, Dan Kastner tem um índice h de 105, de acordo com o banco de dados Scopus um índice de 90 (situação de ambos em outubro de 2021).

Prêmios e condecorações
1995 eleito membro da American Society for Clinical Investigation
2010 membro da Academia Nacional de Ciências dos Estados Unidos
2011 doutor honoris causa da Elmezzi Graduate School of Molecular Medicine
2012 membro do Institute of Medicine (atual Academia Nacional de Medicina dos Estados Unidos)
2018 Samuel J. Heyman Service to America Medal do Governo dos Estados Unidos
2019 Ross Prize in Molecular Medicine da Academia de Ciências de Nova Iorque
2021 Prêmio Crafoord por pesquisas sobre poliatrite

Ligações externas
Dan Kastner, M.D., Ph.D. bei den National Institutes of Health (irp.nih.gov)
Dan Kastner, M.D., Ph.D. beim National Human Genome Research Institute (genome.gov)
Lebenslauf (PDF; 300 kB; Stand ca. 2018) beim University of Texas Southwestern Medical Center (utsouthwestern.edu)

Membros da Academia Nacional de Ciências dos Estados Unidos
Reumatologistas
Médicos do século XX
Médicos do século XXI

Daniel Kastner


Kineski vrt stil je pejzažnog vrta, koji se razvijao tijekom tri tisuće godina u Kini. Uključuje i goleme vrtove kineskih careva i članova carske obitelji, izgrađene za užitak i impresioniranje, i intimnije vrtove koje su podigli znanstvenici, pjesnici, bivši vladini dužnosnici, vojnici i trgovci, nastale za razmišljanje i bijeg od vanjskog svijeta. Oni čine idealizirani minijaturni krajolik, koji treba izraziti sklad koji bi trebao postojati između čovjeka i prirode.

Kineski vrt vrtna je umjetnost unutar koje je svaka kineska dinastija dala svoje karakteristične inačice. Tradicija vrtne umjetnosti seže u 2600 godina prije Krista. Prvi kineski vrtovi služili su isključivo za uzgoj ljekovitog i začinskog bilja, a vrlo brzo nakon toga počeli su se saditi i ukrasni vrtovi. Nema sačuvanih starih kineskih vrtova, a za njih znamo iz povijesnih i materijalnih izvora. Kinezi su prvi razvili pejzažni stil u vrtnoj umjetnosti umjesto geometrijskog. Još jedna značajka kineskog vrta njegove su velike dimenzije. Neki su vrtovi bili veliki i po nekoliko stotina kilometara. Tako je car Qin Shi Huangdi iz dinastije Qin (3. stoljeće pr. Kr.) imao vrt koji je pokrivao trideset okruga, s replikama dvoraca vladara koje je porazio u ratu. Veliki osvajač Wu Ti iz dinastije Han (2. st. pr. Kr.) imao je toliko velik vrt da je trideset tisuća robova radilo na njegovom održavanju. Iz vjerskih i filozofskih razloga, koncepcija kineskih vrtova bila je sračunata na davanje dojma raja na zemlji.

Kineski vrt se stoljećima formirao u tri osnovna stila:
Idilični stil - mora imati jezero s otokom, ribarsku kuću na obali, vrbe, čamce i mreže za pecanje. Trebao je nalikovati ribarskom selu.
Zastrašujući stil - obično se samo dio vrta koristio u sumrak kada su sjene dodavale zastrašujući izgled vrta. Iščupana stabla ponovno su zasađena s korijenjem gore.
Duhovni ili duhoviti stil – imao je neobične (duhovne) kontraste oblika i boja.

U vrtu su se nalazili različiti neobični arhitektonski elementi, poput otvorenih galerija jarkih boja prekrivenih lakiranim pločicama i vrata raznih oblika. Najstarija vrata su osmerokutnog oblika ili okrugla (mjesečeva vrata). Kamene gromade za vrt pažljivo su odabrane. Bilo je tu i patuljastih stabala uzgojenih posebnom tehnikom uzgoja bonsai biljaka. Kroz vrt se kretalo gotovo isključivo čamcima, a znatno manje stazama između dijelova vrta.

Galerija

Izvori

Dizajniranje vrtova
Kineska umjetnost

Kineski vrt


39557 Gielgud este un asteroid care intersectează orbita planetei Marte.

Descriere
39557 Gielgud este un asteroid care intersectează orbita planetei Marte. El prezintă o orbită caracterizată de o semiaxă mare de 2,27 ua, o excentricitate de 0,42 și o înclinație de 5,5° în raport cu ecliptica.

Vezi și
 Lista planetelor minore: 39001-40000
 Centura de asteroizi

Referințe

Asteroizi care intersectează orbita planetei Marte
Centura de asteroizi
Obiecte astronomice descoperite în 1992

39557 Gielgud


Süreyya Ayhan Kop (d. 6 Eylül 1978; Korgun, Çankırı), orta mesafede yarışmış eski Türk atlet. Dünya Atletizm Şampiyonası tarihinde finale kalan (2001), madalya kazanan (2003) ve Avrupa Atletizm Şampiyonası'nda altın madalya kazanan (2002) ilk Türk atlettir.

Yaşam öyküsü
İç Anadolu Bölgesi'nin Çankırı ili Korgun ilçesinde doğmasına rağmen babasının amatör atlet olması ve ona destek olması ile lise yıllarında atletizme başladı. 1992'de şimdiki eşi Yücel Kop ile tanıştı. O günden bu yana Kop'un antrenörlüğünde çalışmaktadır.

Liseden sonra Kahramanmaraş Spor Akademisi'ne başlayarak Kahramanmaraş'a gitti. Üniversitede okuduğu dönemde spora devam etmek ve antrenman yapmak konusunda zorluklar yaşadı. Bu dönemde Aksaray Belediyesi'nin destekleriyle çalışmalarını sürdürdü. Aksaray Belediye Spor Kulübü dışında MTA, Ankara ve Fenerbahçe kulüplerinde koştu. 1997 yılında Fenerbahçe ile ENKA arasında dört yüzücüye karşılık dört atlet takası sonucunda ENKA'ya transfer oldu .

Sidney'de düzenlenen 2000 Yaz Olimpiyatlarıda 1500 metrede yarı final koşarak Türkiye'de yaygın biçimde tanındı. Kanada'nın Edmonton kentinde düzenlenen 2001 Dünya Atletizm Şampiyonası'nda 1500 metre yarı finalinde ilk iki turunu önde götürdüğü koşuda Rumen Violeta Szekely'ye geçilerek 4.10.36'lık derecesiyle serisinde 2. olarak finale kaldı. Böylece finale kalarak Türk atletizminde bir ilki daha gerçekleştirdi. İki gün sonra yapılan final koşusunu 4.08.17'lik derecesiyle 12 atlet arasında 8. sırada tamamladı. Pekin'de düzenlenen 2001 Dünya Üniversite Yaz Oyunları'nda 1500 metrede birinciliği elde etti ve oyunlar tarihinde Türkiye'ye ilk altın madalyayı kazandırdı.

Münih'te düzenlenen 2002 Avrupa Atletizm Şampiyonası'nda, 11 Ağustos 2002'de koşulan 1500 metre finalinde, Dünya ve Olimpiyat Şampiyonu Rumen atlet Gabriela Szabo ile son metrelerde girdiği zorlu mücadeleyi son anda kazanarak yarışın birinciliğini ve altın madalyayı elde etti. 3.58.79'luk derecesiyle Türkiye Rekoru kırıp bu dalda bu yılın dünyada en iyi derecesini elde eden Ayhan, böylece Türkiye'ye atletizmde Avrupa şampiyonalarında ilk altın madalyayı, Ruhi Sarıalp'den sonra da 2. madalyayı kazandırmış oldu.

2002 ve 2003 yılları boyunca bu mesafenin en iyi atleti olarak kabul edildi. 2002'de Avrupa'da yılın en başarılı kadın atleti seçildi.

Paris'te yapılan 2003 Dünya Atletizm Şampiyonası'nda, 1500 metrede Rus atlet Tatyana Tomashova'nın ardından ikinci olarak gümüş madalya kazandı. Bu başarısıyla Türkiye'nin, Dünya Atletizm Şampiyonaları tarihindeki ilk madalyasını da elde etti.

Ayhan, hâlen 3:55.33 ile 1500 metre kadınlar Türkiye rekorunu elinde bulunduruyor.

Eleştiriler

2002'de elde ettiği Avrupa Şampiyonu unvanı ve her yarışma biraz daha geliştirdiği dereceler ile Türk basını ve otoriteler Süreyya Ayhan'dan 2003'te Paris'te düzenlenecek Dünya Atletizm Şampiyonası'nda altın madalya bekliyordu. 1993 yılında Pekin'de Çinli atlet Yunxia Qu tarafından kırılmış olan tartışmalı dünya rekorunu zorlaması bile beklentiler arasındaydı.

Ancak Ayhan için ilk büyük hayal kırıklığı 31 Ağustos 2003 günü Fransa Stadyumu'nda yaşandı. Rus atlet Tatyana Tomashova'nın atağına cevap veremeyerek gümüş madalyada kaldı. İlk defa bu kadar yaklaşan Dünya Şampiyonluğu için Süreyya Ayhan ve özellikle antrenörü Yücel Kop eleştirilere uğradı. Çift, düzenlenen basın toplantısında yarışın Ayhan'ın regl dönemine geldiğini açıklayınca tartışmalar büyüdü ve günlerce konuşuldu.

Ancak basında sporcu kimliğinden daha çok, antrenörü ile yaşadığı ilişki tartışılmaktaydı. Süreyya Ayhan'ın Yücel Kop ile tanıştığı dönemde küçük yaşta olması ve Kop'un evli ve çocuklu olması eleştirilerin temelini oluşturuyordu.

Doping testi ve Atina Olimpiyatları
2004 yaz sonunda Atina'da düzenlenecek olimpiyatlar öncesi ülkenin madalya ümitlerinden biri de Süreyya Ayhan'dı. Özellikle o yıla kadar atletizmde sadece bir bronz madalya kazanmış bir ülke için bir kadın atletin mesafesinde en başarılı koşuculardan biri olması oldukça önemliydi. Ancak oyunlara az bir süre kala önce Süreyya  Ayhan'ın Almanya'da yaptığı antrenmanlarda sakatlandığı ve oyunlara katılamayacağı açıklandı. Bir süre sonra Ayhan'ın oyunlar öncesi doping testi yapan yetkilileri engellediği rapor edildi. Test sonuçlarında temiz çıkmasına rağmen, görevini yapmaya çalışan görevliyi engellediği gerekçesiyle Ayhan'a ceza verildi. Olayda suçlanan Yücel Kop yaptığı açıklamada Ayhan'ın kesinlikle doping kullanmadığını, ancak erkek Uluslararası Anti Doping Kurumu (WADA) yetkilisinin idrar testi sırasında izinleri olmadan odaya girmeye çalıştığını ve kendisinin bu durumu engellediğini açıkladı.

2008 Olimpiyatları için hazırlıklarını ABD'de sürdüren Süreyya Ayhan'a yapılan doping kontrolü numunelerinde iki yasaklı madde tespit edildi. Daha önce de 2 yıl ceza almış olduğu için ömür boyu men cezası alması gündeme geldi.
25 Ocak 2008'de Türkiye Atletizm Federasyonu Ceza Kurulu, millî atlet Süreyya Ayhan Kop'a ömür boyu pistlerden men cezası verdi. Fakat Gençlik ve Spor Genel Müdürlüğü Tahkim Kurulu, ömür boyu men cezası alan millî atlet Süreyya Ayhan'ın cezasını bozdu.  Gençlik ve Spor Genel Müdürlüğü, cezasında indirime gitti ve cezasını 4 yıla indirdi. Kurulun, 4 yıllık cezanın 2 yılını millî sporcunun doping maddesi kullanması nedeniyle, diğer 2 yılını da yurt dışında doping yaptığı gerekçesiyle verdiği belirtildi. Bu cezaya Uluslararası Spor Tahkim Mahkemesi (CAS) nezdinde itirazda bulunan Ayhan'a, CAS tarafından (kural olarak ya onama ya iptal kararı verilmesi gerektiği halde) 10 Kasım 2009 tarihinde tekrar ömür boyu men cezası verildi. (Süreyya Ayhan Kop bu konuda CAS aleyhine AİHM'ne başvurmuştur. Sürecin sonunda başvuru haklı bulunursa ceza 4 yıla indirilecek ve 2013'te son bulacaktır.)

Kişisel Performansının Gelişmesi

Kaynakça

1978 doğumlular
Türk kadın orta mesafe koşucuları
Fenerbahçe SK atletleri
2000 Yaz Olimpiyatları atletleri
Sedat Simavi Ödülü sahipleri
Yaşayan insanlar
Korgun doğumlular
Türk Akdeniz Oyunları atletleri
Gümüş Akdeniz Oyunları madalyalı Türk sporcular
2001 Akdeniz Oyunları atletleri
Akdeniz Oyunları madalyalı atletler
Atletizmde doping vakaları
Avrupa Atletizm Şampiyonası madalyalı atletler
Türk Olimpiyat atletleri
Doping vakalarında Türk sporcular
Altın Dünya Üniversite Oyunları madalyalı Türk sporcular
Dünya Üniversite Oyunları madalyalı atletler
Türk Dünya Atletizm Şampiyonası atletleri
Dünya Atletizm Şampiyonası madalyalı atletler

Süreyya Ayhan Kop


State University of New York at Canton (SUNY Canton) este un colegiu public, coeducațional, situat în orașul Canton din comitatul St. Lawrence, New York, Statele Unite ale Americii. Este situat în nordul țării, aproape de Munții Adirondack, de fluviul Sfântul Laurențiu și de marile orașe canadiene Ottawa și Montreal.

Colegiul colaborează cu State University of New York Polytechnic Institute (SUNY Poly), oferind studenților trei programe de masterat. Cele 14 echipe sportive ale SUNY Canton concurează ca membri ai NCAA Division III și USCAA.

Istoric

Fondat în 1906 ca o școală posliceală de agricultură  (SOA), la Universitatea St. Lawrence, SUNY Canton a fost primul colegiu postliceal de doi ani autorizat de către corpul legislativ al statului New York. În 1941 SOA a fost redenumit New York State Agricultural and Technical Institute (ATI). ATI devenit un colegiu membru al rețelei educaționale State University of New York în 1948. Recunoscându-i-se creșterea calității educative prin adăugarea unor programe de studii a tehnologiilor avansate în anii 1950 și 1960, colegiul a suferit o altă schimbare de nume în 1965, devenind State University of New York Agricultural and Technical College at Canton (ATC). În 1987 consiliul de administrație al SUNY a autorizat încă o schimbare a numelui colegiului în State University of New York College of Technology at Canton.

