සිංහල ශ්‍රී ලංකා යනු ශ්‍රී ලංකාව තුල ක්‍රියාත්මක ජාතික වැඩපිළිවෙලකි. 2019 ජුනි මස ආරම්භ කල මෙය දිවයින පුර සියළු නගර ආවරණය කරමින් සිංහල ජාතියේ අනන්‍යතාව රැකගැනීම සදහා කැපවන සංවිධානයකි.  අනෙකුත් ජාතීන් සමග සුහදව කටයුතු කිරීමට මෙන්ම සිංහල ජාතිකයන් හට ප්‍රමුඛත්වය ලැබෙන ශ්‍රී ලංකාවක් ගොඩනැගීම සදහා ගෙනයන සුවිශේෂී වැඩසටහන් රාශියක් දැනට ක්‍රියාත්මක වෙමින් පවතී. දිවයිනේ ඕනෑම ප්‍රදේශයක සිටින සිංහල පුද්ගලයෙකුට මෙහි සාමාජිකත්වය ලබාගත හැකි අතර, ඉල්ලුම්පත් www.sinhalashrilanka.com වෙබ් අඩවිය හරහා ලබාගැනීමේ පහසුකම් ලබාදී ඇත << මූල්‍ය ප්‍රතිපදන නොමැතිකමින් දැනට මෙම වෙබ් අඩවිය අක්‍රීය තත්වයේ පවතී>> .(+94) 0788 544 377 අංකය මගින් වැඩි විස්තර ලබාගත හැක. facebook පිටුවට පණිවිඩයක් තැබීම මගින් උවද ඔබට වැඩි විස්තර ලාබගත හැක

සිංහල ශ්‍රී ලංකා


Leech (James "Jimmy"), o Sanguijuela en español, es un personaje ficticio que aparece en los cómics estadounidenses publicados por Marvel Comics.

Leech hizo su primera aparición en Uncanny X-Men como un Morlock, un grupo de mutantes cuyas deformidades los obligan a vivir en las alcantarillas de Manhattan. Por lo general, se lo describe como de alrededor de doce años (su edad exacta no está revelada). Habla en un inglés roto y se refiere a sí mismo en tercera persona.

Cameron Bright interpretó el papel en X-Men: The Last Stand.

Historia de su publicación
La primera aparición de Leech fue en Uncanny X-Men #179 (marzo de 1984), y fue creado por Chris Claremont.

Leech apareció como parte de la entrada "Morlocks" en el Manual Oficial del Universo Marvel Edición de Lujo #9.

Biografía ficticia del personaje
Leech es un mutante de piel verde que quedó huérfano cuando era un bebé. Sus padres lo abandonaron para que muriese cuando sus mutaciones se hicieron evidentes. Fue encontrado por el morlock Caliban y llevado a una mujer llamada Annalee que lo crio a él y a varios otros jóvenes huérfanos mutantes como a sus hijos, en el Callejón. Se hizo amigo del pupilo de X-Factor llamado Artie Maddicks y ha tenido algunos encuentros breves con los X-Men.

Durante la historia Masacre Mutante, Mister Siniestro envía a sus secuaces, los Merodeadores, para infiltrarse en las alcantarillas y matar a todos los Morlocks viviendo allí, en un esfuerzo para librar al mundo de los mutantes "genéticamente impuro". Mientras los Morlocks mueren, Leech y Calibán sobreviven, rescatados por Power Pack y los X-Terminators (X Factor en su papel de cazadores de mutantes). Leech se une a Artie bajo el cuidado de X-Factor hasta que puedan ser inscritos en St. Simons, una escuela privada que acepta de buen grado los niños mutantes.

Poco después de comenzar a asistir a esta escuela, Leech y Artie son capturados por demonios caza-mutantes. Matsuya Taki (un mutante tecnológicamente mejorado y amigo de Leech) y un equipo especial de mutantes, que se hacen llamar los X-Terminators, se unen a los Nuevos Mutantes en la lucha contra la amenaza demoníaca. Se aventuran a través de gran parte de Nueva York, presenciando muchas cosas, tales como gente inocentes siendo devorada, antes de que la amenaza sea contenida.

Leech, Artie, y Taki regresan a St. Simons, pero no se alejan de los problemas. Un incidente de Taki con un maestro les conduce al descubrimiento de un complot de humanos que odian a los mutantes para secuestrar y matar a tanto mutante como sea posible. El trío de jóvenes desobedece las órdenes y, literalmente, huye volando. Después de mucha violencia, los planes de secuestro son descubiertos y los conspiradores son arrestados. Una vecina, Ida Fassbender, descubre las excursiones tecnológicamente asistidas del trío, y su paranoia pone en peligro las vidas de los pequeños mutantes. Sin embargo, ella resuelve el problema y de manera extraoficial se convierte en abuela de los niños. Leech se consuela por la semejanza de Ida de Annalee.

Sin embargo, un nuevo plan de secuestro funciona con éxito y Artie y Leech son secuestrados por los asesinos terroristas mutantes Nación Gen.

Este grupo estaba compuesto de una segunda generación de Morlocks, descendientes de los sobrevivientes de la masacre en los túneles. Ellos nacieron y se criaron en una dimensión alternativa con un flujo más rápido del tiempo que ésta, llamada La Colina. Buscaban vengarse de los que hicieron daño a sus antepasados. Nación Gene encabezó una campaña para cazar y matar a tantos seres humanos como sea posible, ya que fue la falta de voluntad de los humanos a aceptar a los mutantes lo que obligó a sus padres a vivir en los túneles en donde fueron masacrados. Leech y Artie no quería involucrarse, pero quedaron atrapados hasta que fueron rescatados por la Generación X. Fueron hechos a partir de entonces los miembros más jóvenes y se quedaron con el equipo hasta que se disolvió. Posteriormente se hicieron miembros menores.

Generación X
Leech y Artie continuaron viviendo en la Academia de Massachusetts bajo el cuidado de Emma Frost y Sean Cassidy. Más tarde se les unió Franklin Richards, quien se queda en la escuela mientras sufre la pérdida de su familia. Su amistad tiene beneficios inesperados, ya que Leech puede controlar los poderes de Franklin cuando ellos, agravados por su dolor, se salen de control.

Los tres visitan la granja de los padres de Hank McCoy. De vuelta en la Academia, se encuentran con Howard el Pato y otros aliados y, como grupo, son atacados por Black Tom Cassidy. Howard arriesga su vida para salvarlos a todos, luego el Hombre-Cosa se los lleva. Leech y el resto tienen varias aventuras ya que el equipo llamó a los Daydreamers. Cuando la familia de Richards, que previamente había sido exiliada a un universo alternativo (ver Heroes Reborn), regresa, el grupo se disolvió. Leech y Artie regresan a la academia y asumen roles más activos.

Poco después, la escuela se declaró en bancarrota, y Emma y Sean se vieron obligados a abrir la escuela a estudiantes humanos. Para evitar que Artie y Leech se aislaran, Emma les dio a ambos un inductor de imagen en forma de relojes. Los muchachos se apresuraron a abusar de esta nueva tecnología, y Emma los enderezó rápidamente. Poco después, la escuela quedó expuesta como un hogar para mutantes, y Artie, Leech y Penance fueron enviados para protegerlos de cualquier posible peligro que pudiera llegar.

Arma X
En algún momento, Leech es capturado por el revivido programa Arma X y fue utilizado por el programa Arma X para mantener a los mutantes encarcelados bajo control. Cuando el programa estaba a punto de ser descubierto, los responsables intentaron borrar toda la información que lo rodeaba al matar a los prisioneros. Leech sobrevive y es uno de los 198 mutantes estimados que conservaron sus poderes después de M-Day y se muda a un campamento en el Instituto Xavier.

Cuando un supervillano explotante hace que el público en general se vuelva contra los superhéroes, Domino, Shatterstar y Caliban explotan los 198 y los llevan a un búnker en medio del desierto. Están sellados en su interior con armas nucleares que se activan para la auto detonación, pero finalmente se liberan del búnker. Leech acompaña a Caliban a los viejos túneles Morlock donde son atacados por un grupo extremista de Morlocks dirigido por Masque, quien después de noquear a Caliban, secuestra a Leech porque necesita los poderes de Leech. Luego es rescatado por los X-Men y Skids.

Leech y Artie Maddicks fueron invitados al cumpleaños de Franklin Richards, y como regalo, Franklin los invitó a vivir con los Cuatro Fantásticos. Los dos están ahora en una clase especial con moloides inteligentes, Alex Power (Zero-G) del Power Pack y otros niños superdotados. Más tarde se reveló que los poderes de cancelación de Leech fueron la razón por la que Reed Richards quería que él estuviera con Franklin. Leech luego se une al nuevo equipo de superhéroes Future Foundation de Reed.

Poderes y habilidades
Leech puede amortiguar o anular por completo, neutralizar y negar por un tiempo indeterminado los poderes y habilidades de cualquier ser superpoder a 16 metros de él. Su capacidad de amortiguación al principio era involuntaria e incontrolable, pero ahora su habilidad parece estar bajo su control consciente. Leech le explicó a Johnny Dee que conscientemente podía acercar su campo de humectación para que las personas no se humedecieran a menos que lo tocaran.

Aunque Leech a veces ha amortiguado a los no mutantes como los Cuatro Fantásticos, también se ha demostrado que Leech amortigua las habilidades que no son de origen mutante. Leech humedeció a Hazmat de la Academia Vengadores, y durante el evento de cruce de la Masacre de Mutantes de Marvel, Leech negó los poderes del equipo de superhéroes Power Pack, cuyas habilidades les fueron otorgadas por un extraterrestre.

Cuando su habilidad se ha dirigido a mutantes con súper fuerza, a veces sus víctimas se han vuelto temporalmente delgadas y frágiles.

Otras versiones

Era de Apocalipsis
Leech está entre los Morlocks destacados que son sobrevivientes de los experimentos de Mr. Siniestro.

Ultimate Marvel
Leech fue presentado al universo Ultimate Marvel en Ultimate X-Men # 82 como miembro de los Morlocks. Nunca se le mostró usando sus poderes, por lo que no está claro si son iguales o no. Se ve similar, pero más parecido a un hombre mayor que a un niño. Fue asesinado a tiros por Siniestro en el número 90.

