Atacamatitan ist eine Gattung sauropoder Dinosaurier aus der Gruppe der Titanosauria. Bisher ist lediglich ein einziges, sehr fragmentarisches Skelett bekannt, das in der Atacamawüste im nördlichen Chile gefunden wurde und auf die Oberkreide datiert wird. Wie alle Sauropoden war Atacamatitan ein großer, quadrupeder (vierfüßiger) Pflanzenfresser mit langem Hals und Schwanz. Diese Gattung wurde 2011 mit der einzigen Art, Atacamatitan chilensis, von Forschern um Alexander Kellner erstmals wissenschaftlich beschrieben.

Merkmale
Die Vorderbeine waren kräftiger gebaut als die Hinterbeine. So war der Oberschenkelknochen mit einer Länge von 1,1 m und einer Schaftdicke von nur 12,5 cm (gemessen auf halber Höhe des Knochens) relativ grazil gebaut. Dennoch war der Oberarmknochen länger als der vieler anderer, abgeleiteter (fortgeschrittener) Titanosaurier wie Saltasaurus. Die Dicke des Oberschenkelknochenschafts nimmt bei Atacamatitan gleichmäßig ab, anders als bei anderen Vertretern der Titanosauria, bei denen die Schaftdicke nur wenig variiert.

Die Rückenwirbel waren deutlich opisthocoel (auf der Vorderseite konvex und auf der Hinterseite konkav), während Hyposphen-Hypantrum-Verbindungen fehlten, wie bei vielen anderen Vertretern der Titanosauria. Von anderen Vertretern unterschieden sich die Rückenwirbel durch die seitlichen Aushöhlungen (Pleurocoele) der Wirbelkörper, die rundlicher und kürzer waren und sich nicht nach vorne zuspitzten, sowie durch eine stark konkave Unterseite der Wirbelkörper. Die Schwanzwirbel dagegen waren procoel (auf der Vorderseite konkav und auf der Hinterseite konvex), wobei Pleurocoele fehlten. Im Unterschied zu verwandten Gattungen wiesen die Schwanzwirbel einen seitlich abgeflachten Dornfortsatz mit einem klingenförmigen vorderen Rand auf.

Systematik
Die genauen Verwandtschaftsbeziehungen dieser Gattung sind unbekannt. Allerdings scheint Atacamatitan weder ein besonders basaler (ursprünglicher), noch ein besonders abgeleiteter (fortgeschrittener) Titanosaurier gewesen zu sein. So war diese Gattung basaler als die Vertreter der Saltasauridae, aber abgeleiteter als Malawisaurus. Gleichzeitig kann eine Zugehörigkeit zu den Aeolosaurini ausgeschlossen werden.

Bedeutung, Fund und Entdeckung
Wirbeltierfossilien aus Chile sind relativ selten. Atacamatitan stellt den bislang vollständigsten Fund eines Dinosauriers aus der Region Antofagasta und einen der am vollständigsten erhaltenen Titanosaurierfunde aus Chile dar. Der Fund stammt aus den Schichten der Tolar-Formation, deren Alter bislang unbekannt war. Atacamatitan zeigt, dass diese Formation auf die Oberkreide datiert werden kann, und nicht etwa auf das Paläozän, was vorher nicht ausgeschlossen werden konnte.

Der Fund (Holotyp, Exemplarnummer SGO-PV-961) besteht aus einem rechten Oberschenkelknochen (Femur), dem unteren Ende eines Oberarmknochens (Humerus), Wirbel (zwei Rückenwirbel und die vorderen Schwanzwirbel), Rippen, ein Fragment des Brustbeins (Sternum) sowie weitere, nicht identifizierbare Fragmente. Diese Fossilien wurden auf einer Fläche von 2 m² ausgegraben. Sie sind von rötlicher Farbe und aufgrund von starker Permineralisation sehr schwer. Heute befinden sie sich in der Sammlung des Museo Nacional de Historia Natural in Santiago de Chile. Der Fundort befindet sich nahe der Stadt Conchi Viejo in der chilenischen Region Antofagasta.

Der Fundort wurde im Februar 2000 während einer gemeinsamen Expedition brasilianischer und chilenischer Forscher entdeckt, welche zuerst auf den an der Oberfläche exponierten Oberschenkelknochen aufmerksam wurden. Das Skelett konnte jedoch erst während einer zweiten Expedition im Juli des darauffolgenden Jahres geborgen werden. Wissenschaftlich beschrieben wurde der Fund 2011 von Forschern um den brasilianischen Paläontologen Alexander Kellner. Der Name Atacamatitan chilensis nimmt Bezug auf den Fundort und weist auf die Atacamawüste sowie auf Chile. Die Endung -titan, die für zahlreiche Titanosaurier Verwendung findet, weist auf die Titanen der griechischen Mythologie.

Literatur
  Alexander W. A. Kellner, David Rubilar-Rogers, Alexander Vargas, Mario Suárez: A new titanosaur sauropod from the Atacama Desert, Chile. In: Anais da Academia Brasileira de Ciências. Bd. 83, Nr. 1, 2011, , S. 211–219, , Digitalisat (PDF; 1,7 MB).

Einzelnachweise

Titanosauria
Titanosaurier

Atacamatitan


Samões Portekiz'de Vila Flor belediyesine bağlı olan, 13,55 km² yüzölçümüne sahip, 413 nüfuslu (2001) bir bucaktır (Portekizce: freguesia).

Portekiz'in freguesiaları
Vila Flor

Samões


De-a lungul anilor a fost dezvoltată o varietate de curente ale ideologiei feministe. Ele diferă ca scopuri, obiective, strategii și afiliații. De multe ori se suprapun, iar unele persoane feministe se identifică simultan cu mai multe ramuri ale acestor curente.