În 1997 SUNY Canton a obținut autorizația de a acorda diplome de licență din partea consiliului de administrație al SUNY și al guvernatorului statului New York. Începând din 1997 au fost aprobate peste 20 de programe de studii finalizate cu diplomă de licență și multe altele sunt în faza de dezvoltare.

În 2012 un incendiu a distrus o parte a Cook Science Center.

Studii academice
Deoarece SUNY Canton oferă certificate de studii de un an, diplome de studii postliceale și diplome de licență, studenții mai multor discipline pot urma o "curriculă graduală", care le permite să obțină mai întâi un certificat de absolvire și apoi să treacă la nivelul următor. SUNY Canton acordă titluri universitare prin intermediul a trei școli academice: Școala de Afaceri și Arte Liberale, Școala Canino de Tehnologie și Școala de Științe, Sănătate și Drept Penal.

Colegiul oferă diplome de licență în științe (psihologie aplicată, asistență medicală și veterinară), în administrarea afacerilor (finanțe și management) și în tehnologie (sisteme energetice alternative și regenerabile, construcții civile și tehnologii de mediu, investigații criminalogice, drept penal, medicină dentară,  electrotehnică, gestionarea situațiilor de urgență, administrarea serviciilor funerare, design grafic și multimedia, management sanitar, siguranța locuințelor, tehnologia informației, studii juridice, tehnologie mecanică, management sportiv și managementul serviciilor veterinare.

Note

Legături externe
 SUNY Canton
 Canton Athletics

Instituții de învățământ superior de stat din Statele Unite ale Americii

State University of New York at Canton


Hajber Pahtunva (često skraćeno KP ili KPK) (paštunski: خیبر پښتونخوا; urdu: خیبر پښتونخوا, engleski: Khyber Pakhtunkhwa) ranije poznata kao Sjevernozapadna pogranična pokrajina (NWFP) (urdu: صوبہ سرحد), jedna je od četiri pokrajine Pakistana, smještene u sjeverozapadnoj regiji zemlje uz međunarodnu granicu s Afganistanom.

Prije toga bila je poznata kao Sjevernozapadna pogranična pokrajina do 2010. godine, kada je naziv promijenjen u Hajber Pahtunva 18. amandmanom na pakistanski ustav, a kolokvijalno je poznat ai pod raznim drugim imenima. Hajber Pahtunva je treća po veličini pokrajina Pakistana po veličini stanovništva i gospodarstva, premda je zemljopisno najmanja od četiri. Unutar Pakistana, Hajber Pahtunva dijeli granicu s Pandžabom, Beludžistanom, Azad Kašmirom, Gilgit-Baltistanom i Islamabadom. U njemu živi 17,9% ukupnog stanovništva Pakistana, a većinu stanovnika provincije čine Paštuni i govornici hindkoga jezika.

Pokrajina je mjesto drevnog kraljevstva Gandare, uključujući ruševine njenog glavnog grada Pushkalavatija u blizini današnje Charsadde. Nekada uporište budizma, povijest regije karakterizirale su česte invazije raznih carstava, zbog geografske blizine Hajberskoga prijevoja.

Izvori

Pakistanske pokrajine i teritoriji

Hajber Pahtunva


Madeleine Lebeau (Marie Madeleine Berthe Lebeau; n. 10 iunie 1923, Antony, Franța – d. 1 mai 2016, , Spania) a fost o actriță franceză de film.

Biografie
Madeleine Lebeau (numele complet Marie Madeleine Berthe Lebeau), născută la 10 iunie 1923 în orașul Antony, departamentul Hauts-de-Seine, s-a căsătorit cu actorul Marcel Dalio în 1939; acesta era la a doua lui căsătorie. S-au întâlnit în timp ce jucau în aceeași piesă de teatru.

În 1939, Madeleine Lebeau a apărut în primul ei film, melodrama Jeunes filles en détresse ("Fete în primejdie").

În iunie 1940, Madeleine Lebeau și Marcel Dalio (pseudonimul lui Israel Moshe Blauschild, evreu născut în Franța cu părinți provenind din România) au fugit din Paris înainte de invadazia armatei germane și au ajuns la Lisabona. Se presupune că au primit vize de tranzit de la Aristides de Sousa Mendes, ceea ce le-a permis să intre în Spania și să treacă ulterior în Portugalia. Le-a luat apoi două luni până să obțină vize pentru Chile. Cu toate acestea, atunci când nava lor, S. S. Quanza, s-a oprit în Mexic, au fost blocați, împreună cu aproximativ 200 de alți pasageri, atunci când vizele pe care le luaseră pentru Chile s-au dovedit a fi false. În cele din urmă, ei au reușit să obțină pașapoarte canadiene temporare și a intrat astfel în Statele Unite ale Americii.

Madeleine Lebeau a debutat în 1941 la Hollywood în filmul Hold Back the Dawn, cu Olivia de Havilland în rolul principal. În anul următor, ea a jucat în filmul Gentleman Jim, o biografie a boxerului irlandezo-american  (interpretat de Errol Flynn).

În același an, ea a reușit să obțină rolul Yvonne, amantă părăsită a lui Rick Blaine (interpretat de Humphrey Bogart), în filmul Casablanca, semnând un contract pe o perioadă de douăzeci și șase de săptămâni, în valoare de 100 de dolari pe săptămână, cu casa de filme Warner Bros., pentru a juca într-o serie de filme.

La 22 iunie 1941, în timp ce filma scenele din Casablanca, soțul ei, Marcel Dalio, care juca în același film rolul crupierului  Emil, a intentat acțiune de divorț în Los Angeles, pe motiv de părăsire a domiciliului conjugal. Divorțul celor doi a fost pronunțat în 1942.

Madeleine Lebeau a fost ultimul supraviețuitor al echipei care a realizat Casablanca, considerat de către critici ca fiind unul dintre cele mai bune filme ale secolului XX.

După Casablanca, Lebeau a mai apărut în alte două filme americane. Primul a fost în drama de război Paris After Dark (1943), în care a avut un rol important, jucând alături de fostul ei soț, Marcel Dalio. În anul următor, a avut un rol mai mic în filmul muzical Music for Millions.

După sfârșitul celui de-Al Doilea Război Mondial, Madeleine Lebeau întors în Franța, unde și-a continuat cariera de actriță de film. A apărut în Les Chouans (o adaptare după romanul omonim al lui Honoré de Balzac, realizată în 1947), A jucat apoi în filmul britanic Cage of Gold (1950), în care rolul principal era deținut de Jean Simmons.

Ultimii ani
Madeleine Lebeau a mai avut roluri secundare în mai mult de 20 de filme realizate în Franța, printre care Une Parisienne (1957), cu Brigitte Bardot în rolul principal. De asemenea, a jucat în filmul 8½, regizat de Federico Fellini (1963). Ultimele filme în care a apărut au fost două producții spaniole din 1965.

În 1988, s-a recăsătorit cu scenaristul italian Tullio Pinelli, co-autor al scenariului de la 8½.

Madeleine Lebeau a murit pe 1 mai 2016, la Estepona, Spania, după o fractură a femurului.

Filmografie selectivă
 1939 Jeunes filles en détresse
 1941 Hold Back the Dawn
 1942 Gentleman Jim
 1942 Casablanca
 1943 Paris After Dark
 1944 Music for Millions
 1947 Les Chouans
 1950 Cage of Gold
 1953 L'Étrange Amazone
 1953 Mandat d'amener
 1953 Légère et court vêtue
 1953 L'Aventurière du Tchad
 1954 Quai des blondes
 1954 Si Versailles m'était conté
 1954 Cadet Rousselle
 1955 Napoléon
 1957 Une Parisienne
 1963 8½
 1964 Angelica, marchiza îngerilor
 1965 La Vuelta
 1965 Sfida a Rio Bravo

Referințe

Nașteri în 1923
Decese în 2016
Actrițe franceze din secolul al XX-lea
Actrițe de film franceze

Madeleine Lebeau


Halaf-perioden er en benævnelse på perioden fra omkring 6.100 f.Kr. til 5.100 f.Kr i Mellemøsten, i særdeleshed Mesopotamien.

Halaf er en distinkt kultur i det nordlige Mesopotamien, Syrien, dele af Tyrkiet frem til grænsen mod Iran. Det fundsted, som har givet navn til perioden, er Tell Halaf i Syrien. Andre vigtige fundsteder er Tell Arpachiyah (Irak) og Yarim Tepe. Det er også en række andre fundsteder over et vidstrakt område, men de arkæologiske studier af disse er hidtil forholdsvis rudimentære.

Der skelnes mellem fire perioder: Tidlig, mellemste, sen og en Halaf-Obed-overgangsfase. Kulturen bliver gennem disse faser stadig mere udbredt, men kerneområdet var langs Tigris i det nordlige Irak og det østlige Syrien.

To innovationer i denne periode styrkede og forstærkede overgangen til jordbrug inden for den frugtbare halvmåne. For det første opstod nu vide netværker for handel med obsidian, en hård stenart som blev fragtet over meget lange strækninger – fra det centrale Tyrkiet til det sydlige Jordan, og fra Østtyrkiet til det sydvestlige Iran.

For det andet blev kunsten at brænde keramik opfundet spontant i Mellemøsten efter 6.900 f.Kr, ganske vist senere end tilsvarende opfindelser i blandt andet Egypten og Japan. Keramikken muliggjorde bedre lagringsmetoder, og omkring 6000 f.Kr har denne mulighed for kogning af mad og lagring af korn over tid gjort det muligt at introducere jordbrug i stor skala også i de tidligere risikable sumpområder i Egypten og Mesopotamien, hvor floderne blev dræneret for dyrkning.

På grund af forekomsten af keramik kaldes Halaf-perioden også keramisk neolitikum i denne region.

Noter

Litteratur
 Dietz-Otto Edzard (utg.): Reallexikon der Assyriologie und Vorderasiatischen Archäologie (RLA). Bd. 4, de Gruyter, Berlin 1975, S. 55–59
 Roger Matthews: The early prehistory of Mesopotamia, 5000,000 to 4,500 bc (Subartu V), Brepols 2000 , S. 85-111
 Michael Roaf: Mesopotamien.  Bildatlas der Weltkulturen. München 1991. , S. 49–51

Eksterne henvisninger

 Article on reconstruction of Tell Halaf statues
 Project page for Tell Halaf and statue reconstruction

Højkulturer

Halafperioden


Anctoville () is a former commune in the Calvados department in the Normandy region of north-western France. On 1 January 2017, it was merged into the new commune Aurseulles.

The inhabitants of the commune are known as Anctovillais or Anctovillaises

Geography
Anctoville is located some 30 km south-west of Caen and 5 km north-west of Villers-Bocage in the Bessin area in the Seulles valley. It can be accessed by the D67 road from Saint-Germain-d'Ectot in the north passing through the village and continuing south-east to Villers-Bocage. The D92 road also passes through the length of the commune and the village from south-west to north-east. In the north-east of the commune the D33 road from Longraye in the north passes through and continues south-east to Villers-Bocage. Finally in the north-east is also the D173A road connecting the D92 and the D67. The commune consists entirely of farmland except for two small areas of forest in the north.

The Ruisseau des Landes forms a part of the northern border. Le Candon stream passes through the commune flowing towards the north-east and forming part of the northern border of the commune. Le Seulles stream forms part of the southern border before flowing just south of the village then continuing north-east to form most of the eastern border joining Le Candon at the northern tip of the commune. The Ruisseau David forms the south-eastern border and flows north to join Le Seulles. Le Gallichon stream also forms part of the southern border before joining Le Seulles in the south.

History
The name Anctoville comes from Asketillville' meaning "Anquetil farm" (Anquetoville then later Anctoville). Cf. Ancretteville-sur-Mer.

The former name of Anctoville was Coisnières or Cornières until 1616. Olivier Foulognes, the King's butler, bought the Lordship of Cornières and obtained a change of name. This fief became part of the Bailiwick of Briquessart. The oldest document showing what was the Parish of Coisnières dates from the 12th century. It was a charter of confirmation of goods given by Henry, King of England and Duke of Normandy, at Lessay.

In June 1944, during the Battle of Villers-Bocage, Orbois castle housed the headquarters of the German armoured division Panzer Lehr commanded by Fritz Bayerlein. Anctoville was liberated on 1 August 1944 by the British 61st reconnaissance battalion. These events inspired a scenario in the video game Call of Duty 2'' on the Xbox 360.

In 1973, Anctoville (population 394 in 1968) merged with Feuguerolles-sur-Seulles (with 70 inhabitants to the east of the territory), Orbois (120 inhabitants in the north), and Sermentot (182 inhabitants in the north-east). The communes retained the status of Associated communes of France.

Administration

List of Successive Mayors

The council was composed of fifteen members:
seven representing Anctoville,
two representing the associated commune of Feuguerolles-sur-Seulles and one delegated mayor
two representatives of Orbois and one delegated mayor
four representatives of Sermentot and one delegated mayor

The mayor was assisted by two deputies.

Demography
In 2017 the commune had 1,083 inhabitants. Anctoville itself had 1,210 inhabitants in 1806. The four communes that merged in 1973 had a total of 2,608 inhabitants in 1836 (1,173 in Anctoville, 299 in Feuguerolles-sur-Seulles, 233 in Orbois, and 903 in Sermentot).

Economy
The commune has an essentially agriculture oriented economy. At the communal inventory of 1998 it had 46 farms, 28 of which were of a professional standard classified by INSEE, for an area of 1,848 hectares used. There were 68 farms in 1988. The main production is the raising of cattle for milk and meat. Arable land is used for forage and grain crops.