En otros medios

Televisión
 Leech ha aparecido en algunos episodios de la serie animada de X-Men, con la voz de John Stocker. Además de su capacidad de amortiguación de energía, muestra telekinesis. Su aparición más notable fue en el episodio navideño "Have Yourself a Morlock Little Christmas", donde necesitaba una transfusión de sangre de Wolverine, que le otorgó temporalmente la capacidad de curación de Wolverine para combatir una enfermedad.
 Leech aparece en la última temporada de X-Men: Evolution, episodio 48 "Uprising" con la voz de Danny McKinnon. En esta serie, su nombre era Dorian Leach, y parecía bastante humano con cabello castaño, solo con piel pálida y ligeramente verdosa. Su habilidad mutante libera un pulso omnidireccional sobre un área al menos del tamaño de una manzana. Además de suprimir las habilidades mutantes, también anula todas las formas de energía, al igual que un pulso electromagnético. El efecto es temporal, aparentemente desvaneciéndose después de un minuto. En el episodio, la madre de Leach intenta proteger a su hijo de ser perseguido como mutante, pero finalmente no tiene éxito después de un encuentro con Spyke, quién convence al niño de que él es un mutante a pesar de la insistencia de su madre. Después del primer uso de Leach de su poder para proteger a Spyke, el Profesor X se acerca a su madre con una oferta para que Leach se una a su escuela cuando sienta que está listo. Él tiene un papel que no habla en el final de temporada, donde Rogue absorbe su capacidad neutralizadora de poder / habilidad para vencer a Apocalipsis. Rogue demuestra la capacidad de restaurar las habilidades mutantes y de negarlas, además de poder dirigir el pulso cuando lo considere oportuno.

Cine
Leech aparece en X-Men: The Last Stand, interpretado por Cameron Bright. Leech (llamado Jimmy en la película, pero el código llamado Leech en un archivo entregado a Bestia) es todavía un niño, pero no tiene mutaciones físicas externas. Su poder cancela automáticamente la mutación de cualquier mutante con unos pocos metros de él, incluyendo revertir mutaciones físicas, tales como la piel azul de Hank McCoy. Cuando McCoy llega a estrechar la mano de Jimmy, su mano pierde su aspecto azul peludo, la mutación vuelve una vez que sale de la presencia de Leech. Leech juega un papel fundamental en la película como la fuente de la "cura" para el X-gen mutante, la cura es una especie de terapia génica retroviral usando el ADN de Leech. Magneto planea matar a Leech, que está siendo mantenido en Alcatraz, destruyendo así la cura mutante (en ese momento no tenían manera de sintetizar la cura artificial) y la preservación de las especies mutantes. Magneto y su Hermandad de Mutantes atacan la instalación, que es defendido por las tropas federales y los X-Men. Durante la batalla, Juggernaut es enviado para encontrar a Jimmy y lleva una carreras contra Kitty Pryde para salvarlo. Juggernaut es derrotado cuando Kitty utiliza la energía de anulación de Leech en su contra, burlándose de él en cargar contra ellos de frente y luego saltan fuera de su camino, lo que le llevó a chocar en contra de una pared. Kitty y Jimmy luego escapar del edificio a través de los agujeros que Juggernaut realizó para entrar, Jimmy abandona la isla de Alcatraz con Pryde y Bobby Drake. Al final de la película, Jimmy es visto como un miembro del Instituto Xavier y es recibido por el nuevo líder, Storm.

Referencias

Enlaces externos

 Leech at Marvel.com
 Cerebro's Files: Leech

Héroes de Marvel Comics
Personajes de X-Men
Personajes creados por Chris Claremont
Huérfanos ficticios
Personajes de cine
Mutantes de Marvel Comics
Héroes masculinos de Marvel Comics

Leech (Marvel Comics)


Michael David Capellas (born August 19, 1954) is an American executive in the computer and telecommunication industries. Capellas served as chairman and CEO of First Data Corporation, acting CEO of Serena Software, chairman and CEO of Compaq Computer Corporation until its merger with Hewlett-Packard where he became president of the post-merger company briefly, and president and CEO of WorldCom (later MCI) where he led its merger with Verizon.

Early years

Capellas claims that he inherited a gritty determination from his father, a Greek citizen who fought with the Greek Army against the Germans in Italy in World War II. After the war, the elder Capellas met and married his wife, Juliet, in Italy.  The family then emigrated to Ohio where Capellas' father worked his way up from laborer to superintendent at the Republic Steel Corp. My dad had an unbelievable work ethic. He was intensely loyal to the company. He worked there for 30 years, says Capellas.

As an undergraduate at Kent State University, Capellas developed an interest in computers. Shortly after he graduated with a BBA from Kent State, Capellas met his future wife, Marie Angelillo, a former nurse. The two married in 1979, and for the next 20 years they traveled around the world as Capellas climbed the ranks of each company he joined.

Business
Capellas began his career at Republic Steel.  He went on to hold senior executive roles at Schlumberger, Benchmarking Partners, SAP, and Oracle Corporation. Capellas joined Compaq Computer Corporation as CIO in 1998. In 1999, when president and chief executive officer (CEO) Eckhard Pfeiffer was forced to resign after a boardroom coup led by chairman Benjamin M. Rosen, Rosen took on the capacity of interim CEO while Capellas was elevated to COO. Several months later, Capellas became permanent CEO and Chairman of Compaq.

As chairman and CEO of Compaq between 1999 and 2001, Capellas helped repair the relationship between Microsoft and Compaq, which had eroded over the years. His efforts resulted in Compaq becoming Microsoft's key strategic partner for the release of its Windows 2000 operating system.

In 2001, Capellas led Compaq into an acquisition by Hewlett-Packard, but the deal was delayed for eight months because of a proxy and boardroom battle within HP. Finally, on May 3, 2002, Hewlett-Packard announced approval of the acquisition and Capellas became president of the post-merger Hewlett-Packard, under CEO Carly Fiorina, to ease the integration of the two companies. However, Capellas was reported not to be happy with his role, being said not to be utilized and being unlikely to become CEO as the board supported Fiorina. Capellas stepped down on November 12, 2002, just six months on the job. His former role of president was not filled as the executives who reported to him then reported directly to the CEO.

In December 2002, Capellas became the turnaround president and CEO of WorldCom (later MCI).  He led a successful restructuring of the organization, one of the largest in corporate history, and stepped down as CEO after MCI's merger with Verizon in 2006.

In December 2006, Capellas was appointed acting CEO of Serena Software, selected by Silver Lake Partners, the company that took Serena private in March 2006 and where Capellas served as a senior advisor.

On July 10, 2007, Capellas was identified as the new CEO of First Data Corporation. The position was to become effective upon the completion of the leveraged buyout (LBO) of First Data by private equity firm Kohlberg Kravis Roberts.

In 2010 it was announced he would be chairman and CEO of VCE, a joint venture of Cisco Systems and EMC Corporation with investment from Intel and VMware that specializes in cloud computing.
In July 2012 a new president and CEO of VCE replaced Capellas.

Capellas is on the board of directors for Cisco, and was on the national board of the Boys and Girls Clubs of America. In 2001, Capellas was inducted into the Warren, Ohio Schools Distinguished Alumni Hall of Fame.

References

External links
Forbes Article

1955 births
American computer businesspeople
American people of Greek descent
American people of Italian descent
Kent State University alumni
Living people
People from Warren, Ohio
Businesspeople from Houston

Michael Capellas


Sarı Saltuk Baba (Saltık Bay Sultan, Sarı Saltuk Dede, Sarı Sultan veya Sarı Saltık ö. 1297/1298) Balkanların Osmanlılar tarafından fethedilmesinden önce başlıca Balkanlarda ve civârındaki bölgelerde seyahat ederek insanlara İslâm'ı tebliğ eden Alevî-Bektâşî şeyhi ve Türkmen bir Derviştir.

Birçok kaynak tarafından Hacı Bektaş-ı Veli'nin talebelerinden Seyyid Mahmud Hayranî'nin müridi ve Alevî-Rufai tarikâtının kurucusu olan Seyyid Ahmed Er Rufai'nin tâkipçisi olarak anılan Türkmen Alevî-Bektaşi inanç önderi. Enc. of İslam'ın "Sarı Saltık Dede" maddesinin yazarı Franz Babinger, Sarı Saltık'a "Acem" denildiğine işaret eder. Seyyid Mehmed Buharî; Bursa'nın önde gelen Seyyid Alevîlerinden Emir Sultan Gâzî veya Seyyid Mehmed Buharî olarak bilinen kişidir. Birinci Bayezid'in kızıyla evlidir. Tam adı, Dâmat Seyyid Şemseddin Mehmed Buharî b. Seyyid Emir Sultan Alevî b. Seyyid Ali al-Hussaini al-Buharî el-Alevî'dir. 1369-1429 tarihleri arasında yaşamıştır. O'nun amcası da Mehmet Buhari adıyla bilinir. (Bkz. Enc. of Islam). Battal Gazi, Seyfi Cengizin talebi üzerine Hozat'tan yollanan aşağıdaki şecerede de vardır: İmam Ali, Hüseyin, Zeynel Abidin, Zeyd'ûl Alevî el-Enver (Zeyd; SC), Hüseyin Ekber (Veli Baba Menakıbı'ndaki şecerede Hüseyin Züd-dema, SC), Yahya, Muhammed, Ali Zeyd'ûl Alevî, Ali Gül Medeni (Veli Baba'da Malatya'ya göçüp yerleştiği söylenen Ali Medeni olmalı. SC), Seyyid Hüseyin Gazi, Pîr Cafer Baba (Battal Gazi, Seyyid Gazi), Ali (Saltuklu devleti kurucusu Ebu'l Kasım el-Alevî'nin oğlu ve halefi sanılan isim. SC), Seyyid Muhammed (Saltukname'de Ahmed İbn Ali veya Muhammed İbn Ali. SC), Seyyid Hüseyin Türkmen, Seyyid Hasan (lakabı: Seyyid Menşur), Sarı Saltık, Hızır Şerif veya Şerif Hızır (Şerif Alevîlerinden), Seyyid Pir İlyas (Seyyid Alevîlerinden), Seyyid Mecid, Seyyid Nebi, Seyyid Ali, Seyyid Hüseyin, Seyyid Nesimi (Naşit Uluğ'un aktardığı bilgilere göre burada Sarı Süleyman ismi olmak gerekir. SC), Seyyid Hüseyin, Seyyid Mustafa, Seyyid Nesimi (Naşit Uluğ'un 1931'de basılan Derebeyi ve Dersim (Tunceli) kitabında Karaca köyündeki Alevî Türkmen ocakta bulunduğunu ve totem olduğunu söylediği pabuçların sahibi olabilir. Uluğ'daki bilgilere göre Sarı Süleyman'ın torunu olmalı. Saltukname'de Saltuk'un kendi pabuçlarına verdiği öneme işaret eden bir pasaj var. Pabuçları bu denli önemli olabilecek Nesimi, 1417/1418'de ölen Hallacı Mansur hayranı ve Hurufi'nin halifesi ünlü şair Seyyid Ali İmâdeddin Nesimi'dir / Seyyid Nesimi / Türkmen Nesimi), Seyyid İsmail, Seyyid Kasım, Seyyid Ali Türkmen (Seyid Ali el-Alevî), (...). Şecerelerde Sarı Saltık' Saltuklular'la ilişkilendiren halkalara işaret etti.