Curente și ideologii

Feminismul predominant
Feminismul predominant sau "mainstream" este un termen generic pentru curentele feministe care nu se încadrează în taberele feminismului socialist sau radical. Feminismul predominant se axează în mod tradițional pe reformele politice și legale, cu sursele în "primul val" feminist și feminismul liberal al secolelor XIX-lea și XX-lea. Feminismul predominant a fost istoric numit și feminism liberal sau feminism burghez. Termenul este în prezent folosit cu referire la curente care sunt mult mai reprezentative pentru spectrul politic, cele de centru, centru-stânga și centru-dreapta, ele militând pentru poziții politice mai moderate, în contrast cu feminismul radical sau alte forme de feminism de stânga. Feminismul predominant se suprapune cu feminismul liberal modern, deși cel predominant este un termen mai larg. El tinde să includă bărbații mai mult decât feminismul radical și de multe ori accentuează probleme mai puțin polemice, ca participarea politică a femeilor sau educația pentru femei. Susținătorii feminismului predominant sunt uneori criticați de feministele radicale ca făcând parte din "sistemul patriarhismului." Indiferent de aceste critici, realizări ca dreptul la vot și dreptul la educație sunt rezultatul feminismului predominant ce s-a axat pe construirea unei susțineri cât mai largi pentru chestiuni feministe, inclusiv din partea bărbaților.

Feminismul liberal
Feminismul liberal susține egalitatea dintre femei și bărbați prin reforme politice și legale. În mod tradițional de-a lungul secolelor al XIX-lea și XX-lea, feminismul liberal a avut același înțeles ca feminismul burghez sau cel mainstream, termenul "liberal" suprapunându-se puternic peste feminismul predominant. Persoanele feminismului liberal au încercat să desființeze discriminarea politică, legală și de alte forme pentru a crea pentru femei aceleași oportunități ca cele ale bărbaților. Acestea au încercat să schimbe structura societății pentru a asigura un comportament egal față de femei.

Recent, feminismul liberal și-a asumat un rol mai restrâns care accentuează abilitatea femeilor de a arăta și a-și menține egalitatea prin propriile acțiuni și alegeri. În acest sens feminismul liberal utilizează interacțiunile de la nivel personal dintre femei și bărbați ca punct de plecare pentru transformarea societății. Folosirea termenului diferă de noțiunea istorică a feminismului liberal care punea accentul pe reformele politice și legale, susținând că de unele singure, doar acțiunile și alegerile femeilor nu sunt suficiente pentru a duce la egalitatea de sexe.

Problemele de actualitate pentru feminismul liberal includ drepturi de reproducere și avort, hărțuirea sexuală, votul, educația, salarii egale cu efortul depus la muncă, asistență natală accesibilă, asigurarea medicală accesibilă și scoaterea la lumină a frecvenței violenței în familie și celei sexuale împotriva femeilor.

Feminismul anarhist
Feminismul anarhist (numit de asemenea anarho-feminism) îmbină anarhismul cu feminismul. Consideră în general patriarhismul ca manifestare a ierarhiei involuntare. Anarho-feministele consideră că lupta împotriva patriarhismului este o parte esențială a luptei de clasă și a anarhismului împotriva statului.

În esență, această filosofie vede lupta anarhismului drept componentă necesară pentru lupta feminismului și vice-versa. Precum declara L. Susan Brown, "devreme ce anarhismul este o filosifie politică care se opune tuturor relațiilor de putere, el este inerent feminist".

Anarho-feministe reprezentative pot fi considerate Emma Goldman, Federica Montseny, Voltairine de Cleyre, Maria Lacerda de Moura, și Lucy Parsons. În timpul Războilui Civil Spaniol, un grup anarho-feminist, Mujeres Libres ("Femei Libere"), asociat cu Federación Anarquista Ibérica, a militat pentru a apăra atât idealurile anarhiste, cât și cele feministe.

Printre autorii și autoarele contemporani anarho-feminiști se numără Germaine Greer, L. Susan Brown, și eco-feminista Starhawk. Grupuri contemporane de anarho-feministe includ Mujeres Creando din Bolivia, Radical Cheerleaders, grupul anarho-feminist spaniol okupa La Eskalera Karakola și conferința anuală din Boston - La Rivolta!.

Feminismul socialist și marxist

Feminismul socialist leagă oprimarea femeilor de ideile marxiste despre exploatare, opresiune și muncă. Feministele sociale consideră că statutul inegal la locul de muncă și în sfera casnică asupresc femeile. Feministele sociale văd prostituția, munca casnică, creșterea copiilor și mariajul ca moduri în care femeile sunt exploatate de către sistemul patriarhal care devalorizează femeile și munca substanțială pe care o depun. Ele se axează pe schimbări majore care afectează întreaga societate, și nu nivelul individual. Ele văd nevoia de muncă alături nu numai de bărbați, și de toate grupurile, oprimarea femeilor fiind o parte dintr-un model mai mare care afectează pe toată lumea implicată în sistemul capitalist.

Marx considera că atunci când oprimarea de clasă va fi învinsă, și oprimarea de gen va dispărea; acesta este feminismul marxist. Unele feministe marxiste, multe dintre ele membre ale grupului

Radical Women și ale partidului american Freedom Socialist Party, dau exemplu operele marxiste ale lui Frederick Engels și August Bebel ca explicații puternice ale legăturii dintre oprimarea de gen și exploatarea de clasă. Pentru unele feministe marxiste, viziunea despre oprimarea de gen este simplistă, multă muncă ale feministelor socialiste mergând spre separarea fenomenului de gen de cel al clasei. Unii care au contribuit la feminismul marxist au criticat aceste idei marxiste tradiționaliste pentru faptul că nu menționează oprimarea de gen înafara subordonării sale oprimării de clasă.

Spre sfârșitul sec. al XIX-lea și începutul sec. al XX-lea, și Clara Zetkin și Eleanor Marx s-au opus demonizării bărbaților și au susținut o revoluție a proletariatului care va învinge cât mai multe inegalități dintre femei și bărbați. Majoritatea liderilor marxiști, inclusiv Clara Zetkin și Alexandra Kollontai au pus în contradictoriu marxismul cu feminismul, în loc să le combine.