Culture and heritage

Civil heritage
The Orphanage Pierre Rayer was founded in 1883. This establishment occupied a castle from the 18th century with buildings from the 19th century. It has become a children's home of a social nature

Religious heritage
The Church of Saint Peter (12th-17th century) at Feuguerolles
The Church of Saint-Aubin (12th-17th century) at Sermentot
The Church of Saint Peter (Roman era and 14th century) at Orbois houses a Statue: Madonna and Child (15th century) which is classified as an historical object
The Church of Saint Nicolas (1956) at Anctoville is registered as an historical monument

Notable people linked to the commune
Marie Rayer, daughter of Dr. Pierre François Olive Rayer and wife of Marquis Stanislas d'Escayrac de Lauture, bequeathed her estate to the commune to create an orphanage
Jean-Claude Hallais (born 1948), horse driver, winner of the Prix d'Amerique in 1992, based his team in Anctoville

See also
Communes of the Calvados department
Anctoville-sur-Boscq

References

External links
Anctoville on the 1750 Cassini Map

Former communes of Calvados (department)
Populated places disestablished in 2017

Anctoville


Byrum William "Barney" Cable (Rochester, Pensilvania; ) es un exjugador de baloncesto estadounidense que disputó seis temporadas en la NBA y tres más en la EPBL. Con 2,00 metros de estatura, lo hacía en la posición de alero.

Trayectoria deportiva

Universidad
Jugó durante tres temporadas con los Braves de la Universidad de Bradley, donde promedió 16,0 puntos y 13,7 rebotes por partido. En 1957 ganó junto con su equipo el National Invitation Tournament, siendo elegido en el mejor quinteto del torneo y también en el mejor quinteto de la Missouri Valley Conference. Sus 13,7 rebotes por partido se mantienen hoy en día como récord de los Braves.

Profesional
Fue elegido en la decimoprimera posición del Draft de la NBA de 1958 por Detroit Pistons, donde jugó una temporada como último hombre del banquillo, promediando 3,5 puntos y 2,8 rebotes por partido.

Al año siguiente fue traspasado a los Syracuse Nationals, donde en su segunda temporada en el equipo, a las órdenes de Alex Hannum, consiguió más minutos de juego, promediando 8,1 puntos y 6,3 rebotes por partido. A pesar de ello, no fue protegido por su equipo en el Draft de Expansión que se celebró al año siguiente por la llegada a la liga de un nuevo equipo, los Chicago Packers, quienes lo seleccionaron para su plantilla.

Pero tras quince partidos, en los que promedió 13,7 puntos y 5,5 rebotes jugando por vez primera como titular, fue traspasado, junto con Archie Dees a los St. Louis Hawks a cambio de Sihugo Green, Joe Graboski y Woody Sauldsberry, pero mediada la temporada siguiente fue de nuevo enviado a Chicago, con su nueva denominación de Chicago Zephyrs, a cambio nuevamente de Sauldsberry. Allí acabó la temporada como sexto hombre, promediando 8,1 puntos y 5,7 rebotes por partido.

Al año siguiente el equipo cambió de nombre y de localización, pasando a ser los Baltimore Bullets, donde jugaría su última temporada en la liga. En 1964 se marchó a jugar a los Wilmington Blue Bombers de la EPBL, donde permanecería 3 temporadas, ganando dos títulos de campeón y ejerciendo como jugador-entrenador en la última de ellas, siendo elegido entrenador del año.

Estadísticas de su carrera en la NBA

Temporada regular

Playoffs

Referencias

Enlaces externos

 Ficha de Barney Cable en ultimatenba.com

Baloncestistas de Pensilvania
Entrenadores de baloncesto de Estados Unidos
Baloncestistas de la NBA
Baloncestistas de los Bradley Braves
Baloncestistas de los Detroit Pistons
Baloncestistas de los Syracuse Nationals
Baloncestistas de los Chicago Packers
Baloncestistas de los St. Louis Hawks
Baloncestistas de los Chicago Zephyrs
Baloncestistas de los Baltimore Bullets
Baloncestistas de los Wilmington Blue Bombers

Barney Cable


ලලිත කලා යනුවෙන් හඳුන්වනු ලබන්නේ සිතුවම් කිරීම, මූර්ති ශිල්පය, නර්තනය, වේදිකාව, ගෘහනිර්මාණ ශිල්පය සහ මුද්‍රණ ශිල්පය ඇතුලූ ද්‍රෘෂ්‍ය හා ප‍්‍රසාංගික කලාවන් සම්බන්ධ වන්නාවූ කලාවන්ය.

'ලලිත' යන වචනය සාකච්ඡාවට ලක්වන කලාකෘතියේ ගුණාත්මකභාවය පිලිබඳව එතරම් ඇඟවීමක් සිදු නොකරන නමුත් එකී දැනුම් පද්ධතියේ පිරිසිදුභාවය පිලිබඳ හඟවයි. රෙදි විවීම වැනි ශිල්පීය කුසලතාවන් හෝ ව්‍යවහාරික කලාවන් ලෙසින් සැලකිය හැකි ද්‍රෘෂ්‍ය කලා ප‍්‍රවර්ගයන් මෙම අර්ථනිරූපනයෙන් බැහැර කෙරෙයි. වඩාත් මෑතකාලීන යෙදුමක් වන ද්‍රෘෂ්‍ය කලාවන් යන යෙදුම බොහෝ දේ අන්තර්ගත කොටගන්නා සහ අද දවසේ විවිධාකාර පරිචයන් වඩා හොඳින් විස්තර කරන්නාවූ යෙදුමක් ලෙසින් සලකනු ලැබේ. 'ලලිත කලා' යන යෙදුම නිරුක්තිය ලබන්නේ ඇරිස්ටෝටල්ගේ දර්ශනයේ දැක්වෙන අවසාන අරමුණ පිලිබඳ සංකල්පයෙනි. කලාවේ අවසන් අරමුණ වන්නේ එයමය. සමහර විටෙක එය රසවිඳින්නන්ගේ සතුට හැරෙන්නට එය වෙනත් කිසිවක් අරමුණුකර නොගන්නා අතර එහි විෂය වස්තුව එයම වෙයි.

ලලිත කලා ව්‍යවහාරික කලාවන්ගෙන් වෙනස්වූවක් ලෙස දැකීම බි‍්‍රතාන්‍යයේ විලියම් මොරිස් සාමාජිකත්වය දැරූ කලා සහ ශිල්ප ව්‍යාපාරයේ අනුගාමිකයින් සහ වර්ජිනියා වුල්ෆ් සහ බ්ලූම්ස්බරි කණ්ඩායම වැනි මුල් කාලීන නූතනවාදීන් අතර ඇතිවූ ගැටුමක ප‍්‍රතිඵලයකි. මුල් පිරිස කලාව වෙත සමාජවාදී මූලධර්මයන් ගෙන ඒමට උත්සාහ කළ අතර නූතනවාදිහු සෞන්දර්යාත්මක පරිශ‍්‍රමය එයටම සුවිශේෂීවූ සහ ගූඩ එකක් ලෙස පවත්වාගැනීමට උත්සාහ කළහ.

බොහෝ අවස්ථාවන්හි ජනතාව වැරදි අවබෝධයෙන් යුතුව ලලිත කලාවන් ලෙස දැක්වුනද ඉන් ඔවුන් අදහස් කර තිබුණේ ප‍්‍රසාංගික කලාවන් (සංගීතය, නර්තනය, නාට්‍ය ආදී) ය. කෙසේ වෙතත් මෙහි යම් අසමමිතියක් පවතී. උදාහරණයක් ලෙස යෝර්ක් විශ්ව විද්‍යාලයේ ලලිත කලා පීඨයට 'සාම්ප‍්‍රදායික' ලලිත කලාවන්, සැලසුම් නිර්මාණය සහ 'ප‍්‍රසාංගික කලාවන්' ඇතුලත් වේ. එමෙන්ම නිර්මාණාත්මක රචනය ද ලලිත කලාවක් ලෙසින් සලකනු ලබයි.

ලලිත කලාවන් පිලිබඳ ශ‍්‍රාස්ත‍්‍රාලීය පාඨමාලාවකට ලලිත කලා පිලිබඳ ශ‍්‍රාස්ත‍්‍රවේදී, ශාස්ත‍්‍රපති සහ ලලිත කලා පිලිබඳ දර්ශනසූරි යනාදී උපාධීන්ද ශ‍්‍රාස්ත‍්‍රාලයන් තුල බිහිවෙමින් පවතී.

ආවේණික ලක්ෂණ

කලා ප‍්‍රවණතාවයන් තාර්කික අවබෝධයට වඩා සහජ ඥානය කුළුගන්වයි. සාමාන්‍යයෙන් කලාකෘතීන් නිර්මාණය කරන්නේ එම අපේක්‍ෂාව පෙරදැරි කරගෙනය. ලලිත කලාව වෙනත් කිසිදු අරමුණක් වෙනුවෙන් සේවය නොකරයි. මෙකී ස්වභාවයේ ප‍්‍රතිඵලයක් ලෙස කලාකෘතීන් වර්ගීකරණය සඳහා වන උත්සාහයන්ට දුරවබෝධ වෙයි. එයට හේතුව ඒවා එක් ආකාරයට වඩා වැඩි ගණනකින් කියවිය හැකිවීමයි. එමෙන්ම කලාකෘතියක් එක් නිශ්චිත අර්ථනිරූපනයක් තුල සිරකළ නොහැක. ගැරිකෝල්ට්ගේ මෙඩුසාගේ පහුර සම්බන්ධයෙන් ගත්කළ නැව් දියබත්වීම පිලිබඳ සුවිශේෂී දැනුමක් එය අගය කිරීම සඳහා අවශ්‍ය නොවන නමුත් එතුල ගැබිව ඇති දේශපාලන ප‍්‍රකාශනය අවබෝධ කරගැනීමට නම් එවැනි දැනුමක් අවශ්‍ය වෙයි. කලාව මතුපිටින් බැලූකල සාමාන්‍ය සිද්ධියක් හෝ වස්තුවක් නිරූපනය කළද එතුල ගැබ්ව ඇති තේමාවන් ගවේෂණය කිරීම සඳහා ඇරයුම් කරන්නකි.

සාම්ප‍්‍රදායිකව කලාවේ උච්චතම ජයග‍්‍රහනයන් තුල නිරූපනය වන්නේ මාධ්‍යය පිලිබඳ  ඉහල මට්ටමේ හැකියාවක් සහ නිපුණතාවයකි. මෙකී ආවේණික ලක්‍ෂණය ප‍්‍රතිවාදී තර්කයක් ලෙසින්ද ඉදිරිපත් කරනු ලැබිය හැක්කේ බොහොමයක් නූතනවාදී කලාකරුවන් (සංකල්පීය කලාකරුවෝ මෙහිදී විශේෂ වේ) ඔවුන්ගේ සිතේ පහළ වන නිර්මාණයන් ඔවුන් විසින් සාම්ප‍්‍රදායික නිදර්ශනාත්මක ස්වරූපයෙන් නිර්මාණය නොකරන බැවිනි.

හැකියාව සහ කෞෂල්‍යය

ආදම්, සිස්ටීන් දේවස්ථානයේ මයිකල් ආන්ජලෝ නිර්මාණය කළ බිතුසිතුවමක කොටසක් (1511)

යම් මාධ්‍යයක් පිලිබඳ නිපුනතාවයක් අත්කරගැනීම හෝ පුහුණුකළ හැකියාව යන්නද ද්විතීයික අර්ථයක් ලෙස කලාව තුල හැඟවෙයි. එමෙන්ම එය අර්ථය සන්නිවේදනය කිරීම සඳහා භාෂාව යොදාගැනීමේ හැකියාව වැඩිදියුණු කිරීම හා එම කාර්යයේ ශුරත්වයද කලාව තුල අන්තර්ගත වේ. කලාව අපගේ හැඟම් සිතිවිලි සහ නිරීක්‍ෂණයන් ප‍්‍රකාශ කිරීමේ කි‍්‍රයාවකි.

'කලාව' යන විශේෂණය උසස් බවක් හැඟවීම, කලාකරුවාගේ නිර්මාණාත්මක ප‍්‍රවීණත්වය දැක්වීම සඳහා යොදාගනු ලබයි. සාම්ප‍්‍රදායිකව ලිවීමේ දක්‍ෂතාවය කලාව සමඟ බැඳී පවතින්නක් ලෙස සලකනු ලැබූ අතර එහි සාර්ථකත්වයට අත්‍යාවශ්‍ය හැකියාවක් ලෙසින්ද සලකනු ලැබිණ. ලියනාඩෝ ඩා වින්චිට කලාව ඔහුගේ අනෙකුත් සොයාගැනීම් වැනිම වූවක් විය. ඒවායේ ගැබ්ව ඇති සදාකාලිකමය ගුණාංගය පිලිබඳව ඇගයීමට ලක්වන රෙම්බ්‍රොන්ට්ගේ කෘතීන් ඔහුගේ සමකාලීනයන් විසින් වඩාත් ඇගයීමට ලක්කළේ සියුම් කලාත්මකභාවය සම්බන්ධයෙනි. 20 වන සියවස ආරම්භයේදී ජෝන් සිංගර් සර්ගෙන්ට්ගේ නිර්මාණයන් සංශයවාදී ද්‍රෘෂ්ඨියකින් ඇගයීමට ලක්වූ අතර ඊට ආසන්න කාලයකදී එම යුගයේ විශිෂ්ඨතම සම්ප‍්‍රදායට අභියෝග කළ පරිපථන කලාකරුවා ලෙසින් හැඳින්වෙන පැබ්ලෝ පිකාසෝ සාම්ප‍්‍රදායික ශ‍්‍රාස්ත‍්‍රාලීය අධ්‍යාපනයේ විශිෂ්ඨයකු ලෙස සිය ශ‍්‍රාස්ත‍්‍රාලීය පුහුණුව අවසන් කරමින් සිටියේය.

'සමහර නූතනවාදී කලාවන් සම්බන්ධයෙන් වන තත්කාලීන විවේචනයක් වන්නේ බැලූ බැල්මට පෙනෙන්ට ඇති කතාකෘතියක් නිර්මාණය කිරිීම සඳහා අවශ්‍ය වන්නාවූ හැකියාවේ ඌනතාවයයි. සංකල්පීය කලාව තුල මාර්ෂල් ඩුෂෙම්ප්ගේ 'ෆවුන්ටන්' කලාකරුවා විසින් පවතින භාණ්ඩයක් යොදාගෙන සිය නිර්මාණය සිදුකරනු ලැබූ මුල්ම අවස්ථාවන්ගෙන් එකක් විය. එමෙන්ම එහිදී සාම්ප‍්‍රදායිකව පිලිගත් හැකියාවන් කිසිවක් භාවිතයට ගෙන නොතිබුණි. ටේ‍්‍රසි එමින්ගේ 'මගේ ඇඳ' හෝ ඬේමියන් හර්ස්ට්ගේ 'ජීවත්වන අයකුගේ මනස තුල මරණයේ භෞතික නොපැමිණීම' යනාදී කෘතීන් මෙම උදාහරණය අනුගමනය කළ ඒවා වෙයි. එමින් කලාගාරයක ප‍්‍රදර්ශිතයක් ලෙස ඉදිරිපත් කිරීමට පෙර ඇගේ ඇඳේ නිදාගැනීම සහ අනෙකුත් කි‍්‍රයාකාරකම් සිදුකළාය.

