فيلم الاختصاصي  فيلم تشويق لشركة الإنتاج الأمريكية وارنر بروس.أنتج الفيلم بالعام 1994م من بطولة الممثل سيلفستر ستالون والممثلة شارون ستون وجيمس وود.

القصة
تم قتل والدي الطفلة ماي مونرو (شارون ستون) أمام أعينها على يد عصابة مخدرات قائدها كريس كالاجيان (رود ستيغر).عندما تكبر ماي تحاول التقرب من عائلة جوي لتقوم بتصفيتهم، لذلك تتقرب من أبن جوي توماس (إريك روبرتز) وفي نفس الوقت تُرسل رسال إلكترونية إلى قاتل محترف هو راي كويك سيلفستر ستالون، مع قبول راي للمهمة ومراقبته المستمرة لماي يقع في حبها حتى تصبح القضية شخصية بالنسبة له.

مراجع

وصلات خارجية
 }}

أفلام أخرجها لويس لوسا
أفلام أمريكية
أفلام أمريكية عن انتقام
أفلام أمريكية في عقد 1990
أفلام إثارة وتجسس في عقد 1990
أفلام إثارة وحركة أمريكية
أفلام إثارة وحركة في 1994
أفلام إثارة وحركة في عقد 1990
أفلام إنتاج 1994
أفلام باللغة الإنجليزية
أفلام باللغة الإنجليزية في عقد 1990
أفلام تجسس وإثارة أمريكية
أفلام تقع أحداثها في 1984
أفلام تقع أحداثها في كولومبيا
أفلام تقع أحداثها في ميامي (فلوريدا)
أفلام جريمة إنتاج عقد 1990
أفلام رشحت لجائزة التوتة الذهبية
أفلام مصورة في تينيسي
أفلام مطاردة أمريكية
أفلام مطاردة في عقد 1990
أفلام وارنر برذرز

الاختصاصي


قائمة بطولات البطولات الفرنسية لعام 1967 (المعروفة الآن بدورة رولان غاروس) :

الكبار

فردي رجال

 روي إيمرسون هزم  توني روتشي، النتيجة: 6-1 6-4 2-6 6-2

فردي سيدات

 فرانسيس دور هزمت  ليزلي تورنر، النتيجة: 4-6 6-3 6-4

مراجع

باريس في 1967
أحداث مايو 1967 الرياضية
أحداث مايو 1967 الرياضية في أوروبا
أحداث يونيو 1967 الرياضية
أحداث يونيو 1967 الرياضية في أوروبا
باريس في القرن 20
دورات رولان غاروس
دورات رولان غاروس حسب السنة
رياضة فرنسية في 1967
كرة المضرب في 1967
كرة مضرب فرنسية في 1967

البطولات الفرنسية 1967 (كرة مضرب)


بلدية ساوسيدايلا ، هي بلدية تقع في مقاطعة قصرش والتي تقع في منطقة إكستريمادورا، غرب إسبانيا.

يبلغ عدد سكانها 627 نسمة وفقاً لإحصائية سنة (2002).

معرض صور

مراجع

أماكن مأهولة في قصرش
الحفاظ على الطيور
بلديات قصرش

ساوسيدايلا


El carpintero moteado (Colaptes punctigula) es una especie de ave en la familia Picidae.

Distribución
Se encuentra en América del Sur en Bolivia, Brasil, Colombia, Ecuador, Guayana Francesa, Perú, Suriname y Venezuela, también al este de Panamá en Centroamérica.

Hábitat
Su hábitat natural son los bosques húmedos subtropicales o tropicales de tierras bajas, bosques de manglares tropicales o subtropicales y bosques antiguos muy degradados.

Referencias
 BirdLife International 2004. Colaptes punctigula. 2006 IUCN Red List of Threatened Species.  Consultado el 18 de diciembre de 2011.

Enlaces externos
 Spot-breasted Woodpecker videos on the Internet Bird Collection
 Spot-Breasted Woodpecker photo gallery VIREO
 Photo-Medium Res; Article Birding In Peru

Animales descritos en 1783
Aves de América del Sur
punctigula
Taxones descritos por Pieter Boddaert

Colaptes punctigula


تلفزيون كردستان هي قناة فضائية ناطقة باللغة الكردية من مدينة اربيل عاصمة إقليم كردستان العراق وهذه القناة تابعة للحزب الديمقراطي الكردستاني (برئاسة مسعود البارزاني (نجل مصطفى البارزاني) والذي يتقاسم السلطة في إقليم كردستان العراق مع حزب (الاتحاد الوطني الكردستاني)، هذه القناة يتم بثها على اقمار النايل سات وهوت بيرد

وصلات خارجية

تأسيسات سنة 1999 في العراق
قنوات تلفزيونية عراقية
قنوات وشبكات تلفزيونية أسست في 1999
محطات تلفزيونية باللغة الكردية
محطات تلفزيونية في العراق
محطات تلفزيونية في كردستان العراق

تلفزيون كردستان


An Cymbidium defoliatum in uska species han Liliopsida nga ginhulagway ni Ying Siang Wu ngan Sing Chi Chen. An Cymbidium defoliatum in nahilalakip ha genus nga Cymbidium, ngan familia nga Orchidaceae. Ginklasipika han IUCN an species komo nangangarat-an. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Cymbidium

Cymbidium defoliatum


Federația Internațională a Asociațiilor Inventatorilor (IFIA) este o organizație non-profit și non-guvernamentală, fondată în Londra, la 11 iulie 1969, de catre organizațiile de inventatori din Danemarca, Finlanda, Germania, Marea Britanie, Norvegia, Suedia și Elveția.
IFIA este singura organizație care reunește asociațiile de inventatori din întreaga lume.

Înregistrarea

Conform scrisorii primite de la Republica și Cantonul Geneva, în iunie 2015, Departamentul Autorității Fiscale și Financiare Cantonez a exonerat IFIA de impozitele pe venituri și capital din anul 2015, pe o perioadă nedeterminată, datorită utilității publice a activității sale, așa cum este stabilită în statut (3) și IFIA  a fost înregistrată ca un factor cheie stabilit în Geneva. Internațional Geneva, o concentrare unică a organizațiilor internaționale, misiunilor permanente, ONG-uri și medii  academice, a recunoscut IFIA ca fiind unul din membrii. Biroul Națiunilor Unite de la Geneva (ONUG) a înregistrat logo-ul  IFIA în Institutul Federal Elvețian de Proprietate Elvețiană.

Istoria IFIA

IFIA este o organizație mondială , non-guvernamentală, a  asociațiilor și organizațiilor de inventatori, stabilită în 1968. Scopul principal este de a se conecta, pentru a sprijini inventatorii la un nivel internațional și să reprezinte interesele lor comune. Misiunea sa este de a disemina cultura invenției și inovației, pentru a proteja drepturile inventatorilor și pentru a promova spiritul inventiv și antreprenorial. IFIA a fost fondat la Londra, prin cooperarea dintre reprezentanții celor șapte țări europene, și anume Danemarca, Finlanda, Germania, Marea Britanie, Norvegia, Suedia și Elveția.

Relația cu IFIA

Pentru a se asigura o bună funcționare și pentru a întâmpina cerințele inventatorilor, IFIA încearcă să-și extindă relațiile sale internaționale, prin interacțiunea și cooperarea cu o varietate de organizații pentru a organiza seminarii comune și ateliere de lucru și pentru a obține asistență tehnică. Aceste organizații internaționale includ:
 IFIA se bucură de statutul de observator (Categorie Specială - Tehnologie) la Conferința Națiunilor Unite pentru Comerț și Dezvoltare (UNCTAD) din Geneva, Elveția. (Ref No. E3381)
 IFIA se bucură de statutul de observator al Organizației Mondiale a Proprietății Intelectuale (OMPI) de la Geneva, Elveția. (Ref No. B3635), Organizația Mondială a Proprietății Intelectuale (OMPI)
 IFIA a primit (ONUDI) statut consultativ din partea  Organizației Națiunilor Unite pentru Dezvoltare Industrială . (Ref No.E3386)
 IFIA este, de asemenea, un membru al Comitetului permanent consultativ în fața Oficiului European de Brevete (SACEPO), în Munchen, Germania. (Ref No. D4489) Oficiul European de Brevete (EPO)
 IFIA este inclusă în Adunarea Societății Profesionale în Alianța Europeană pentru Inovare (EAI).

Parteneriatul cu IFIA

IFIA promovează cooperarea cu organizațiile care împărtășesc interese comune în conformitate cu cadrul Memorandumului de Înțelegere (MOU), pentru a crea un mediu adecvat pentru activitățile reciproce, să contribuie în continuare la promovarea culturii inovatoare, și pentru a oferi inventatorilor posibilitatea de a extinde rețeaua de comunicare. Diferite aspecte ale activităților IFIA sunt consolidate datorită cooperării bilaterale. Organizațiile includ:
 Comisia socială și economică a Națiunilor Unite pentru Asia și Pacific Inovare și competitivitate Task Force: oferă servicii de promovare și servicii de comercializare pentru IFIA prin intermediul produselor de inovare și schimb de cercetare (IPRX).
 Korea Electric Power Corporation (KEPCO): KEPCO este al patrulea furnizor de putere a lumii și acum stabilește strategia pe termen lung pentru a deveni un lider mondial în domeniul invențiilor  prin organizarea expoziției internaționale de inventică. KEPCO poate ajuta membrii IFIA să dezvolte inovațiile  în domeniul energiei electrice și de a le comercializa.

Principalele activități IFIA

 Imbunătățirea statutului de inventator și  promovarea  cooperarea dintre asociațiile de inventatori
 Colectarea de informații cu privire la starea de lucruri și condițiile practice legate de inventatori, invenții și inovații, pentru a le disemina la nivel mondial
 Examinarea regulată a legilor naționale și convențiilor internaționale, cu scopul de a le reforma în conformitate cu schimbările continue din domeniul inovării și cu atenția cuvenită drepturilor inventatorilor
 Îmbunătățirea permanentă a condițiilor pentru o cunoastere de succes și transferul de tehnologie în anumite țări și la nivel internațional, prin intermediul Centrului de Transfer Tehnologic, care lucrează sub supravegherea IFIA
 Toate celelalte activități, cu scopul de a încuraja și de a promova invenția și inovația, pentru a sprijini proiectul inventator de la dezvoltarea  ideii până la comercializarea invenției, pentru a ridica aprecierea inventatorilor și invențiilor.
Pentru a realiza activitățile menționate anterior, IFIA organizează și susține astfel de evenimente
 Publicarea de cărți de referință, ghiduri, sondaje, studii
 Conferințe, seminarii, ateliere de lucru, întâlniri de grup de experți, prelegeri
 Concursuri și premii pentru invenții
 Expoziții legate de inventatori și invenții
 Asistență în crearea de asociații de inventator
 Servicii de consultanță
 Crearea de rețele internaționale între inventatori
 Promovarea invențiilor prin Internet

Ce este IFIA ?

Federația Internațională a Asociațiilor inventatorilor (IFIA) are peste 100 de state membre din cinci continente. Obiectivele sale principale sunt de a sprijini inventatorii, să le protejeze drepturile și să le conecteze în mod egal și la nivel internațional. De la începutul activității sale, principalul scop al IFIA a fost, și rămâne în continuare, acela de a răspândi cultura invenției și inovației, pentru a atrage atenția asupra importanței invenției și inovației pentru bunăstarea societății, pentru a promova statutul de inventator, și de a reprezenta pe plan internațional interesul comun de inventatori. Printre serviciile pe care IFIA  le oferă  membrilor săi, ne putem referi la organizarea de expoziții internaționale de invenții, ateliere legate de proprietatea intelectuală și seminarii științifice în colaborare cu organizațiile internaționale competente. Prin urmare, expozanții și inventatori li se oferă o oportunitate excelentă de a-și prezenta invențiile, de a face înțelegeri comerciale, cu investitori și de a crea rețelele sociale pentru a spori contactul cu părțile interesate. Mai mult decât atât, IFIA organizează conferințe și congrese internaționale în care toți membrii pot participa și să facă schimb de opinii cu privire la diferitele aspecte ale promovării invenției. Sursa de finanțare IFIA include taxele de membru, donații și moșteniri, sponsorizări, subvențiilor publice, cotizațiile de membru, sau orice alte resurse autorizate de lege. (a se vedea Statutul IFIA) Fondurile sunt alocate și utilizate pentru scopurile sociale ale Federației și astfel de activități sunt necesare pentru a permite Federației să îndeplinească scopurile pentru care a fost formată.

Cu ce ocupă IFIA ?

IFIA reunește asociațiile inventatorilor, centrele de inovare, universitățile, fundațiile, corporațiile și companiile care cooperează într-un mod fără precedent pentru a răspândi cultura invenției și inovației pe plan național și internațional. Mai mult decât atât, inventatorilor li se oferă informații necesare, legături și oportunități deosebite pentru a face schimb de idei, și să își creeze o rețea extinsă. Membrilor IFIA li se oferă posibilitatea de a participa la expoziții internaționale de invenții și inovare IFIA, congrese, conferințe și forumuri, pentru a organiza evenimente internaționale sub IFIA, pentru a se conecta cu personalități internaționale remarcabile din domeniul afacerilor, academic și instituțiilor, pentru a beneficia de rețele profesionale (Europa, Asia, arabe, Africa, America, America Latină, tineri) și centrul de transfer tehnologic, pentru a participa la procesele de inovare, elaborarea politicilor și reprezentare, precum și de a utiliza logo-ul IFIA și acronimul pe site-urile membre, broșuri și cataloage. IFIA răspândește noutăți despre membrii săi și evenimente prin intermediul paginii oficiale, revistei sale și newsletterului, oferă medalii la nivel național și internațional organizatorilor de evenimente, susținătorilor și ambasadorilor, deține ateliere de proprietate intelectuală și seminarii, oferă consiliere profesională pe diferite domenii ale brevetelor de invenție și de comercializare, afișează emblema membrilor și oferă datele de contact pe site-ul său oficial și în baza de date, publică cărți de referință, ghiduri, sondaje, studii și ajută la crearea unor asociații de inovație și invenție și a unor rețele regionale în diferite țări.