Saltukname'de Alevî olan Sarı Saltık'ın adının önüne sıkça iliştirilen Sânî (Arapça: "ikinci") sıfatı Seyfi Cengiz'e Sani sözcüğünün revizyonu olarak görünüyor. Çünkü Saltukname'nin kendisinde O'nun Sinop çevresinde doğduğu söylenir.Bu bölge o devirde Çanlar'ın adıyla Canit bilinirdi. Saltukname'ye göre Saltık sözcüğü Rumca ve Farsça ve Arapça'da çok kuvvetli er Sarı ise ona çok sarı ve kızıl olduğu için verilmiş lakaptır. (Bkz. Saltukname, cilt 1, 1988, s. 19, 45, 67)

Yaşamı ve kişiliği Efsanevî şahsiyet kimliğini daha yaşarken elde ettiği söylenmektedir. Hayatını anlatan Saltuknâme destanı, bu 13. yüzyıl alpereninin savaşlarını ve çeşitli kerâmetlerini konu almaktadır.

Hacı Bektaş-ı Veli'nin müridlerinden olan Sarı Saltuk'un Anadolu ve Balkanlarda çok sayıda türbesi bulunmaktadır. Bu türbelerin bâzıları Müslümanların yanı sıra Hristiyan ahâliler için de ziyaret yeri konumundadır. Saltuknâme'de Sarı Saltuk'un on iki mezarı olduğu belirtilmektedir. Sarı Saltuk, beylerin ve kralların mezarına sahip çıkmak isteyeceklerini söyleyerek her isteyene verilmek üzere birer tabut hazırlamalarını vasiyet etmiştir. En ünlü Sarı Saltuk türbesi, halkının 13. yüzyılda İslamiyet'e geçmesine önayak olduğu rivayet edilen İznik'te bulunmaktadır. Saltukname'nin çeşitli yerlerinde Sarı Saltuk'un yer altından şifalı sular çıkardığı anlatılmaktadır. Sarı Saltuk türbelerinden birisinin yer aldığı, Bosna-Hersek'te Blagay şehrinde bulunan Blagay Tekkesi'nin yanında Buna Nehri'nin kaynağı yer almaktadır.

Asıl mezarının Romanya'nın kuzeyinde Dobruca bölgesindeki Babadağ kasabasında olduğu sanılmaktadır. Kendisine bağlı Bektaşilerin yaşadığı Türkiye'de İznik'in yanı sıra Diyarbakır'da, Tunceli'de, Bor'da (Niğde), Rumeli Feneri'nde (İstanbul) Babaeski'de, Manisa'nın Alaşehir ilçesinin Yeşilyurt kasabasında; Makedonya'da Ohri'de; Arnavutluk'ta; Bosna-Hersek'te Blagay'da türbeleri bulunmaktadır.

Sarı Saltuk'un hayatını anlatan Saltukname Fatih Sultan Mehmed'in oğlu Şehzâde Cem'in (sonradan Cem Sultan ismiyle tarihe geçecektir) şehzadeliği esnasında verdiği talimat üzerine Ebu'l Hayr er-Rumi tarafından yedi senelik bir çalışma sonucunda Türk sözlü geleneğinden toplanarak 1480 yılında tamamlanmış ve kitaplaştırılmıştır. Bu eserin bir başka ilginç noktası da, yazıya geçirilmiş ilk Nasreddin Hoca hikâyesini içermesidir. Saltukname yeni Türk harfleriyle tam metin olarak yayına Şükrü Halûk Akalın tarafından hazırlanmıştır. Bu çalışma 1987-1990 yıllarında Kültür ve Turizm Bakanlığı tarafından üç cilt olarak yayımlanmıştır. Sarı Saltuk hakkında bilgi veren başka önemli kaynak da Evliya Çelebi'nin eseri Seyahatname'dir. Ayrıca, bazı tarih kitaplarinda da Sarı Saltuk ile ilgili çeşitli bilgiler bulunmaktadır. Bunlara örnek olarak Yazıcıoğlu Ali'nin Tevârih-i Âl-i Selçuk adlı eseri sayılabilir. İslamî rivâyetlere göre Sarı Saltuk, Peygamber Muhammed'in, İmam Ali'nin ve Hacı Bektaş Velî'nin nesillerinden gelen Alevî (Seyyid / Şerif) Türkmen bir Alevî / Çelebî Türkmen "Er" olarak bilinir. Bu Er'in şeceresi bizzat Nakibü'l Eşraflık kayıtlarında ve Türkmen Alevî ocaklarındaki Alevî silsilesinde geçer. Sarı Saltuk soyunun bir kolu Tunceli ilinin Hozat ilçesinde diğer kolları ise günümüz Türkiye Cumhuriyet'in Baba İylâs Horasanî'nin Alevî-Türkmen ocaklarına ve Alevî Tekke, Dergah ve Cem Evi, yani mescidlere bağlı olan Çorum, Amasya, Tokat, Denizli, Yozgat, Sivas, Konya, Nevşehir (Hacıbektaş), Kayseri ve Tunceli gibi farklı şehirlerdeki bölgelerdedir. Burada Sarı Saltuk'un türbesi ve onun soyundan gelen Alevî (Seyyid / Şerif) Türkmenler bulunmaktadır. Bu aileler Sarısaltık, Akdoğan, Yurt, Yer, Kılıçaslan, gibi temsilcilere sahiptir.

Baba İlyâs Horasanî'nin halifeleri arasındaki yeri
Bedr'ed-Dîn Mahmud Aynî, Sarı Saltık Baba'nın Baba İlyâs Horasanî'nin "Çehariyâr" adı verilen dört halifesinden biri olduğunu belirtmektedir. Çehariyâr'ın diğer üçü Lokman Baba, Aybek Baba ve Behlül Baba'dır.

Galeri

Başvuru kitapları
 Ebü'l-Hayr-ı Rûmî, Saltuknâme I-II-III, hazırlayan Şükrü Halûk Akalın, Ankara - İstanbul, 1987 - 1988 - 1990
 Evliya Çelebi, Seyahatnâme, Haz. İsmet Parmaksızoğlu, 1000 Temel Eser, İstanbul, 1971, s. 102
 Yazıcıoğlu Ali, Tevârih-i Âl-i Selçuk, Topkapı Sarayı Kütüphanesi, Revan Köşkü bölümü no.1391, 233a
 Grace M. Smith, Some Türbes/Maqams of Sarı Saltuq an Early Anatolian Turkish Gazi-Saint, Turcica, XIV, 1982, ss.216-225
 Menakıb-ı Hacı Bektâş-ı Velî "Vilâyetnâme", Hazırlayan Abdülbâki Gölpınarlı, İnkılâp Kitabevi, İstanbul, 1990, s.47
 Machiel Kiel, "The Türbe of Sarı Saltuk At Babadag-Dobrudja. Brief Historical and Architectonikal Notes", Güney-Doğu Araştırmaları Dergisi, Sayı: 6-7, İstanbul, 1978, s. 212; F.W. Hasluck, a.g.e., s. 115.
 Ö.Lütfi Barkan, "İstila Devirlerinin Kolonizatör Türk Dervişleri ve Zaviyeler", Vakıflar Dergisi, Sayı: 2, Ankara, 1942, s.283.
 Yrd. Doç.Dr. Mehmet Z. İbrahimgil, "Balkanlar'da Sarı Saltuk Türbeleri"
 Şükrü Halûk Akalın, Sarı Saltuk'un Türbe ve Makamları Üzerine, I. Türk Dünyası Eren ve Evliyaları Kongresi, 12-17 Ağustos 1998, Kültür Bakanlığı-ERVAK, Ankara
 Şükrü Halûk Akalın, Sledite na Sarı Saltuk v Rumeliya i Svetata Obitel na Sveti Naum / Sarı Saltuk v Ohrid, İslyam i Kultura İzsledvaniya, Sofia, Bulgaria, 1999, s. 26-51,
 Şükrü Halûk Akalın, Saltukname'nin Yeni Bulunan Nüshaları ve Bazı Düşünceler, Türk Kültürü Araştırmaları, c.XXIV/2, s. 229, Ankara, 1989
 İbn Battuta - Seyahatnâme
 Şükrü Halûk Akalın, "Saltukname'deki Atasözleri", Çukurova Üniversitesi Sosyal Bilimler Dergisi, C. 4, S.4, s. 55-69, Adana, 1996
 Şükrü Halûk Akalın, Ebü'l-Hayr-ı Rûmî'nin Saltukname'si, TDAY Belleten 1992, Türk Dil Kurumu yayını, Ankara, 1995, ss. 37-59
 Şükrü Halûk Akalın, Sarı Saltuk ve Ebü'l-Hayr-ı Rûmî'nin Saltuknamesi, Kriterion, Renkler, s.156-176, Bükreş, Romania, 1995
 Şükrü Halûk Akalın, "Ebülhayr Rumi", Türkiye Diyanet Vakfı İslâm Ansiklopedisi, c.10, s.360-362

Dış bağlantılar
 http://turkoloji.cu.edu.tr/CAGDAS%20TURK%20LEHCELERI/6.php
 http://turkoloji.cu.edu.tr/kisisel/akalin/dedekorkut1.htm
 https://web.archive.org/web/20060131191135/http://www.akmb.gov.tr/turkce/books/balkanlar/m.ibrahimgil.htm
 https://web.archive.org/web/20060228171725/http://www.iznik.gen.tr/ENG/sarisaltuk.htm
 http://www.dervisan.com/yazi2/kolonizator.html
 http://www.iznik.gen.tr

Kaynakça

Mutasavvıflar
Evliyalar
Anadolu tarihi

Sarı Saltuk


Dušan Tadić (født 20. november 1988 i Bačka Topola, Jugoslavien), er en serbisk fodboldspiller (offensiv midtbane). Han spiller i Süper Lig-klubben Fenerbahçe.

Klubkarriere
Tadić startede sin karriere i hjemlandet hos FK Vojvodina, og blev i 2010 solgt til FC Groningen i den hollandske Æresdivision. Efter to meget succesfulde sæsoner i klubben blev han solgt videre til FC Twente i Enschede i 2012, for en pris på 7,7 millioner euro.

Hos Twente spillede Tadić i de følgende to sæsoner 70 Æresdivisions-kampe, og var i sæsonen 2013-14 den spiller i ligaen, med flest assists. De gode præstationer betød, at han i sommeren 2014 blev solgt til Southampton i England for en pris på ca. 11 millioner britiske pund.

Landshold
Tadić har (pr. juni 2018) spillet 52 kampe og scoret 13 mål for Serbiens landshold. Han debuterede for holdet 14. december 2008 i en venskabskamp på hjemmebane mod Polen. I 2012 scorede han sit første mål for holdet i en VM-kvalifikationskamp mod Wales. Han var en del af den serbiske trup til VM 2018 i Rusland.

Referencer

Eksterne henvisninger

Fodboldspillere fra Serbien
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2018
Deltagere ved verdensmesterskabet i fodbold 2022
Fodboldspillere fra FC Twente
Fodboldspillere fra FC Groningen
Fodboldspillere fra Southampton F.C.

Dušan Tadić


Sommeraften ved Skagens strand. Kunstneren og hans hustru er et maleri fra 1899 af P.S. Krøyer, som er en af de mest almindeligt kendte af skagensmalerne. Billedet forestiller Krøyer med sin kone Marie og hans hund Rap slentre på stranden i måneskin.