Feminismul radical
Feminismul radical consideră că ierarhia capitalistă controlată de bărbați, văzută ca sexistă, este trăsătura definitorie a oprimării femeilor. Feministele radicale consideră că femeile se pot elibera doar odată ce au înlăturat sistemul patriarhal inerent opresiv și dominant. Ele sunt de părere că există o structură de putere bazată pe bărbați care este responsabilă de oprimare și inegalitate, și atâta vreme cât sistemul și valorile sale sunt valabile, societatea nu poate fi reformată într-un mod semnificativ. Unele feministe radicale nu văd alternative înafara dezrădăcinării totale și reconstrucția societății pentru a-și atinge scopurile.

În timp au apărut mai multe sub-tipuri de feminism radical, ca feminismul cultural, feminismul separatist și feminismul antipornografic, opus feminismului pozitiv-sexual.

Feminismul cultural
Feminismul cultural este ideologia unei "naturi feminine" sau "esențe feminine" care încearcă revalidarea pe care le consideră trăsături feminine subapreciate. Pune accentul pe diferențele dintre bărbați și femei, dar le consideră diferențe psihologice, construite cultural în loc să fie inerent biologice. Criticii feminismului cultural susțin că, fiind bazat pe o viziune esențialistă a acestor diferențe și că cere independență și construire de instituții, feministele culturale s-au retras din sfera politică spre un "stil de viață". Un astfel de critic, Alice Echols (istoric feminist și teoreticiană culturală), atribuie lui Brooke Williams, membră a grupului Redstockings, cu introducerea termenului de feminism cultural în 1975 pentru a descrie depolitizarea feminismului radical.

Feminismul separatist și lesbian
Feminismul separatist este o formă de feminism radical care nu sprijină relațiile heterosexuale. Feminismul lesbian este așadar strâns legat de acesta. Partizanele feminismului separatist spun că diferențele sexuale diferențele sexuale dintre bărbați și femei sunt neconciliabile. Feministele separatiste nu cred în general că bărbații pot să contribuie pozitiv la mișcarea feministă și că până și bărbații bine-intenționați copiază dinamici patriarhale. Autoarea Marilyn Frye descrie feminismul separatist drept "separarea de diversele feluri sau moduri de bărbați și instituții, relații, roluri și activități definite și dominate de bărbați, operând în beneficiul lor și a menținerii privilegiului bărbaților - această separare este inițiată sau menținută, voluntar, de către femei".

Feminismul negru și womanism

Feminismul negru consideră că sexismul, oprimarea de clasă și rasismul sunt ireversibil interconectate. Formele de feminism care încearcă să învingă sexismul și oprimarea de clasă, dar ignoră rasa, pot discrimina mai multe persoane, inclusiv femeile, prin prejudecăți rasiste. Organizația Națională a Feminismului Negru (NBFO) a fost fondată în 1973 de către Florynce Kennedy, Margaret Sloan, și Doris Wright, iar, conform cu Wright, "a lansat un atac frontal asupra sexismului și rasismului mai mult decât oricare altă organizație". NBFO a ajutat de asemenea la inspirarea organizației bazate în Boston Combahee River Collective în 1974 care nu doar că a dus la activismul anti-rasist crucial în Boston în acea decadă, dar a oferit o bază pentru feminismul negru care încă este activ după un sfert de secol. Definiția feminismului a membrei Combahee Barbara Smith încă rămâne un model în prezent care spune că "feminismul este teoria politică și cere eliberarea tuturor femeilor: femeilor de culoare, femeilor clasei muncitorești, femeilor sărace, femeilor cu dezabilități fizice, lesbienelor, femeilor în vârstă, precum și a femeilor heterosexuale albe privilegiate economic. Orice mai puțin de atât nu este feminism, ci doar o preamărire de sine feminină." Combahee River Collective a argumentat că în 1974 eliberarea femeilor de culoare duce la eliberarea tuturor oamenilor, devreme ce necesită sfârșitul rasismului, seximului și oprimării de clasă. Una dintre teoriile care au evoluat din acest curent a fost womanism-ul lui Alice Walker. A reieșit după mișcări feministe timpurii care au fost conduse în special de femei caucaziene, fiind mișcări ale clasei de mijloc albe care în general au ignorat oprimarea bazată pe rasism și clasism. Alice Walker și alte partizane ale womanism-ului au arătat că femeile de culoare trec print-o oprimare diferită și mult mai intensă decât cea a femeilor caucaziene.

Angela Davis a fost una dintre primele persoane care au format o pledoarie centrată pe intersecția dintre rase, gen și clase sociale în cartea ei Women, Race, and Class (1981). Kimberle Crenshaw, o teoreticiană importantă a dreptului feminist, a numit acest concept intersecționalitate, spre sfârșitul anilor 1980, ca parte a activității ei în drept antidiscriminare și a descrierii efectelor discriminării compuse împotriva femeilor de culoare.

Feminismul multirasial
Feminismul multirasial (numit feminism al "femeilor de culoare") oferă o teorie și analiză din perspectiva vieții și experiențelor femeilor de culoare. Teoria a apărut în anii 1990 și a fost dezvoltată de Dr. Maxine Baca Zinn, o feministă chicana, și Dr. Bonnie Thornton Dill, o expertă în sociologie a femeilor și familiilor african-americane.

Deși de multe ori ignorat din istoria feminismului "celui de-al doile val", feministele multirasiale s-au organizat în același timp cu feministele caucaziene. În timpul feminismului "valului al doilea" de la sfârșitul anilor '60 și începutul anilor '70, până în anii '90, susținătoarele acestui curent nu doar că au muncit împreună cu femeile de culoare și feministele caucaziene, dar s-a uorganizat de asemenea înafara spațiilor exclusiv pentru femei. În anii '70 femeile de culoare au muncit pe trei fronturi, "împreună cu grupurile dominate de persoane caucaziene; formând comitete ale femeilor în interiorul organizațiilor cu membrii de sexe diferite și formând organizații feministe autonome ale femeilor negre, sud-americane, amerindiene și asiatice." Perspectiva feminismului multirasial încearcă să depășească simpla recunoaștere a diversității și diferențelor dintre femei, să analizeze structurile de dominație, îndeosebi importanța raslor pentru înțelegerea constructului social al genului.