Primele activități IFIA

În perioada de început al organizației IFIA, asociațiile din țările nordice, precum și din Germania, Marea Britanie, Olanda, Elveția și Franța au avut un rol important pentru dezvoltarea activităților din cadrul IFIA. IFIA a avut, de asemenea, onoarea de la începutul activităților sale de a lucra împreună cu Organizația Mondială a Proprietății Intelectuale (OMPI). IFIA a avut, de asemenea, posibilitatea de a-și extinde activitățile și de a include asociații de inventator dintr-o mulțime de țări, în special din țările în curs de dezvoltare. În timpul primelor perioade de constituire ale  IFIA, principala problemă de pe agenda IFIA a fost armonizarea legislației naționale de brevete din cadrul sistemului PCT, întrebări legate de "perioadă de grație" pentru brevete și despre certificatele inventatorilor. Din aproximativ 1975, principalele întrebări erau în legătură cu  modul în care să se dezvolte programe educaționale și de a oferi servicii de consultanță pentru inventatorii individuali. De la aproximativ 1985, accentul a fost legatul   de modul de a extinde în continuare IFIA, inclusiv în cea mai mare parte din țările în curs de dezvoltare. O mulțime de seminarii au fost organizate pentru a discuta problemele legate de tinerii inventatori și inventatorii de sex feminin. Prima modificare a statutului IFIA a avut loc în 2004.

Premiile IFIA

 Cea mai bună invenție: Celor mai bune invenții prezentate în cadrul expozițiilor internaționale IFIA, expoziții internaționale de invenții, tehnologii și spectacole de design, expoziții de invenții și inovatie, festivaluri cu produse inovatoare sunt acordate în cadrul IFIA Medalia pentru cea mai bună invenție. Înainte de aceasta, Juriul Internațional IFIA evaluează invențiile expuse luând în considerare anumite criterii, inclusiv noutatea, inventivitatea, utilitatea și beneficiul său pentru omenire.
 Celebrităților naționale sau internaționale, cum ar fi un om de știință remarcabil, un antrenor de fotbal proeminent care contribuie la dezvoltarea culturii intr-un mod inventiv  și inovator, datorită bunei reputații, le sunt acordate Medalia de Ambasador IFIA Ambasador.
 Medalia de Recunoaștere: Personalitățile importante naționale sau internațional, care își oferă sprijinul demarginit față de inventatori și inovatori, încă de la începutul formării ideii până la dezvoltare, primesc Medalia de Recunoaștere IFIA, pentru a aprecia asistența lor oferită răspândirii culturii invențiilor și inovațiilor.

Câștigătorii medaliilor de recunoaștere IFIA

Aceasta medalie a fost acordata unor personalitati de rang inalt, cum ar fi Dr. Ivo Josipoviam, Presedintelui Croatiei, Doamna Teresa Stanek Rea, Directorului interimar USPTO, Domnului Benoit Battistelli, Presedintelui EPO, Dr. Miklos Benzsel, Presedintele HIPO, Dr. Francis Gurry, Directorul General WIPO si ACM Prajin Juntong, Vice prim-ministrul Thailandei.

Evenimente IFIA

 Expozitiile internationale de inventica, expozitiile de tehnologie si design, targuri de inventica si inovatii, festivaluri cu produse inovatoare si concursuri sau competitii de inventica, care au loc sub patronajul IFIA, ilustreaza inovatiile si noile tehnologii din diferite domenii, cum ar fi tehnologiile verzi, produse agricole, materiale chimice, masini, aparate de mana, electronice de larg consum, obiecte de calculator si tehnologie electrica.
 Agregarea a 50 de evenimente sub umbrela IFIA ofera posibilitatea inventatorilor sa faca schimb de cunostinte inovatoare, sa creeze o retea valoroasa de comunicare intre inventatori si investitori, sa participe la forumurile B2B, sa negocieze licenta pentru inventii si sa beneficieze de evenimentele secundare organizate in acelasi timp cu expozitiile, inclusiv atelierele, seminarele si congresele , cu scopul de a aduce in atentie IP, protectia brevetelor, comercializarea si responsabilizarea tinerilor si femeilor antreprenor.
 Mai mult decât atât, organizarea unor astfel de evenimente poate fi benefică pentru societate, competitivitatea economiei este îmbunătățită și este dezvoltata cultura inovației. Șansa de comercializare este crescuta, deoarece producătorii naționali sau internaționali, agenții comerciali, promotorii, finanțatorii, utilizatorii și antreprenorii de toate tipurile vizitează prototipuri expuse și invențiile brevetate. În plus, noile produse și inovații sunt făcute publice datorită prezenței jurnaliștilor și a presei internaționale, în timpul evenimentului.

Publicațiile IFIA

Publicatia IFIA cuprinde buletinul informativ electronic săptămânal, revista publicata anual, broșură, calendar și aplicația mobila, care o face cunoscuta în rândul a peste 200000 de oameni, in legatura cu ultimele noutăți în domeniul invenției și inovatiei. Principalele activitati IFIA, cum ar fi expozițiile internaționale de invenții, seminarii, ateliere de lucru și congrese organizate în ultimii ani sunt ilustrate în revista IFIA. În același timp, sunt puse în evidență cooperarea internațională dintre agențiile IFIA și Națiunile Unite sau cu alte organizații de importanță.
 Broșura este o vizualizare scurtă și rapidă a IFIA inclusiv introducerea, activitățile și structura sa.
 Calendarul se schițează pe scurt evenimentele viitoare ale IFIA care va avea loc în diferite părți ale lumii. cititorii pot găsi cu ușurință eveniment care va fi organizat unde și când.
 Aplicatia IFIA este sprijinita de două platforme IOS și Android,lucru ce face ca toate informațiile de mai sus-menționate sa fie accesibile cu o singură atingere a unui mobil sau o tableta.

Parteneriatele IFIA

Obiectivele IFIA sunt de a îmbunătăți statutul de inventatori la nivel național și internațional, precum și de a promova cooperarea dintre asociațiile de inventator. Pentru a face acest scop, IFIA a fost acordat cu urmatorul statut:
 Statutul de observator la Organizației  Mondiale a Proprietății Intelectuale (OMPI)
 Statutul de observator (Categorie Specială - Tehnologie) la Conferința Națiunilor Unite pentru Comerț și Dezvoltare (UNCTAD)
 Membru al Comitetului permanent consultativ în fața Oficiului European de Brevete (SACEPO),
 Membru a Filialei ONG în cadrul Organizației Națiunilor Unite pentru organizațiile non-guvernamentale cu statut consultativ in cadrul Consiliului Economic și Social (ECOSOC)
 Parteneriat strategic cu Alianța Europeana pentru Inovare(EAI).

Colaborările IFIA

IFIA a semnat mai multe înțelegeri cu următoarele organizații care urmăresc obiective legate de aspecte specifice in cadrul IFIA:
 Asociatia internationala a femeilor inventator si antreprenori (WWIEA): IFIA și WWIEA își propun să încurajeze femeile inventatori să fie implicate în activități creative.
 Corporatia Coreeana a Curentului Electric (KEPCO): din moment ce KEPCO este unul dintre furnizorii de energie principale ale lumii, IFIA este capabil de a sprijini dezvoltarea inovațiilor în acest domeniu.
 Alianta Europeana pentru Inovare: IFIA și EAI realiza activități importante pentru a stimula în continuare inovatia în Europa.
  Inventii globale (GI): IFIA și GI planuiesc sa ofere asistența necesară inventatorilor in vederea comercializarii inventiilor.

Președintele IFIA (2014-2018)

Alireza RASTEGAR, Dr.Sc.

Președinte de onoare IFIA (2004-nelimitat)

Farag MOUSSA, Dr.Sc., Elvetia, 2004 – perioada nedeterminata

Directorul IFIA (2014-2016)

 Husein HUJIC, Bosnia si Herzegovina –  Director General
 Michał SZOTA, Prof., Polonia - Director
 Lennart NILSON, Suedia – Director

Președinții anteriori IFIA (din 1968)

 A.W.RICHARDSON, Dr.Sc., Marea Britanie, 1968-1971
 Harald A.R.ROMANUS, Suedia, 1971-1974
 Freidrich BURMESTER, Dr.Sc., Germania, 1974-1977
 Leif NORDSTRAND,Norvegia, 1977-1982
 L.L.WARE, Dr.Se., Marea Britanie, 1982-1984
 Torfin ROSENVINGE JOHNSEN, Norvegia, 1984-1985
 Bo Goran WALLIN, Suedia, 1985-1987
 Clarence P.FLEDMANN, Elvetia, 1987-1990
 Farag MOUSSA, Dr.Sc., Elvetia, 1990-2006
 András VEDRES, Dr.Sc., Ungaria, 2006-2014

Calitatea de membru

Potrivit IFIA, "membrii Federației pot fi membri titulari, membri colaboratoare și membrii corespunzători". Cu alte cuvinte, membrii IFIA pot fi asociații de inventatori, institute, universități, centre de cercetare și alte organizații care desfășoară activități în domeniul invenției și a inovației. Membrii IFIA provin din 95 de țări, după cum urmează:

Tabel cu membri

Conducerea

 Adunarea Generala: Organul Suprem al Federatiei alcatuit din cele mai active organizatii membre ale statului.
 Presedintele Federatiei este Directotul General, care este ales de Adunarea Generala pe o perioada de 4 ani.
 Comitetul Executiv este un factor de decizie politica si organul executiv care este ales de Aunarea Generala pe o perioada de  2 ani.
 Directorii si ceilalti consilieri ai Presedintelui sunt alesi de catre Presedinte pe o perioada de 2 ani si sunt cei mai apropiati asociati si asistenti ai acestuia.

Comitetul Executiv IFIA

Membrii Comitetului Executiv IFIA pentru anii 2014-2016:

Referințe

Legături externe
 Forumul Inventatorilor Romani
 EUROINVENT European Exhibition of Creativity and Innovation
 IFIA
 https://www.facebook.com/IFIA.Official
 https://twitter.com/IFIAnews/
 https://plus.google.com/117662004505114185394/posts
 https://www.pinterest.com/ifianews/
 https://instagram.com/ifia.official/
 https://www.youtube.com/channel/UCU9t1aRqoPiURz61l2KNKzg
 UN NGO
 WIPO Observer list
 Unctad Observer list
 EPO Standing Advisory Committee before the European Patent Office (SACEPO)
 EAI Assembly of Professional Societies (EAI)
 United Nation Office in Geneva (UNOG)
 IFIA inventors and inventions award
 IFIA memorial medal
 IFIA inventions , inventors , new product and technology events
 MANTAD INTERNATIONAL
 MANTAD
 MANTAD 2

Inventatori


Die Division 1 1983/84 war die 46. Austragung der professionellen französischen Fußballliga. Meister wurden zum zweiten Mal nach 1950 die Girondins Bordeaux.

Erster Spieltag war der 20. Juli 1983, letzter Spieltag der 2. Mai 1984. Dieser frühe Saisonabschluss diente einer langen, ungestörten Vorbereitung auf die Europameisterschaftsendrunde in Frankreich sowie, etwas später, das olympische Fußballturnier. Da es zugleich dennoch eine vierwöchige Winterpause vom 19. Dezember bis 13. Januar gegeben hatte, wurden etliche "Englische Wochen" erforderlich – vom Resultat beider Veranstaltungen her eine überaus lohnende Planung.

Vereine
Teilnahmeberechtigt waren die Vereine, die die Vorsaison nicht schlechter als auf dem 17. Platz abgeschlossen hatten, dazu zwei direkte Aufsteiger aus der zweiten Division und der Gewinner der Relegationsrunde. Somit spielten in dieser Saison folgende Mannschaften um den Meistertitel:
 zwei Klubs aus dem äußersten Norden (OSC Lille, Racing Lens),
 zwei aus Paris beziehungsweise der Bourgogne (Paris Saint-Germain, AJ Auxerre),
 vier aus dem Nordosten (FC Metz, AS Nancy, Racing Strasbourg, FC Sochaux),
 fünf aus dem Nordwesten (FC Rouen, Aufsteiger Stade Rennes, Brest Armorique FC, Titelverteidiger FC Nantes, Stade Laval),
 zwei aus dem Südwesten (Girondins Bordeaux, FC Toulouse),
 vier aus dem Südosten (AS Saint-Étienne, Relegationssieger Olympique Nîmes, Aufsteiger Sporting Toulon, AS Monaco),
 einer aus Korsika (SEC Bastia).

Saisonverlauf
Es galt die Zwei-Punkte-Regel; bei Punktgleichheit gaben die Tordifferenz und gegebenenfalls – wie zwischen Bastia und Laval – die höhere Zahl erzielter Treffer den Ausschlag für die Platzierung.

Vor dem Saisonauftakt war es bei zahlreichen Erstdivisionären zu besonders intensiven und kostenträchtigen Aktivitäten auf dem Transfermarkt gekommen. So verstärkte sich Bordeaux, das bereits in den vorangegangenen Jahren viel Geld in Neuverpflichtungen investiert hatte, mit drei weiteren französischen Nationalspielern (Battiston, Tusseau, Zénier); Monacos neuer Trainer Lucien Muller konnte vier Neue (Bravo, Genghini, Le Roux, Krause) in seine Wunschmannschaft einbauen. Aber auch die Aufsteiger gaben erhebliche Beträge aus, um sich mit namhaften oder besonders talentierten Spielern zu verstärken: Rennes holte Stopyra und Hiard, während für Toulon, das überhaupt erst 1981 in den professionellen Ligenbetrieb zurückgekehrt war, mit dem 35-jährigen Onnis der bis in die Gegenwart (2012) in Frankreich erfolgreichste Ligatorjäger aller Zeiten für Treffer sorgen sollte, wofür ihm Paganelli und Emon zur Seite gestellt wurden. Nicht nur Rennes musste allerdings die Erfahrung machen, dass Geld keine Tore schießt.