අගය නිශ්චය කිරීම

ඇබොර්ජිනියානු කුහරමය ලී සොහොන්කොත්, ජාතික කලාගාරය, කැන්බරා,  ඕස්ටේ‍්‍රලියාව

කලාව යන යෙදුම 'අගය නිශ්චය කිරීමේ' දීද යොදාගනු ලබයි. උදාහරණයක් ලෙස 'කෑම නම් නියම ආට් එකක්' (සූපවේදියා නියම කලාකරුවෙකි) නොඑසේනම් 'මැජික් කලාව' වැනි යෙදුම් යොදාගැනීම දැක්විය හැක. කථාබහට විෂය වන කරුණෙහි ඉහල ගුණාත්මක බවක් දැක්වීමට එහි වටිනාකම මැනීමේ මිම්මක් ලෙස 'කලාව' යන වචනය යොදාගනු ලබයි.

යමක වටිනාකම නිශ්චය කිරීමට පදනම් වන්නේ ඒ පිලිබඳ විවේචනය කිරීමය. එහි සරළතම ආකාරයේදී සළකා බැලෙන්නේ එහි බලපෑම අපගේ හැඟීම් කෙරෙහි කලාව ඇතිකරන ආකාරයේ බලපෑමක් ඇතිකිරීමට සමත්වීද යන්නය. මෙම හැඟීම් දැනීම හැමවිටම අත්දැකීම් මත පදනම්වෙයි. කෙසේ වෙතත් උසස් කලාව හැමවිටම සෞන්දර්යාත්මකව සෑම නරඹන්නකුටම ප‍්‍රසාදජනක නොවිය හැක. උදාහරණයක් ලෙෂ ෆ්රැන්සිස්කෝ ගොයා ගේ 1808 මැයි 03 දින ස්පාඥ්ඥයේ සිදුවූ වෙඩි තැබීමේ සිද්ධිය දැක්වෙන සිතුවම දැක්විය හැක. හමුදා අනුඛන්ඩයක් විසින් තමන්ව ඝාතනය නොකරන ලෙසට බැගෑපත් වන සිවිල් වැසියන් පිරිසකට වෙඩි තබනු එහි දැක්වෙයි. එය සමහරුන්ට රසාස්වාදනීය නොවිය හැකිමුත් ගොයා ගේ විශිෂ්ඨ සෞන්දර්යාත්මක රූප සැකසුම සහ පවත්නා සමාජ, ආර්ථික, දේශපාලන වටපිටාව පිලිබඳ ඔහුගේ ප‍්‍රකාශනය එම චිත‍්‍රය තුල අන්තර්ගත වෙයි. කෙසේ වෙතත් 'කලාව' ලෙස අර්ථනිරූපනය කිරීමට නම් කෘතියක පැවතිය යුතු සෞන්දර්යාත්මක තෘප්තිකර ස්වභාවය කුමක්දැයි යන්න පිලිබඳ වාදවිවාද තවමත් පවතී.

පිලිගත් මතයන්ට එරෙහි කැරලිගැසීම් සහ නව වටිනාකම් පිලිබඳ සෞන්දර්යාත්මකව උසස්  යෝජනාවන් පවත්නා වටිනාකම් සම්පූර්ණයෙන් බැහැර කිරීමක් වියුතු නැත. ඇත්තෙන්ම බොහෝවිට සිදුවන්නේ ජනපි‍්‍රයත්වයට පත්වන දේ සෞන්දර්යාත්මකවද පිලිගැනීමට ලක්වීමයි. එමඟින් සෞන්දර්ය පිලිබඳ සංවේදීතාවය තවදුරටත් පුළුල් කිරීමකට ලක්කරනු ලබයි. ගුණාත්මකභාවය නිර්ණය කිරීම සඳහා විවිධ ගුරුකුල විවිධ අදහස් තරක විතර්ක ඉදිරිපත් කොට තිබුණද ඒ සියල්ලටම එක කාරණයක් සම්බන්ධයෙන් ඒකමතිකත්වයක් ඇත. එනම් යමක සෞන්දර්යාත්මක බව පිලිගැනීමට නම් එය එය භාවිතා කරන මාධ්‍යයේ නිම් වළලූ පුලූල් කරමින් විශ්වීය වටිනාකමක් නිර්මාණය කළ යුතු බවයි.

සන්නිවේදනය

කලාව හැමවිටම මිනිස් හැඟීම් සමඟ ගණුදෙනු කරන්නකි. ඊට සෞන්දර්යාත්මක හෝ සදාචාරමය හැගීම් උද්දීපනය කළහැක. එමෙනම් එය මෙම හැඟීම් සන්නිවේදනය කිරීමේ මාධ්‍යයක්ද වෙයි. කලාකරුවන්ගේ ප‍්‍රකාශනයන් බොහෝවිට ඔවුන්ගේ රසිකයින්ගේ හැඟීම් උත්තේජනය කිරීමට සමත්වුවද ඔවුන් එය සවිඥ්ඥාණිකව කළයුතු නොවේ. කලාව ගවේෂණය කරන්නේ මිනිස් ස්වභාවයයි. සාර්ථක කලාකෘතියක්ම මිනිස් ස්වභාවය පිලිබඳ නව ආලෝකයක් විහිදුවයි. නොඑසේනම් සාමූහික මිනිස් කි‍්‍රයාකාරකම්හි නිම්වළලූ පුළුල් කරවයි.

ලලිත කලා

ලලිත කලා


بلدية وادي آش (بالإسبانية: Guadix) بلدة ٍتقع على نهر «فَردس» على نحو 53 كيلو متراً شمال شرقي مدينة غرناطة. هي بلدية تقع في مقاطعة غرناطة التابعة لمنطقة أندلوسيا جنوب إسبانيا.

الديموغرافيا
بلغ عدد سكان بلدية وادي آش 20.375 نسمة عام 2011 (وفقاً للمعهد الوطني الإسباني للإحصاء).

المسلمون في وادي آش
وقد أطلق العرب على هذه المدينة اسم: وادي العيش لمعنى:وادي الحياة، وذلك بسب سهلها الخصب الواسع الجميل (المصدر؟) وهي تشغل وادٍ ممتعٍ ممرِعٍ واقعٍ في السفح الجنوبي لجبال: جبل الثلج.
وكانت مملكة غرناطة تتألف من ثلاث كُور رئيسية كالمحافظات:
إلبيرة (ومركزها غرناطة)
كورة بشانة (ومركزها مدينة اَلمِرية)
كورة رية (ومركزها مدينة مالقة).
وقد نبغ من مدينة وادي آش عدد من العلماء والأدباء والشعراء من آخرهـم: أبو جعفر أحمـد بن علي البلوي.

توأمة
لوادي آش اتفاقيات توأمة مع كل من:
 بوينس آيرس
 ثيلانوفا

 الكويرة
 بياسيتشنو

أعلام

 ابن طفيل

 ابن الحداد الأندلسي
 ابن البراق الأندلسي
 أبو الحسن الششتري
 عبد الرحمن المرتضي بالله
 فرنسيسكو فرنانديز
 بيدرو دي مندوزا
 صموئيل كاسادو كوندي
 أبو الجيوش نصر بن محمد

مراجع

مصادر
  الموقع الرسمي لبلدية وادي آش

أماكن مأهولة في مقاطعة غرناطة
بلديات غرناطة

وادي آش


Reinhard Michael Olt (* 11. Februar 1952 in Haingrund) ist deutscher Journalist und Hochschullehrer.

Leben und Werk
Der Sohn aus einer Bauernfamilie besuchte Schulen in Haingrund, Obernburg am Main und Michelstadt, schloss dort 1971 mit Abitur ab und leistete danach seinen Wehrdienst. Anschließend studierte Olt in Mainz und Gießen Germanistik, Volkskunde, Osteuropäische Geschichte und Politikwissenschaft. Seiner Promotion 1980 schloss sich eine Tätigkeit als Wissenschaftlicher Mitarbeiter an der Justus-Liebig-Universität Gießen an.

Von 1. November 1985 bis 31. August 2012 war Olt für die Frankfurter Allgemeine Zeitung tätig, vom 1. September 1994 bis zum Ausscheiden als politischer Korrespondent mit Sitz in Wien. Neben dieser Tätigkeit hatte er Lehraufträge an deutschen und österreichischen Hochschulen inne. Von 1992 bis 2008 war er Mitglied des Gesamtvorstands der Gesellschaft für deutsche Sprache (GfdS). Ab 2012 unterrichtete er gelegentlich in Budapest sowie in Graz.

Im September 2018 wurde Olt als neuer Autor des Monatsmagazins Alles Roger? vorgestellt. Für die Historikerkommission der FPÖ verfasste Olt einen Beitrag zum Thema Südtirolpolitik der FPÖ.

Pseudonyme
Identische Artikel von Reinhard Olt erscheinen auch unter Pseudonymen wie "Reynke de Vos" und "Herrolt vom Odenwald", wobei die Aliase bei politisch umstrittenen Plattformen wie etwa unzensuriert.at genutzt werden.

Auszeichnungen
 1990 Tiroler Adler-Orden
 1993 Medienpreis des Bundes der Vertriebenen
 2003 Zum Titularprofessor, bestellt von der österreichischen Bundesministerin für Bildung, Wissenschaft und Kultur Elisabeth Gehrer
 2003 Leopold-Kunschak-Preis Pressepreis
 2004 Auszeichnung mit dem erstmals verliehenen Otto-von-Habsburg-Journalistenpreis für Minderheitenschutz und kulturelle Vielfalt durch die Europäische Vereinigung von Tageszeitungen in Minderheiten- und Regionalsprachen (MIDAS)
 2004  Goldenes Ehrenzeichen der Steiermark
 2008 "Inge Morath-Preis für Wissenschaftspublizistik" der Steiermark
 2009 Verdienstorden des Landes Südtirol
 2011  "Niveaupreis des ungarischen Außenministeriums", verliehen vom ungarischen Außenminister János Martonyi.
 2012 verlieh die Loránd-Eötvös-Universität (ELTE) in Budapest Olt die Würde eines "Doctors honoris causa und Professors".
 2013 erhielt Olt aus der Hand des Wissenschaftsministers der Republik Österreich Karlheinz Töchterle das vom österreichischen Bundespräsidenten Heinz Fischer verliehene Österreichische Ehrenkreuz für Wissenschaft und Kunst.
 2013 Landeshauptmann Günther Platter verlieh Olt am 25. Oktober 2013 den Großen Tiroler Adler-Orden.
 2017 Auszeichnung Freund Ungarns
 2021 Ungarischer Verdienstorden

Einzelnachweise

Zeitungsjournalist
Person (Frankfurter Allgemeine Zeitung)
Leopold-Kunschak-Preisträger
Träger des Goldenen Ehrenzeichens des Landes Steiermark
Träger des Verdienstordens des Landes Südtirol
Träger des österreichischen Ehrenkreuzes für Wissenschaft und Kunst
Träger des Großen Tiroler Adler-Ordens
Ehrendoktor der Eötvös-Loránd-Universität
Berufstitel Professor (Österreich)
Deutscher
Geboren 1952
Mann

Reinhard Olt


«Say You, Say Me» es una canción ganadora de un Óscar, escrita y grabada por el cantautor estadounidense Lionel Richie para la película White Nights (1985), protagonizada por Mikhail Baryshnikov y Gregory Hines. El sencillo llegó al número uno en el Billboard Hot 100 y en la lista de sencillos R&B en diciembre de 1985. Se convirtió en el noveno número uno de Richie en la lista Billboard Adult Contemporary. La pista no está disponible en la banda de sonido de la película, porque Motown no quería que el primer sencillo de Richie desde el álbum Can't Slow Down apareciera en otro sello discográfico. Finalmente apareció en el álbum Dancing on the Ceiling lanzado en 1986.

El sencillo ganó el Óscar a la mejor canción original en 1985 y un Globo de Oro el mismo año en igual categoría.

En 2008, la canción alcanzó el puesto 74 de las mejores canciones de todos los tiempos en el Billboard Hot 100, conmemorando los primeros 50 años de la lista.

Listas

Otras versiones
En 2012, Lionel Richie grabó la canción con el danés Rasmus Seebach. El dúo anunció que aparecería en el próximo álbum de Richie, Tuskegee, para el cual el cantante seleccionó como colaboradores a un grupo de cantantes que han vendido mucho alrededor del mundo.

Otras versiones de la canción fueron las de: Weird Al Yankovic (1986), Paul Mauriat (1986), Roland Kaiser (1996), Tony Christie (1999) y Lemon Ice (2006).

Letra

En la cultura popular
La canción aparece en la película Río en la escena donde Blu (interpretado por Jesse Eisenberg) intenta besar a Perla (interpretada por Anne Hathaway) , creyendo que eso es lo que ella quería, pero esto causa que se enfade y que lo ataque, luego ambos terminan peleando y en la misma película, Linda (interpretada por Leslie Mann) intenta besar a Tulio (interpretado por Rodrigo Santoro) se intentan besar pero se terminan estrellando. Y en Baywatch cuando Mitch (Dwayne Johnson) es despedido y ponen a Matt Brody (Zac Efron) como el nuevo salvavidas.

Referencias

Enlaces externos

 Videoclip de la canción YouTube.

Sencillos de 1985
Sencillos número uno en Noruega
Sencillos número uno en Suecia
Sencillos número uno en España
Canciones de 1985
Canciones de Lionel Richie
Canciones ganadoras del premio Globo de Oro a la mejor canción original
Baladas pop
Canciones en inglés
Canciones compuestas para películas
Canciones ganadoras del premio Óscar a la mejor canción original

Say You, Say Me


Die Reisefreimenge, auch Reisemitbringsel oder Souvenirs im Sinn dieses Artikels sind Waren, die Reisende gelegentlich und ausschließlich zum persönlichen Gebrauch oder Verbrauch, für ihre Familienangehörigen oder als Geschenk in ihrem persönlichen Gepäck einführen. Das deutsche, österreichische, schweizerische und europäische Recht legen fest, dass je Reisendem Reisefreimengen im Rahmen der folgenden Mengen- und Wertgrenzen von den Einfuhrabgaben befreit sind:

Einreise aus einem Nicht-EU-Land nach Deutschland oder Österreich
Zu den "Nicht-EU-Ländern" zählen im Rahmen der Reisefreimengenrichtlinien
alle Länder, die nicht Mitgliedstaaten der Europäischen Union sind sowie
die Gebiete Kanarische Inseln, Kanalinseln, Französische überseeische Departements, Aland-Inseln, Gibraltar, Helgoland, Büsingen, Ceuta und Melilla, Livigno sowie andere Gebiete, in denen die MwSt- und Verbrauchsteuervorschriften der Gemeinschaft keine Anwendung finden.