Feminismul postcolonialist
Feminismul postcolonialist, și feminismul "lumii a treia", provine parțial din postcolonialism, care discută descrie experiențele îndurate în timpul colonialismului, inclusiv "migrația, sclavia, suprimarea, rezistența, reprezentarea, diferența, rasa, genul, locul și răspunsurile la discursurile influente ale Europei imperiale." Feminismul postcolonialist se centrează pe rasism, probleme etnice și efectele de lungă durată economice, politice și culturale ale colonialismului, legate iremediabil de realitățile bazate pe gen ale femeilor non-caucaziene, non-occidentale. El vede paralele între națiunile recent de colonizate și statutul femeii în patriarhism—atât postcolonialismul cât și feminismul postcolonialist "având perspectiva unui grup social marginalizat în relația lui cu cultura dominantă."

Feministele occidentale universalizează problemele femeilor, excluzând așadar clasele sociale și identitățile etnice, împuternicesc homofobia, și ignoră activitatea și vocile femeilor non-caucaziene, non-occidentale, sub efectul orientalismului. Unele  feministe postcolonialiste critică feminismul radical și liberal, iar altele ca Chandra Talpade Mohanty sunt critice la adresa feminismului occidental pentru că este etnocentric. Feministe negre ca Angela Davis și Alice Walker,  împărtășesc această părere. Alt critic al perspectivei occidentale este Sarojini Sahoo. Feministele postcolonialiste pot fi descrise ca acelea care au reacționat atât împotriva tendințelor de universalizare din gândirea feministă occidentală, cât și împotriva lipsei de atenție pentru problemele de gen din gândirea postcolonialistă predominantă.

de atunci statutul femeii în țările lumea dezvoltată în țările în curs de dezvoltare au fost monitorizate de asemenea organizații practicile tradiționale și rolurile asumate de femei văzute uneori dezagreabile după standardele occidentale pot fi considerate o formă de rebeliune împotriva oprimării coloniale această oprimare poate să ducă la glorificarea culturii coloniale care în culturi cu puternice tradiții ale stratificării puterii după criterii de gen pot însemna acceptarea sau refuzul de a confrunta inegalitatea de sex feministele de azi se luptă cu oprimarea în propriile modele culturale ale societății decât cele impuse de coloniștii occidentali feminismul de naționalism postcolonialism

Colonialismul are o istorie bazată pe gen puterile coloniale au impus de multe ori norme occidentale asupra regiunilor colonizate. Feministele postcolonialiste consideră că acele culturi afectate de colonialism sunt de multe ori extrem de diferite și trebuie tratate ca atare. În anii 1940 și 1950 după formarea ONU, fostele colonii au fost monitorizate de occident sub așa-numitul "progres social". De atunci, statutul femeii în țările în curs de dezvoltare au fost monitorizate de asemenea organizații. Practicile tradiționale și rolurile asumate de femei—văzute uneori ca dezagreabile după standarde occidentale—pot fi considerate o formă de rebeliune împotriva oprimării coloniale. Acestea pot să ducă la glorificarea culturii precoloniale, care, în culturi cu puternice tradiții ale stratificării puterii după criterii de gen, pot duce la acceptarea sau refuzul de a confrunta inegalitatea dintre sexe. Feministele de azi se luptă cu oprimarea în propriile lor modele culturale, decât cele impuse de coloniștii occidentali.

Feminismul postcolonialist este strâns legat de feminismul transnaționalist. El se suprapune și se leagă de feminismul negru pentru că ambele confruntă rasismului și caută recunoașterea bărbaților în propriile culturi, și cea a feministelor din Occident.

Feminismul Lumii a treia
Feminismul lumii a treia a fost descris ca un grup de teorii feministe dezvoltate de persoane de feministe care au preluat idei și au luat parte în politici feministe în așa numitele țări din lumea a treia. de ce femeile din lumea a treia au fost implicate în curentul feminist nume nume ce nume nume kritika feminismul occidental pe baza faptului că este etnocentric și nu ia în considerare experiențele unice ale femeilor din lumea a treia sau existenta feminismului indygen ale acestor țări conform lui mohanty femeile din lumea a treia consideră că feminismul vestic își bazează înțelegerea despre femei înțelegerea femeilor rasism intern classes homofobie dezvoltarea este asociată și cu feminismul negru woman africană woman modern family

Feminismul lumii a treia a fost descris ca un grup de teorii feministe dezvoltate de persoane de feministe care au preluat idei și au luat parte în politici feministe în așa numitele țări din lumea a treia. Deși femeile din lumea a treia au fost implicate în curentul feminist, Chandra Talpade Mohanty și Sarojini Sahoo critică feminismul occidental pe baza faptului că este etnocentric și nu ia în considerare experiențele unice ale femeilor din lumea a treia sau existența feminismului indigen. Conform lui Mohanty, femeile din lumea a treia consideră că feminismul occidental își bazează înțelegerea despre femei pe "rasism internalizat, clasism și homofobie". Acest tip de discurs este puternic legat de feminismul african și feminismul postcolonialist. Dezvoltarea curentului este de asemenea asociat cu feminismul negru, womanism, "womanism africana", "motherism", "Stiwanism", "negofeminism", feminism chicana , și "femalism".

Feminismul perspectival
Din anii 1990, feministele perspectivale au argumentat că feminismul ar trebui să analizeze modul în care experiențele femeilor despre inegalitate se leagă de cele ale rasismului, homofobiei, clasismului și colonizării. La sfârșitul anilor 1980 și începutul anilor 1990, feministele postmoderniste au susținut că rolurile de gen sunt construite social, și că este imposibil să se generalizeze experiențele femeilor din culturi și epoci diferite.

Feminismul libertarianist
Conform Stanford Encyclopedia of Philosophy, "Feminismul clasic liberal sau libertarianist văd libertatea drept libertatea de la amestecul coercitiv. El susține că femeile, precum și bărbații, au dreptul la asemenea libertate datorită statutului lor de proprietari a sinelui."