Bordeaux und Monaco lieferten sich über die gesamte Spielzeit hinweg ein Kopf-an-Kopf-Rennen an der Tabellenspitze, in das vor allem bis zur Jahresendunterbrechung auch Titelverteidiger Nantes, Paris und – sogar bis weit in die Rückrunde hinein – die Überraschungsmannschaft aus Auxerre einzugreifen vermochten. Dabei verschafften die Girondins sich einen ersten psychologischen Vorteil, als sie Ende Februar bei den heimstarken "Gelben" aus Nantes die Punkte entführen konnten. Auch ihr 7:0-Kantersieg gegen Saint-Étienne hatte die fußballinteressierte Öffentlichkeit bereits aufhorchen lassen, und anschließend gewannen sie sechs Spiele in Folge, unterlagen dann aber bei den Monegassen mit 1:2. Die Entscheidung fiel am 36. Spieltag: Bordeaux gewann deutlich bei Verfolger Auxerre, während das insgesamt auswärts erfolgreichste Team aus Monaco in Toulouse nicht über ein Unentschieden hinauskam, was den Punktgleichstand beider Mannschaften zur Konsequenz hatte. Dies blieb bis zum Saisonende so – beide Kontrahenten holten vier Zähler aus den restlichen Begegnungen –, und das deutlich bessere Torverhältnis gab den Ausschlag zugunsten der Girondins. Damit endete für Bordeaux, 34 Jahre nach dem letzten Titelgewinn, eine lange Durststrecke, in der es fünf Mal lediglich zur Vizemeisterschaft gereicht hatte; zugleich begann damit die erfolgreichste Periode der Vereinsgeschichte.

Am Tabellenende wussten Nîmes und Rennes schon im April, dass sie nach nur einer Spielzeit in die Division 2 zurückkehren mussten; ihre Plätze nahmen in der folgenden Saison Olympique Marseille und der FC Tours ein. Dagegen entschied sich erst am letzten Spieltag, dass Saint-Étienne in den Barrages um den Klassenerhalt würde kämpfen müssen – und darin hatte der französische Rekordmeister, nur drei Jahre nach seinem zehnten Titelgewinn, das Nachsehen. Vom Abstieg der "Grünen" profitierte einer der traditionsreichsten Vereine Frankreichs: der Racing Club Paris, 1932 eines der Gründungsmitglieder der Liga, setzte sich mit 0:0 und 2:0 gegen Saint-Étienne durch und gehörte dadurch als zweiter Hauptstadtverein wieder dem "fußballerischen Oberhaus" des Landes an.

Abschlusstabelle

Kreuztabelle

Relegation

|}

Meistermannschaft Girondins Bordeaux

Dazu kam ein Eigentor.

Erfolgreichste Torschützen

Siehe auch
 Division 2 1983/84
 Coupe de France 1983/84

Literatur
 Hubert Beaudet: Le Championnat et ses champions. 70 ans de Football en France. Alan Sutton, Saint-Cyr-sur-Loire 2002, ISBN 2-84253-762-9
 Sophie Guillet/François Laforge: Le guide français et international du football éd. 2009. Vecchi, Paris 2008, ISBN 978-2-7328-9295-5
 Jean-Philippe Rethacker: La grande histoire des clubs de foot champions de France. Sélection du Reader's Digest, Paris/Bruxelles/Montréal/Zurich 2001, ISBN 2-7098-1238-X

Weblinks
 Statistiken auf lfp.fr

Anmerkungen und Nachweise

1983/84
Fußballsaison 1983/84

Division 1 1983/84


Kometna obitelj  je skupina kometa, koji imaju slične putanje. Većinom je apogej svojstveni orbitalni element takve skupine.

Nije uvijek isti izvor ni nastanak jedne kometne obitelji. Nastaju zbog utjecaja planeta, koji privuku veći broj kometa različita izvorišta. Na primjer Jupiter obvladjue Jupiterovom obitelji kometa, koji nemaju zajednički izvor i bili su skupljeni iz većeg broja putanja. Uobičajeno je vrh razdiobe afela kometa jedne obitelji približno na udaljenosti koja je jednaka udaljenosti kometa između velikih planeta od Sunca, npr. Jupitera. Planetov upliv na kometovu putanju toliko je jak, da mu se prvotna putanja lako promijeni. Moguć je također i prelazak kometa iz jedne u drugu kometnu obitelj zbog upliva drugog planeta.

Svi veliki planeti imaju kometne obitelji. Kao kometne obitelji danas ubrajamo ove vrste kometa: Jupiterova, Saturnova, Enckeove, Hironove, Halleyeve, Uranove, Neptunove, Kreutzove (blizusunčeve).

Kometna obitelj


Brian Edward Cox (3 de marzo de 1968) es un físico de partículas británico, investigador de la Real Sociedad de Londres y profesor en la Universidad de Mánchester. Es miembro del grupo de física de alta energía en la Universidad de Mánchester y trabaja en el experimento ATLAS en el LHC, en el CERN, cerca de Ginebra, Suiza. Está trabajando en el proyecto de I + D del experimento FP420 en una colaboración internacional para mejorar el ATLAS y el experimento CMS mediante la instalación de detectores adicionales más pequeños a una distancia de 420 metros de los puntos de interacción de los principales experimentos.

Es conocido por el público por ser presentador de numerosos programas de la BBC. Fue famoso en los años 90 por ser teclista de las bandas D:ream y Dare.

Estudios y carrera musical
Cox nació y creció en Oldham, Gran Mánchester (Reino Unido), como hijo de empleados de banca de clase media. Su madre trabajó como cajera de banco, y su padre fue director de sucursal junior. Sus abuelos trabajaron en las algodoneras de Oldham. Fue un buen estudiante, aunque no destacó. Asistió a la Hulme Grammar School de Oldham, desde 1979 hasta 1986 (donde obtuvo un grado D —equivalente a una calificación de Suficiente— en Matemáticas Avanzadas), para posteriormente estudiar Ciencias Físicas en la Universidad de Mánchester, donde se unió a la banda D:ream en 1993 siendo todavía un estudiante,
grupo que produjo varios temas de éxito en la Lista de Singles del Reino Unido (UK Singles Chart), incluyendo el número uno "Things Can Only Get Better", posteriormente usado como himno electoral del Partido Laborista del Reino Unido. Anteriormente ya contaba con cierta experiencia en la industria musical en la década de los 80, como teclista de la banda de rock galesa Dare.

Durante el transcurso de su carrera musical obtuvo, aun siendo estudiante, una Matrícula de Honor y un Máster en Filosofía, ambos dentro del campo de la Física, por la Universidad de Mánchester. En 1998, un año después de la disolución de D:Ream, Cox obtuvo el Doctorado en Filosofía en Física de Muy Alta Energía en la misma universidad, gracias a su tesis basada en el trabajo que realizó para el experimento con el detector de partículas H1, en el acelerador HERA, ubicado en el laboratorio DESY de Hamburgo, Alemania.

Divulgación en radio y televisión

Cox ha participado en múltiples programas de radio y televisión para la BBC, incluyendo "In Einstein's Shadow" (en español, "A la sombra de Einstein"), la serie de programas de televisión de la BBC "Horizon" ("Horizonte") ("The Six Billion Dollar Experiment" ("El experimento de los seis mil millones de dólares"), "What on Earth is Wrong with Gravity?" ("¿Qué le ocurre a la gravedad en la Tierra?"), "Do You Know What Time It Is?" ("¿Sabes qué hora es?") y "Can we Make a Star on Earth?" ("¿Podemos crear una estrella en la Tierra?")) y como interlocutor del programa en línea de la BBC "Bitesize". Cox presentó una serie de cinco documentales de la BBC Two titulada "Wonders of the Solar System" ("Maravillas del Sistema Solar") a comienzos del 2010, así como su serie continuación, "Wonders of the Universe" ("Maravillas del Universo"), de cuatro episodios, emitida por primera vez el .

Copresenta el programa "Space Hoppers", y ha participado en la serie "Dani's House" de la CBBC.

La BBC Two asignó a Cox como copresentador de la serie "Stargazing", consistente en tres programas sobre astronomía en enero de 2011, conjuntamente con el físico y comediante Dara Ó Briain, contando con la presencia de Jonathan Ross, encargado de hacer llegar las preguntas y comentarios del público a través de Internet. – linked to events across the United Kingdom.

Desde noviembre de 2009, Cox ha copresentado el "magazine de ciencia cómica" "The Infinite Monkey Cage", conjuntamente con el comediante Robin Ince. El programa, emitido los lunes a partir de las 16:30 horas, finalizó la emisión de su tercera temporada el . Entre los invitados figuraron los comediantes Tim Minchin, Alexei Sayle y Dara Ó Briain, así como la científica Dr Alice Roberts, del show de la BBC "The Incredible Human Journey". Cox también apareció en el especial navideño "Nine Lessons and Carols for Godless People", de Ince. Es colaborador habitual del programa musical matutino de la BBC 6 Music, con Shaun Keaveny, con una aparición semanal. El  Cox participó en el episodio de la serie en línea de Robert Llewellyn "CarPool".

Cox ha aparecido también en numerosas ocasiones en la conferencia anual TED, dando charlas acerca del Gran Colisionador de Hadrones y de la física de partículas. En 2009 apareció en la lista de hombres más sexies del mundo, elaborada por la revista People. En noviembre de 2010 hizo una aparición promocional en el Apple Store del distrito londinense de Covent Garden, donde presentó su conjunto de iBooks que acompañarían a su nueva serie de documentales de televisión, además de responder a las preguntas de la audiencia.

Cox llevó a cabo la Lectura Memorial Huw Wheldon de la Royal Television Society bajo el tema de "La Ciencia, un desafío para la televisión ortodoxa", en la cual abordó los problemas en cuanto a la cobertura que los medios realizan sobre el campo de la ciencia y a sus avances. La lectura fue emitida por la BBC Two el 1 de diciembre de 2010. El 4 de marzo participó en un debate con el biógrafo Richard Holmes acerca de las investigaciones de Mary Shelley sobre el deseo de la humanidad de dar vida a un objeto inanimado, y de si este deseo podría ser viable tanto en el siglo XIX como en la actualidad.

El , Cox participó como invitado en el episodio número 700 de la serie de Patrick Moore The Sky at Night. En numerosas entrevistas Cox ha declarado que ha sido fan de la serie durante toda su vida, y que ésta ayudó en su motivación por convertirse en físico. El , llevó a cabo la Novena Lectura Memorial Douglas Adams.

También ha escrito o sido coautor de varios libros sobre física, incluyendo el título ¿Por qué E=mc2?, editado en 2009 conjuntamente con Jeff Forshaw.

Cox fue el asesor científico de la película de ciencia ficción Sunshine. En la comercialización en formato DVD se incluye una pieza de audio con sus comentarios acerca de las precisiones (e imprecisiones) científicas expuestas en la película. También apareció en el especial de la serie Megaworld de Discovery Channel dedicado a Suiza.

Televisión

Vídeo
 Aparece en varios de los vídeos musicales que componen la obra Symphony of Science, de John Boswell: «The Case for Mars»,«The Quantum World»,«Onward to the Edge!»,«The Secret of the Stars»,«Waves of Light» y «Timelapse of the Entire Universe»

Discografía
 Dare – Out of the Silence (1988)
 Dare – Blood from Stone (1991)
 D:Ream – D:Ream On Volume 1 (1993)
 D:Ream – In Memory Of... (2011)

Premios y honores
Brian Cox ha recibido muchos premios por su esfuerzo para divulgar la ciencia. En 2002 fue elegido miembro internacional de The Explorers Club y en 2006 recibió el Premio Kelvin de la Asociación Británica para el Avance de la Ciencia por su trabajo. También en 2006 fue elegido como miembro investigador de la Royal Society. Ponente habitual en numerosas conferencias, fue presentador del Festival de Ciencia Australiano en 2006, y en 2010 ganó el Premio Kelvin del Instituto de Física por su trabajo comunicando el atractivo y la emoción de la física al público general.

También fue nombrado oficial de la Orden del Imperio Británico en el Queen's 2010 Birthday Honours por sus servicios a la ciencia.

El 15 de marzo de 2011 ganó el premio por mejor presentador y mejor programa de historia natural/científica de la Royal Television Society por su programa Wonders of the Universe. El 25 de marzo de 2011, ganó dos premios de la Broadcasting Press Guild por mejor actor en un papel no interpretado y por mejor serie documental de 2010 por Wonders of the Solar System.

Referencias

Enlaces externos

 CERN podcasts
 Brian Cox en TED
 Entrevista con Brian Cox
 Dr. Brian Cox en Internet Movie Database

 Perfil de Brian Cox en The Guardian
 Una entrevista con Brian Cox (abril de 2010)

Ateos del Reino Unido
Físicos del Reino Unido del siglo XX
Miembros de la Royal Society
Oficiales de la Orden del Imperio Británico
Profesores de la Universidad de Mánchester
Tecladistas de Inglaterra
Divulgadores científicos en medios audiovisuales
Físicos de Reino Unido del siglo XXI
Personas relacionadas con el CERN

Brian Cox (físico)


Engleski punokrvnjak (eng. Thoroughbred) pasmina je konja najbolje poznata po upotrebi u konjskim trkama. To su konji, koji su poznati po svojoj agilnosti, brzini i duhu.

Engleski punokrvnjak, kako je danas poznat, razvijen je u Engleskoj tijekom 17. i 18. stoljeća, kada su autohtone kobile križane s uvezenim orijentalnim pastusima arapskog, barbskog i turkomanskog porijekla. Za sve suvremene engleske punokrvnjake, mogu se pratiti njihovi pedigreji do tri pastuha koji su prvobitno uvezeni u Englesku u 17. i 18. stoljeću, kao i do većeg broja osnivačkih kobila uglavnom engleskog uzgoja. Tijekom 18. i 19. stoljeća pasmina se proširila diljem svijeta. Oni su uvezeni u Sjevernu Ameriku počevši od 1730. godine, te u Australiju, Europu, Japan i Južnu Ameriku tijekom 19. stoljeća. Milijuni čistokrvnih konja postoje i danas, a oko 100,000 ždrebadi registrira se svake godine diljem svijeta.

Engleski punokrvnjaci uglavnom se koriste za trke, ali se također uzgajaju i za druge jahačke discipline, kao što su šou skakanje, kombinirani trening, dresura, polo i lov na lisice. Također se često križaju, kako bi se dobile nove pasmine ili poboljšale postojeće. Imali su utjecaja u nastanku kvartalnih, standardnih, anglo-arapskih i raznih toplokrvnih rasa.