Bei der Einfuhr von Reisemitbringseln aus den o. g. genannten Ländern und Gebieten gelten folgende Freigrenzen (auch Zollfreimenge genannt):

 Tabakwaren, wenn die Person mindestens 17 Jahre alt ist:
200 Zigaretten oder 100 Zigarillos oder 50 Zigarren oder 250 Gramm Rauchtabak (in Deutschland einschließlich erhitzter Tabak) oder eine anteilige Zusammenstellung dieser Waren;
 Alkohol und alkoholhaltige Getränke, wenn die Person mindestens 17 Jahre alt ist:
ein Liter Alkohol und alkoholische Getränke mit einem Alkoholgehalt von mehr als 22 Volumenprozent oder unvergällter Ethylalkohol mit einem Alkoholgehalt von 80 Volumenprozent oder mehr oder zwei Liter Alkohol und alkoholische Getränke mit einem Alkoholgehalt von höchstens 22 Volumenprozent oder eine anteilige Zusammenstellung dieser Waren, vier Liter nicht schäumende Weine und 16 Liter Bier;
 Arzneimittel:
die dem persönlichen Bedarf des Reisenden entsprechende Menge;
 Kraftstoffe:
für jedes Motorfahrzeug die im Hauptbehälter befindliche Menge und bis zu zehn Liter in einem tragbaren Reservebehälter;
 andere Waren:
bis zu einem Warenwert von insgesamt 300 Euro, für Flug- bzw. Seereisende bis zu einem Warenwert von insgesamt 430 Euro, für Reisende unter 15 Jahren bis zu einem Warenwert von insgesamt 175 Euro. Die Abgabenbefreiung im Seeverkehr hängt davon ab, ob das Wasserfahrzeug zuletzt aus einem Hafen ausgelaufen ist, der sich in einem Drittland oder Drittlandsgebiet befindet. Zu diesen anderen Waren zählen in Deutschland auch Liquids (E-Zigaretten); in Österreich Erhitzter Tabak.

Waren, die durch ihre Art und Menge darauf schließen lassen, dass sie gewerblich verwendet werden, sind von der Abgabenbefreiung ausgeschlossen. (Beispiel: Eine Person führt 3.000 Kugelschreiber zu je 10 Cent ein; hier ist eine gewerbliche Verwendung anzunehmen.) Für bestimmte Personengruppen – z. B. Grenzgänger – gelten eingeschränkte Freimengen. Dasselbe gilt in Österreich für die Zollenklave Samnaun.

Einreise aus einem EU-Land nach Deutschland oder Österreich
Der Binnenmarkt in der EU garantiert grundsätzlich freien Warenverkehr. Im Gegensatz zur Einfuhr aus Nicht-EU-Staaten wird hier von Verbringen gesprochen. Waren, die die Definition für Reisemitbringsel erfüllen, sind grundsätzlich abgaben- und beschränkungsfrei. Diese Freiheit ist in zwei Punkten eingeschränkt:
 Waren, für die eine nationale Beschränkung vorliegt und
 Waren, bei denen durch Art und Menge anzunehmen ist, dass das Verbringen aus gewerblichen Gründen erfolgt.

Einschränkungen
Waffen, jugendgefährdende Schriften, Pflanzenschutzmittel, Feuerwerkskörper und andere Waren sind in Deutschland Beschränkungen unterworfen. Diese Einschränkungen gelten auch beim Verbringen der Waren nach Deutschland oder Österreich.

Steuern
Wenn die folgenden Mengen überschritten werden, wird angenommen, dass eine gewerbliche Verwendung vorliegt. Die Annahme ist stets widerleglich; das heißt, die beteiligte Person kann darlegen, dass auch diese größere Menge privat genutzt wird. (Beispiel: 100 Liter Champagner für eine große private Feier.)

 Tabakwaren
800 Zigaretten (in Deutschland auch Erhitzter Tabak)
800 Sticks oder 250 g erhitzter Tabak (nur Österreich)
400 Zigarillos
200 Zigarren
1 kg Rauchtabak (auch Wasserpfeifentabak)
1 Liter, höchstens aber 10 Kleinverkaufspackungen Liquids für E-Zigaretten (nur Deutschland)
 Alkoholika
10 Liter Spirituosen
10 Liter Alkopops (nur Deutschland)
20 Liter Zwischenerzeugnisse (nur Deutschland)
60 Liter Schaumwein
110 Liter Bier
90 Liter Wein (einschließlich der maximal 60 Liter Schaumwein) (nur Österreich)
20 Liter andere Alkoholika als Spirituosen, Bier, Schaumwein oder Wein (nur Österreich)
 Kaffee (nur Deutschland)
Kaffee 10 kg
Kaffeehaltige Waren 10 kg

Sonderregelungen bestehen bei Kraft- und Heizstoffen sowie beim Erwerb von Kraftfahrzeugen.

Einreise in die Schweiz
Neben den persönlichen Gebrauchsgegenständen, dem Reiseproviant und dem Treibstoff sind bei der Einfuhr in die Schweiz folgende Waren abgabenfrei:
 300 Schweizer Franken Warenwert für andere Waren als die unten genannten
 1 kg Fleisch
 1 kg oder 1 Liter Butter und Rahm (Fettgehalt ab 15 %)
 5 Liter Öle, Fette, Margarine zu Speisezwecken
 5 Liter Alkoholika bis 18 % Alkohol (nur für Personen, die mindestens 17 Jahre alt sind)
 1 Liter Alkoholika über 18 % Alkohol (nur für Personen, die mindestens 17 Jahre alt sind)
 Tabakwaren
 250 Stück Zigaretten oder Zigarren (nur für Personen, die mindestens 17 Jahre alt sind) oder
 250 g andere Tabakfabrikate (nur für Personen, die mindestens 17 Jahre alt sind)

Darüber hinaus bestehen Einfuhrbeschränkungen für bestimmte Waren wie Waffen, artengeschützte Tiere oder Pflanzen, Arzneimittel usw.

Siehe auch
 Importeur
 Zoll
 Einfuhrumsatzsteuer
 Tanktourismus
 Butterfahrt
 Duty-free

Weblinks

Einzelnachweise

Steuern und Abgaben
Allgemeines Verwaltungsrecht (Deutschland)
Besonderes Verwaltungsrecht (Österreich)
Verwaltungsrecht (Schweiz)
Reiserecht
Europarecht
Zoll

Reisefreimenge


Cet article est un complément de l'article sur le manga Dr. Stone.

Arc narratifs
Chapitre Prologue
 Arc Formule de la pétrification (chapitres 1 à 4)
 Arc Bataille contre Tsukasa (chapitres 5 à 12)

Chapitre 1 : Stone World
 Arc Village d'Ishigami (chapitres 13 à 19)
 Arc Le royaume de la science (chapitres 20 à 33)
 Arc Le tournoi du village (chapitres 34 à 40)
 Arc Les origines du village (chapitres 41 à 45)

Chapitre 2 : Stone Wars
 Arc Bataille contre Hyôga (chapitres 46 à 50)
 Arc Guerre de l'information (chapitres 51 à 82)

Chapitre 3 : Dr. Stone
 Arc L'âge de l'exploration (chapitres 83 à 100)
 Arc L'île au trésor (chapitres 101 à 138)

Chapitre 4 : First Dream
 Arc Ville du maïs (chapitres 139 à 169)
 Arc Ville du superalliage (chapitres 170 à 193)
 Arc Ville des maths (chapitres 194 à 200)
 Arc Ville du caoutchouc (chapitres 201 à 211)

Chapitre 5 : Stone to Space
 Arc Mission lunaire (chapitres 212 à 232)

Liste des volumes

Volumes 1 à 10

|}

Volumes 11 à 20

|}

Volumes 21 à 26

|}

Dr. Stone reboot : Byakuya

|}

Light novel
Une adaptation en light novel par Ichio Morimoto, avec des illustrations de Boichi et supervisée par Riichirō Inagaki, a été publiée par Shūeisha en un volume unique le , sous le titre  .

Notes et références

Notes

Références

Œuvres
Édition japonaise

Édition française

Dr. Stone

Liste des chapitres de Dr. Stone


حي الآثوريين هو أحد أحياء منطقة الدورة جنوب العاصمة العراقية بغداد. وقد سمي بحي الآثوريين وذلك لأن غالبية سكانه من المسيحيين الآشوريين.وقد شهد هذا الحي بعد الغزو الأمريكي مشاكل أمنية عدة من عمليات ضد القوات الأمريكية والحكومية وتفجيرات ارهابية وعمليات تهجير طائفية ضد الشيعة والمسيحيين كجزء من الصراع الطائفي الذي يدور في العراق وفي مدينة بغداد بالاخص.وشهد الحي هجمات مختلفة منها التي استهدفت السوق الشعبي المعروف سوق الاثوريين.وقد هجر أو أو اجبر على ترك الحي أغلب السكان المسيحيين مما اثر ذلك على التكوين الديموغرافي المعروف لهذا الحي ولعدة عقود مضت.و يوجد في الحي كنيسة القديسة شموني والتي بقيت مفتوحة في ظروف صعبة والذي يتجول في شوارع الحي يظن انه في إحدى قرى الشمال المسيحية حيث البيوت المتشابهة والهدوء الجميل الذي تفتقده احياء بغداد الشعبية. كانت تصل أعداد المسيحيين في منطقة الدورة حوالي 150,000 نسمة لتنخفض حاليًا 1,500 بسبب الهجرة المسيحية على خلفية أعمال العنف والفلتان الأمني.

مراجع

أحياء بغداد
المسيحية في العراق

حي الآثوريين


Erke, Enerji, Fiziğin (doğabiliminin) temel birimlerinden biri.
 Erke Dönergeci, bir Türk şirketi tarafından geliştirildiği duyurulan devridaim makinesi.

Erke (anlam ayrımı)


A position line or line of position (LOP) is a line (or, on the surface of the Earth, a curve) that can be both identified on a chart (nautical chart or aeronautical chart) and translated to the surface of the Earth. The intersection of a minimum of two position lines is a fix that is used in position fixing to identify a navigator's location.

There are several types of position line:
 Compass bearing – the angle between north and the line passing through the compass and the point of interest
 Transit – a line passing through the observer and two other reference points
 Leading line – the line passing through two marks indicating a safe channel
 Leading lights – the line passing through two beacons indicating a safe channel
 Sector lights – the lines created by masked colored lights that indicate a safe channel

See also

 Coordinate line
 Intersection (aeronautics)
 Navigation
 Position circle
 Sight reduction

Navigation
Curves

Position line


دائرة بريان دائرة من دوائر ولاية غرداية وعاصمتها بريان. وتضم بلدية بريان.

المصادر

بريان

دائرة بريان


عبد الحميد القضاة (1 يناير 1946-29 سبتمبر 2021)، طبيب وسياسي أردني ونائب المراقب العام للإخوان المسلمون في الأردن.

دراسته وتعليمه
حاصل على دكتوراه في تشخيص الأمراض الجرثومية والأمصال عام 1982م من كلية طب جامعة مانشستر في بريطانيا، ودبلوم متقدم (امتياز) بالبكتيريا والفيروسات عام 1980م من كلية طب جامعة مانشستر في بريطانيا، وماجستير في فلسفة العلوم الطبية (امتياز) من مركز جناح للدراسات الطبية العليا عام 1978م في كراتشي، وماجستير في الجراثيم الطبية بتقدير امتياز عام 1972م من جامعة كراتشي في باكستان، وبكالوريوس في علم الجراثيم بتقدير امتياز عام 1970م من جامعة كراتشي في باكستان.

المؤهلات
 دكتوراه في تشخيص الأمراض الجرثومية والأمصال عام 1982م من كلية طب جامعة مانشستر في بريطانيا.
 دبلوم متقدم (امتياز) بالبكتيريا والفيروسات عام 1980م من كلية طب جامعة مانشستر في بريطانيا.
 ماجستير في فلسفة العلوم الطبية (امتياز) من مركز جناح للدراسات الطبية العليا عام 1978م في كراتشي.
 ماجستير في الجراثيم الطبية (امتياز) عام1972م من جامعة كراتشي -الباكستان.
 بكالوريوس في علم الجراثيم (امتياز) عام 1970م من جامعة كراتشي-الباكستان.

الخبرات
 ضابط للتحاليل الطبية في قسم الأمراض التابع للخدمات الطبية الملكية (1973-1975)م.
 معيد في كلية طب جامعة مانشستر/بريطانيا لمبحث الجراثيم لطلاب طب الأسنان والصيدلة...عام((1980-1981م.
 مدير المختبرات التخصصية في اربد منذ عام 1983م.
 رئيس قسم أبحاث وإنتاج الأمصال في الشركة العربية لإنتاج الكواشف الطبية منذ عام 1991م.
 أستاذ سابق في الجراثيم الطبية في الأردن.
 مستشار الطب الوقائي والإسلامي- المستشفى الإسلامي- عمان
 خبير الأمراض المنقولة جنسيا والإيدز في الاتحاد العالمي للجمعيات الطبية الإسلامية (FIMA).

الأبحاث

المنهجية
 بحث لدرجة الدكتوراه - تطوير طرق جديدة لتشخيص مرض الزهري \ بريطانيا.
 بحث لدرجة الدبلوم- استعمال البنسلين لتعداد الخلايا البكتيرية الحية.
 بحث لدرجة الماجستير في فلسفة العلوم الطبية- الجراثيم المسببة للالتهابات في العمليات الجراحية ومصادرها.
 بحث لدرجة الماجستير الأولى- مرض التدرن (السل) في الباكستان.