Există mai multe categorii ale teoriei feminismului libertarianist sau legate de doctrina libertarianistă. anarho feminismul combina de feministe și anarhiste exemplificând libertarianismul clasic mai degrabă decât libertarianismul minor hist contemporan nume nume definit un teren pe care îl numește feminism individualist care combină feminismul cu anarho capitalismul sau libertarianismul minor hist contemporan și argumentează How pozitie pro capitalistă

Există mai multe categorii ale teoriei feminismului libertarianist sau legate de doctrina libertarianistă. Anarho-feminismul combină elemente feministe și anarhiste, exemplificând mai degrabă libertarianismul clasic decât libertarianismul minarhist contemporan. Recent, Wendy McElroy a definit un termen pe care îl numește "ifeminism" sau "feminism individualist", care combină feminismul cu anarho-capitalismul sau libertarianismul minarhist contemporan, și argumentează că o poziție pro-capitalistă și anti-stat este compatibilă cu accentul pe drepturi egale și împuternicirea femeilor. Curentul a apărut din mișcarea anarhismului individualist din Statele Unite.

Feminismul individualist a fost definit în general ca un curent feminist în opoziție cu ceea ce teoreticiene precum nume nume și numere în numesc feminism politic sau de gen însă există un led ferenț în discursul feminismului individualist deși unele feministe individualiste nume se opun amestecului statului în alegerile pe care femeile le fac în privința propriului corp pentru că ar crea o arhivă ierarhie coercitivă ca patriarhismul,

Feminismul individualist a fost definit în general ca un curent feminist în opoziție cu ceea ce teoreticiene precum Wendy McElroy și Christina Hoff Sommers în numesc politic saude gen. Însă există unele diferențe în discursul feminismului individualist. Deși unele feministe individualiste ca McElroy se opun amestecului statului în alegerile pe care femeile le fac în privința propriului corp, pentru că asta ar crea o ierarhie coercitivă (ca patriarhismul), alte feministe ca Christina Hoff Sommers susțin că rolul politic al feminismului este de a se asigura că toată lumea, inclusiv femeile, au dreptul de a se pune amestecului coercitiv. Sommers este descrisă drept o feministă a echității sociale conservatoare de către Stanford Encyclopedia of Philosophy. Criticii o numesc o anti-feministă.

Feminismul New Age
Feminismul New Age apărut în secolul al XX-lea drept continuare și răspuns la feminismul "valului" al doilea și al treilea. Curentul confruntă definițiile "tradiționale ale feminismului și consideră binevenite schimbările în timp a acestora, încorporând elemente de etnie, girl power, feminism, feminism individualist, pozitivitate față de sex și postmodernism."  În feminismul New Age, femeia (sau bărbatul) își acceptă calitățile personale care au fost definite cultural ca "feminine" fără vreo rușine, în timp ce luptă împotriva discriminării femeilor (și a bărbaților "feminini") la locurile de muncă și în alte sfere ale societății secolului al XXI-lea. Acest curent vine ca răspuns la o cultură care pretinde că "acceptă egalitatea dintre bărbați și femei, dar în același timp devalorizează feminitatea".

Spre deosebire de feminismul "valurilor" al doilea și al treilea, feministele New Age nu cer ca femeile să fie tratate identic ca bărbații, ci diferențele dintre bărbați și femei să fie recunoscute, înțelese și acomodate în timp ce sunt tratate echitabil.

Din acest motiv feministele New Age nu își reneagă biologia feminină (fie ea fizică, hormonală sau psihologică) și cere să fie acomodată fără a permite justificarea oprimării. Ele susțin studiile științifice ale diferențelor dintre corpurile de sex masculin și feminin și acceptă că acele calități definite cultural drept "feminine" -- a avea toane, a fi coerentă emoțional, blândă sau liniștită -- sunt bazate "în biologie și nu sunt destinate amestecului în vreo ideologie pro sau anti-feministă."

și nici nu sunt rușinat dacă aleg să nu o facă feministele știu că există plăcere atât într o carieră cât și într o familie și se simt îndreptățite la amândouă ele nu caută comportamente speciale și nici comportamente egal ele caută comportamente echitabile respect la locul de muncă și oportunități egale baza pentru drepturile femeilor muncitoare de a deveni de a rămâne însărcinate concediu maternal a alăpta în public în timp ce sunt plătite cu aceeași sumă precum colegilor de sex masculin concomitent exprimarea sexuală muncitorii sexual dansatoare din buric Precum și marșuri anti hărțuire si impotriva învinuirii victimelor le denunță exploatarea sexuală dar creed în dreptul femeii sau a oricui de a explora și a se simti împuternicită de către propria sexualitate feminină majoritatea feministelor nu urăsc bărbații iar multe feministe nu pot să se identifice de a lungul vieții drept bărbați sau sunt îndrăgostite ori au relații apropiate cu bărbați elena neaga unele comportamente precum cavalerismul ce se și dominarea sexuală atâta vreme sunt făcute consensuală exemple de feministe new age sunt lady gaga și beyonce lol

Feministelor New Age nu le e frică să aibă copii sau să se căsătorească dacă aleg asta, și nici nu sunt rușinat dacă aleg să nu o facă. Ele știu că există plăcere atât într-o carieră cât și într-o familie și se simt îndreptățite la amândouă. Ele nu așteaptă comportamente speciale și nici comportamente egale, ci comportamente echitabile, respect la locul de muncă și oportunități egale. Ele militează pentru drepturile femeilor angajate de a rămâne însărcinate, pentru concediu maternal, a alăpta în public, în timp ce sunt plătite cu aceeași sumă precum colegii lor de sex masculin. Concomitent, susțin exprimarea sexuală, prostituatele, dansatoarele din buric și la bară, campanii #FreeTheNipple, precum și marșuri anti-hărțuire și impotriva învinuirii victimelor. Denunță exploatarea sexuală, dar cred în dreptul femeii (sau a oricui) de a explora și a se simți împuternicite de către propria sexualitate "feminină".

Majoritatea feministelor nu urăsc bărbații, iar multe feministe nu pot să se identifice de a lungul vieții drept bărbați sau sunt îndrăgostite ori au relații apropiate cu bărbați. Ele nu neagă unele comportamente precum cavalerismul și dominarea sexuală, atâta vreme sunt făcute consensual.