Engleski punokrvnjak izlaže se maksimalnom naporu, što rezultira visokom stopom nesreće i zdravstvenih problema, kao što je krvarenje iz pluća. Ostali zdravstveni problemi obuhvaćaju nisku plodnost, abnormalno mala srca i mali odnos mase kopita i tijela. Postoji nekoliko teorija o razlozima rasprostranjenosti nesreće i zdravstvenih problema kod čistokrvnih konja, a istraživanja su u tijeku.

Izvori

Galerija

Konjske pasmine
Engleska

Engleski punokrvnjak


NGC 128 este o galaxie lenticulară situată în Constelația Peștii. A fost descoperită de către William Herschel în 25 decembrie 1790 și observată încă o dată de către John Herschel în 12 octombrie 1827. NGC 128 este membră a grupului NGC 128 (format din galaxiile NGC 125, NGC 126, NGC 127, NGC 128 și NGC 130), fiind chiar cea mai mare galaxie din acest grup. Coordonatele aproximative înregistrate ale galaxiei sunt 00h 22m 05s, +87° 54.6′ -20.0″. NGC 128 se află la aproximativ 190.000 de ani-luimnă depărtare de Terra și diametrul acesteia are lungimea de circa 138.000-165.000 de ani-lumină.

Note

Vezi și
 NGC 127
 NGC 129

Legături externe
 NGC 128 pe WikiSky
 NGC 128 pe spider.seds.org

Galaxii lenticulare
Obiecte NGC
Constelația Peștii
Obiecte astronomice descoperite în 1790
Obiecte astronomice descoperite de William Herschel

NGC 128


Basic life support (BLS) is a level of medical care which is used for patients with life-threatening illnesses or injuries until they can be given full medical care by advanced life support providers (paramedics, nurses, physicians). It can be provided by trained medical personnel, such as emergency medical technicians, and by qualified bystanders.

Background
The International Liaison Committee on Resuscitation (ILCOR) was formed in 1992 to coordinate the efforts of resuscitation worldwide. The ILCOR representatives come from various countries such as the United States, Canada, Australia, New Zealand, and from the European, Asian, and African continents. In 2000, the committee published the first resuscitation guideline. In 2005, the committee published International Consensus on Cardiopulmonary resuscitation (CPR) and Emergency Cardiovascular Care (ECC) Science with Treatment Recommendations. Since 2010, the committee has provided materials for regional resuscitation providers such as European Resuscitation Council and American Heart Association to write their own guidelines. Since 2015, ILCOR has used a new methodology called Consensus on Science with Treatment Recommendations (COSTR) to evaluate the quality of latest evidence available and to reach a conclusion on the best treatments available in resuscitation. Using the COSTR methodology, ILCOR also started to conduct yearly reviews and published updates on the latest evidence in resuscitation, changing it from the previous 5-yearly review on resuscitation.

CPR provided in the field increases the time available for higher medical responders to arrive and provide ALS care. An important advance in providing BLS is the availability of the automated external defibrillator or AED. This improves survival outcomes in cardiac arrest cases.

Method

D - Danger
One of the first checks done in emergency response is to assess the situation for any danger. If the person does not remove themselves or others from the danger then they are liable to become a patient and require emergency assistance themselves or become unable to render assistance for the other patient. Examples of dangerous situations which should cease before BLS is administered are electrocution, assault, drowning, burning etc.

R - Response
Checking for response is the next step in emergency situations as continuing with other forceful methods of BLS could exacerbate the patient's condition and can be seen as assault. AVPU (Alert, Verbal, Pain, Unconscious) is the commonly used acronym for quickly assessing the level of consciousness in a patient. Pain stimulus in particular should be used with caution as many methods if done incorrectly can leave bruises (sternal rub for example) commonly used methods for central stimulus are the trapezius squeeze and for peripheral stimulus it is squeezing the side of the finger.

S - Send for help
Sending for help allows much more assistance to be rendered upon the patient and increases their chances of receiving ALS.

A - Airway
Opening of the airway via the Jaw Thrust maneuver is the preferred method as the head-tilt maneuver is thought to be more risky for people with suspected spinal injury. If the person is in danger of pulmonary aspiration then they should be placed in the recovery position or more advanced airway management should be used.

B - Breathing
Once the airway has been opened checking for breathing should begin, if the respiratory rate is below 12-20 breaths per minute then CPR should begin, however if the patient is breathing normally then the rescuer should place them in the recovery position and summon an ambulance.

C - CPR

D - Defibrillation
Once an automated external defibrillator (AED) has been acquired the rescuer should then finish the round of CPR, use the AED and then begin another round of CPR. However the AED will usually notify the rescuer of any impediments to continued CPR (such as a sinus rhythm or asystole) in which case the rescuer may be prompted to cease CPR.

Indications

Cardiac arrest
Cardiac arrest occurs when the heart stops pumping in a regular rhythm. In this situation, early defibrillation is the key to returning the patient's heart back to a normal rhythm. When a defibrillator is not readily available, a rescuer or bystander should keep the blood flowing by performing chest compressions and rescue breaths at an age-appropriate rate until it is.

Respiratory Arrest
Respiratory arrest is when there is no measurable breathing in a patient. It tends to occur in conjunction with cardiac arrest, but this is not always the case. Respiratory arrest is the most common indication of BLS in infants and toddlers. The most critical factor in restoring breathing in the patient is to provide high quality rescue breaths.

Drowning
In cases of drowning, rescuers should provide CPR as soon as an unresponsive patient is removed from the water. In particular, rescue breathing is important in this situation. A lone rescuer is typically advised to give CPR for a short time before leaving the patient to call emergency medical services. Since the primary cause of cardiac arrest and death in drowning and choking patients is hypoxemia, it is recommended to start with rescue breaths before proceeding to chest compressions (if pulseless). If the patient presents in a shockable rhythm, early defibrillation is still recommended.

Choking

Choking occurs when a foreign body obstructs the trachea. Rescuers should only intervene in patients who show signs of severe airway obstruction, such as a silent cough, cyanosis, or inability to speak or breathe. If a patient is coughing forcefully, rescuers should not interfere with this process and encourage the patient to keep coughing. If a patient shows signs of severe airway obstruction, anti-choking maneuvers such as back slaps or in the most severe cases abdominal thrusts should be applied until the obstruction is relieved. If a patient becomes unresponsive he should be lowered to the ground, and the rescuer should call emergency medical services and initiate CPR. When the airway is opened during CPR, the rescuer should look into the mouth for an object causing obstruction, and remove with a finger sweep it if it is evident however many organisations state that the rescuer should not try to remove the foreign object as they might worsen the situation (either pushing it further down the trachea or initiating vomiting).

Technique

United States
Basic Life Support Emergency Medical Services in the United States are generally identified with Emergency Medical Technicians-Basic (EMT-B). EMT-B is the highest level of healthcare provider that is limited to the BLS protocol; higher medical functions use some or all of the Advanced Cardiac Life Support (ACLS) protocols, in addition to BLS protocols. However, the American Heart Association's BLS protocol is designed for use by laypeople, as well as students and others certified first responder, and to some extent, higher medical function personnel.

BLS for Healthcare Providers Course

According to the American Heart Association, in order to be certified in BLS, a student must take an online or in-person course. However, an online BLS course must be followed with an in-person skills session in order to obtain a certification issued by The American Heart Association.

Chain of survival

The American Heart Association highlights the most important steps of BLS in a "five-link chain of survival." The chain of survival includes early recognition of an ongoing emergency, early initiation of CPR by a bystander, early use of a defibrillator, and early advanced life support once more qualified medical help arrives. Qualified bystanders with training in BLS are encouraged to perform the first three steps of the five-link chain of survival.

High Quality CPR

High quality cardiopulmonary resuscitation (CPR) and early defibrillation using an automated external defibrillator (AED) are the most important aspects of BLS to ensure a patient survives. CPR involves a rescuer or bystander providing chest compressions to a patient in a supine position while also giving rescue breaths. The rescuer or bystander  can also choose not to provide breaths and provide compression-only CPR. Depending on the age and circumstances of the patient, there can be variations in the compression to breath ratio given.

Europe

European Resuscitation Council

According to 2015 guidelines published by European resuscitation council, early initiation of resuscitation and coordination of lay people with medical personnel on helping an unconscious person is very helpful in increasing the chance of survival of the patient. When a person is unconscious and is not breathing normally, emergency services should be alerted and cardiopulmonary resuscitation (CPR) and mouth-to-mouth resuscitation (rescue breaths) should be initiated. High quality CPR is important. An adequate ratio of high quality chest compressions and rescue breaths are crucial. An automated external defibrillator (AED) machine is essential during resuscitation. Defibrillation during the first 3 to 5 minutes during resuscitation can produce survival rates as high as 50 to 70%. Placing AEDs in public places where there is one cardiac arrest in five years is cost-effective.
Although the adult CPR sequence can be safely used in children, a modified sequence of basic life support that entails less forceful chest compression is even more suitable in children.

United Kingdom

Adult BLS guidelines in the United Kingdom were published in 2015 by the Resuscitation Council (UK), based on the 2015 International Consensus on Cardiopulmonary Resuscitation and Emergency Cardiovascular Care Science with Treatment Recommendations (CoSTR) published in November 2005.
The newest guidelines for adult BLS allow a rescuer to diagnose cardiac arrest if the patient is unresponsive and not breathing normally. The guidelines also changed the duration of rescue breaths and the placement of the hand on the chest when performing chest compressions. These changes were introduced to simplify the algorithm, to allow for faster decision making and to maximize the time spent giving chest compressions; this is because interruptions in chest compressions have been shown to reduce the chance of survival. It is also acknowledged that rescuers may either be unable, or unwilling, to give effective rescue breaths; in this situation, continuing chest compressions alone is advised, although this is only effective for about 5 minutes.
For choking, the guidelines in the United Kingdom first call for assessing the severity of the situation. If the patient is able to speak and cough effectively, the obstruction is mild. If the patient is unable to speak or cough effectively, or is unable to breathe or is breathing with a wheezy sound, the airway obstruction is severe. It is then recommended to perform back blows until the obstruction clears. If the patient becomes unresponsive, CPR is started.

Other countries
The term BLS is also used in some non-English speaking countries (e.g. in Italy) for the education of first responders. Terms with similar meanings for similar skill sets are also common.
 Spain: SVB (soporte vital básico)
 Belgium: aide médicale urgente ("emergency medical assistance")/ EHBO (eerste hulp bij ongelukken, "first aid")
 Brazil: SBV (Suporte básico de vida)
 France: PSE 1 & PSE 2 (Premiers Secours en Equipe niveaux 1 & 2), "First Aid as part of a team," level 2 includes stretchering and teamwork, (former CFAPSE before 2007 Certificat de Formation aux Activités des Premiers Secours en Equipe, "Training certificate for first aid teamwork")
 Poland: Podstawowe zabiegi resuscytacyjne/ KPP (Kwalifikowana pierwsza pomoc)
 Portugal: SBV (Suporte Básico de Vida)
 Germany: Lebensrettende Sofortmaßnahmen (basic life support)
 Romania: SVB (support vital de bază)
 Netherlands: BLS ("first aid" is referred to as EHBO (Eerste hulp bij ongelukken))
 Turkey: TYD (temel yaşam desteği, "basic life support")

Special Populations
When performing BLS, laypeople and medical personnel are encouraged to remember that some groups of people have certain conditions that need to be taken into considerations.

Pregnant women
To relieve choking, chest thrusts should be used instead of abdominal thrusts when the patient is in late pregnancy.

Obese
If a patient of choking is obese and a rescuer cannot perform adequate abdominal thrusts, they are encouraged to instead perform chest thrusts.

Infants
To relieve choking, abdominal thrusts should not be used in infants under 1 year of age due to risk of causing injury. A sequence of back slaps and chest compressions are used instead.

References

Emergency medical services
Emergency medicine courses
Emergency life support

Basic life support


أنتوني ألن شور  هو سفاح أمريكي، أدين بذبح أربعة نساء. حُكم عليه بالإعدام بعد إثبات التهم عليه، ونُفذ الحكم حقنًا بجُرعةٍ قاتلةٍ يوم 18 يناير 2018، فكان بذلك أول أمريكي أُعدم في سنة 2018.

مصادر

أشخاص أدينوا بالقتل في تكساس
أشخاص من رابيد سيتي (داكوتا الجنوبية)
أمريكيون أدينوا بالاعتداء الجنسي على الأطفال
أمريكيون أدينوا بالخطف
أمريكيون أدينوا بجريمة قتل
أمريكيون مدانون بقضايا المخدرات
إعدامات القرن 21 في تكساس
قتلة أطفال أمريكيون
قتلة متسلسلون
قتلة متسلسلون أمريكيون
مجرمون أمريكيون
مجرمون أمريكيون في القرن 20
مجرمون ومجرمات أمريكيون
مسجونون أمريكيون حكم عليهم بالإعدام
معدومون
معدومون بتهمة القتل
مغتصبون أمريكيون
مواليد 1962
مواليد في رابيد سيتي

أنتوني شور


Pogledajte također "Hina (plemkinja)".
Hineuki – također poznata kao Hinakeʻuki ili jednostavno kao Hina – bila je havajska plemkinja i poglavarica Velikog otoka, nazvana po božici Hini, koja je bila jedna od najvažnijih božanstava u religiji starih Havajaca.

Život
Hineuki — nazvana po Hini — bila je kći Aliʻiponija i njegove supruge, gospe Hinamaileliʻi (Hinamaiheliʻi), koja je bila kći Koa i njegove sestre, gospe Hinaʻauamai — to su bila djeca poglavice Pilikaaieje (često jednostavno zvan Pili) i njegove sestre, gospe imena Hina-au-kekele. Pilija je naslijedio vrhovni poglavica Kukohou, koji mu je bio potomak; Hineuki je bila Kukohouova polusestra po majci. Kukohou i Hineuki su se vjenčali, prema havajskim običajima te je njihov brak smatran svetim. Njihov je sin bio vrhovni poglavica Kaniuhu, nasljednik svoga oca, a preko kojeg je Hineuki bila baka poglavice Kanipahua, pretka kralja Kamehamehe I., koji je bio prvi vladar Kraljevine Havaji.