اللامنهجية
 اثر السواك في قتل الجراثيم في الفم.
 اثر البلان في تخفيض نسبة السكر في الدم.
 مجموعة أبحاث خاصة بالأمصال ومغطاة ماديَّاً من الشركة العربية لإنتاج الكواشف الطبية في عمان والتي أدت إلى تطوير وإنتاج أحد عشر تحضيره (كت (تستعمل في الأردن وتصدر للخارج لتشخيص الأمراض المختلفة.
 C-Reactive protein kit.
 R.A. Factor kit.
 Staph. Quick kit.
 Echinicocus Haemagglutination kit.
 Toxoplasma Haemagglutination kit.
 V.D.R.L. kit.
 Rubella Haemagglutination kit.
 Pregnancy Latex kit.
 Anti-Sperm antibody kit.
 Infectious mononucleosis kit.
 Stone Analysis kit.

الدراسات العليا
 الإشراف والمشاركة في الإشراف على أبحاث خمسة طلاب ماجستير.
 المشاركة في لجان مناقشة خمسة رسائل ماجستير.

تحكيم الأبحاث
 تحكيم مجموعة من الأبحاث العِلميةِ المُحوَّلةِ من جامعة اليرموك والجامعة الأردنية وجامعة الزرقاء الأهلية.
 تحكيم مجموعة من الأبحاث العلمية الدينية المحولة من جامعة اليرموك - كلية الشريعة.

المنشورات

الأوراق العلمية
 A.A Al-Qudah & Ann Mostratos. (1982). Reiter haemagglutination, a new sceening test for syphilis. British Journal of venereal diseases, vol 58. 281-285.
 A.A Al-Qudah & Ann Mostratos. (1983). Does reiter treponeme have a life cycle? Journal of applied Bacteriology.
 A.A Al-Qudah & Ann Mostratos. (1984). Reaction of extracts of reiter treponeme with syphilitic and non-syphilitic human sera in the single radial haemolysis technique. J. Medical Microbiology Vol 17. 273-282.
 A. Bsoul & A.A Al-Qudah. (1986). Favism in north Jordan. Mediterranean sea paediatric conference publications (1986).
 N.M Abuharfeil & A.A Al-Qudah. (1991). The immune status of young adults to rubella virus in northern Jordan. Annals of Saudi medicine. Vol.11 No.1 54-57.
 A.A Al-Qudah. (1994). Transfer of technology, Jordan model, technology of medical diagnostics. Arab science and technology resources book. Vol.1 Oxford (1994)UK
 التكنولوجيا...نقل أم استنبات وتطوير؟ - المؤتمر العلمي الثاني - جامعة الزرقاء الأهلية - الأردن - عام 2000م
 السواك بين الدين والعلم. مؤتمر اتحاد الأطباء العرب في أوروبا- فرانكفورت - 1995م
 الاستنساخ...قديم أم جديد؟ الجمعية الطبية الإسلامية- المستشفى الإسلامي - الأردن - 1998م.
 الفحص الطبي قبل الزواج طبيا وشرعيا. مؤتمر اتحاد الأطباء العرب في أوروبا - روما - إيطاليا - 1998م.
 الاستنساخ البشري.

الكتب المؤلفة
 الأمراض الجنسية عقوبة إلهية.
 الإيدز حصاد الشذوذ.
 تفوق الطب الوقائي في الإسلام.
 الإيدز حقائق وأرقام.
 جون والإيدز.
 الفحص الطبي قبل الزواج. ضرورةٌ أم تَرف؟.
 نيران الإيدز تحرق شباب العالم. فمن المسؤول؟.
 عجائب الميكروبات السبع.
 الميكروبات وكرامات الشهداء.
 قوم لــوط فــي ثوب جديد......!!

وصلات خارجية
 الموقع الشخصي
 الأمراض المنقولة جنسيا.. اسأل خبير - حوار علي شبكة إسلام أون لاين، 17 يوليو 2008م
 أسباب انتشار الإيدز ووسائل الوقاية منه، برنامج بلا حدود، قناة الجزيرة، 3 ديسمبر 2008م

أشخاص من محافظة عجلون
أطباء أردنيون
إخوان مسلمون أردنيون
دعاة أردنيون
سياسيون أردنيون
سياسيون إسلاميون
علماء أردنيون
مواليد 1946

عبد الحميد القضاة


Crüger ist ein Einschlagkrater am westlichen Rand der Mondvorderseite, westlich des Oceanus Procellarum, südlich des Kraters Grimaldi und nordöstlich von Darwin.
Der Krater ist sehr flach und das Kraterinnere eben.

Der Krater wurde 1935 von der IAU nach dem deutschen Mathematiker Peter Crüger offiziell benannt.

Weblinks

 Crüger auf The-Moon Wiki

Einzelnachweise

Einschlagkrater (Mond)

Crüger (Mondkrater)


L'église Saint-Augustin de Nantes est située à Nantes dans le département de Loire-Atlantique en France. Elle est consacrée à saint Augustin d'Hippone, docteur de l'Église.

Elle est située au nord-est de la ville, dans le quartier Nantes-Erdre, rue des Roches grises. Elle appartient à la paroisse de la Trinité-de-l'Éraudière.

C'est une simple salle très sommaire, sans étage, ni architecture proprement religieuse. Elle n'est pas classée aux monuments historiques.

Notes et références

Voir aussi

Articles connexes
 Liste des édifices religieux de Nantes

Liens externes

Augustin
Nantes
Quartier Nantes Erdre

Église Saint-Augustin de Nantes


Úrúgvæska úrvalsdeildin er efsta atvinnumannadeildin í knattspyrnu í Úrúgvæ. Keppnin var fyrst haldin árið 1900 og var áhugamannakeppni til ársins 1932 þegar atvinnumennska var lögleidd í Úrúgvæ. Keppnin í deildinni hefur ekki veirð mjög fjölbreytt þar sem Peñarol og Nacional hafa borið höfuð og herðar yfir önnur lið. Núverandi meistarar (2022) eru Nacional.

Sagan
Úrúgvæska úrvalsdeildin var fyrst leikin árið 1900. Á árunum 1923 til 1925 klofnaði úrúgvæska deildin og samkeppnisdeild var stofnuð við hliðina á úrúgvæsku meistarakeppninni. Eftir inngrip stjórnvalda tókst að sameina deildirnar tvær í eina árið 1926, sem lauk með sigri Peñarol en sá titil er hvorki viðurkenndur af FIFA né Úrúgvæska knattspyrnusambandinu.

Frá 1930 til 1975 unnu Nacional og Peñarol alla meistaratitla sem í boði voru. Einokun liðanna tveggja var ekki rofin fyrr en árið 1976 þegar Defensor varð meistari í fyrsta sinn. Nacional og Peñarol hafa hvort um sig náð því að verða meistarar fimm ár í röð. Lengsta bil án þess að annað hvort liðið hafi hampað meistaratitlinum er frá 1987 til 1991 þegar fjögur lið deildu meistaratitlinum á fimm ára tímabili.

Frá 1994 hefur meistarakeppnin farið fram í tvennu lagi með forkeppninni (Torneo Apertura) og lokakeppninni (Torneo Clausura), þar sem sigurvegarar beggja keppna mætast í hreinu tveggja leikja úrslitaeinvígi.

Líkt og í öðrum Suður-Ameríkuríkjum miðaðist úrvalsdeildin í Úrúgvæ í fyrstu við almanaksári frá hausti til vors - miðað við árstíðaskiptin á Suðuruhveli. Árið 2005 var svokallað "evrópskt tímabil" tekið upp þar sem keppni hófst í ágúst. Tilgangurinn var sá að koma í veg fyrir að lið misstu lykilmenn á miðju tímabili til Evrópu.

Leiktíðina 2006-07 var úrvalsdeildin skorin niður í 15 lið. Eftir margra ára umræðu um að hverfa aftur til fyrra leikfyrirkomulags var að lokum ákveðið árið 2017 að keppa á ný miðað við almanaksárið.

Titlar eftir félögum

Knattspyrnumót og -keppnir félagsliða
Íþróttir í Úrúgvæ

Úrúgvæska úrvalsdeildin


Mialuka (Mia-ah-luschkas, Mi'a-gthu-shka; Ni'kashiga Ma'tanaha, Ni'kashinga Man'tanaha; Gada'zhe, Mo thuzhathega, Magdazadige, Mong-thu-jah-the-gah; Wild People), Divlji ljudi o kojima govore plemena Osage, Omaha, Kansa, su mali ljudi poput vila iz središnjeg i južnog Siouanskog područja. Obično se opisuju kao visoki 1-2 stope, ponekad krilati, a u nekim plemenima, kao što je Omaha, kažu da imaju samo jedno oko. Divlji ljudi imaju magične moći i mogu biti opasni, ponekad otimaju djecu ili koriste vještičarenje kako bi naudili ljudima.

Izvori

Indijanska mitologija (Mali ljudi)
Omaha
Osage
Kansa

Mialuka


O 85º Campeonato Brasileiro Absoluto de Xadrez foi uma competição de xadrez organizada pela CBX referente ao ano de 2018. A fase final foi disputada na cidade de Natal (RN) entre os dias 29 de janeiro e 7 de fevereiro de 2019. O campeão foi o MI Roberto Junio Brito Molina.

Campeonato Brasileiro de Xadrez
2019 no xadrez
Esporte no Brasil em 2019


Bert o BERT puede hacer referencia a:

 Bert, comuna en Allier.
 Bert, nombre propio, también usado como apellido.
 Bert, personaje de Barrio Sésamo (conocido como Blas en España y Beto en Latinoamérica).
 Bert, personaje de Mary Poppins.
 Bert (1998), película de Lluís Casasayas.
 BERT, modelo de lenguaje de red neuronal artificial de aprendizaje profundo creado por Google.
 Jean-Jacques Bert, botánico, con abrev. Bert.
 Q*bert (1982), videojuego arcade.

Bert


"Future Husband" é o quarto episódio da quarta temporada da série de televisão de comédia de situação norte-americana 30 Rock, e o 64.° da série em geral. Teve o seu enredo escrito pela dupla de argumentistas Dylan Morgan e Josh Siegal, e foi realizado por Gail Mancuso. A sua transmissão nos Estados Unidos ocorreu através da National Broadcasting Company (NBC) na noite de 19 de Novembro de 2009 como parte da terceira edição da Semana Verde, uma campanha ambiental anual da emissora. Os actores convidados para o episódio foram Chris Parnell, Bobb'e J. Thompson, Nate Corddry, Marceline Hugot, Tony Torn, Sue Galloway, e Alysia Reiner. O ambientalista Al Gore também participou do episódio desempenhando uma versão fictícia de si mesmos.

No episódio, o estagiário Kenneth Parcell (interpretado por Jack McBrayer) fica encarregue de reduzir a pegada de carbono de todo o pessoal que trabalha para o The Girlie Show with Tracy Jordan (TGS), entrando em confrontos com Jenna Maroney (Jane Krakowski), a estrela do programa. Entretanto, a argumentista-chefe do TGS, Liz Lemon (Tina Fey) toma conhecimento que o seu prédio foi vendido e tenta fazer com que o inquilino do andar de cima se mude para que ela possa ficar com o apartamento dele. Em outros lugares, o executivo Jack Donaghy (Alec Baldwin) e Tracy Jordan (Tracy Morgan) reavaliam a paternidade ao ponto de considerarem fazer vasectomias com o Dr. Leo Spaceman (Parnell).

Em geral, "Sun Tea" deixou os críticos especialistas em televisão do horário nobre com opiniões divergentes. Embora comentários sobre o enredo tenham sido enaltecidos, o episódio foi condenado por ser atípico e ficar aquém do padrão da série. A participação de Al Gore foi criticada por não ter conseguido encaixar com o resto de "Sun Tea," assim como a temática ambiental. Não obstante, a dupla de guionistas venceu um Prémio Environmental Media pelo seu trabalho no argumento. De acordo com as estatísticas publicadas pelo serviço de registo de audiências Nielsen Ratings, o episódio foi assistido em 5,858 milhões de domicílios norte-americanos durante a sua transmissão original, e foi-lhe atribuída a classificação de 2,9 e sete de share por entre os telespectadores do perfil demográfico dos adultos entre os dezoito aos 49 anos de idade.

Produção

"Sun Tea" é o quarto episódio da quarta temporada de 30 Rock. O seu enredo foi co-escrito pela dupla Dylan Morgan e Josh Siegal, ambos co-produtores desta temporada, enquanto a realização ficou sob a responsabilidade de Gail Mancuso. Assim, este foi o primeiro episódio a ter o seu guião escrito por Morgan e Siegal, e o oitavo a ser realizado por Mancuso. "Sun Tea" foi o primeiro episódio de 30 Rock a fazer menção ao Astronauta Mike Dexter, um namorado imaginário perfeito de Liz Lemon. Neste episódio, Dot Com Slattery (Kevin Brown) fingiu ser Mike Dexter, o "namorado negro louco" de Liz, para ajudá-la a tirar Brian do apartamento em cima do seu. Todavia, no episódio seguinte, "Dealbreakers Talk Show #0001," o actor John Anderson viria a dar vida à personagem, que voltaria a ser mencionada mais adiante na temporada. As filmagens para "Sun Tea" decorreram entre 23 de Outubro e 10 de Novembro de 2009 nos Estúdios Silvercup na Cidade de Nova Iorque.

A participação especial do ator Nate Corddry como Brian, um polícia homossexual que é vizinho de cima de Liz Lemon, foi anunciada pela primeira vez em meados de Outubro de 2009. Corddry integrou o elenco principal do seriado Studio 60 on the Sunset Strip que, juntamente com 30 Rock, estreou na programação de 2006-07 da NBC e girava em torno dos acontecimentos nos bastidores de uma série de televisão de comédia. Não obstante, o actor afirmou ser fã de Tina Fey, criadora de 30 Rock. Este episódio marcou ainda a segunda participação de Al Gore, ambientalista e ex-vice-presidente dos Estados Unidos, desempenhando uma versão fictícia de si mesmo em 30 Rock, tendo ele aparecido pela primeira vez na segunda temporada no episódio "Greenzo," que também tinha uma temática ambiental. Na verdade, a última frase dita por Gore em "Sun Tea" foi a mesma dita por ele em "Greenzo": "Quiet! A whale is in trouble. I have to go!" (). Este episódio marcou também a terceira aparição, assim como a primeira desta temporada, do actor Bobb'e J. Thompson em 30 Rock interpretando Tracy, Jr., filho de Tracy Jordan. Suas aparições anteriores foram em "Gavin Volure" e "The Bubble" na terceira temporada. Outra participação especial neste episódio foi a da actriz de teatro Marceline Hugot representando Kathy Geiss, filha do diretor executivo da General Electric (GE), pela oitava vez. Tony Torn também participou como Bertrum Geiss, o outro filho de Don Geiss que abre um processo judicial contra a sua irmã para assumir o controle do fundo fiduciário da família. Na vida real, Torn é filho de Rip Torn, actor que interpreta Don Geiss em 30 Rock. A actriz Alysia Reiner também fez uma breve aparição como a agente de imobiliário que informa a Liz que o seu prédio está a ser transformado em um condomínio.