Exemple de femniste New Age sunt Lady Gaga, și Beyoncé.

Feminismul poststructuralist
Feminismul poststructuralist, numit și feminism francez, utilizează cunoștințele numeroaselor curente epistemologice, inclusiv psihanaliza, lingvistica, teoria politică (marxistă și post-marxistă), teoria raselor, teoria literară și alte curente intelectuale ale problemelor feministe. Multe feministe poststructuraliste consideră că diferența este una dintre cele mai puternice unelte pe care o femeie le posedă în lupta împotriva dominării patriarhale, iar a asemăna mișcarea feministă doar cu egalitatea, înseamnă a refuza femeilor numeroase opțiuni, deoarece egalitatea rămâne definită dintr-o perspectivă masculină sau patriarhală.

Feminismul postmodernist

Feminismul postmodernist este un curent al teoriei feministe care încorporează postmodernismul și teoria poststructuralistă. Judith Butler consideră că sexul, nu doar genul, sunt construite prin limbaj. în cartea ei din 1990, Gender Trouble, critică operele lui Simone de Beauvoir, Michel Foucault, și Jacques Lacan. Butler critică distincțiile făcute de feministele din trecut dintre sexul biologic și genul construit social. Ea spune că distincția dintre sex și gen nu permite o critică suficientă a esențialismului. Pentru Butler, "femeia" este o categorie discutabilă, complicată de clasă, etnie, sexualitate și alte fațete ale identității. Ea susține că genul este performativ. Acest argument duce la concluzia că nu există nici o cauză pentru subordonarea femeii și nicio cale pentru a o rezolva.

În cartea A Cyborg Manifesto, Donna Haraway critică noțiunile tradiționale ale feminismului, în special accentul pe identitate, decât pe afinitate. Ea folosește metafora unui cyborg pentru a construi un feminism postmodern care merge dincolo de dualisme și limitările genului, feminismului și politicii tradiționale. Cyborg-ul lui Haraway este o încercare de rupere față de discursul oedipian și miturile creștine precum geneza. Ea scrie că "Cyborg-ul nu visează la o comunitate pe modelul familiei organice, de data aceasta fără proiectul oedipian. Cyborg-ul nu are cunoaște Grădina Edenului; nu este făcut din lut și nu poate visa sa se întoarce în țărână."

O ramură majoră a feminismului postmodernist este feminismul francez psihanalitic contemporan. Alte opere feministe postmoderniste scot în evidență rolurile de gen stereotipice doar pentru al prezenta parodii ale tradițiilor inițiale. Istoria feminismului nu este importantă -- doar ce se poate face pentru aceasta. Istoria este înlăturată și folosită pentru a arăta cât de ridicole sunt fostele convingeri. Teoria feministă modernă a fost intens criticată ca fiind predominant (deși nu exclusiv) asociată cu operele academice ale clasei de mijloc occidentale. Mary Joe Frug, o feministă postmodernistă, a criticat feminismul predominant ca fiind îngust și neatent la problemele de rasă și clase economice.

Feminismul francez
Feminismul francez este o ramură a gândirii feministe apărută în Franța în anii 1970 până în anii 1990.  Se distinge de feminismul anglofon printr-o metodă care este mai filosofică și literară, operele sale tinzând să fie expansive și metaforice, mai puțin axate pe doctrina politică și și mai mult pe așa-numite teorii "ale corpului" Termenul include scriitori care nu sunt francezi, dar care au lucrat substanțial în Franța și sub tradiția franceză, cum ar fi Julia Kristeva și Bracha Ettinger.

În anii 1970, feministele franceze au analizat feminismul cu conceptul de Écriture féminine, care se traduce prin "scriere feminină". Hélène Cixous argumentează că literatura și filosofia sunt falocentrice, și împreună cu alte scriitoare feministe ca Luce Irigaray, pun accentul pe "literatura din corp"ca exercițiu de subversiune. Operele feministei psihanaliste și filosoafei Julia Kristeva a influențat teoria feministă în ansamblu, și în special critica literară feministă. Din anii 1980, munca artistei și psihanalistei Bracha Ettinger a influențat critica literară, istoria artei și teoria cinematografică. Bracha Ettinger a creat dimensiunea feminin-maternală pe care a numit-o matrixială, ea muncind pentru schimbarea definiției ființei umane ca ea să încludă și termenul acesta, precum și "spațiul matrixial", viziunea și obiectul (în artă), dar și importanța dimensiunii feminine matrixiale în psihanaliză și etică. însă după cum indică savanta Elizabeth Wright, "nici una dintre aceste feministe nu se înscriu în mișcarea feministă din lumea anglofonă."

Ecofeminismul
Ecofeminismul leagă ecologia de feminism. Ecofeministele văd sursa dominării femeilor aceeași cu cea a dominării mediului înconjurător. Sistemele patriarhale occidentale în care bărbații dețin și controlează pământul unt văzute ca responsabile pentru oprimarea și distrugerea mediului înconjurător. Ecofeminists see the domination of women as stemming from the same ideologies that bring about the domination of the environment. Western patriarchal systems, where men own and control the land, are seen as responsible for the oppression of women and destruction of the natural environment. Ecofeministele consideră că bărbații exploateazăpământul pentru propriul lor profit și succes. Astfel,  ele consideră că și femeile sunt exploatate de bărbați tot pentru propriul lor profit, succes și plăcere. Atât femeia cât și mediul sunt așadar pioni pasivi în cursa pentru dominare. Conform lor, cei de la putere se folosesc de femei deoarece sunt percepute ca pasive și neajutorate.

Ca metodă de îndreptare a drepturilor sociale și ecologice, ecofeministele consideră că femeile trebuie să lucreze pentru a crea un mediu înconjurător sănătos și să încheie distrugerea pământului pe care majoritatea femeilor se bazează pentru a-și susține familiile.