Drugi muž Hineuki zvao se Pokai; njegovi su roditelji nepoznati. Njihovo je dijete bila vrhovna poglavarica Alaʻikauakoko, gospa Oahua i Velikog otoka — majka Kalapane, vladara Velikog otoka te Kapaealakone, vladara Oʻahua. Hineuki je umrla na Havajima te je tamo pokopana.

Izvori

Dinastija Pili
Havajske kraljice

Hineuki


Zoran Zaev (mak. Зоран Заев; Strumica, 8. listopada 1974.), sjevernomakedonski političar koji od 30. kolovoza 2020. služi kao  predsjednik vlade Sjeverne Makedonije te predsjednik Socijaldemokratskog saveza Makedonije. Svoj prvi mandat kao predsjednik vlade Sjeverne Makedonije služio je od 31. svibnja 2017. do svoje ostavke 3. siječnja 2020. Također je i bivši gradonačelnik općine Strumice.

Životopis

Obrazovanje
Osnovnu i srednju školu je završio u Strumici. Diplomirao je na Ekonomskom fakultetu u Skoplju 1997. godine.

Politička karijera
Zoran Zaev je član stranke SDSM od 1996. godine. Od 2003. je bio zastupnik u Sobranju Sjeverne Makedonije. Godine 2005. je izabran za gradonačelnika općine Strumice. Na osmom kongresu SDSM, 18. rujna 2008. izabran je za predsjednika stranke, na čijem je čelu bio do 2009. godine. Po drugi put je svibnja 2013. izabran za predsjednika stranke.

Kao glavni opozicioni vođa učestvovao je na sastanku 2. lipnja 2015., s tadašnjim predsjednikom vlade Nikolom Gruevskim i komesarom za proširenje Europske unije Johannesom Hahnom, u cilju prevazilaženja duboke političke krize od siječnja 2015. godine. Sastanak je rezultirao sporazumom u Pržinu. U prosincu 2016. godine su održani izvanredni parlamentarni izbori, a Zaev je sa svojom strankom SDSM osvojio 49 mandata.

27. travnja 2017. demonstranti su provalili u zgradu Sobranja Sjeverne Makedonije i tom prilikom je Zaev povrijeđen. Dan nakon incidenta, Zaev poručuje da očekuje da se smiri situacija u državi i poziva predsjednika Ivanova da mu dodjeli mandat za sastavljanje Vlade Sjeverne Makedonije.

17. svibnja 2017., predsjednik Ivanov je dodijelio mandat Zaevu za sastavljanje nove Vlade Sjeverne Makedonije. Nakon 2. tjedna, Zaev je izabran za predsjednika vlade Sjeverne Makedonije.

Vrhunac njegove vlade bio je 2018. kad je potpisao Prespanski sporazum s grčkim premijerom Aleksisom Ciprasom kojim je ime države promijenjeno iz Republika Makedonija u Republika Sjeverna Makedonija, albanski je priznat kao drugi službeni jezik i Makedonci su se odrekli polaganja prava kao jedini sljednici Aleksandra Makedonskog. Time je razrješen dugi spor između Makedonije i Grčke zbog kojeg su Makedoniji do tada bile zamrznute euroatlanske integracije.

Zaev je podnio ostavku 3. siječnja 2020. i otvorio put tehničkoj vladi s glavnim zadatkom organiziranja prijevremenih izbora 12. travnja iste godine. Zaev je pozvao na izbore u još u listopadu 2019. kako bi se Makedonci opredijelili kako dalje sa svojom državom nakon što Europska unija nije ispunila svoje obećanje i pokrenula pristupne pregovore sa Skopljem usprkos potpisivanju Prespanskog sporazuma. Niti ulazak u NATO nije ostvaren zbog španjolske blokade.

Izvori

Predsjednici sjevernomakedonske vlade
Sjevernomakedonski političari od 1989.

Zoran Zaev


بوروفوي (Borovo، Борово) وسميت سابقا بوروفو سيلو، هي قرية وبلدية في مقاطعة فوكوفار سيمريا في شرق كرواتيا. وتقع على نهر الدانوب على الحدود مع صربيا.

أعلام
 راتومير دويكوفيتش

مراجع

أحذية باتا
أماكن مأهولة على ضفاف الدانوب
أماكن مأهولة في مقاطعة فوكوفار-سيرميا
بلديات كرواتيا

بوروفو


Hvem er hun? er en dansk stumfilm fra 1910 instrueret af Holger Rasmussen.

Handling
Jacqueline smides på porten af sin mand efter utroskab, og hun får ikke sin lille søn med. Hun flygter til Amerika men vender senere tilbage og bliver involveret i pengeafpresning. Hun arresteres, og det er hendes søn, som siden er blevet advokat, og som hun ikke har set i 20 år, der skal føre retssagen.

Medvirkende
 Oda Nielsen, Jacqueline Fleuriot
 Otto Lagoni, Hr. Fleuriot, Jacquelines mand, jurist
 Einar Zangenberg, Raymond, Fleuriots søn
 Paul Welander, En ven af huset
 Sofus Wolder, Lægen
 Holger Rasmussen, Laroque
 Victor Fabian
 Rigmor Jerichau
 Franz Skondrup

Noter

Eksterne henvisninger

Kortfilm fra Danmark
Stumfilm fra Danmark
Danske film fra 1910

Hvem er hun? (film fra 1910)


Anacostia es un barrio histórico de Washington D. C. Su centro está localizado en la intersección de Good Hope Road con Martin Luther King, Jr. Avenue. El barrio está situado en el cuadrante sureste de la ciudad al este del río Anacostia, llamado así por el nombre de la zona. Al igual que otros cuadrantes de Washington, la zona sureste aglutina gran número de barrios conocidos como el de Capitol Hill. Anacostia está incluido dentro del distrito histórico por el Registro Nacional de Lugares Históricos desde 1978. A menudo se tiende a utilizar por error el nombre de Anacostia para referirse a toda la parte del sureste del río.

Historia

El término "Anacostia" procede de un anglicismo para referirse al asentamiento nativo de los Nacochtank que estaban asentados junto al río Anacostia. En 1608, el Capitán John Smith viajó por la orilla este del Anacostia tras confundir tal río con el afluente del Potomac.

En 1854 se incorporó el núcleo de lo que ahora es el distrito histórico de Anacostia como Uniontown y fue uno de los primeros suburbios del Distrito de Columbia. [El barrio] Fue creado como centro financiero para la clase obrera de la ciudad, cuya mayoría fue empleada para trabajar en los astilleros navales de Washington; en aquel entonces el distrito estaba a las afueras de la ciudad construida con mano de obra barata. La subdivisión inicial de 1854 llevó a los convenios a aplicar severas restricciones respecto a la venta, alquiler o cesión para todo aquel que fuera descendiente de áfricanos o irlandeses. El abolicionista Frederick Douglass, a menudo llamado: "el sabio de Anacostia" le compró a Cedar Hill la propiedad de Uniontown y en 1877 se fue a vivir allí hasta su fallecimiento en 1895. El hogar de Douglass sigue siendo considerado lugar de interés histórico por la zona.

Durante la guerra civil estadounidense, el barrio fue blindado por varios fuertes construidos por el suroeste de las colinas de la localidad. Una vez concluido el conflicto, se procedieron a desmantelar las estructuras y les fueron devueltas las tierras a sus respectivos propietarios.

Anacostia, que siempre formó parte del Distrito de Columbia, pasó a ser parte de la ciudad de Washington en 1878.

Gran Depresión
En 1932, durante la Gran Depresión, los veteranos de la I Guerra Mundial que se encontraban en paro marcharon hacia Washington desde diferentes puntos del país para exigir el plus de paga que les prometieron. El suceso se conoció como el Conflicto Armado del Bonus. Varios manifestantes acamparon a lo largo del río y las zonas pantanosas del Anacostia y posteriormente en Fairlawn Park. Ante el temor de posibles disturbios, el Gobierno tuvo dar órdenes a los militares para intervenir las protestas de Pennsylvania Avenue de donde fueron dispersados por el General del ejército Douglas MacArthur bajo órdenes del presidente Herbert Hoover.

Años de la posguerra
La población predominante de Anacostia continuó siendo la euroamericana hasta finales de los años 50 y principios de los 60 con un 87% de personas de raza blanca. Durante los años 60 se construyó la autopista I-295. Tal infraestructura separó el barrio de los muelles del río. En el mismo barrio se construyeron apartamentos. A causa de la emigración por parte de los ciudadanos de clase media del barrio que aprovecharon la oportunidad de mudarse a otros suburbios tras la posguerra, la población demográfica cambió radicalmente y la raza mayoritaria empezaba a ser afroamericana y con ellos llegó la degradación de la zona.

Aunque el barrio estaba autoabastecido con varios establecimientos de compra, alimentación y entretenimiento, el desarrollo comenzó a menguar hasta decaer. Los residentes a menudo iban a otros barrios o al centro de Washington para conseguir esos servicios. Sin embargo dispone de varias zonas de ocio como la pista de patinaje del Fort Dupont Park y un "centro de enseñanza y de tenis" en el que se combina tareas escolares con deportes en Congress Heights.

En 2005, la asociación Building Across the River inauguró un campus de artes y de recreación de 10 km² (110 mil pies²) que acabaría siendo la sede de 11 ONGs y que compartían el objetivo de ayudar a niños y adultos a sacar todo su potencial. A las actividades lúdicas se añaden eventos veraniegos gratis de conciertos de Jazz de manera semanal en el Fort Dupont Park y el desfile anual por el aniversario de Martin Luther King a lo largo de la Dr. King's Avenue. En enero de 2007 se inauguró un nuevo hipermercado para abastecer a los vecinos.

Industria
El extenso terreno permite incluir una base aérea y otra naval.

En el año 2000 se iniciaron los planes de regeneración de 45 acres (180 km²) del muelle del río Anacostia y promover a la comunidad a que aprecie uno de los recursos naturales más grandes del Distrito de Columbia.

Tales proyectos incluyen rehabilitar parques y reforestar bosques, zonas de amarre para canoas, un parque de recreo, un memorial para las víctimas de los atentados del 11 de septiembre de 2001 y un centro de educación medioambiental.

Referencias

Enlaces externos
 Anacostia Historic District
 Honfleur Gallery
 Anacostia Watershed Society
 A 17th Century History of Anacostia: Captain John Smith, Natcochtank and Settlement

Anacostia (Washington D. C.)

Anacostia (Washington D. C.)


Francia fue uno de los países que debutó en el II Festival de Eurovisión Junior en 2004.

Francia ha sido un país de debutar y al año que viene retirarse. Debutó en 2004 con la canción Si en voulait bien, quedando en 6.º lugar. Pese al buen resultado Francia decidió no participar a partir de 2005, porque no había motivación para participar y porque según ellos "Demasiado Eurovisión mata a Eurovisión".
 Sin embargo, el país anunció sorpresivamente su retorno para la edición de 2018.

Tras participar únicamente en la segunda edición del festival junior (2004), Francia anunciaba el 13 de mayo de 2018 que estarían presentes en la edición del mismo año, regresando al festival trece años después de su primera y última participación.

En la edición de 2020 Francia consiguió su primera victoria en el certamen, y en la edición de 2022 lograron su segundo triunfo.

Su puntuación media hasta 2022 es de 173,33 puntos

Participaciones

Festivales organizados en Francia

Votaciones

Hasta 2004, Francia ha dado más puntos a...

Francia ha recibido más puntos de...

Portavoces

Referencias

Francia
Música de Francia

Francia en el Festival de la Canción de Eurovisión Junior


Les informations scientifiques sur Wikipédia incluent les informations que Wikipédia présente sur la science. Il y a eu des critiques et des discussions sur l'impact et la qualité de ces informations, ainsi que sur les interactions des éditeurs de Wikipédia, des scientifiques et de l'engagement du public vis-à-vis de ces informations.

Impact
Une étude de 2016 a démontré que Wikipédia augmente la distribution et l'impact des publications scientifiques en libre accès. Une étude de 2017 a elle démontré que la popularité de Wikipédia en tant que « source d'informations générales la plus populaire » a influencé la façon dont tout le monde parle et écrit sur la science. L'Organisation des Nations unies pour l'éducation, la science et la culture a signalé en 2017 que Wikipédia est une source populaire d'informations scientifiques en raison de son classement élevé dans les moteurs de recherche. Une étude de 2018 a examiné la manière dont Wikipédia intègre les nouvelles informations scientifiques.

Les décideurs qui ne connaissent pas un sujet peuvent consulter Wikipédia pour s'orienter.

Éditeurs

En 2016, la Wiki Education Foundation et la Fondation Simons ont présenté un programme de sensibilisation appelé "Année de la science". Dans ce programme, les éducateurs de Wikipédia ont participé à des conférences universitaires et invité des scientifiques à apporter des informations de leur domaine d'expertise à Wikipédia. Certaines universités ont des programmes pour encourager les étudiants à éditer les articles scientifiques de Wikipédia dans le cadre de l'expérience d'apprentissage. La communauté Wikipédia invite les universitaires à éditer des articles Wikipédia. Diverses sociétés universitaires ont encouragé leurs membres à éditer Wikipédia.

Quantité et qualité
Une étude réalisée en 2017 a déterminé que : .

Wikipédia a une pratique large et diversifiée de citation de publications scientifiques de tous les domaines. Une étude de 2005 publiée dans la revue Nature a comparé 40 articles de Wikipédia sur des sujets scientifiques à leur homologue de l'Encyclopædia Britannica. Les experts en la matière ont trouvé quatre "erreurs graves" dans chaque encyclopédie. Ils ont également trouvé 162 problèmes moins graves sur Wikipédia et 123 dans Britannica. Un écrivain de vulgarisation scientifique pour Vice s'est plaint en 2017 que les articles scientifiques de Wikipédia étaient trop techniques. Divers scientifiques et organisations médiatiques ont remis en question et critiqué la mesure dans laquelle les articles de Wikipédia sur la science influencent les décisions politiques relatives à la science.

Voir aussi

 Chronologie de la science
 Science ouverte

Références

Site web sur les sciences
Enseignement des sciences
Wikipédia

Informations scientifiques sur Wikipédia


Silvino João de Carvalho, mit Kurznamen Jaba genannt, (* 20. Mai 1981 in Araripina, Brasilien) ist ein brasilianischer Fußballspieler.