Beskrivelse

I 1895, i et brev til sin ven Oscar Björck, skrev Krøyer: "Jeg tænker også på at male et stort portræt af min kone og mig sammen - men jeg har sikkert brug for godt vejr, så det vil ikke være i år." Faktisk var det først fire år senere, i sommeren 1899, at han endelig skabte maleriet. Måske var det i erkendelse af 10 års ægteskab med Marie Triepcke som illustreret i andre værker af familielivet på det tidspunkt såvel som i en række af de fotografier og tegninger, som han brugte som grundlag for arbejdet.

Det endelige resultat har desto mindre en temmelig melankolsk tone. På trods af de smukke omgivelser, ses Marie kikke væk i det fjerne, mens hun forsvinder i den blå måneskin. Selv Krøyers egen svage figur ser ud til at have problemer med at støtte hende på armen, mens den nærmeste figur af alle er Krøyers trofaste hund Rap.

Efter Krøyer havde arbejdet på maleriet hele sommeren, indgav han det til Charlottenborgs Forårsudstilling i 1900. Det blev ikke meget godt modtaget på udstillingen, hvor det blev kritiseret som værende for banalt. I 1907 beskrev Krøyer sine egne følelser omkring Skagenaftener: "Skagen kan se så frygteligt kedeligt ud i stærkt sollys ... men når solen går ned, når månen stiger op af Havet, ... med fiskerne stående på stranden og kuttere sejlende forbi med løsnede sejl ... i de senere år har dette været den tid, jeg kan lide mest af alt. " Et par måneder efter forårsudstillingen blev Krøyer indlagt på Middelfart Sindssygehospital efter at have et nervøst sammenbrud.

Referencer

Malerier fra 1899
Malerier af P.S. Krøyer
Malerier fra Den Hirschsprungske Samling


Baby Driver este un film de acțiune-comedie regizat de Edgar Wright și lansat în anul 2017. Din distribuție fac parte Ansel Elgort, Kevin Spacey, Lily James, Eiza González, Jon Hamm, Jamie Foxx și Jon Bernthal. Povestea îl urmărește pe Baby, un șofer meloman de "evadări", care trebuie să lucreze pentru un magnat în câteva jafuri, alături de alți hoți. Titlul filmului este preluat de la o melodie cu titlu omonim a celor de la Simon & Garfunkel. Pelicula a fost apreciată pentru coregrafia sa, de vreme ce timpii și mișcările actorilor sunt sincronizate cu coloana sonoră.

Baby Driver a fost conceput de Wright după ce el și-a imaginat o scenă de urmărire post-jaf, pe fundal auzindu-se melodia "Bellbottoms" din 1994 a formației Jon Spencer Blues Explosion, care a devenit eventual scena cu care filmul începe. Baby Driver a fost co-produs de Working Title Films, Big Talk Productions și Media Rights Capital, și a fost distribuit internațional de Sony Pictures și de TriStar Pictures în SUA. A avut premiera la festivalul South by Southwest pe 11 martie 2017 și a fost lansat în cinematografe pe 28 iunie 2017.

După lansare, filmul a fost primit cu laude de către critici la capitolul distribuție (în special pentru Elgort, Hamm, și Foxx), scenariu, regie, coloana sonoră, și secvențe de acțiune. A fost ales ca fiind unul dintre cele mai bune zece filme din 2017 de către National Board of Review. Are încasări de peste 227 milioane $, devenind cel mai profitabil film al regizorului Wright, cu un buget de producție de 34 milioane $, fiind cel mai profitabil film al regizorului Wright. Filmul a primit nominalizări la două categorii: Premiile Criticilor de Film și Premiul pentru cel mai bun actor într-un muzical sau comedie) la Globurile de Aur, și două nominalizări la ediția 71 a Premiilor BAFTA.

Intrigă

Baby este un șofer de "evadări" din Atlanta, Georgia. El transportă echipe de hoți adunate de Doc, un veteran în hoție, pentru a plăti o datorie pe care o are de când a furat o mașină a lui Doc. Când era copil, părinții săi au murit într-un accident de mașină, iar el a rămas cu afecțiunea tinnitus, pe care o ignoră cu ajutorul a diferite iPod-uri. Între jafuri, el creează remixuri din frânturi de conversații pe care le înregistrează, în timp ce are grijă de tatăl său adoptiv și surd, Joseph. În timp ce se află la o cantină, el întâlnește o chelneriță pe nume Debora, iar cei doi încep să se întâlnească.

Următorul jaf decurge pieziș după ce o persoană înarmată îi urmărește, dar Baby reușește să scape de el și de poliție. Informat de Doc că acum sunt "chit", Baby renunță la viața jafurilor, și se angajează să livreze pizza. În timpul unei întâlniri cu Debora la un restaurant scump, el este amenințat de Doc că o va răni pe Debora dacă nu acceptă să execute un jaf la un oficiu poștal.

Echipa este formată din brutalul Buddy, partenera sa fatală, Darling, și jovialul Bats, care începe imediat să-l displacă pe Baby. În timp ce echipa încearcă să cumpere ilegal arme pentru jaf, Bats realizează că dealerii sunt foști polițiști și deschide focul, omorându-i pe toți. După aceea, Bats îl forțează pe Baby să oprească la cantina lui Debora, el nefiind conștient de romanța dintre Baby și Debora, și aproape ajunge să o omoare după ce se enervează.

Doc, furios după tranzacția aproape eșuată, încearcă să anuleze jaful, dar Baby îl convinge să meargă până la capăt. El încearcă să fugă în acea noapte, sperând să o ia pe Debora și să părăsească Atlanta, dar este oprit de Buddy și Bats, care îi descoperă înregistrările și încep să bănuiască că este o cârtiță. Când ei și Doc ascultă mixurile, ei sunt convinși că este inocent.

În timpul jafurilor, Bats omoară un paznic. Dezgustat, Baby refuză să transporte echipa, iar Bats începe să-l lovească. Baby izbește mașina de o armătură metalică care îl străpunge și omoară pe Bats. Cei trei fug de poliție pe jos. După ce poliția o omoară pe Darling, Buddy îl învinuiește pe Baby pentru moartea ei, și jură să-l omoare. Baby fură o altă mașină și merge la apartamentul său. După ce îl lasă pe Joseph la un centru social, Baby se duce la cantina lui Debora pentru a o lua, iar acolo este așteptat de Buddy. Baby îl împușcă pe Buddy și fuge cu Debora în timp ce poliția se apropie.

Baby caută ajutor la Doc, care îl refuză inițial. După ce vede că o iubește cu adevărat pe Debora, Doc le dă bani și indicații pentru a fugi din țară. Într-o ambuscadă, Buddy îl omoară pe Doc în parcarea-garaj cu o mașină de poliție furată. Un joc de-a șoarecele și pisica demarează, iar Buddy aproape că îl omoară pe Baby. Debora îl dezarmează pe Buddy cu o rangă, iar Baby îl împușcă și îl împinge spre moarte sigură.

Părăsind Atlanta, Baby și Debora dau peste un blocaj al poliției. Debora se gândește să intre în el, dar Baby o oprește și se predă, spunându-i că nu este un răufăcător. La proces, Joseph, Debora, și câțiva oameni pe care Baby i-a salvat în timpul jafurilor fac parte din apărare. Baby este condamnat la 25 de ani de închisoare cu cerere de eliberare condiționată după cinci. Baby primește vederi de la Debora, care promite că îl va aștepta. În cele din urmă, Baby este eliberat, și o găsește pe Debora așteptându-l; ei se sărută.

Distribuție
 Ansel Elgort în rolul lui Baby / Miles, un tânăr cu o pasiune pentru muzică ce lucrează ca șofer de "evadări" pentru o echipă de hoți de bănci
 Hudson Meek în rolul micului Baby
 Kevin Spacey în rolul lui Doc, magnatul misterios al echipei de hoți și un criminal veteran
 Lily James în rolul lui Debora, o chelneriță tânără ce se împrietenește cu Baby
 Jon Hamm în rolul lui Buddy / Jason Van Horn, membrul brutal și chipeș al echipei lui Doc
 Eiza González în rolul lui Darling / Monica Castello, membru al echipei lui Doc, precum și partenera fără milă și fatală a lui Buddy
 Jamie Foxx în rolul lui Bats / Leon Jefferson III, un membru impulsiv și violent al echipei lui Doc
 Jon Bernthal în rolul lui Griff, membru al echipei lui Doc, care își bate joc constant de Baby
 Flea în rolul lui Eddie "Fără-Nas", membru al echipei lui Doc
 Lanny Joon în rolul lui JD, membru al echipei lui Doc
 CJ Jones în rolul lui Joseph, tatăl adoptiv și surd a lui Baby
 Sky Ferreira în rolul mamei lui Baby
 Lance Palmer în rolul tatălui lui Baby
 Big Boi în rolul patronului #1 al restaurantului
 Killer Mike în rolul patronului #2 al restaurantului
 Paul Williams în rolul "Măcelarului"
 Jon Spencer în rolul Gardianului
 Sidney și Thurman Sewell (gemenii ATL) în rolul brutelor Hellcat #1 și #2 (cameo)

Cineastul Walter Hill are o apariție cameo vocală în sala de judecată la procesul lui Baby de la finalul filmului. Wright a menționat filmul din 1978 a lui Hill, Șoferul (The Driver), ca o inspirație majoră pentru Baby Driver.

Producție

Dezvoltare
Regizorul-scenarist Edgar Wright a conceput pentru prima oară Baby Driver în 1994; el a adaptat începutul inițial al filmului în videoclipul melodiei din 2003 a celor de la  Mint Royale, "Blue Song", regizat de el, în care Noel Fielding era un șofer meloman de evadări pentru niște hoți de bănci. O secvență a acestui videoclip apare pentru puțin timp în film atunci când protagonistul zapează printre posturile de televizor.  Regizorul s-a inspirat din filme precum Straight Time, Point Break, Reservoir Dogs și Heat

Casting
Pe 22 iulie 2014, a fost anunțat că Edgar Wright, care terminase scenariul la Ant-Man, urmează să semneze regia la Baby Driver pentru Working Title Films. Tim Bevan, Eric Fellner și Nira Park au fost producătorii filmului. Pe 13 ianuarie 2015, a fost speculat că Ansel Elgort se află în discuții pentru a juca în film, film pe care Sony Pictures Entertainment îl va lansa via TriStar Pictures. Emma Stone și Michael Douglas erau în vizor pentru distribuție. Pe 7 mai 2015, a fost speculat că Lily James se află în discuții pentru rolul protagonistei feminine, o chelneriță și prietena personajului lui Elgort.