Ecofeminismul susține că există o legătură între femei și natură care ser trage din istoria comună a oprimarii de către societatea patriarhală occidentală. Vandana Shiva susține că femeile au o legătură specială cu mediul înconjurător prin interacțiunile lor zilnice, legătura care a fost ignorată. Ea spune că "femeile din țările cu economie de subzistență produc și reproduc averea în parteneriat cu natura, ele fiind experte în cunoștințe holistice și ecologiste despre procesele naturale. Aceste metode alternative de cunoaștere au fost orientate spre beneficii sociale și nevoi de sustenanță nerecunoscute de paradigma capitalistă reducționistă, pentru că aceasta eșuează în a percepe interconexiunile dintre natură, viețile femeilor, munca și cunoștințele lor, și crearea de "avere."

Feminista și ecologista socială Janet Bieh a criticat ecofeminismul că se axează prea mult pe o conexiune mistică dintre femeie și natură, și nu îndeajuns pe condiția actuală a femeii.

Transfeminism

Transfeminism (sau feminism trans) este, definit de Robert Hill, "o categorie de feminism cel mai bine cunoscut pentru aplicarea unui discurs transgender pe discursul feminist, și a ideilor feministe discursului transgender". Hill spune că transfeminismul se ocupă și de integrarea proprie în feminismul predominant. El definește transfeminismul în acest context drept un tip de feminism "cu un conțint specific care se aplică persoanelor transgender și transsexuale, dar metoda și teoria aplicabile tuturor femeilor".

Transfeminismul include multe teme majore ale feminismului valului al treilea, cum ar fi diversitatea, imaginea propriului corp, oprimare, misogism și capacitatea de acțiune voluntară a femeilor. Curentul nu se ocupă doar cu îmbinarea conceptelor trans cu feminismul, ci de multe ori aplică analiză și critică feministă problemelor sociale și persoanelor trans în general. Transfeminismul include și analiza critică a feminismului valului al doilea din perspectiva valului al treilea.

Primele idei tnrasfeministe au aparținut lui Kate Bornstein și Sandy Stone, a căror lucrare The Empire Strikes Back a venit ca răspuns direct lui Janice Raymond. În secolul al XXI-lea, Susan Stryker și Julia Serano au contribuit la munca despre femeile transgender[a fost munca despre feminism?]

Femeile și feminismul în Statele Unite

Feminismul asiatic-american
Primul val al femeilor asiatice s-a format în jurul Marșului asiatic-american din anii 1960, care a fost inspirată la rândul ei de activismul pentru drepturi sociale și mișcarea împotriva Răzbiului din Vietnam.  În timpul celui de-al doilea val al feminismului, femeile asiatic-americane au oferit servicii pentru femeile nevoiașe, au muncit ca avocați pentru imigranți, au ținut evenimente sportive pentru sprijinul diversității culturale și politice a femeilor asiatic-americane și s-au organizat împreună cu alte femei de culoare. Asian Sisters, apărută în 1971 din Alianța Politică Asiatic-Americană, este un grup timpuriu al femeilor asiatic-americane cu sediul în Los Angeles, axat pe intervenții în cazul abuzului de droguri al femeilor tinere. Rețelele dintre femeile asiatic-americane și alte femei din această perioadă au inclus participarea unui contingent de 150 de femei caucaziene și din Lumea a treia din America de Nord la Vancouver Indochinese Women's Conference (1971) pentru a munci cu femeile din Indochina împotriva imerialismului american.

Istoric
După cel de-al Doilea Război Mondial când legile privind imigrația au început să se schimbe, un număr tot mai ridicat de femei asiatice a îneput să imigreze în Statele Unite pentru muncă. Femeile asiatice munceau deseori în fabrici de textile și țesătorii, confruntându-se cu discriminare sexuală și rasism.

După mișcările feministe african-americane și chicana din anii 1960, femeile asiatic-americane au început să se organizeze și au participat la protestel cu bărbații asiatic-americani împotriva rasismului și clasismului. Primul marș a fost organizat tot în anii 1960, influențat de Marșul african-american pentru drepturi civile (1954–1968) și protestelor împotriva Războiului din Vietnam. Activitatea lor a atras tot mai mult sexism, iar realizările lor nu le-au fost recunoscute.

În timp ce femeile asiatic-americane considerau că suferă de aceleași probleme de egalitate ca bărbații asiatic-americani, mulți astfel de bărbați nu împărtășeau această opinie.

Personalități și acțiuni importante
Au Quon McElrath, o activistă chineză pentru drepturi sociale și muncitorești, a început să organizeze și să militeze pentru salarii mai mari, condiții de muncă mai bune, beneficii medicale și concediu maternal pentru angajații de sex feminin.

Femeile asiatic-americane au observat o nevoie de acțiune separată pentru sexismun cu care se confruntau, începând să definească o conștință comună feministă și organizații pentru drepturile femeilor și împotriva sexismului. Unele grupuri au format comitete în interiorul organizațiilor precum Organization of Chinese American Women.

În mișcarea cultural-artistică asiatic-americană, mulți artiști precum poeta Janice Mirikitani au ajuns să fie cunoscute în comunitate.

Feminismul asiatic-american contemporan
De-a lungul deceniilor, feminismul asiatic-american își continuă lupta împotriva stigmatizării comunității ca parte a conceptului de "minoritate-model" ce a modelat identitatea politică a femeilor asiatic-americane din Statele Unite.

În plus, acordurile comerciale globalizate, ca Acordul Nord-American de Comerț Liber și Acordul General pentru Tarife și Comerț, au schimbat dinamica forței și mediului de muncă. Într-o economie al liberului-schimb capitalistă, protejarea drepturilor angajaților și mediul de muncă a slăbit considerabil, afectând în mod disproporțional femeile angajate, în special cele de culoare.

Feminismul nativ-american
Women of All Red Nations (WARN) a fost inițiată în 1974 ș ieste una dintre cele mai cunoscute organizații de femei nativ-americane, a căror activism include combaterea sterilizării în spitalele de stat, au dat în judecată guvernul SUA pentru încercarea de a vinde apă Pine Ridge corportațiilor în Dakota de Sud și realizarea de legături cu comunitățile native din Guatemala și Nicaragua. WARN reprezintă o generație întreagă de activiste ca lideri în recucerirea teritoriului Wounded Knee din Dakota de Sud în 1973, pe rezervația Pine Ridge (1973–76), și în alte locuri. WARN și alte organizații ale femeilor nativ-americane au rezultat și colaborat cu organizații naționaliste cu membri de ambele sexe.