Karriere
Jaba begann 2001 seine Karriere bei Coritiba FC und spielte dort drei Jahre lang. Im Juli 2004 unterzeichnete er seinen ersten Vertrag im Ausland. Er ging in die Türkei zu Ankaraspor. Beim Erstligisten spielte Jaba auf Anhieb eine gute Saison. In 31 Spielen erzielte er 17 Tore und wurde Fünfter in der Torjägerliste. In den folgenden Jahren konnte er diese Toranzahl nicht erreichen. Für Ankaraspor spielte er drei Jahre. Im Sommer 2007 wechselte er zum Stadtrivalen MKE Ankaragücü. Bei den Blau-Gelben blieb Jaba zwei Jahre, danach zog es in nach Aserbaidschan zu FK Baku.

Seine drei Jahre in Baku blieben erfolglos. 2012 kehrte der Stürmer in die Türkei zu Medical Park Antalyaspor zurück und unterschrieb einen Vertrag bis zum Saisonende.

Nachdem er im Sommer 2012 in seine Heimat zurückkehrte und eine Saison bei Arapongas Esporte Clube spielte, wechselte er zur Spielzeit 2013/13 wieder in die Türkei. Dieses Mal unterschrieb er beim Zweitligisten Karşıyaka SK. Dieser Wechsel wurde wenige Tage später aufgelöst.

Sonstiges
Jaba besitzt die türkische Staatsbürgerschaft.

Weblinks

Fußballspieler (Coritiba FC)
Fußballspieler (MKE Ankaragücü)
Fußballspieler (FK Baku)
Fußballspieler (Antalyaspor)
Fußballspieler (Gebzespor)
Fußballspieler (Kuşadasıspor)
Fußballspieler (Osmanlıspor FK)
Fußballtrainer (Brasilien)
Fußballtrainer (Türkei)
Brasilianer
Türke
Geboren 1981
Mann

Silvino João de Carvalho


Ernest Christopher Dowson (* 2. August 1867 in Lee, London; † 23. Februar 1900 in Catford, London) war ein Dichter des englischen Symbolismus.

Leben
Ernest Christopher Dowson wurde am 2. August 1867 in Lee, einem Stadtteil im Südosten von London, geboren. Seine Kindheit und Jugend verbrachte Ernest Dowson überwiegend außerhalb Englands. Sein Vater lebte zumeist in Frankreich und an der Riviera. 1886 kam er an das Queen's College in Oxford, studierte dort etwa eineinhalb Jahre und ging dann nach London. Bis auf seine letzten Lebensjahre verbrachte er die meiste Zeit in Frankreich.

Dowson starb am 23. Februar 1900 in Catfort (südöstlicher Stadtteil von London). Er wurde auf dem römisch-katholischen Friedhof von Lewisham begraben.
Dowsons Wesen war gespalten, ein zarter Mann, höflich, vornehm, selbstlos – andererseits häufig unter Einfluss von Alkohol geradezu wahnsinnig und gänzlich unzurechnungsfähig. Sein Vater hatte ihm ein altes Dock im Ostende Londons hinterlassen, wo er in einem verfallenen Haus wohnte und häufig Gast in den zahlreichen Schenken der Docks war. Dieses Leben in den Kneipen und armen Gegenden setzte sich in Paris, Dieppe und Brüssel fort. Sein Gesundheitszustand verschlechterte sich, und als er nach London zurückkehrte, war er schon vom nahen Tod gekennzeichnet. Er lebte äußerst ärmlich und zurückgezogen – in seinen letzten Lebenswochen nahm ihn ein Freund in einer armen Behausung auf.

Dowson trat 1898/90 zum katholischen Glauben über – Anlass war vermutlich eine unglückliche Liebesbeziehung. Die Liebe zu einem Mädchen (Adelaide Foltinowicz, in seinen Versen "Cynara" genannt), an das er die meisten seiner Verse schrieb, blieb unerfüllt.

Dichterisches Werk
Dowson hat ein kleines dichterisches Werk hinterlassen. 1896 erschien der kleine Gedichtband Verses, darauf die Phantasie The Pierrot of the Minute und 1899 der Gedichtband Decorations. In dem Gedicht Non Sum Qualis Eram Bonae sub Regno Cynarae (1896) prägte er die später von Margaret Mitchell aufgegriffene Metapher gone with the wind. Neben diesen Versdichtungen schrieb er einen kleinen Band mit Kurzgeschichten, Dilemmas, Stories and Studies in Sentiment. Zusammen mit Arthur Moore schrieb er zwei Romane. Er übersetzte von Voltaire Pucelle und von Pierre-Ambroise-François Choderlos de Laclos Les Liaisons dangereuses.

Aubrey Beardsley illustrierte Dowsons Pierrot of the  Minute.
Dowson wurde von Stefan George sehr hoch geschätzt. Er widmete ihm sein Gedicht Juli-Schwermut. Er übertrug drei seiner Gedichte ins Deutsche und zählte ihn zu den wichtigsten europäischen Dichtern seiner Zeit.
Arnold Schönberg vertonte das Gedicht Seraphita. Frederick Delius vertonte 1907 mehrere Gedichte in seinem Zyklus Cynara.

Werke

Erstausgaben
 Comedy of Maske. Roman. Zusammen mit Arthur Moore. 1893.
 Dilemmas, Stories and Studies in Sentiment. Elkin Mathews, 1895.
 Verses. Einbandzeichnung von Aubrey Beardsley. Leonard Smithers.  1896.
 The Pierrot of the Minute, a Dramatic phantasy in one act. Künstl. Schmuck: Aubrey Beardsley. Leonard Smithers, 1897.
 Adrian Roe. Roman. Zusammen mit Arthur Moore.  1899
 Decorations: in verse and prose. Einbandzeichnung: Althea Gyles. Chiswick Press, 1899.

Weitere Ausgaben (Auswahl)
 The Poetical Works of Ernest Christopher Dowson. Ed. with an Introd. by Desmond Flower. London: Cassell and Co. and John Lane The Bodley Head, 1934.
 The Letters of Ernest Dowson / coll. & ed. by Desmond Flower. Rutherford [u. a.]. Fairleigh Dickinson Univ. Press, 1967
 Ernest Dowson, Gedichte – Zweisprachig. Herausgegeben, übersetzt, mit einer Einleitung und Anmerkungen von Frank Stückemann, Mattes Verlag Heidelberg, 2015.

Literatur
 Newman Flower: Ernest Dowson at Oxford. The Nineteenth Century and After, vol. CIII, p. 560–566. London: Constable & Company, 1928
 Walter Kral: Ernest Dowson. Ein Beitrag zur Geschichte des Englischen Symbolismus. Prag: Univ., Phil. F., Diss., 1936

Einzelnachweise

Autor
Literatur (19. Jahrhundert)
Literatur (Englisch)
Schriftsteller (London)
Brite
Geboren 1867
Gestorben 1900
Mann

Ernest Dowson


Corcos es una pedanía y localidad española perteneciente al municipio de Cebanico, en la provincia de León, comunidad autónoma de Castilla y León. Esta situado a 7 kilómetros de  Almanza.

Geografía física

Se encuentra a 60 kilómetros al E de la ciudad de León.

Geografía humana

Demografía

Según el padrón municipal de habitantes de 2022 del INE, la localidad de Corcos contaba con 11 habitantes, de los cuales 8 eran varones y 3 eran mujeres.

Evolución de la población
{{Gráfica de evolución|tipo=demográfica|anchura=600|color_16=blue|nombre=Corcos|2000|20|2005|14|2010|11|2015|11|2020|11|2021|9|2022|11|notas=}}

Transporte y comunicaciones

Red viaria

Dentro de la red de carreteras, Corcos cuenta con las siguientes conexiones:

Cultura

Fiestas

 15 de agosto: Día de la Virgen

Referencias

Enlaces externos

 Sitio web del Ayuntamiento de Cebanico

Localidades de Cebanico
Localidades de Tierra de Almanza

Corcos (Cebanico)


Thomas Denham era um comerciante da Filadélfia que desempenha um papel importante na The Autobiography of Benjamin Franklin, como figura paterna, amigo e benfeitor que ajuda o jovem Benjamin Franklin durante e após sua primeira viagem à Inglaterra em 1724-26. Após seu retorno às Colônias em 1726, Denham emprega Franklin como balconista e contador em sua loja recém-inaugurada (onde os dois também moravam juntos), que provavelmente estava localizada no endereço atual de 39 South Front Street, Filadélfia, Pensilvânia.

Fontes

 J. A. Leo Lemay & P. M. Zall, eds., Benjamin Franklin's Autobiography: A Norton Critical Edition (NY: Norton, 1986). . Usado para a maioria das informações no artigo, incluindo citações do texto da Autobiografia, histórico de publicação e opiniões críticas.

Links externos

 Benjamin Franklin's Autobiography, Library of Congress
 Iversen, Anniken Telnes (2009): Change and Continuity: The Bildungsroman in English. University of Tromsø, Munin.

Comerciantes

Thomas Denham


ශිවගේ හිස යනුවෙන් හැඳින්වෙන්නේ වැලිගල් පාෂාණයෙන් නිමවන ලද ශිව දෙවියන්ගේ ප්‍රතිමාවක හිස කොටසකි. මෙම ශිව දේව ප්‍රතිමා හිස ක්‍රි.ව. 10වන සියවසේ වියට්නාමයේ නිර්මාණය වූවකි. මෙම ප්‍රතිමාවේ උස සෙන්ටිමීටර 40ක් පමණ වේ. එහි පළල සෙන්ටිමීටර 21.9 වන අතර, සෙන්ටිමීටර 44.5 පමණ දිගින් යුක්ත වේ. හින්දු ආගමේ ප්‍රධාන දෙවිවරුන් තිදෙනාගෙන් අයෙකු ලෙස ශිව සැලකේ. ශිව, විෂ්ණු සහ බ්‍රහ්ම යන ත්‍රිත්ව දෙවිවරුන් එක්ව ගත් විට ත්‍රිමූර්තිය ලෙස හැඳින්වේ. මෙම දෙවිවරුන් තිදෙනා විශ්වයේ ශ්‍රේෂ්ඨතම දෙවිවරුන් තිදෙනා බවත්, විශ්වයේ නිර්මාතෘවරුන් ලෙසත් හින්දු පුරාණෝක්තිවේදයේ පිළිගැනේ. මෙවන් ආකාරයේ වැලිගලින් නිර්මාණය කරන ලද ශිව ප්‍රතිමා මධ්‍යම සහ දකුණු වියට්නාමයේ චම්ස් රාජධානි යුගයේ හින්දු දේවාලවල සුලබව දක්නට ලැබිණි.

විස්තරය
ශිව හින්දු ආගමේ එන ප්‍රධාන දෙවිවරුන් තිදෙනාගෙන් අයෙකි. අනෙක් ප්‍රධාන දෙවිවරුන් දෙදෙනා වන බ්‍රහ්ම, විෂ්ණු සමග ශිව එක්ව ගත්කළ ත්‍රිමූර්තිය ලෙස හැඳින්වේ. විනාශයට අධිපති දෙවියා ද වන ශිව නිර්මාණකාරී දෙවියකු ද වේ. ඉන්දියානු ජනයා අතර වඩාත්ම වන්දනාවට පාත්‍ර වූ දෙවිකෙනකු වන ශිව වෛදික යුගයේ සිටම හින්දු ජනයාගේ ගෞරවයට පාත්‍ර වී ඇත. ශිව දෙවියා ප්‍රධාන දෙවියා ලෙස සලකා ඇදහීම සිදුකරන හින්දු ආගමේ ශාඛාව ශෛව ආගම ලෙස හැඳින්වේ. ශිව දෙවියන්ගේ භාර්යාව වන්නේ පාර්වතී දෙවඟන ය. ශෙව ආගමේ ඉහළම දෙවියා ලෙස සැලකෙන ශිව විශ්වයේ නිර්මාපකයා ලෙස ද සැලකේ. ශිවගේ නර්තනය සමග විශ්වයේ ආරම්භය, පැවැත්ම සහ විනාශය රඳා පවතින්නේ යැයි හින්දු පුරාණෝක්තිවේදයේ සඳහන් වේ. ඇතැම් අවස්ථාවන්හි බුද්ධාගම තුළ ද ශිව සංකල්පය දැකගත හැක. එහි දී බුද්ධාගමේ ඇතැම් ගුරුකුල තුළට අනුවර්තනය කරන ලද ශිව දිව්‍යමය රාජධානියක වෙසෙන ශාන්තුවරයකු ලෙස දක්වා ඇත. මහායාන බුදු දහම තුළ ශිව බුදුන්ට අධර වූ දිව්‍යමය සාන්තුවරයකු ලෙස දක්වා ඇත. ක්‍රි.ව. 10වන සියවසේ මැද කාලයේ පමණ නිර්මාණය වන්නට ඇතැයි සිතිය හැකි මෙම ශිවගේ හිස නිරූපිත ප්‍රතිමාව වියට්නාමයෙන් සොයාගැනුණකි. මෙය වියට්නාමයේ චම්ස් රාජධානි යුගයට අයත් යැයි සැලකේ. මෙය වැලිගලින් නිර්මාණය කොට ඇත. සෙන්ටිමීටර 40 පමණ උසකින් යුක්ත වන මෙහි පළල සෙන්ටිමීටර 21.9 කි. එහි දිග සෙන්ටිමීටර 44.5 පමණ වේ. 2014දී එක්සත් ජනපදයේ නිව් යෝක්හි මෙට්‍රොපොලිටන් කලා කෞතුකාගාරය විසින් මෙම ප්‍රතිමාව මිලට ගන්නා ලදී. මෙහි ශිව අලංකාර උසැති කිරුළක් පැළඳ සිටින අතර, මුහුණෙහි මඳ සිනහවක් දක්නට ඇත.

ගැලරිය

මේවාත් බලන්න
 ශිව

ආශ්‍රේයයන්

වියට්නාමයේ ආගම
වියට්නාම කලාව

ශිවගේ හිස


Jade Ellis Moore (født 22. oktober 1990) er en engelsk fodboldspiller, der spiller som midtbanespiller for Reading. Hun har tidligere spillet for Notts County, Birmingham City, Leeds United og Lincoln City. Moore spillede med Englands U19, U20 og U23 ungdomslandshold fra 2008 til 2011, før hun fik debut på A-landsholdet i 2012. Hun var en del af Englands trup til EM i fodbold for kvinder 2013 og VM i fodbold for kvinder 2015, hvor holdet vandt bronze og til EM 2017..