Pe 8 septembrie 2015, a fost speculat că Jamie Foxx se află în discuții pentru a se alătura distribuției. Pe 20 octombrie 2015, Jon Hamm a semnat pentru rolul unuia dintre răufăcători, fost bursier pe Wall Street, iar în prezent membru al echipei de hoți. Kevin Spacey a primit rolul criminalului veteran și lider al echipei pe 3 noiembrie 2015. Pe 16 decembrie 2015, Eiza González s-a alăturat filmului pentru a juca în rolul unuia dintre răufăcători—partenera personajului lui Hamm. Jon Bernthal a primit rolul lui Griff pe 23 februarie 2016. Pe 8 ianuarie 2017, Wright a postat pe Twitter că "Streep joacă în noul meu film", dar ștergând postarea la puțin timp după, unii gândindu-se că Meryl Streep va juca și ea în Baby Driver. Streep a jucat rolul principal în filmul It's Complicated, care apare pentru puțin timp pe un post de la televizor într-o scenă.

Wright l-a angajat pe Ryan Heffington ca și coregraf pentru a lucra la timpii și mișcările actorilor, în ideea ca ei să se sincronizeze cu muzica de pe fundal.

Filmări
Filmările au început pe 17 februarie și s-au încheiat pe 13 mai 2016. Au avut loc în Atlanta, Georgia.

Coloană sonoră

Baby Driver (Music from the Motion Picture) este coloana sonoră a filmului. A fost lansată pe 23 iunie 2017, pe CD, vinil și digital prin casa de discuri a celor de la Columbia Records, 30th Century Records. Albumul conține o combinație de artiști, din diferite deceni, inclusiv Blur, Run the Jewels, Sky Ferreira, Jon Spencer Blues Explosion, Queen și Golden Earring.

Filmul preia numele "Baby Driver" de la o piesă de pe albumul Bridge over Troubled Water al celor de la Simon & Garfunkel. Melodia este redată la finalul filmului. Wright s-a consultat cu James Gunn, regizorul de la Guardians of the Galaxy Vol. 2, înainte ca Vol. 2 să fie lansat, pentru a se asigura că cele două filme nu au aceleași melodii pe coloana sonoră.

Lista melodiilor
Coloana sonoră conține trei melodii originale – un cover al melodiei "Easy" a lui Sky Ferreira, "Chase Me" a lui Danger Mouse, cu Run the Jewels și Big Boi, și "Was He Slow?" a lui Kid Koala.

Clasamente

Proces
În august 2017, Rolan Feld, fiul solistului formației T. Rex, Marc Bolan, a dat în judecată Sony Pictures, Media Rights Capital, și Bambino Films pentru că au folosit piesa "Debora" a formației fără permisiune.

Lansare
În august 2015, Sony Pictures Entertainment a anunțat că filmul se va lansa pe 17 martie 2017. A fost amânat pentru 11 august 2017, după care a fost stabilit că se va lansa pe 28 iunie 2017. A avut premiera la festivalul South by Southwest pe 11 martie 2017. Sony a relansat filmul în 1.074 de cinematografe în weekendul 25-27 august.

Home media
Baby Driver a fost lansat prin Digital Media pe 12 septembrie 2017, și pe 4K Ultra HD/Blu-ray Combo Pack, Blu-ray & DVD în data de 10 octombrie 2017, prin Sony Pictures Home Entertainment. Filmul a debutat pe locul 2 în clasamentele NPD VideoScan First Alert și Blu-ray Disc, fiind doar în spatele peliculei Pirates of the Caribbean: Dead Men Tell No Tales.

Recepție

Încasări
La 7 septembrie 2017, Baby Driver a încasat 107,8 milioane $ în Statele Unite și Canada, și 119,1 milioane $ în celelalte teritorii pentru un total internațional de 226,9 milioane $, având un buget de producție de 34 milioane $.

În America de Nord, era de așteptat inițial ca Baby Driver să încaseze 12–20 milioane $ din 3.150 de cinematografe în primele cinci zile, cu posibilitatea unor câștiguri mai mari dacă recenziile vor fi pozitive. Filmul a încasat 5,7 milioane $ în prima zi (incluzând 2,1 milioane $ din avanpremierele de marți seara) și 3,3 milioane $ în ziua de joi. A încasat 6 milioane $ în ziua de vineri, ridicând așteptările din primele cinci zile la 27 milioane $. După deschidere a câștigat 21 milioane $ (și un total de 30 milioane $ în primele cinci zile), clasându-se pe locul doi la box office, în urma filmului Despicable Me 3 (cu 72,4 milioane $). Acest film a marcat cel mai profitabil debut american din cariera lui Wright, fiind de două ori mai râvnit decât premiera de 10,6 milioane $ din 2010 a filmului Scott Pilgrim vs. the World. În al doilea weekend de la lansare, filmul a încasat 13 milioane $ (o scădere cu 36,7%), coborând pe locul trei la box office iar în al treilea weekend a încasat 8,8 milioane $, coborând pe locul patru. Filmul a fost relansat în 1.074 de cinematografe pe 25 august, și a încasat 1,2 milioane $, o creștere cu 34% față de săptămâna anterioară.

Reacția criticilor
Pe Rotten Tomatoes, filmul are un rating de 93% bazat pe 283 de recenzii, cu un rating mediu de 8/10. Rezumatul recenziilor este, "Stilat, captivant, și alimentat de o coloană sonoră mortală, Baby Driver demarează în trombă—dovedind că filmele de acțiune cu ritm alert pot fi scrise și fără a sacrifica emoțiile." Pe Metacritic, filmul are un scor de 86 din 100, bazat pe 52 de recenzii, indicând "laude universale". Audiența de pe CinemaScore i-a acordat filmului o notă de "A" pe o scală de la A+ la F.

Peter Debruge de la Variety a numit filmul "exploziv, cu muzică potrivită și o varietate de idei inspirate". Manohla Dargis de la The New York Times a listat filmul pe "Alegerea Criticului NYT", scriind că filmul "este atât de bun încât îți dorești să devină mai bun și să meargă mai profund, să lase armele (sau cel puțin să le îndrepte în altă parte) și să-și schimbe clișeele și citatele genului pentru a se propulsa în spațiul cosmic unde meșteșugul și tehnica se transformă în artă". Peter Bradshaw de la The Guardian i-a acordat filmului cinci stele din cinci, numindu-l "filmul săptămânii" și un "giumbușlucar cu benzină scandalos de grozav".

Brian Lowry de la CNN a scris că filmul este "o călătorie foarte bună, una care îmbină organic muzica cu umorul într-o servietă perfectă pentru o asemenea distribuție. În ciuda unor hibe de la final, thriller-ul stilat al regizorului-scenarist Edgar Wright umple toți cilindrii". Brian Tallerico de la RogerEbert.com i-a acordat filmului trei stele și jumătate din patru, și l-a numit "fluid și uimitor—genul de film pe care vrei să îl revezi imediat ce s-a încheiat pentru a observa toate detaliile ce ți-au scăpat prima oară". Terri White de la Empire i-a acordat filmului cinci stele din cinci, numindu-l o "piesă cinematografică inspirantă" și "unul dintre cele mai originale filme de ani buni".

Cu toate acestea, au existat și câteva recenzii mai puțin pozitive. Acordându-i lui Baby Driver trei stele din cinci, Joyce Slaton de la Common Sense Media a lăudat secvențele cu urmăriri și muzica, dar a simțit că filmul "cade rapid în stereotipuri" și "nu reușește să aduce spectatorii la un nivel visceral", criticând în special povestea lui Baby și zugrăvirea lui Debora și Darling. Într-o recenzie negativă, Richard Brody de la The New Yorker a menționat numeroase greșeli, numindu-l "o imitație demnă de imitațiile unei generații."

Premii

Continuare
Pe 5 decembrie 2017, Wright a confirmat că Sony Pictures dorește o continuare la Baby Driver, iar el plănuiește să fie scenaristul.

Referințe

Legături externe

Vezi și
A 75-a ediție a Premiilor Globul de Aur
Oscar 2018

Filme americane
Filme britanice
Filme de acțiune americane
Filme din 2017
Filme în limba engleză
Filme TriStar Pictures
Filme regizate de Edgar Wright

Baby Driver


Kobustan  (Azerice: Qobustan rayonu), Azerbaycan'da rayon. Merkezi Kobustan şehridir.

Tarih

1930'den 1943'a ve tekrar 1960'tan 1990'a kadar bölge, Şamahı Rayonunun bir üyesiydi.

Ayrıca, Kobustan'nın yakınlarında 1402'de yapılan Sufi Diri Baba Türbesi vardır.

Not

Azerbaycan'ın rayonları

Kobustan (rayon)


Merceria desemnează ansamblul de articole mărunte care servesc la cusut și la confecționarea de îmbrăcăminte sau de accesorii vestimentare: ață, ace de cusut sau de tricotat, nasturi, panglici, cordoane, șireturi etc. Prin extensie, cuvântul mercerie se referă la magazine specializate în comerțul cu aceste mărfuri, care și-au extins progresiv gama la cuțite, articole din metal, bijuterii, ornamente, piese de mobilier, piele, țesături etc.

Meseria de mercier
În Franța cel care comercializa acest gen de articole se numea "mercer". Această denumire ocupațională este regăsită în documente încă din secolul al XII-lea (într-act de concesiune în piața din Champeaux în 1137) și este derivat din latinescul merx și din cuvântul francez vechi merz care înseamnă marfă.

În Evul Mediu, meseria de mercer era una dintre cele șapte meserii majore: practicanții ei comercializau bunuri produse de către alți meșteri sau importate. Se zicea despre ei: "Merciers, marchands de tout, faiseurs de rien" ("Merceri, negustori de toate, producători de nimic"). Mercerii realizau un comerț en-gros, călătorind permanent, aprovizionându-se din marile târguri aflate în străinătate și aducându-și mărfurile încărcate pe catâri; în alte cazuri mercerii se aprovizionau de la negustori ambulanți sau își comandau mărfurile de la alți producători din oraș. În secolul al XIII-lea au obținut dreptul de a produce ei înșiși unele bunuri: haine cusute cu fir de aur, broderii etc.

MercArticole de galanterie inclus o varietate de afaceri, inclusiv metale și articole de cusut, așa-numita " petite mercerie ". Un mercier era un negustor care făcea parte din breasla mercerilor (cu meșterii și ucenicii săi), care era condusă până în 1597 de un roi des merciers. Această breaslă și-a stabilit statutul în 1545, a acceptat femei care să practice această meserie și era împărțit în mai multe categorii în secolul al XVII-lea: giuvaergii, negustori de articole de fierărie, negustori de articole de papetărie  etc. Breasla mercerilor s-a unit cu cea a postăvarilor în 1703.

În secolul al XIX-lea, înainte de apariția haute couture și a marilor creatori de modă, mercierul vindea țesături și stofe pentru clienții săi; aceste țesuturi erau realizate de croitori după indicațiile clientului.

Magazinul de mercerie

Apărute pentru prima dată în secolul al XII-lea, magazinele de mercerie vindeau inițial un set de articole care serveau la cusut, la realizarea hainelor și a ornamentelor vestimentare.

Principalele articole vândute erau ace, ață și articole de pasmanterie (cordoane, dantelării, panglici, nasturi, capse, cretă de croitorie), adică articolele consumabile pentru cusut și brodat.