Em "Sun Tea," o actor e comediante Chris Parnell fez a sua 12.ª participação especial em 30 Rock a interpretar o Dr. Leo Spaceman. Parnell já foi integrante do elenco do Saturday Night Live (SNL), um programa de televisão humorístico norte-americano transmitido pela NBC no qual Tina Fey — criadora, produtora executiva e actriz principal de 30 Rock — foi argumentista-chefe entre 1999 e 2006. Vários outros membros do elenco do SNL já fizeram uma participação em 30 Rock. Eles são: Fred Armisen, Kristen Wiig, Will Ferrell, Jimmy Fallon, Amy Poehler, Julia Louis-Dreyfus, Bill Hader, Jason Sudeikis, Tim Meadows, Molly Shannon, Siobhan Fallon Hogan, Gilbert Gottfried, Bobby Moynihan, Rachel Dratch, Will Forte, Jan Hooks, Horatio Sanz, e Rob Riggle. Ambos Fey e Tracy Morgan fizeram parte do elenco principal do SNL, com Fey sendo ainda a apresentadora do segmento Weekend Update. Outros membros da equipa de 30 Rock que trabalharam em SNL são John Lutz, argumentista entre 2003 a 2010, e Steve Higgins, argumentista e produtor do SNL desde 1995. O actor Alec Baldwin apresentou o SNL por dezassete vezes, o maior número de episódios por qualquer personalidade.

O actor e comediante Judah Friedlander, intérprete da personagem Frank Rossitano em 30 Rock, é conhecido pelos seus bonés de camioneiro de marca registada que usa dentro e fora da personagem Frank. Os chapéus normalmente apresentam palavras ou frases curtas estampadas neles. Friedlander afirmou que ele próprio é quem faz os acessórios. Revelou também que "alguns deles são brincadeiras íntimas, e alguns são simplesmente piadas." A ideia veio do persona de Friedlander nas suas apresentações de comédia stand-up, nas quais os objectos de adorno estão todos estampados com a escrita "campeão mundial" em línguas e aparências diferentes. Em "Sun Tea," Frank usa bonés que leem "sdrawkcaB", "Shark Cop" e "First Class."

Uma cena filmada de "Sun Tea" foi cortada da exibição. Em vez disso, a cena foi incluída no DVD da quarta temporada de 30 Rock como parte do bônus de cenas deletadas. Frank Rossitano é instruído a parar de urinar em potes em seu escritório e forçado a usar o banheiro. Depois de sair de uma das casas-de-banho do Prédio GE, Frank encontra Kenneth e diz a ele: "Eles podem me fazer usar a casa-de-banho, Kenneth, mas NUNCA vão me impedir de comer comida do lixo!" Frank, então, vê um carrinho de zelador e pega um queque de ovo meio comido, ingere-o e vasculha pelo lixo em busca de mais comida. A subtrama deste episódio que revolve em torno de Frank urinando em jarros de vidro foi baseada em uma experiência da vida real testemunhada por Fey no tempo em que trabalhava como argumentista-chefe do SNL. Segundo o explicado pela actriz na sua autobiografia Bossypants (2011), alguns dos seus colegas argumentistas masculinos urinavam em copos ao invés de caminharem até à casa-de-banho, que não estava muito distante da sala deles.

Enredo

Enquanto dorme no seu sofá com a televisão ligada, Liz Lemon (Tina Fey) é acordada por uma correctora de imóveis (Alysia Reiner) que invade o seu apartamento e dá-lhe a novidade de que o seu prédio está sendo convertido em um condomínio. Então, são-lhe dadas as opções de comprar o seu apartamento ou enfrentar um aumento drástico na renda. Quando vai ao seu trabalho, ela depara-se com o seu colega argumentista Frank Rossitano (Judah Friedlander) no escritório de argumentistas do TGS with Tracy Jordan urinando em uma jarra, um acto que, de acordo com ele, visa produzir "chá de sol." James "Toofer" Spurlock (Keith Powell), colega de escritório de Frank, alega que permite esse comportamento desde que ambos possam usar um casaco da Universidade de Yale como um amortecedor de peidos. Kenneth Parcell (Jack McBrayer), estagiário da NBC encarregue de reduzir a pegada de carbono do TGS with Tracy Jordan em cinco por cento, contra-argumenta com Liz que os hábitos de Frank, embora repugnantes, são na verdade ecologicamente positivos para impedir o aquecimento global, fazendo com que Liz dê a permissão ao seu colega, pois não quer ter de abdicar da sua geleira de escritório. Depois de uma conversa com o seu amigo Jack Donaghy (Alec Baldwin), ela decide comprar tanto o seu apartamento quanto o que está acima dela, para juntá-los e transformá-los na casa dos seus sonhos. No dia seguinte, faz uma visita ao seu vizinho de cima, chamado Brian (Nate Corddry). Ele deixa claro que não aceitará subornos para sair do seu apartamento, e convida Liz a partilhar o apartamento dele com ele, visto que tem dois quartos e cheira a Burger King durante o dia e a Cinnabon à noite. Liz aceita a proposta, alegando querer economizar dinheiro mas, na verdade, tem a intenção de expulsá-lo do apartamento. Liz pede ajuda a Jenna Maroney (Jane Krakowski) e a Tracy Jordan (Tracy Morgan) para idealizarem estratégias de tirar Brian do apartamento, mas todas não são bem sucedidas. Então, vendo-se sem solução, Liz decide adoptar o comportamento de Frank para forçar Brian a sair e finalmente atinge sucesso.

Jack lê nas notícias que o filho de Don Geiss, Bertram Geiss (Tony Torn), está iniciando um processo judicial contra a sua meia-irmã Kathy Geiss (Marceline Hugot) pelo controle da propriedade do pai deles. Isto deixa Jack preocupado com a propriedade do diretor executivo da General Electric. Em simultâneo, é dia de trazer os filhos negros ao trabalho no TGS, e Tracy traz Tracy, Jr. (Bobb'e J. Thompson), assim como Sue LaRoche-Van der Hout (Sue Galloway) que traz a sua filha negra. Tracy fica irritado por não poder contar uma história sobre hobbits e strippers devido à presença do seu filho, culpando o The Cosby Show por ter-lhe enganado acerca da vida como um pai. Em uma conversa com Jack, desabafa sobre o impacto negativo que a paternidade teve na sua vida, ao que Jack acaba concordando pois sente que jamais irá construir uma família. Como resultado, ambos decidem procurar o Dr. Leo Spaceman (Chris Parnell) para fazerem vasectomias. Porém, na sala de espera do médico, Jack apercebe-se da admiração que Tracy Jr. (Bobb'e J. Thompson), filho de Tracy, tem pelo seu pai e, no mesmo momento, após receber a anestesia, Tracy percebe que a sua vida é horrível pois não tem uma filha. Então, Jack entra de rompante na sala de cirurgia do Dr. Spaceman para impedir o procedimento.

No final do episódio, Kenneth recebe conselhos ambientais de Al Gore vestido de contínuo, que lhe diz para reciclar tudo, "inclusive piadas."

Referências culturais

No início do episódio, Jack revela que Bertram está a abrir um processo judicial contra a sua meia-irmã Kathy pelo controle do fundo fiduciário da família Geiss. De seguida, Kathy é vista em uma transmissão televisiva a participar de uma entrevista do lado de fora do tribunal. O seu advogado é o urso falante animatrónico Teddy Ruxpin vestido de fato e gravata. Na analepse que Liz teve acerca do tempo em que ainda partilhava um apartamento com Jenna em Chicago, Liz usa uma camisola interior laranja similar à usada pela personagem Velma Dinkley da série de televisão Scooby-Doo, Where Are You!. Quando Jack pede-lhe para não fazer nenhum segmento humorístico sobre o seu chefe Don Geiss no TGS, Liz responde que o segmento de cold open do episódio daquela noite era sobre a personalidade televisiva Omarosa Manigault pedindo emprestado o vestido de cisne de Björk, usado pela artista islandesa em 2001 na 73.ª cerimónia anual dos Prémios da Academia. O destaque do jornal que Jack entrega a Liz lê "Memoirs of a Geiss, Ha!" uma referência ao filme dramático Memórias de uma Gueixa (2005).

Quando Kenneth informa a Liz acerca da Semana Verde da NBC, ela responde: "Oh irmão, será que eles realmente irão fazer algo este ano ou vão apenas colocar aquele pavão verde palerma no canto da tela?" uma referência ao símbolo de pavão da NBC que adopta a cor verde durante a campanha ambiental. Como resultado das palavras de Liz, Kenneth quebra a quarta parede quando olha diretamente para o logotipo. Mais tarde, quando o estagiário informa a Jenna que ela também deve contribuir para a redução da pegada de carbono do TGS, ela admite uma vez ter tomado um banho degradante com Ed Begley Jr. e depois questiona "O que mais posso fazer?" Begley Jr. é um actor norte-americano conhecido pelo seu ativismo ambiental. Os panfletos ambientais que Kenneth carrega e distribui pelo escritório do TGS apresenta imagens das personagens Hiro Nakamura e Eric Taylor, respectivamente desempenhadas pelos actores Masi Oka em Heroes e Kyle Chandler em Friday Night Lights.

Na sua primeira consulta com o Dr. Spaceman, ele questiona a Tracy sobre o motivo por detrás da vontade de fazer uma vasectomia, ao que Tracy responde ser uma traição do The Cosby Show. Porém, o Dr. Spaceman não encontra essa opção no seu formulário e sugere ao actor a opção "Cheers mentiu para mim." Mais tarde, Tracy, sob efeito da anestesia para a sua operação de vasectomia, sonha que está interpretando a personagem de televisão Cliff Huxtable, desempenhada pelo ator Bill Cosby no The Cosby Show, e que Tracy Jr. é Theodore Huxtable, representado por Malcolm-Jamal Warner no mesmo programa. Quando tenta acordar desse sonho, ele suplica por um DeLorean para que possa voltar atrás no tempo e impedir a sua vasectomia. O DeLorean é um dispositivo de deslocamento no tempo usado nos filmes Back to the Future (1985). No acróstico que Tracy Jr. fez para o seu pai, o Y representa "a Yakuza, a máfia japonesa. Quando ele fez um filme lá, deles ele roubou."

Transmissão e repercussão
Nos Estados Unidos, "Sun Tea" foi transmitido pela primeira vez na noite de 19 de Novembro de 2009 pela NBC como o 64.° episódio de 30 Rock. Ele foi emitido como parte da Semana Verde, uma iniciativa ambiental da NBC introduzida pelo diretor executivo Jeff Zucker que incluiu todos os programas transmitidos no horário nobre da emissora entre 15 e 22 de Novembro de 2009. Cada programa deveria conter algum tipo de temática ambientalmente positiva. "Esses episódios verdes são uma maneira divertida e agradável de aumentar a conscientização ambiental... Também estamos muito comprometidos com as práticas de produção verde na NBC Universal," expressou Beth Colleton, vice-presidente da campanha Green Is Universal. Comentando sobre esta iniciativa em entrevista ao jornal The Boston Globe, Jack McBrayer, intérprete do estagiário Kenneth Parcell em 30 Rock, afirmou ser "algo que é relacionável e é algo que muitas pessoas estão a fazer. De vez em quando as pessoas precisam ser lembradas de coisas que podem ser feitas. Todo mundo está de acordo em tornar o local mais verde e ser mais ecológico na vida real." Além de produzir este episódio, os produtores de 30 Rock também abandonou a distribuição de garrafas plásticas de água em favor de filtros de água, começou a usar produtos de limpeza sem produtos químicos, e passou a alugar veículos híbridos para transportar os seus actores e membros da equipa.

Audiência

De acordo com os dados publicados pelo serviço de mediação de audiências Nielsen Ratings, foi assistido por uma média de cinco milhões e 858 mil agregados familiares norte-americanos ao longo da sua transmissão original, uma queda de três por cento em relação à quantidade de telespectadores atraídos pelo episódio transmitido na semana anterior, "The Problem Solvers." Além disso, recebeu a classificação de 2,9 e sete de share no perfil demográfico dos telespectadores entre os dezoito aos 49 anos de idade, a mais baixa alcançada por qualquer episódio da temporada. Isso significa que foi visto por 2,9 por cento de todas as pessoas de dezoito a 49 anos de idade, e por sete por cento de todas as pessoas de dezoito a 49 anos de idade que estavam assistindo a televisão no momento da transmissão.

Por entre todos os outros programas transmitidos no horário nobre das quatro grandes emissoras dos Estados Unidos na noite de 19 de Novembro de 2009, 30 Rock dominou os perfis demográficos bastante competitivos dos telespectadores masculinos entre as idades de 18-34 e das idades de 18-49, vencendo programas como CSI: Investigação Criminal da CBS, Anatomia de Grey da ABC e Fringe da Fox.

Análises da crítica

O colunista de televisão Alan Sepinwall, para o jornal The Star-Ledger, sentiu que "esta foi a quinta-feira mais forte desta temporada para as comédias da NBC, e 'Sun Tea' encerrou a noite. Nem tudo funcionou, mas uma porção suficiente disso funcionou tanto ... que me deixou feliz." Sepinwall opinou que se o episódio desse mais tempo para Kathy ser representada por Teddy Ruxpin "eu teria dado a 'Sun Tea' o meu selo de aprovação." No que diz respeito à história sobre o meio ambiente, o colunista expressou que "conectou-se muito bem com os frascos nojentos de Frank e à trama do apartamento." Nick Catucci, repórter do portal nova-iorquino Vulture, viu o episódio como um "esforço sufocante com mini-segmentos humorísticos, piadas e vôos de fantasia todos excelentes." Catucci demonstrou apreço pelo sonho "encantador" de Tracy inspirado no The Cosby Show enquanto estava anestesiado.