Referencer

Eksterne henvisninger

Kvindelige fodboldspillere fra England
Kvindelige fodboldlandsholdsspillere fra England
Fodboldspillere fra Leeds United F.C.
Fodboldspillere fra Reading F.C. Women

Jade Moore


Abhandlungen der Mathematisch-Physikalischen Classe der Königlich Bayerischen Akademie der Wissenschaften'', (abreviado Abh. Math.-Phys. Cl. Königl. Bayer. Akad. Wiss.''') es un libro con descripciones botánicas de la Flora de Japón, que fue escrito conjuntamente por Philipp Franz von Siebold y Joseph Gerhard Zuccarini y que fue editado en 24 volúmenes, en 1829/30-1910.

Referencias

Enlaces externos
Descripción en Biodiversity

Libros de botánica de Alemania del siglo XIX
Libros de 1830
Alemania en 1830
Ciencia de 1830
Naturaleza de Japón


Geißendorf war eine Gemeinde im Kreis Greiz, die 1961 durch den Zusammenschluss von Obergeißendorf und Untergeißendorf entstanden ist und 1991 zur Stadt Berga/Elster im Landkreis Greiz in Thüringen eingemeindet wurde.

Lage

Die ehemaligen Ortsteile von Geißendorf befinden sich südöstlich von Berga und sind mit diesem über die Kreisstraße 209 verbunden, die von Berga über Untergeißendorf und Obergeißendorf nach Settendorf führt. Der sogenannte Dorfbach durchfließt das ehemalige Gemeindegebiet.

Geschichte

Im Januar 1454 wurde Obergeißendorf in einem Lehnbrief vom Herzog Friedrich von Sachsen erstmals urkundlich erwähnt, Untergeißendorf wurde 1475 erstmals als "Niderngeissendorff" erwähnt. Gründungsurkunden für die Ortschaften sind nicht überliefert, eine erste Besiedlung erfolgte wahrscheinlich schon vor dem 15. Jahrhundert. Historisch tendierte Obergeißendorf nach Waltersdorf und Untergeißendorf nach Markersdorf oder Berga.
Im Wiener Kongress 1815 wurden beide Orte dem Großherzogtum Sachsen-Weimar-Eisenach unterstellt, welches 1920 im Land Thüringen aufging. Ab 1952 gehörte das Gemeindegebiet zum Kreis Greiz im Bezirk Gera der DDR. Am 1. Juli 1961 wurden Ober- und Untergeißendorf zur Gemeinde Geißendorf vereinigt. Am 1. Juni 1991 erfolgte die Eingemeindung nach Berga/Elster.

Wirtschaft
In den ursprünglich rein bäuerlichen Ortschaften siedelten sich im Laufe der Jahrhunderte verschiedene Gewerke an. Die Landwirtschaft als früherer Haupterwerbszweig spielt im Vergleich mit früher nur noch eine untergeordnete Rolle.

Einzelnachweise

Ehemalige Gemeinde (Landkreis Greiz)
Berga/Elster
Gemeindegründung 1961
Gemeindeauflösung 1991

Geißendorf


Alexander, Crown Prince of Yugoslavia (; born 17 July 1945), is the head of the House of Karađorđević, the former royal house of the defunct Kingdom of Yugoslavia and its predecessor the Kingdom of Serbia. Alexander is the only child of King Peter II and his wife, Princess Alexandra of Greece and Denmark. He held the position of crown prince in the Democratic Federal Yugoslavia for the first four-and-a-half months of his life, until the declaration of the Federal People's Republic of Yugoslavia later in November 1945, when the monarchy was abolished. In public he claims the crowned royal title of "Alexander II Karadjordjevic" () as a pretender to the throne.

Born and raised in the United Kingdom, he enjoys close relationships with his relatives in the British royal family. His godparents were King George VI of the United Kingdom and his daughter, the then-Princess Elizabeth (later Queen Elizabeth II). Through his father, Alexander is a direct descendant of Queen Victoria, through his great-great-grandfather Prince Alfred, Duke of Saxe-Coburg and Gotha, Victoria's second eldest son. Maternally, he is also a direct descendant of Queen Victoria, through his great-great-grandmother Victoria, German Empress, Victoria's eldest daughter. Alexander is known for his support of monarchism and his humanitarian work.

Status at birth
As with many other European monarchs during World War II, King Peter II left his country to establish a government-in-exile. He left Yugoslavia in April 1941 and arrived in London in June 1941. The Royal Yugoslav Armed Forces capitulated in 18 April.

After the Tehran Conference, the Allies shifted support from royalist Chetniks to communist-led Partisans. Commenting on the event and what happened to his father, Crown Prince Alexander said, "He [Peter II] was too straight. He could not believe that his allies – the mighty American democracy and his relatives and friends in London – could do him in. But that's precisely what happened". In June 1944, Ivan Šubašić, the Royalist prime minister, and Josip Broz Tito, the Communist Partisan leader, signed an agreement that was an attempt to merge the royal government and communist movement.

On 29 November 1943, AVNOJ (formed by the Partisans) declared themselves the sovereign communist government of Yugoslavia and announced that they would take away all legal rights from the Royal government. On 10 August 1945, less than a month after Alexander's birth, AVNOJ named the country Democratic Federal Yugoslavia. On 29 November 1945, the country was declared a communist republic and changed its name to People's Federal Republic of Yugoslavia.

In 1947, all members of Alexander's family except for his grand-uncle Prince George were deprived of their Yugoslav citizenship and their property was confiscated.

As of 8 July 2015 the High Court in Belgrade found that decree 392, issued by the Presidency of the Presidium of the National Assembly on 3 August 1947, which deprived King Peter II and other members of the House of Karađorđević of their citizenship, was null and void from the moment of its adoption, in the parts pertaining to Crown Prince Alexander, and that all of its legal consequences are thus null and void.

Birth and childhood
Alexander was born in Suite 212 of Claridge's Hotel in Brook Street, Mayfair, London. The British Government is said to have temporarily ceded sovereignty over the suite in which the birth occurred to Yugoslavia so that the crown prince would be born on Yugoslav territory, though the story may be apocryphal, as there exists no documentary record of this. Another part of the story says that a box of soil from the homeland was placed under the bed, so the Prince could be born on Yugoslav soil.

He was the only child of King Peter II and Queen Alexandra of Yugoslavia. He was christened on 24 October 1945 at Westminster Abbey. His godparents were members of the British royal family, King George VI and Princess Elizabeth, who later became Queen Elizabeth II.

His parents were relatively unable to take care of him, due to their various health and financial problems, so Alexander was raised by his maternal grandmother, Princess Aspasia of Greece and Denmark. He was educated at Trinity School, Institut Le Rosey, Culver Military Academy, Gordonstoun, Millfield and Mons Officer Cadet School, Aldershot, and pursued a career in the British military.

Military service
Alexander graduated from the Royal Military Academy Sandhurst in 1966 and was commissioned as an officer into the British Army's 16th/5th The Queen's Royal Lancers regiment, rising to the rank of captain. His tours of duty included West Germany, Italy, the Middle East, and Northern Ireland. After leaving the army in 1972, Alexander, who speaks several languages, pursued a career in international business.

Marriages

On 1 July 1972 at Villamanrique de la Condesa, near Seville, Spain, he married Princess Maria da Gloria of Orléans-Bragança from the Brazilian imperial family. They are double 4th cousins once removed as both are descendants of Prince Ferdinand of Saxe-Coburg and Gotha (1785–1851) and his wife Princess Maria Antonia von Koháry (1797–1862), as well as of Pedro I, Emperor of Brazil and his wife, Archduchess Maria Leopoldina of Austria. They have three sons: Peter (born 5 February 1980), and fraternal twins: Philip and Alexander (both born 15 January 1982).

Alexander and Maria da Gloria divorced on 19 February 1985. Both of them married for the second time. Maria da Gloria married to Ignacio de Medina, Duke of Segorbe (b. 1947), while Crown Prince Alexander married Katherine Clairy Batis, the daughter of Robert Batis and his wife, Anna Dosti, civilly on 20 September 1985, and religiously the following day, at St. Sava Serbian Orthodox Church, Notting Hill, London. Since their marriage, she is known as Crown Princess Katherine, as per the royal family's website.

Return to Yugoslavia

Alexander first came to Yugoslavia in 1991. He actively worked with the opposition to Slobodan Milošević and moved to Yugoslavia after Milošević had been deposed in 2000.

On 27 February 2001, the parliament of the Federal Republic of Yugoslavia (FRY) passed legislation conferring citizenship on members of the Karađorđević family. The legislation may also have effectively annulled a decree stripping the family of its citizenship of the Socialist Federal Republic of Yugoslavia (SFRY) in 1947.

The annulment was the topic of some debate. Notably, the FRY was not the successor of the SFRY; rather the FRY was a new state (and was admitted to the United Nations as a new state on that basis). Therefore, the jurisdiction of a new state to annul an action of a different former state was questioned. In effect, the Karađorđević family had FRY citizenship conferred upon them, not "restored" as such.

The FRY legislation also addresses restoration of property to the Karađorđević family. In March 2001, the property seized from his family, including royal palaces, was returned for residential purposes with property ownership to be decided by parliament at some later date.

He has lived since 17 July 2001 in the Royal Palace (Kraljevski Dvor) in Dedinje, an exclusive area of Belgrade. The Palace, which was completed in 1929, is one of two royal residences in the Royal Compound; the other is the White Palace, which was completed in 1936.

Belief in constitutional monarchy

Alexander is a proponent of re-creating a constitutional monarchy in Serbia and sees himself as the rightful king. He believes that monarchy could give Serbia "stability, continuity and unity".

A number of political parties and organizations support a constitutional parliamentary monarchy in Serbia. The Serbian Orthodox Church has openly supported the restoration of the monarchy. The assassinated former Serbian Prime Minister Zoran Đinđić was often seen in the company of the prince and his family, supporting their campaigns and projects, although his Democratic Party never publicly embraced monarchy.

Crown Prince Alexander has vowed to stay out of politics. He and Princess Katherine spend considerable time engaging in humanitarian work.

The Crown Prince has, however, increasingly participated in public functions alongside the leaders of Serbia, the former Yugoslav republics and members of the diplomatic corps. On 11 May 2006, he hosted a reception at the Royal Palace for delegates attending a summit on Serbia and Montenegro. The reception was attended by the Governor of the National Bank of Serbia, as well as ambassadors and diplomats from Slovenia, Poland, Brazil, Japan, United States, and Austria. He later delivered a keynote speech in front of prime ministers Vojislav Koštunica and Milo Đukanović. In the speech he spoke of prospective Serbian membership of the European Union. He told delegates:

Following Montenegro's successful independence referendum on 21 May 2006, the re-creation of the Serbian monarchy found its way into daily political debate. A monarchist proposal for the new Serbian constitution has been published alongside other proposals. The document approved in October 2006 is a republican one. The Serbian people have not had a chance to vote on the system of government.

The Crown Prince raised the issue of a royal restoration in the immediate aftermath of the vote. In a press release issued on 24 May 2006 he stated:

In 2011 an online open access poll by Serbian middle-market tabloid newspaper Blic showed that 64% of Serbians support restoring the monarchy. Another poll in May 2013 had 39% of Serbians supporting the monarchy, with 32% against it. The public also had reservations with Alexander's apparent lack of knowledge of the Serbian language. On 27 July 2015, newspaper Blic published a poll "Da li Srbija treba da bude monarhija?" ("Should Serbia be a monarchy?"); 49.8% respondents expressed support in a reconstitution of monarchy, 44.6% were opposed and 5.5% were indifferent.

On 16 December 2017, Alexander attended with his wife the state funeral of his first cousin once removed, King Michael of Romania in Bucharest, along with other heads of European royal families and invited guests.

On 19 September 2022, Alexander and his wife attended the state funeral of his godmother Queen Elizabeth II.

Honours
  House of Karađorđević: Sovereign of the Royal Order of Saint Prince Lazarus
  House of Karađorđević: Sovereign of the Royal Order of Karađorđe's Star
  House of Karađorđević: Sovereign of the Royal Order of the White Eagle
  House of Karađorđević: Sovereign of the Royal Order of the Crown
  House of Karađorđević: Sovereign of the Royal Order of St. Sava
  Brazilian Imperial Family: Knight Grand Cross of the Imperial Order of the Southern Cross
  Italian Royal Family: Knight Grand Cross of the Royal Order of Saints Maurice and Lazarus
  Two Sicilian Royal Family: Knight of the Illustrious Royal Order of Saint Januarius
  Two Sicilian Royal Family: Bailiff Knight Grand Cross of Justice with Collar of the Two Sicilian Royal Sacred Military Constantinian Order of Saint George

Foreign
 : Commander of the National Order of the Legion of Honour
  Sovereign Military Order of Malta: Collar of the Order of Merit
  : Memorial Medal of Tree of Peace, Special class with rubies
 : Recipient of the 50th Birthday Medal of King Carl XVI Gustaf
 : Recipient of the 70th Birthday Medal of King Carl XVI Gustaf
 : Recipient of the General Service Medal

Ecclesiastical
 Order of Tsar Constantine (Serbian Orthodox Church)
 Order of the Holy Archangels Michael and Gabriel (Greek Orthodox Church)
 Order of Saint Tsar Nicholas (Russian Orthodox Church Outside Russia)
 Order of Saint Sava (First Grade) (Serbian Orthodox Church)
 Order of St. Prince Lazar (Eparchy of Raška and Prizren, Serbian Orthodox Church)

See also
 Heads of former ruling families

References

Books, letters and articles

Luxmoore, Jonathon,  Serbian Orthodox Leader Calls For Monarchy To Be Reintroduced, Ecumenical News Daily Service (Belgrade), 8 December 2003

External links

Official Royal Family website
Royal Mausoleum Oplenac website
Crown Prince Alexander II Foundation for Education
Crown Princess Katherine's Humanitarian Foundation