Magazinele de mercerie au fost treptat înlocuite în secolul al XIX-lea de raioanele de mercerie ale supermarketurilor. În prezent mai există foarte puține magazine de mercerie, în special sub forma raioanelor de mercerie din marile magazine. S-a îmbunătățit astfel posibilitatea de alegere a articolelor de mercerie, putând fi găsite tot soiul de articole pentru tricotat sau pentru activități manuale creative.

Note

Bibliografie

Legături externe
 Merciers
 Mercerie Indienne

Ocupații în comerț

Mercerie


Hesap makinesi, ilk zamanlar dört işlemi yapabilen, daha sonraları geliştirilerek her türlü sayısal işlemi yapar duruma getirilen elektronik ve mekanik bir araçtır.

Tarihçe

Erken çağlarda hesap yapmak için abaküs ve benzeri sayma tahtaları kullanılırdı. En eski sayma tahtalarının ahşabın dayanıksızlığı sebebiyle günümüze ulaşmadığı düşünülmektedir.

1623 yılında Wilhelm Schickard ilk mekanik hesap makinesini Almanya'daki Heidelberg Üniversitesinde geliştirdi. Schickard'ın geliştirmiş olduğu araç çarpma ve 6 haneli toplama işlemlerini yapabiliyordu.

Yaklaşık yirmi yıl kadar sonra, 1642 yılında Fransız filozof Blaise Pascal dört işlemi yapabilen bir hesap makinesi tasarladı. Gottfried Wilhelm Leibniz 1671 yılında kare kökünü alabilen dört işlemi yapabilen mekanik bir aygıt tasarladı. Ancak bu aygıtlar, çok yaygın olarak kullanılmamıştır. Bunlardan yaklaşık bir asır kadar sonra Charles Xavier Thomas'ın bulduğu dört işlemi ve karekök alma işlemini yapabilen Aritmometre, 1970'lere kadar kullanılmış olan mekanik hesap makinelerinin atası olmuştur.

Daha sonra üretilen bu hesap makineleri, ara sonuçları toplayan, eski sonuçların saklanıp gerektiğinde kullanılabilmesini sağlayan, trigonometrik, istatistiksel ve ileri matematik işlevleri içeren ve programlanabilir özellikleri ile daha çok bilgisayarlara benzeyen çok karmaşık elektronik cihazlar haline gelmiştir.

Türleri

Şeritli hesap makinesi, genelde muhasebe alanında kullanılan, denetimi sağlamak için kağıda baskı yapabilen hesap makinesine denir.

Cep hesap makinesi, dört ana işlemle beraber en az aritmetik işlevleri gerçekleştirebilen en basit ve küçük boyutlu hesap makinesidir.

Programlanabilir hesap makinesi, karışık hesapların kısa yol tuşları kullanarak işlemlerin hızla yapılabildiği hesap makinesine denir. (Bilimsel hesap makinesi olarak da bilinir.)

Veri girme şekilleri
 Standard işlem : İşlem sırasına göre rakam ve matematik işaretlerinin makineye aktarımı ( ' 2 + 2 = ': sonuç 4 )
 RPN işlem : Önce rakamların sonra matematik işlemin makineye aktarımı ( ' 2 ent 2 + ': sonuç 4 )

Kaynakça

Fransız icatları

Hesap makinesi


De røgede Bornholmere er en dokumentarfilm instrueret af Niels Grunnet efter manuskript af Niels Grunnet.

Handling
Et af Bornholms vigtigste erhverv, sildefiskeriet, samt tilberedningen af de berømte røgede sild.

Referencer

Eksterne henvisninger

Danske film fra 1942

Kultur på Bornholm
Dokumentarfilm fra Danmark

De røgede Bornholmere


Le Boeing 707 a connu un total de 175 accidents et incidents entrainant la perte d'un appareil (détruit ou irréparable).

Accidents survenus lors de vols de passagers

 Vol 548 Sabena - Bruxelles (Belgique) -
 Vol 272 Air France - Hambourg (Allemagne) -
 Vol 1 American Airlines - Jamaica, New York (États-Unis) -
  - Unionville, Missouri (États-Unis) -
 Vol Air France 007 - aéroport d'Orly (France) -
 Vol 117 Air France - Guadeloupe (France) -
 Vol 810 Varig - Lima (Pérou) -
 Vol 214 Pan Am - Elkton, Maryland (États-Unis) -
 Vol 800 TWA - Rome (Italie) -
 Vol 25 Continental Airlines - Kansas City, Missouri (États-Unis) -
  - Montserrat (Antilles) -
 Vol 101 Air India - Mont Blanc (France) -
 Vol 911 BOAC - Mont Fuji (Japon) -
 Vol 322 Canadian Pacific - Vancouver (Canada) -
 Vol 212 Air France - Guadeloupe (France) -
 Vol 712 BOAC - aéroport d'Heathrow (Angleterre) -
 Vol 228 South African Airways - Windhoek (Afrique du Sud) -
 Vol C712 Sabena (1968) - en approche de Lagos - Nigeria -
  - Caracas (Venezuela) -
 Vol 212 Air France - Caracas (Venezuela) -
 Vol 850 Alia Royal Jordanian Airlines - Kano (Nigeria) -
 Vol 820 Varig - aéroport d'Orly (France) -
 Vol 816 Pan Am - Papeete (Polynésie française) -
 Vol 742 TWA - Los Angeles, Californie (États-Unis) -
 Vol 640 Pan Am - Boston, Massachusetts (États-Unis) -
 Vol 412 Pan Am - Rome (Italie) -
 Vol 806 Pan Am - Pago Pago (Samoa américaines) -
 Vol 812 Pan Am - Bali (Indonésie) -
 Vol 841 TWA - Mer Ionienne (Espace International) -
 Vol 376 Alia Royal Jordanian Airlines - Imouzzer (Maroc) -
 Vol 48 Lloyd Aero Boliviano - Santa Cruz (Bolivie) -
 Vol 964 EgyptAir - Bangkok (Thaïlande) -
 Vol 332 IAS Cargo - Lusaka (Zambie) -
 Vol 740 Pakistan International Airlines - At Ta'if (Arabie saoudite) -
 Vol 830 China Airlines - Manille (Philippines) -
 Vol 100 Air India - Bombay (Inde) -
 Vol 771 Egyptair - Genève (Suisse) -
 Vol 349 TAMPA Colombia - Medellin (Colombie) -
 Vol 726 Varig - Abidjan (Côte d'Ivoire) -
 Vol 858 Korean Air - mer d'Andaman (Espace International) -
 Vol 775 Uganda Airlines - Rome (Italie) -
 Vol 508 GAS Air - Louxor (Égypte) -
 Vol 1861 Independent Air - Açores (Portugal) -
 Vol 803 Transbrasil - Guarulhos (Brésil) -
 Vol 742 Kenya Airways - Addis-Abeba (Éthiopie) -
 Vol 52 Avianca - New York (États-Unis) -
 Vol 709 Ethiopian Airlines - Addis-Abeba (Éthiopie) -
 Vol 666 Trans Arabian Air Transport - Nairobi (Kenya) -
 Vol 933 United States Air Force - Elmendorf AFB (États-Unis) -
 Vol 663 Azerbaijan Airlines - Bakou (Azerbaïdjan) -
 Vol 837 EgyptAir - Istanbul (Turquie) -
 Vol 406 Millon Air - Manta (Équateur) -
 Vol 735 Air Memphis - Mombasa (Kenya) -
 Vol 584 Avistar - Bratislava (Slovaquie) -
 Vol 310 Trans Arabian Air Transport - Mwanza (Tanzanie) -
 Vol 370 Skymaster Airlines - São Paulo (Brésil) -
 Vol 823 Luxor Air Egypt - Monrovia (Liberia) -
 Vol ??? New Gomair - Bangui (République de Centrafrique) -
 Vol 884 Cargo Plus Aviation - Entebbe (Ouganda) -
 Vol 171 Saha Airlines - Téhéran (Iran) -
 Vol ??? Saha Airlines - Fath (Iran) - 14 janvier 2019

Accidents de vols cargo

Accidents sur des appareils militaires

Avions détruits au sol

Références

Accident ou incident aérien impliquant un Boeing 707

Liste des accidents et incidents impliquant le Boeing 707


Aleksandar Mitrović (în ,  ; )

Un produs al academiei de tineret a Partizanului, a devenit fotbalist profesionist după un împrumut de la Teleoptik și a devenit titularul lui Partizan în primul său sezon, câștigând Superliga Serbiei. La vârsta de 18 ani, Mitrović a fost numit printre primii zece cei mai talentați jucători sub vârsta de 19 ani în Europa si pe la echipa scolii, într-un clasament făcut de reporterii UEFA. A fost transferat de Anderlecht pentru cinci milioane de euro, și a marcat 44 de goluri în 90 de jocuri în toate competițiile în două sezoane. El a câștigat Prima Ligă Belgiană în primul sezon la club și a fost cel mai bun marcator al ligii în al doilea sezonu. În 2015 a fost transferat de Newcastle United pentru 13 milioane de lire sterline. În 2018, el a fost împrumutat la Fulham și a fost cumpărat definitiv după ce a ajutat echipa să promoveze în Premier League.

Mitrović a ajutat Serbia să câștige campionatul european sub 19 în 2013, fiind votat cel mai bun jucător al turneului. Începând cu acel an a jucat la naționala mare, strângând peste 40 de selecții și reprezentând țara la Campionatul Mondial din 2018.

Cariera pe echipe

Primii ani
Născut în Smederevo, Mitrović a ajuns la Partizan și a trecut prin sistemul de tineret al clubului. Înainte de a fi promovat în prima echipă, el și-a făcut debutul său la seniori la echipa Teleoptik în sezonul 2011-2012, marcând șapte goluri în 25 de meciuri de campionat.

Partizan
La 27 iunie 2012, Mitrović a semnat primul contract de jucător profesionist cu Partizan, pe o perioadă de patru ani. El și-a făcut debutul oficial pentru club într-un meci de calificare în Liga Campionilor împotriva echipei malteze Valletta, marcând un gol la nouă minute după ce a intrat pe teren. Pe 23 august 2012, Mitrović a înscris un gol cu capul împotriva lui Tromsø în play-offul Ligii Europei. Trei zile mai tarziu, a marcat primul gol în campionat într-un meci de acasă împotriva lui Jagodina. Pe 17 noiembrie 2012, Mitrović a marcat primul gol din primul său etern derby, pe care Partizan l-a pierdut în cele din urmă cu 3-2. Cinci zile mai târziu, el a marcat de asemenea, într-un egal scor 1-1 cu echipa azeră Neftchi Baku din grupele Europa League. Până la sfârșitul sezonului său de debut, Mitrović a fost cel mai bun marcator al lui Partizan în toate competițiile cu 15 goluri în 36 de apariții, deși a fost unul dintre cei mai tineri jucători ai echipei. Datorită performanțelor sale, el și-a câștigat un loc în Echipa Sezonului în Jelen SuperLiga. În plus, portalul sportiv sârb Mozzart Sport l-aclasat pe Mitrović pe locul al treilea în topul celor mai buni 25 de jucători din campionat pentru acel sezon.