"Eu não diria que foi um episódio absolutamente de nível superior [... ] mas que diabos, teve alguns ótimos momentos," observou o comentador Sean Gandert para a revista Paste. Gandert manifestou agrado pelas tramas de Jack/Tracy e Liz e ficou feliz pelo retorno do actor Chris Parnell como o Dr. Spaceman. Porém, embora tenha sentido que Al Gore "raramente decepciona," o crítico não elogiou a estratégia da NBC de forçar "essa sua coisa de Semana Verde" em um espaço tão inadequado quanto "Sun Tea." Para James Poniewozik, da revista de notícias Time, as melhores partes deste episódio foram "Teddy Ruxpin, o advogado; a declaração de que 'eu, Bertram Geiss, ainda sou o menino extravagante do papá'; e, especialmente, o tratamento que o programa deu ao mandato Green Is Universal." Na sua análise para o jornal de entretenimento A.V. Club, o repórter Steven Hyden constatou que "Sun Tea" foi "um dos episódios mais engraçados e agradáveis da temporada." Hyden comentou que a trama de Liz tinha "uma série de piadas loucaaaas . Mas elas eram divertidas com piadas de rir alto."

Em um tom menos favorável no seu julgamento para o portal britânico IGN, o analista de televisão Robert Canning declarou não ter gostado do tema ambientalmente positivo do episódio, argumentando que "parecia apenas estar a atrapalhar tudo o que acontecia em 'Sun Tea.'" Canning ficou ainda menos empolgado com a subtrama de Jack e Tracy, notando que faltava coração e emoção e, no geral, parecia "plana." O analista sentiu que a participação especial de Gore foi "divertida, mas totalmente desnecessária." O crítico Bob Sassone, para a coluna televisiva TV Squad do portal AOL, teve um sentimento similar, escrevendo: "Eu não sei o quão engraçado [o episódio] foi, quero dizer, claro, ainda houve uma tonelada de falas ótimas nesta noite ... eles atingiram a marca como costumam fazer." No entanto, Sassone concluiu que "qualquer episódio de 30 Rock com o Dr. Spaceman e alguns ataques à Semana Verde da NBC ainda é muito bom." A contribuinte Meredith Blake, no seu comentário para o jornal Los Angeles Times, opinou que "Sun Tea" pareceu "ainda mais uma prova de arrancada cómica do que o normal."

O portal IndieWire incluiu Al Gore na lista das 12 Melhores Aparições de Celebridades em 30 Rock, comentando que esta "segunda aparição [de Gore] é inquestionavelmente a mais forte, já que as habilidades mágicas de Gore para fazer plantas se materializarem do nada não resolvem o problema de suas pobres habilidades de zelador. Mas a melhor parte dessa piada é que, quando se trata de Gore, a paródia não está muito longe da realidade." A repórter Caroline Framke posicionou "Sun Tea" no 19.° posto da lista dos melhores episódios da série, publicada pela revista norte-americana Variety em Julho de 2020. "Um dos aspectos mais perspicazes da personagem de Liz Lemon é que ela é uma das mulheres brancas mais exemplares da televisão que pensa — ou talvez apenas espera — que ela seja 'uma das boas'. Liz afundando cada vez mais em seu eu mais degradado para alcançar o seu objetivo [neste episódio], com o incentivo do traste residente do escritório, Frank (Judah Friedlander), culmina em uma das piadas visuais mais duradouras (e perturbadoras) da série."

Prémios e nomeações

Na 19.ª cerimónia anual dos Prémios Environmental Media, os argumentistas Dylan Morgan e Josh Siegal venceram na categoria Episódio Cómico Televisivo pelo seu trabalho em "Sun Tea."

Ligações externas

30 Rock (4.ª temporada)
Episódios de 2009
Episódios de televisão escritos por Dylan Morgan
Episódios de televisão escritos por Josh Siegal
Episódios de televisão realizados por Gail Mancuso
Episódios de televisão sobre ambientalismo

Sun Tea


A Fine Day to Exit, Anathema albümü.

Hakkında
25 Şubat 2002 tarihinde Nations/Koch Records CDMFN260 tarafından piyasaya sürülmüştür. 9 şarkılık bu albüm Anathema grubunun onikinci albümleridir. Toplam dinleme süresi 62 dakika 27 saniyedir.

Şarkı listesi
 Pressure
 Release
 Looking Outside Inside
 Leave No Trace
 Underworld
 Barriers
 Panic
 A Fine Day To Exit
 Temporary Peace

Dış bağlantılar
 Anathema Offical Web Site

2001 albümleri
Anathema albümleri

A Fine Day to Exit


اللواء السابع المدرع هو لواء مدرع إسرائيلي تشكل عام 1948، يتبع القيادة الشمالية للجيش الإسرائيلي خاض حروب حرب 1948 و1956 وحرب أكتوبر في الجولان، سلح اللواء بدبابات سينتوريون حتى حلت محلها دبابات الميركافا في السبعينيات.

قادة اللواء
 شلومو شامير (مايو – يوليو 1948)
 بن دونكلمان (يوليو 1948 – يوليو 1949)
 يوسف ايتان (يوليو 1949 – يوليو 1950)
 Shmuel Goder (October 1950 – August 1953)
 Yitzhak Pundak (April 1954 – October 1955)
 Uri Ben-Ari (October 1955 – December 1956)
 Olek Nachshon (December 1956 – March 1958)
 David Elazar (December 1958 – April 1959)
 Israel Tal (April 1959 – April 1960)
 Ari Zakir (June 1960 – July 1961)
 أبراهام أدان (July 1961 – January 1963)
 Herzl Shafir (January 1963 – December 1964)
 شلومو لاهات (January 1965 – May 1966)
 شموئيل غونين (June 1966 – June 1969)
 Ya'akov Even (June 1969 – June 1971)
 جابريل أمير (يونيو 1971 – سبتمبر 1972)
 أفيجدو بن غال (سبتمبر 1972 – فبراير 1974)
 أوري أور (فبراير 1974 – ديسمبر 1975)
 Avigdor Kahalani (December 1975 – October 1977)
 Yossi Ben-Hanan (October 1977 – June 1979)
 Nati Golan (June 1979 – March 1981)
 Eitan Kauli (March 1981 – September 1982)
 Meir Zamir (September 1982 – February 1984)
 Rafi Nevi (May 1984 – September 1985)
 Avraham Pelnat (September 1985 – May 1987)
 Efraim Laor (May 1987 – November 1988)
 Dubik Rosenthal (November 1988 – July 1990)
 Zvika Greengold (July 1990 – January 1992)
 Yitzhak Harel (January 1992 – October 1993)
 Gershon Hahn (October 1993 – August 1995)
 Danny Biton (August 1995 – August 1997)
 Shmulik Rosenthal (August 1997 – April 1999)
 Ya'akov Ayish (April 1999 – July 2001)
 Halutzi Rudawi (July 2001 – August 2003)
 Eyal Zamir (August 2003 – September 2005)
 Amnon Asulin (September 2005 – August 2007)
 Ro'i Elkavetz (August 2007 – May 2009)
 Ya'akov Banjo (May 2009–)

مراجع

ألوية إسرائيل
القيادة الشمالية للجيش الإسرائيلي
وحدات وتشكيلات عسكرية أسست في 1948

اللواء السابع المدرع (إسرائيل)


Karl Hübner (n. 24 decembrie 1902, Sighișoara - d. 8 februarie 1981, Brașov) a fost un pictor și grafician sas din România, din 1951 membru al Uniunii Artiștilor Plastici, filiala Brașov.

Tatăl său, Richard Hübner, era funcționar financiar, iar mama sa, Rosa (născută Honigberger), era profesoară de muzică.

În anul 1906 familia s-a mutat la Brașov, unde Karl Hübner a urmat, din 1908, școala primară, gimnaziul și Școala Superioară Comercială, pe care a absolvit-o în 1919.

Pregătirea artistică a început-o cu unchii săi dinspre mamă, Emil și Ernst Honigberger. A urmat din 1920 "Cursul de desen și pictură" prin corespondență al artiștilor berlinezi Albert Knab și Karl Matthies , pe care l-a absolvit în 1922. Între 1926-1927 a studiat la Berlin cu Ernst Honigberger, Erich Wolfsfeld, Eugen Spiro și Bató József. Revenit în România, din 1927 a continuat studiile la Școala de Arte Frumoase din București, având ca profesori pe Gabriel Popescu, Costin Petrescu și Camil Ressu, absolvind în 1930. În anii de studii și până în 1930, pictura sa a fost influențată de impresionism și postimpresionism.

Între anii 1930-1932 a activat la București, expunând regulat în cadrul Saloanelor Oficiale, iar în 1932 s-a întors la Brașov, unde a lucrat ca artist liber profesionist. Prima expoziție personală a deschis-o la Brașov în 1933. Între anii 1935-1937 a expus la Brașov, Sibiu, București și Cluj. Cu prilejul expoziției de la Sibiu, Muzeul Brukenthal i-a achiziționat lucrarea, "Sfântul Sebastian". După 1930, stilul său a evoluat spre realism.

A fost unul din membrii fondatori ai "Asociației Artiștilor Germani din România Mare" și a participat la expozițiile organizate de asociație în anii 1937 și 1938. Participarea sa la "Expoziția generală a artiștilor germani din România" (Gesamtschau Deutscher Künstler Rumäniens), din 1938, a suscitat ulterior discuții din motive politice.

După al Doilea Război Mondial a expus constant în cadrul expozițiilor colective deschise la Brașov și a organizat mai multe expoziții personale, în anii 1959, 1961, 1968, 1969, 1972, 1975, 1977 și 1979.

Între anii 1945-1965, în creația sa a fost obligat să adopte realismul socialist dar, pe lângă lucrările cu o tematică agreată de regim, a pictat și o serie de tablouri fără încărcătură ideologică. La sfârșitul anilor '60, odată cu liberalizarea vieții artistice, a încercat să-și înnoiască pictura prin abordarea avangardei (cubism, futurism, rayonism).

Opera
În Monitorul Oficial al României, partea I, Anul XXV - Nr. 546, 29 august 2013 în completările la Inventarul bunurilor mobile care aparțin domeniului public al Județului Brașov au fost incluse și următoarele lucrări ale lui Karl Hübner:
Strânsul fânului, linogravură, 28 x 46,5 cm,
Iarnă, linogravură, 25,5 x 33,3 cm
Cetatea Sighișoarei, linogravuiă, 38,8 x 27,2: 42.3 x 30,4 cm
Portret de femeie, ulei pe pânză, 81,7 x 65 cm. datat: 1933
Christos în fața crucii, 115,5 x 81,5 cm, datat: 1936
Familie, ulei pe pânză, 99,5 x 65,5 cm, datat: 1930

Note

Lectură suplimentară
Claus Stephani: Die Gedankenwelt eines Dichters. Zur Retrospektivausstellung Karl Hübners im Kronstädter Arta-Saal. In: Neue Literatur (Bukarest), 19/9, 1968, S. 115-116.
Mihai Nadin: Pictori din Brașov. Meridiane: Bukarest 1975.
Claus Stephani: "Ich bin diesen Weg gegangen." Gedanken zu Karl Hübners 90. Geburtstag. In: Siebenbürgische Zeitung (München), 42/20, 15. Dezember 1992, S. 5.
Hans Bergel: Maler und Grafiker Karl Hübner vor 100 Jahren geboren. In: Siebenbürgische Zeitung-Online vom 14. November 2002.
Ausstellungskatalog (zweisprachig) "Expoziția retrospectivă Karl Hübner (1902-1981) – Retrospektive Karl Hübner (1902-1981)".  Brașov: Editura Muzeului de Artă Brașov, 2012, ISBN 978-606-92557-9-7.
Christine Chiriac: Ein zu Unrecht vergessener Maler: Karl Hübner. In: Siebenbürgische Zeitung-Online vom 19. Oktober 2012.

Nașteri în 1902
Decese în 1981
Pictori români

Karl Hübner


Designul floral, numit și aranjament floral, reprezintă arta și știința de a utiliza flori și plante pentru a construi compoziții armonioase și plăcute vizual. Primele dovezi ale unor aranjamente florale realizate în scop decorativ datează din Egiptul Antic. În zilele noastre, designul floral constituie o meserie bine conturată atât la nivel mondial, cât și în România. Lucrările realizate de designerii florali conțin elemente de design floral, cum ar fi linie, formă, spațiu, textură și culoare și respectă principiile de design floral: echilibru, proporție, ritm, contrast, armonie și unitate.

Cele mai frecvent utilizate flori în aranjamentele florale sunt trandafirii, urmați îndeaproape de garoafe, gherbere și crizanteme. Folosirea florilor în aranjamentele florale depinde de ocazia pentru care sunt realizate și de preferințele sau antipatiile celui care le primește.

Stiluri
De-a lungul timpului au apărut și s-au afirmat mai multe stiluri de design floral, printre care: botanic, de grădină, buchet de flori, floare în ghiveci, "T" inversat, paralel, "western line", design de gard viu, "mille de fleur", liniar formal etc. Designul floral se aplică atât realizării aranjamentelor florale, cât și realizării coroanelor mortuare, buchetelor, ghirlandelor, butonierelor, corsajelor și arcurilor de flori.

Prin aranjamente florale, în ultima vreme, se înțelege realizarea buchetelor de flori puse in diferite cutii (rotunde, patrate etc.) cu diferite forme. Ele au căpătat rolul de cadouri pentru diferite ocazii.

Flori pentru cadouri
Florile sunt un cadou ideal indiferent de vârstă sau de ocazie. Crearea lor în diferite florării reprezintă un real succes. Floriștii s-au adaptat cerințelor și trendurilor prezentului și creează în funcție de preferințe sau de buget aranjamentul floral preferat. Pentru un aranjament floral se utilizează flori din toată gama: trandafiri, gerbera, crizanteme și multe altele, iar pe lângă acestea, pentru a crea efectul de volum, se adaugă diferite tipuri de verdeață și plante mai mici decorative.

Note

Vezi și
 Designer de aranjamente florale
 Istoria aranjamentelor florale
 Ikebana

Arte decorative
Flori

Design floral


An Arisaema speciosum in uska species han Liliopsida nga syahan ginhulagway ni Nathaniel Wallich, ngan ginhatag han pagkayana nga asya nga ngaran ni Carl Friedrich Philipp von Martius. An Arisaema speciosum in nahilalakip ha genus nga Arisaema, ngan familia nga Araceae.

Subspecies

Ini nga species ginbahin ha masunod nga subspecies:

 A. s. mirabile
 A. s. speciosum
 A. s. ziroense

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Arisaema

Arisaema speciosum