Notes

1945 births
Living people
Yugoslav princes
Heirs apparent who never acceded
Karađorđević dynasty
Pretenders to the Serbian throne
People educated at Gordonstoun
People educated at Millfield
Alumni of Institut Le Rosey
Eastern Orthodox Christians from Serbia
Graduates of the Mons Officer Cadet School
Knights Grand Cross of the Order of the Immaculate Conception of Vila Viçosa
Serbian people of Greek descent
Serbian people of Danish descent
Yugoslav anti-communists
Serbian anti-communists
Serbian monarchists
Recipients of the Order of the Yugoslav Crown
Culver Academies alumni
Sons of kings
Exiled royalty
Crown princes

Alexander, Crown Prince of Yugoslavia


Rickenbacher is a surname. Notable people with the surname include:

 Karl Anton Rickenbacher, Swiss orchestra conductor
 Eddie Rickenbacker (originally Rickenbacher), World War I flying ace, head of Eastern Airlines
 Adolph Rickenbacker (originally Rickenbacher), co-founder of the Rickenbacker guitar company, cousin of Eddie Rickenbacker

See also
 Rickenbacker (disambiguation)

Rickenbacher


දිළිදුකමේ ස්ත්‍රීකරණය යන්න පුළුල් වශයෙන් ප්‍රචලිතව ඇත්තේ, දිළිදු ජනතාවගේ සංඛ්‍යාවේ, ඉහළ යන ප්‍රවණතාවයක් කාන්තාවන් විසින් නියෝජනය කිරිම වශයෙනි. එක්සත් ජාතින් එය දකින්නේ පසුගිය දශකය තුළ අඛණ්ඩව පවතින හා පුළුල් වු දිළිදු බවේ විෂම වක්‍රයට හසු වු පිරිමින් හා කාන්තාවන් අතර පරතරයේ ස්වභවය වශයෙනි (2000). දිනකට ඩොරලයක් හෝ ඊට අඩු ආදායමක් ලබමින් ජීවත්වන බිලියන 5ක ජනතාවගෙන් බහුතරයක් කාන්තාවන් යැයි ද එය සඳහන් කරයි. ස්ත්‍රී පුරුෂ භාවය අනුව නිශ්චිත උත්පාදනය, නිෂ්පාදනය, සහ හුවමාරුව යන කාරණාවල අසාර්ථක වීම්, කාන්තාවන් දිළිදු අය අතර දිළිදුම කොටස් බවට පත් වීමටත්, පිරිමින්ට වඩා වෙනස් ආකාරයකට දිළිදුකම අත් විදිමටත් හේතු වෙයි. ජනවාර්ගික සුළු ජන කොටස්වල කාන්තාවෝ ස්වදේශිය කණ්ඩායම්වල සහ සරණාගත කණ්ඩායම් වල කාන්තාවෝ, අවිවාහක කාන්තාවෝ, ආබාධිත කාන්තාවෝ, සිය පිරිමි සමපාර්ශවිකයන්ට වඩා දිළිදුකමින් පෙළෙන්නෝය.

දරිද්‍රතාවයේ ස්ත්‍රීකරණය ජගත් ප්‍රපංචයක් බවට පත්ව තිබේ. උතුරු දකුණු ප්‍රදේශවලට මෙන්ම සංවර්ධිත හා සංවර්ධනය වන රටවල සියල්ලටම මෙය පොදුය. මේ කාණ්ඩ රාශියටම කාන්තාවන්, පිරිමින් උපයන ප්‍රමාණයට වඩා අඩුවෙන් උපයයි. එමෙන්ම මුල්‍ය, ණය, භූමිය හා උරුමය වැනි සම්පත් වලට ඔවුන්ට බොහෝ විට ප්‍රවේශයක් නොලැබේ. ඔවුන්ගේ ශ්‍රමය, පුරුෂ ශ්‍රමය තරම් වටිනා එකක් වශයෙන් අගය කිරිමකට හෝ පිළිගැනිමකට ලක් නොවේ. එමෙන්ම ඔවුන්ගේ සෞඛ්‍යාරක්ෂණය සහ පෝෂණ අවශ්‍යතා වලට ප්‍රමුඛත්වය නොලැබෙන අතර, අධ්‍යාපනයට හා උපකාරක සේවා වලට ඔවුන්ට ප්‍රමාණවත් ප්‍රවේශයක් නොලැබේ. එසේම නිවසේදි හා සමාජයේදී තීරණ ගැනිමෙහිලා ඔවුන්ගේ සහභාගිත්වයද අවම මට්ටමක පවති. වඩා හොඳ රැකියා ඉඩ ප්‍රස්තා සදහා ඔවුන්ගේ ප්‍රවේශයද සීමාසහිතය. එපමනක් නොව ඔවුන් දිළිදුකමේ විෂම වක්‍රයට හසුවු පසු තත්වය වෙනස් කිරිම සදහා සම්පත් වලට සහ තොරතුරුවලට ප්‍රවේශවීමේ ඉඩ කඩද සීමා සහිත බවට පත් වේ (එ.ජා.2000) . කාන්තාවන්ට දෙවෙනි පන්තියේ පුරවැසි තත්වයක් තිබෙන විට  ඔවුහු ආදායම් විරහිත භාවයට වඩා පහසුවෙන් ගොදුරු වෙති. යෙදවුම් වල සහ ව්‍යප්ති සේවා වලට ප්‍රමාණවත් ප්‍රවේශයක් නොතිබිමද, කාන්තාවන් අතර දිළිදුකම පිටු දැකිමේදී අවාසියක් වී තිබේ. දිළිදු බවින් පිඩා විදින කාන්තාවෝ අන් අයට වඩා, සමාජ ආයතන වලින්ද, කුටුම්භයන්ගෙන්ද, ප්‍රජාවෙන්ද, වෙළෙදපොළ වලින්ද, රාජ්‍ය හෝ ජගත් ආයතන වලින් බැහැර කෙරෙති.

ස්ත්‍රී මුලික ගෘහ කුටුම්භ

	එනම් කාන්තාවන් ප්‍රමුඛත්වය දරණ ගෘහ කුටුම්භයි. කාන්තාවන් ප්‍රමුඛ කුටුම්භයන් දිළිදුකමේ දුර්වල කණ්ඩායමක් වශයෙන් ලොව පුරා පිළිගනු ලබයි. 1999 දී කාන්තාවන් ප්‍රමුඛ කුටුම්භයන්ගෙන් 30% ක් ජාතික දරිද්‍රතා මට්ටමට පහලින් වු අතර ඔවුහු 19%ක දරිද්‍රතා මට්ටමක් නියෝජනය කළහ.(එ.ජ.ජනගහන කාර්යාංශය 2000). විශේෂයෙන් ස්ත්‍රී මුලික කුටුම්භටන්ගේ වැදගත් කරුණ නම් එම කුටුම්භය ස්ත්‍රී මුලික වන්නේ මන්ද යන්නයි. කුටුම්භයේ මුලිකයා අවිවාහක මවක් හෝ සැමියා හැර ගිය මවක් නම් බොහෝ විට  එම කුටුම්භය දුප්පත්ය

ස්ත්‍රී මුලික ගෘහ කුටුම්භයන්

ස්ත්‍රී දරිද්‍රතාවයට හේතු

01.කාන්තාවන්ට සම්පත් උපයෝජනයට ඇති ඉඩකඩ අඩුය.

භුක්තිය පිළිබදවත් අයිතිකාරිත්වය පිළිබසවත් නීතිමය සංරෝධක තිබීම.

උදා:සමහර සමාජවල ඉඩම් අයිතිය කාන්තාවන්ට නැත.මුස්ලිම් සමාජ වල ඉඩම් අයිතිය සීමා වේ. පියාගෙන් පිරිමි පුතාට හිමි වේ.

සමාජීය චර්යා
උදා:මවු පිය නිවස බාල පිරිමි පුතාට දෙයි.

ආයතනික චර්යා-ඉඩම් වල ජනපද පිහිටවීමේදී අයිතිය වයස අවු :18ට අඩු පිරිමින්ට පවා නීතියෙන් පැවරීම.
උදා:සුනාමියෙන් අහිමි වු නිවාස වල මුල් අයිතිය ස්ත්‍රින්ට තිබුනත් නව නිවාස සාදා අයිතිට පැවරුවේ පිරිමින්ටය.

02. කාන්තාවන්ට සමාජ ආර්ථික ක්‍රියා පද්ධතියට ඇති අවකාශය අඩුය

 ආර්ථික පද්ධතීන්(ජාල වල) ප්‍රමුඛස්ථානය(බලය) පැවරෙන්නේ පිරිමින්ටය.

 බොහෝ විට මේ ආර්ථික ජාලය හැඩ ගැසෙන්නේ පිරිමින්ගේ චර්යා සම්බන්ධවය.

 කාන්තාවන්ගේ සංචලනතාවය අඩුය.(ජාල තිබුනත් නොයයි.)

 කාන්තාවන් නිෂ්පාදනය කලත් යෙදවුම් මිලදී ගැනිම සහ නිමැයුම් අලවිය පිරිමින් කරයි.

උදා: නාගේ ප්‍රදේශයේ කාන්තාවන් නිමැයුම් කලත් විකුණන්නට නොදනි.පිරිමියා අනතුරට ලක්වුවොත් කාන්තාව අසරණ වේ.ගෙදරින් පිට කොටස පිරිමියා කරයි.

03. ශ්‍රම වෙළෙදපළ තුල පවතින විභේදනය.

 බදවා ගැනිමේ විභේදනය

බොහෝ රැකියා වලට ස්ත්‍රින් බදවා ගැනීමට අකමැතිය.මන්ද ඔවුන්ට ආරක්ෂාව හා පහසුකම් වැඩිවිය යුතුනිසා.

 වැටුප් විෂමතා
එකම රැකියාව කළත් පිරිමින්ට වැඩි වැටුපක් ලබා දෙයි.

 බොහෝ විට කාන්තාවන් කුඩා ගෘහස්ථ රැකියා වල පමනක් යෙදේ.

 ශ්‍රම වෙළෙදපළ ආශ්‍රිත තීරණ

ස්ත්‍රිය රැකියාවට යවනවාද නැද්ද යන්න තීරනය කරන්නේ පිරිමියාය.

04. ප්‍රාග්ධන වෙළෙදපළ ආශ්‍රිත විභේදනය.

 ඇප සදහා දීමට දේපල නැත.

සමාජීය ජාල හා සබදතා අඩුය.

05.කාන්තාවන් සමාජීයව බහිෂ්කරණට

.
වැන්දඹුවන්, දික්කසාද වුවන්, අවිවාහන මවුවරුන්, කොන්කිරිම.

කාන්තාවන් සියුමැලි කියා නායකත්වය නොදීම.

 අධ්‍යපනය පහළ මට්ටමකය.

තාක්ෂණික හැකියා සීමිතය.

කාන්තාවන් පිරිමින් හා තරගයට බයයි.

කාන්තාවන්ගේ සමාජ භූමිකාව මාතෘත්වය හා ගෘහ පාලනය බව දැක්වීම.

ප්‍රතිපත්ති සම්පාදනයින් බොහෝ විට පිරිමින් වන අතර ප්‍රතිපත්ති සම්පාදනයේදී හා සැලසුම් කිරීමේදී,ඔවුන් කාන්තාවන් පිළිබද සැලකිලිමත් නොවිම.

06.කාලය පිළිබද සංරෝධනය.

ප්‍රජනන කාර්යය නිසා.

 සමාජීය ප්‍රජනන කාර්යය නිසා.

ස්ත්‍රී දරිද්‍රතාව තුරන් කිරීමේ ප්‍රතිපත්ති

01. සුක්ෂම මට්ටම.(කුටුම්භය තුල)

ශ්‍රම විභජනය ආදායම බෙදාහැරිම,පරිභෝජන තීරන ගැනීම, දරු සංඛ්‍යාව, වත්කම් රටාව,ආදිය පිළිබදව ස්ත්‍රී පුරුෂ විභේදනයක් ඇත.සාමාන්‍යයෙන් කුටුම්භයක් තුල සහයෝගීතාවය අපේක්ෂා වුවත් සමහර විටක ගැටුම්කාරී යන්ත්‍රනයක්ද පවතී.මෙහිදී රජයට මැදිහත් විය හැක්කේ,

 අධ්‍යාපනය තුලින්

 නීතිමය රාමුව තුලින් ප්‍රතිපත්ති ක්‍රියාත්මක කිරීම.

02.ආයතනික මට්ටම.

ස්ත්‍රී පුරුෂ සමාජභාවය අනුව සමහර ආයතන වල ලැබෙන සේවා හා අවකාශ‍යන් වෙනස් විය හැක.එහිදී එය අවම කිරීමට එම ආයතනය හා රජය ක්‍රියා කල යුතුය.

03. සාර්ව ආර්ථික මට්ටම.

බොහෝ විට සාර්ව ආර්ථික ප්‍රතිපත්තිකරණය නිසා ස්ත්‍රී පුරුෂ සමාජභවි තත්වයන් වෙනස් විය හැක.මේ නිසා සාර්ව ආර්ථික මට්ටමේදි ප්‍රතිපත්තිකරණයේ යෙදෙන වි‍ට ස්ත්‍රි පුරුෂ සමාජභවි තත්වයන් සලකා බැලිය යුතුය.

උදා : 1977 විවෘත ආර්ථික ප්‍රතිපත්තිය නිසා කාන්තා සේවා වියුක්තිය පහළ ගියේය.විශේෂයෙන් ඇගළුම් කම්හල් නිසා.

වර්තමානයේ ඕනෑම මට්ටමකදී සැලසුම්කරණයේ යෙදිමේදිත් ප්‍රතිපත්තිකරණයේදිත් අත්‍යවශ්‍ය අංගය වන්නේ ස්ත්‍රී පුරුෂ සමාජභවයේ බලපෑම විශ්ලේෂණය කිරීමයි.

ආශ්‍රිත ලිපිලේඛන

පෙරේරා මල්ලිකා-දරිද්‍රතාව ස්ත්‍රීකරණය වීම-ආර්ථික විමසුම 2000 නොවැ./දෙසැ.කලාපය

පින්තූර ගැලරිය

මේ අඩවියත් බලන්න
දිළිඳුකම

Poverty

ස්ත්‍රී දරිද්‍රතාවය