Anderlecht

La 12 august 2013, după multe speculații, a fost anunțat că Mitrović a fost vândut la Anderlecht și că se va alătura clubului belgian la 30 august, la cererea jucătorului și a familiei sale. Suma de transfer a fost de 5 milioane de euro. Pe 1 septembrie, Mitrović a oferit două pase de gol la debutul său pentru club după ce a intrat la începutul celei de-a doua reprize într-un meci de campionat împotriva lui Zulte Waregem.

Pe 10 decembrie 2013, în ultima rundă a Ligii Campionilor, grupa C împotriva lui Olympiacos, Mitrović l-a înlocuit pe portarul Silvio Proto, care a fost eliminat, dar nu a reușit să apere penaltiul executat de Alejandro Domínguez.

Mitrović și-a încheiat sezonul de debut în Belgia cu 16 goluri în campionat, în timp ce Anderlecht a câștigat cel de-al treizeci și treilea titlu.

Mitrović a început sezonul 2014-2015 marcând în înfrângerea cu 2-1 din Supercupă a lui Anderlecht cu KSC Lokeren. La 5 noiembrie 2014 a marcat un gol în minutul 90 al remizei cu Arsenal din Liga Campionilor, marcând revenirea lui Anderlecht de la 3-0 la 3-3. În total a marcat 20 de goluri în Pro League, fiind cel mai bun marcator al competiției și 28 de goluri în toate competițiile. La 22 martie 2015, a înscris singurul gol al echipei în finala Cupei Belgiei, pierdută cu 2-1 în fața lui Club Brugge KV din Bruxelles.

Newcastle United

La 21 iulie 2015, Mitrović a semnat cu Newcastle United un contract pe cinci ani pentru o suma de transfer de 13 milioane de lire sterline, spunând că speră să joace ca legenda clubului Alan Shearer. El a debutat pe 9 august, când Newcastle a început sezonul cu o remiză, scor 2-2 împotriva lui Southampton la St James 'Park, jucând în ultimele 15 minute în locul lui Papiss Cissé. El a fost avertizat după 22 de secunde de la intrarea pe teren în meciul său de debut pentru un fault la Matt Targett. Douăzeci de zile mai târziu, a fost eliminat în minutul 15 în înfrângerea de acasă, scor 0-1 cu Arsenal pentru un fault la Francis Coquelin.

Mitrović a marcat primul său gol pentru Newcastle pe 3 octombrie, acasă la Manchester City, deschizând scorul într-o înfrângere scor 6-1. La 20 martie 2016, el a egalat cu capul ducând meciul cu Sunderland la scorul de 1-1 în derby-ul Tyne-Wear. Mitrović a fost avertizat din cauză că și-a scos tricoul, iar un fan care a intrat pe teren pentru a sărbători cu el a primit un ordin de interdicție pe stadioane.

Pe 2 aprilie, Mitrović a înscris două goluri, unul dintr-un penalty, într-o înfrângere cu 3-2 suferită în fața lui Norwich City. În ultima zi a sezonului, și cu Newcastle United deja retrogradată, Mitrović a marcat al doilea gol într-o victorie cu 5-1 cu echipa de pe locul al treilea, Tottenham Hotspur, fiind eliminat pentru un fault la Kyle Walker. A devenit al șaselea jucător din istoria Premier League, care a înscris un gol, a dat o pasă de gol și a fost eliminat în același meci.

După ce a fost suspendat pentru primele patru meciuri ale sezonului ca pedeapsă pentru acea eliminare, Mitrović și-a făcut debutul în noul sezon în Cupa Angliei împotriva lui Cheltenham pe 23 august, dar a ieșit de pe teren după ce s-a ales cu un traumatism cranian în prima repriză. Ca urmare, Mitrović a trebuit să aștepte până la 13 septembrie pentru a-și face debutul în campionat, marcând primul gol al sezonului 2016-2017 cu Queens Park Rangers, acesta fiind al cincilea gol într-o victorie cu 6-0. La 25 octombrie, a marcat o dublă și a dat o pasă de gol într-o victorie de 6-0 cu Preston North End, în timp ce Magpies avansa în sferturile de finală ale Cupei EFL. În acel weekend, Mitrović a fost pentru prima dată titular după meciul jucat pe Deepdale, iar împotriva aceluiași adversar, Mitrović a marcat din nou o dublă într-o victorie cu 2-1. În ciuda faptului că a jucat mai puțin după aducerea lui Dwight Gayle la echipă, Mitrović a rămas optimist, declarând "poate că în sezonul trecut am jucat mai mult, dar suntem într-o formă bună", deoarece Newcastle a ajuns în partea superioară a clasamentului la 18 octombrie.

La 7 ianuarie 2017, Mitrović a început meciul din cel de-al treilea tur al Cupei Angliei împotriva lui Birmingham City din postura de titular, dar s-a accidentat la faza marcării primului gol de către echipa sa prin Daryl Murphy. Pe 11 februarie, Mitrović a marcat singurul gol într-o victorie asupra lui Wolverhampton Wanderers. Cu toate acestea, el a fost înlocuit la pauză ca măsură de precauție, pentru că avea deja un cartonaș galben și ar fi putut să-l ia și pe-al doilea în urma unui fault făcut asupra lui Carl Ikeme.

La 30 august 2017, a fost suspendat pentru trei meciuri, după ce l-a lovit cu cotul pe Manuel Lanzini de la West Ham, gest care a fost surprins de camerele de televiziune. Pe 21 octombrie, Mitrović a jucat din nou într-o victorie cu 1-0 în fața lui Crystal Palace, după ce a fost lăsat în afara lotului pentru încă două meciuri după suspendarea sa. A intrat în minutul 78 în locul lui Joselu, dar a gafat la prima atingere de balon, Ruben Loftus-Cheek de la Palace reușind să-l deposedeze și fiind foarte aproape să preia conducerea pentru oaspeți. La mijlocul lui decembrie, Mitrović a suferit o accidentare la spate ceea l-a făcut indisponibil pentru restul lunii și în ianuarie. Spre sfârșitul lunii decembrie, Mitrović a declarat în cotidianul sportiv sârbesc Žurnal că se așteaptă să părăsească clubul în fereastra de transfer din ianuarie "pentru a găsi cea mai bună soluție pentru cariera mea".

Fulham
La 1 februarie 2018, Mitrović s-a alăturat clubului din a doua ligă engleză Fulham, unde a fost împrumutat până la sfârșitul sezonului. Până în ultima zi de transferuri, Mitrović a fost dorit de Bordeaux și de fostul său club Anderlecht, dar după o discuție pe despre Snapchat cu antrenorul Slaviša Jokanović, a decis să o aleagă pe Fulham. Pe 3 februarie, Mitrović și-a făcut debutul pentru clubul de pe West London într-o victorie scor 2-0 asupra echipei Nottingham Forest și a fost aproape să marcheze, dar lovitura cu capul a fost respinsă de Joe Worrall. La 21 februarie, Mitrović a înscris primul gol pentru echipă într-un meci încheiat la egalitate, scor 1-1 cu Bristol City, începând să-și intre în formă și marcând șase goluri în patru meciuri. În cele șase meciuri jucate de Fulham în luna aprilie, Mitrović a marcat de cinci ori, printre care golurile câștigătoare împotriva lui Sheffield Wednesday și Sunderland. Datorită formei sale bune arătate în martie și aprilie, a fost numit jucătorul lunii în campionat pentru ambele luni.

Mitrović a terminat sezonul cu douăsprezece goluri, patru în spatele golgheterului Ryan Sessegnon, Fulham ratând la promovarea automată în ultima zi, pierzând cu 3-1 în fața lui Birmingham City; primul lor meci pierdut în retur. Golul marcat împotriva lui Sunderland se va dovedi a fi ultimul din perioada cât a fost împrumutat, deoarece el nu a înscris în play-off, dar a jucat în finala play-offului, în care Fullham a învins-o pe Aston Villa cu 1-0.

La 30 iulie, Mitrović a fost transferat definitiv de Fulham pentru o sumă inițială de transfer de 22 de milioane de lire sterline, putând crește la 27 de milioane de lire sterline cu tot cu bonusuri. El a semnat un contract pe cinci ani până în iunie 2023. Pe 18 august a marcat golul egalizator într-o partidă pierdută cu 3-1 în fața lui Tottenham Hotspur, cu o lovitură de cap în urma centrării joase expediate de Sessegnon. Mitrović a înscris trei goluri în următoarele două meciuri ale lui Fulham împotriva lui Burnley și a lui Brighton & Hove Albion, deși în meciul cu Brighton a comis un henț care a dus la o acordarea unei lovituri de la 11 metri, transformată de Glenn Murray. La 24 noiembrie și primul meci al lui Claudio Ranieri, Mitrović a marcat o dublă în victoria 3-2 cu Southampton, terminând un șir de șase meciuri fără goluri.

Cariera internațională

Tineret
Cu patru goluri, Mitrović a fost cel mai bun marcator al echipei naționale Serbiei sub 19 în campania lor de calificare reușită pentru Campionatul European sub 19 ani din 2012. În data de 3 iulie 2012, în ziua de deschidere a turneului final, a fost eliminat în timpul unui meci împotriva Franței U19, ceea ce a dus la ratarea întregii competiției din cauza suspendării. Pe 26 martie 2013, Mitrović a marcat două goluri într-un amical pentru echipa U21 din Serbia împotriva Bulgariei U21.

Mitrović a fost convocat de antrenorul echipei U19 din Serbia, Ljubinko Drulović, pentru două meciuri de calificare pentru campionatul european sub 19 ani al UEFA, care a avut loc după debutul său la naționala mare împotriva Belgiei. Mitrović a făcut parte și din echipa care a făcut deplasarea în Lituania pentru turneul final, unde a fost unul dintre jucătorii-cheie ai echipei U19 din Serbia, care a câștigat pentru prima dată competiția în istoria fotbalului sârb. El a contribuit prin înscrierea unui gol și a oferit două pase decisive în timpul competiție (inclusiv una în meciul din finală împotriva Franței U19.) De asemenea, Mitrović a fost numit Jucătorul de aur al turneului pentru performanțele sale.

Senior

Mitrović a fost convocat pentru prima dată la echipa națională a Serbiei de antrenorul Siniša Mihajlović pentru meciul de calificare la Campionatul din 2014 împotriva Belgiei. A jucat 69 de minute la debutul său pe 7 iunie 2013 și a primit un cartonaș galben după ce l-a călcat pe picior pe Axel Witsel, înainte de a fi înlocuit cu Marko Šćepović. Pe 6 septembrie, Mitrović a marcat primul său gol pentru naționala mare într-o remiză scor 1-1 împotriva Croației într-un alt meci de calificare la Campionatul Mondial. Doi ani și o zi mai târziu, a marcat următorul gol la națională, într-o înfrângere scor 2-1 suferită într-un amical cu Franța, la Nouveau Stade de Bordeaux, cel de-al 100-lea meci al Serbiei ca națiune independentă.

În calificările pentru Campionatul Mondial din 2018, Mitrović a înscris trei goluri în două meciuri. La 9 octombrie 2016, a marcat o dublă într-o victorie cu 3-2 împotriva Austriei iar pe 12 noiembrie a marcat cu Țara Galilor într-un meci scor 1-1. El a continuat forma bună în 2017, cu goluri împotriva Georgiei, Țara Galilor, și Moldova, trecând în fața coechipierului Dušan Tadić ca golgeterul grupei.

În mai 2018, a fost numit în lotul lărgit al Serbiei pentru Campionatul Mondială din 2018  din Rusia iar pe 1 iunie a fost inclus în lotul definitiv. Înainte de turneu, Mitrović a marcat un hat-trick într-o victorie de 5-1 cu Bolivia. La 22 iunie, a marcat primul gol al meciului pierdut cu 2-1 în fața Elveției. El a fost, de asemenea, implicat într-o fază în care a cerut penalty în urma intervenției apărătorilor elvețieni Stephan Lichtsteiner și Fabian Schär care l-au doborât în careu, dar arbitrul Felix Brych nu a dat nimic. A jucat în toate cele trei meciuri din grupă.

Mai târziu în acel an, la 11 octombrie, a marcat în victoria obținută în Liga Națiunilor cu 2-0 asupra țării vecine Muntenegru în primul meci dintre cele două țări de la divizarea lor în 2006. În următoarea lună împotriva aceluiași adversar, a avut ocazia de a marca o dublă, dar a ratat un penalty, încercând o lovitură de tip panenka (coincidență făcând ca meciul să se desfășoare pe același stadion pe care Antonín Panenka a marcat din penalty pentru Cehoslovacia în finala UEFA Euro 1976).

Viața personală
Mitrović are doi copii cu partenera sa, Kristina Janjić. El este un susținător al Partizanului și al lui Newcastle.

Statistici privind cariera

Club

 Din 12 mai 2019

Internațional

 Din 25 martie 2019

Goluri internaționale

 Din 25 martie 2019. Secțiunea scor indică scorul după fiecare gol al lui Mitrović.

Titluri
Partizan

 Superliga Serbiei: 2012-13

Anderlecht

 Prima Ligă Belgiană: 2013-2014
 Supercupa Belgiei: 2014

Newcastle United

 EFL Championship: 2016-2017

Fulham

 Play-offul EFL Championship: 2018

Serbia U19

 Campionatul European de Fotbal sub 19: 2013

Individual

 Echipa sezonului în Serbia: 2012-2013
 Jucătorul de aur al Campionatului European sub 19 ani: 2013
 Echipa Campionatului European sub 19 ani: 2013
 Golgheter al Primei Ligi din Belgia: 2014-2015
 Jucătorul lunii în EFL Championship : martie 2018, aprilie 2018
 Jucătorul sârb al anului: 2018

Note

Referințe

Legături externe
 Profil pe site-ul Fulham FC

Fotbaliști ai Campionatului Mondial de Fotbal 2018
Fotbaliști ai Premier League
Fotbaliști ai Fulham FC
Fotbaliști ai Newcastle United FC
Atacanți
Fotbaliști internaționali sârbi
Fotbaliști sârbi
Oameni în viață
Nașteri în 1994

Aleksandar Mitrović


INEE puede referirse a:
 Instituto Nacional para la Evaluación de la Educación
 Instituto Nacional de Estadística de España

INEE


جامعة المنستير هي جامعة تونسية تضم المؤسسات العليا الموجودة بولايتي المنستير والمهدية.

تاريخها
أحدثت جامعة المنستير بمقتضى القانون عدد 86 – 80 لسنة 1986 المؤرخ في 9 أوت 1986، إلا أنها في عام 1991 أصبحت تسمى جامعة الوسط وذلك طبقا لمقتضيات الأمر عدد 91 -1991 لسنة 1991 المؤرخ في 31 ديسمبر 1991 وكانت تشرف في نفس الوقت على مؤسسات التعليم العالي بولايات المنستير وسوسة والقيروان والمهدية. لتقع العودة إلى التسمية القديمة طبقا للأمر عدد 2102 لسنة 2004 المؤرخ في 2 سبتمبر 2004، والذي أحدثت بموجبه جامعة المنستير الحالية.

لمحة
 تضم جامعة المنستير ما مجموعه 86 وحدة بحث من بينها 31 وحدة بكلية الطب و18 بكلية العلوم و17 بكلية الصيدلة. كما تضم 12 مخبر بحث 5 منها بكلية العلوم.
 طبقا لإحصائيات السنة الجامعية 2007- 2008 تضمّ جامعة المنستير: 27410 طالبا، وتعتبر كلية العلوم الأهم من حيث عدد طلبتها بـ:5900 طالب تليها كلية العلوم الاقتصادية والتصرّف 3562 طالب ثم المعهد العالي للبيوتكنولوجيا بـ2198 طالب.
 أما الإطار التدريسي فيضم: 1860 يتوزعون كما يلي: 704 مدرس جامعي، 367 استشفائي جامعي، 216 أستاذ تعليم ثانوي، 565 متعاقد تونسي،08 متعاقد أجنبي.

مؤسساتها
تضم جامعة المنستير 5 كليات و9 معاهد عليا ومدرستين أي ما مجموعه 16 مؤسسة عليا هي:
 كلية الطب بالمنستير
 كلية العلوم بالمنستير
 كلية طب الأسنان بالمنستير
 كلية الصيدلة بالمنستير
 كلية العلوم الاقتصادية والتصرف بالمهدية
 المعهد التحضيري للدراسات الهندسية بالمنستير
 المعهد العالي للإعلامية بالمهدية
 المعهد العالي للإعلامية والرياضيات بالمنستير
 المعهد العالي للبيوتكنولوجيا بالمنستير
 المعهد العالي للفنون والحرف بالمهدية
 المعهد العالي للدراسات التطبيقية في الإنسانيات بالمهدية
 المعهد العالي للغات المطبقة في الأعمال والسياحة بالمكنين
 المعهد العالي لمهن الموضة بالمنستير
 المعهد العالي للعلوم التطبيقية والتكنولوجيا بالمهدية
 المدرسة الوطنية للمهندسين بالمنستير
 المدرسة العليا لعلوم وتطبيقات الصحة بالمنستير

مراجع

وصلة خارجية
 موقع جامعة المنستير.

تأسيسات سنة 2004 في تونس
جامعات تونس
هيئات تعليمية أسست في 2004

جامعة المنستير


A-2 Hrvatska košarkaška liga je predstavljala drugi razred hrvatskog košarkaškog prvenstva u sezoni 2006./07.
Liga se sastojala od pet skupina - "Jug", "Zapad", "Centar", "Sjever" i "Istok". Po završetku prvenstva, najsuspješnije momčadi (prvaci skupina), te pretposljednja momčad iz A-1 lige su igrale dodatnu kvalifikacijsku ligu za ulazak u viši rang - A-1 ligu, koju su ostvarile dvije prvoplasirane momčadi

Ljestvice

Kvalifikacije za A-1 ligu

 Izvori:
 Hrvatski športski almanah 2007/2008

Centar

Istok

 Izvori:
 Hrvatski športski almanah 2007/2008
 "Virovitički list : Virovitičko-podravski tjednik"
 "Virovitički list : Virovitičko-podravski tjednik", 20. kolo

Jug

 Izvori:
 Hrvatski športski almanah 2007/2008

Sjever

 Izvori:
 Hrvatski športski almanah 2007/2008

Zapad

 Izvori:
 Hrvatski športski almanah 2007/2008
 "Glas Istre", 22. kolo i ljestvica
 "Glas Istre", 2006. godina
 "Glas Istre", 2007. godina

Unutarnje poveznice
 A-2 Hrvatska košarkaška liga
 A-1 liga 2006./07.
 B-1 liga 2006./07.
 Kup Krešimira Ćosića 2006./07.

Literatura
 Kruno Sabolić: Hrvatski športski almanah 2007/2008, ISSN 1330-2523, Zagreb, 2008., str. 312
  eurobasket.com, Croatia (2006-2007) - A2 Standings, pristupljeno 4. veljale 2021.

Izvori

Vanjske poveznice

2006-07
m-2-A-2
2006-07

A-2 Hrvatska košarkaška liga 2006./07.


Jónas Sigurðsson eða Jónas Sig (fæddur 1974) er íslenskur tónlistarmaður. Hann kemur fram sem sólólistamaður og með hljómsveit sinni Ritvélar Framtíðarinnar
Jónas öðlaðist fyrst frægð með fyrri hljómsveit sinni Sólstrandargæjarnir sem gáfu út lagið ,,Rangur maður" á 10. áratug 20. aldar. Eftir að sú hljómsveit liðaðist í sundur hélt Jónas til Danmerkur þar sem hann vann fyrir Microsoft. Hann sneri aftur árið 2007 til Íslands og hóf tónlistarferil.

Ritvélar Framtíðarinnar:
Stefán Örn Gunnlaugsson (hljómborð)
Ingi Björn Ingason (bassi)
Ómar Guðjónsson (gítar)
Rósa Guðrún Sveinsdóttir (saxófónn, bakraddir)
Steinar Sigurðarson (saxófónn)
Snorri Sigurðarson og Kjartan Hákonarson (trompet)
Samúel Jón Samúelson (trombóna)
Kristinn Snær Agnarsson (trommur)
Kristjana Stefánsdóttir (glockenspiel, slagverk og bakraddir).

Breiðskífur
Þar sem malbikið svífur mun ég dansa (2007)
Allt er eitthvað (2010)
Þar sem himin ber við haf (2012)
Milda hjartað (2018)

Smáskífur
"Þyrnigerðið" (2010)
"Hafið er svart" (með Lúðrasveit Þorlákshafnar, 2014)
"Af ávöxtunum skuluð þið þekkja þá" (2015)

Tilvísanir
Íslenskir tónlistarmenn
Fólk fætt árið 1974

Jónas Sigurðsson


An Bulbostylis abortiva in uska species han Liliopsida nga syahan ginhulagway ni Ernst Gottlieb von Steudel, ngan ginhatag han pagkayana nga asya nga ngaran ni Charles Baron Clarke. An Bulbostylis abortiva in nahilalakip ha genus nga Bulbostylis, ngan familia nga Cyperaceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Bulbostylis

Bulbostylis abortiva


Spiele der Gruppe H der Fußball-Weltmeisterschaft 1998

|}

Argentinien – Japan 1:0 (1:0)

Jamaika – Kroatien 1:3 (1:1)

Japan – Kroatien 0:1 (0:0)

Argentinien – Jamaika 5:0 (1:0)

Japan – Jamaika 1:2 (0:1)

Argentinien – Kroatien 1:0 (1:0)

Gruppe H

Fußball-Weltmeisterschaft 1998/Gruppe H


An Bulbostylis amambayensis in uska species han Liliopsida nga ginhulagway ni Manuel Barros. An Bulbostylis amambayensis in nahilalakip ha genus nga Bulbostylis, ngan familia nga Cyperaceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Bulbostylis

Bulbostylis amambayensis