Acțiunea amerindiană a fost fondată în 1968 de Dennis Banks, George Mitchell, și Mary Jane Wilson, o activistă Anishinabe.

Istoric
Ideologia feministă nativ-americană e fondată pe probleme deseori trecute cu vederea: prima, a faptului că state occidentale ca SUA și altele sunt națiuni bazate pe coloniști, și a doua, că colonismul este bazat pe gen. Colonialismul din Statele Unite și patriarhismul afectează semnificativ experiențele femeilor nativ-americane care se confruntă cu sarcina dublă a rasismului și a seximului, ambele rezultând în discriminare. Așadar, istoria feminismului nativ-american a fost mereu legat de procesul de colonizare și al imperialismuui.

Personalități și acțiuni importante
Din cauza opiniilor extrem de critice la experiența unică a nativ-americanilor ca societate colonizată de coloniștii americani, ideologia feministă nativ-americană se caracterizează prin respingerea politicilor feministe ca femei indigene. La începutul anilor 1990, Annete Jaime spunea la "American Indian Women: Centul Indigenous Resistance in North America," că doar femeile nativ-americane care au fost asimilate se consideră feministe. Jaime susține că a sprijini egalitatea și libertățile politice ale activiștilor nativ-americani înseamnă a refuza faptul că politicile feministe sunt legate de istoria colonială a Statelor Unite.

Acțiunile indigene ale femeilor nativ-americane implică de asemenea păstrarea spiritualității nativ-americane prin organizații ca Women of All Red Nations și the Indigenous Women's Network. Spiritualitatea nativ-americană include contextualizarea culturală a rolurilor de rudenie prin credințe culturale, ritualuri și ceremonii, întărind și păstrând legătura fluidă dintre individ și "patria ancestrală." Așteptările de la spiritualitatea indigenă s-a manifestat prin "arhetipurile organice feminine" cum ar fi Corn Mother and Daughter, Spider Woman, și Changing Woman of Southwest Pueblo din miturile creaționiste nativ-american.

Feminismul nativ-american contemporan
În Statele Unite, cele mai multe victime din cauza violenței în familie sunt femei nativ-americane. Problema violenței în familie a cauzat ca multe feministe nativ-americane să respingă noținuea că comunitățile nativ-americane trebuie să continue apărarea idealului de naționalism tribal, devreme ce unele aspecte ale acestuia ignoră fățiș problemele de sexism și liberarea femelior de colonialism.

Andrea Smith, o activistă pentru femeile de culoare și în special al femeilor nativ-americane, a organizat prina conferință "Color of Violence: Violence against Women of Color." În timpul acesteia, bine-cunoscuta activistă și savantă african-americană Angela Davis a vorbit despre continuarea dominării coloniale și oprimarea femeilor indigene, scoțînd în evidență experiențele violente la care au fost supuse femeile nativ-americane. Davis a indicat și natura bazată pe sex a proceselor juridice și legislative din state-națiune, precum și legătura dintre guvernul SUA și dominarea bărbaților, rasism, clasism și homofobie.

În feminismul nativ-american contemporan a fost sesizată apariția artei și mass-media politică. Arta îmbină istoria recentă și cea îndepărtată, probleme sexismului și rasimului, precum și stigmatizarea persoanelor de culoare din mass-media.

Feminismul chicana
Feminismul chicana se axează pe femeile mexican-americane, chicana și hispanice din Statele Unite. Hijas de Cuauhtemoc a fost una dintre primele organizații feministe chicana din timpul celui de-al doilea val al feminismului, în 1971, numit după un ziar ilegal al femeilor din Mexic, publicat în timpul Revoluției Mexicane din 1910. Comisión Femenil Mexicana Nacional a fost fondată în octombrie 1970, fiind o organizație a femeilor care promovează imaginea femeii chicana/latina în toate nivelurile societății.

Istoric
Curentul evidnețiază greutățile și problemele femeilor Chicana ca femei de culoare din Statele Unite, rezultat al politicilor și dinamicii Curentului Chicano. În anii 1960 curentul chicano, în esență un protest, a luptat pentru egalitate, dreptate socială și libertăți economice și politice, influențând multe alte organizații. La curentul și protestele chicano au participat și femeile chicana care au conștientizat potențiale câștiguri, dar și rolurile lor proprii în societate. Drept rezultat, feminismul chicana s-a dezvoltat la sfârșitul anilor 1960 și începutul anilor 1970. Prin manifestațiile următoare, femeile chicana și-au publicat greutățile alături de bărbații chicano, criticând și înfruntând rolurile lor tradiționale, culturale, familiale și sociale.

Personalități și acțiuni importante
Manifestațiile principale care au existat la începutul feminismului chicana au început în anii '60 în Statele Unite. Acest curent a ajutat la construcția și dezvoltarea ideologiilor curentului chicano, fiind unul dintre protestele feministe ale "valului al doilea". Precum multe ale curente din aceași perioadă, feminismul chicana al valului al doilea a apărut prin multe campusuri universitare, pe lângă organizațiile regionale. Participarea tinerilor la proteste a fost mult mai agresivă din cauza influenței protestelor pentru drepturi civile și cele ale afro-americanilor la nivel național.

Feminismul chicana modern
De la curentul chicana al valului al doilea, multe organizații s-au dezvoltat pentru a adresa problemele unice pe care la ăînfruntă femeile chicana. în plus, feminismul chicana continuă să arate că experiențele și condițiile de viață ale femeilor chicana sunt foarte diferite față de cele ale altor feministe, Ca femei de culoare, femeile chicana luptă pentru egalitate educațională, economică și politică.

Aspecte comune
Curentele au aspecte comune unele cu altele, dar și unele poziții opuse. De exemplu, unele au păreri diferite despre întrebarea dacă discriminarea împotriva femeilor afectează negativ bărbații. Curentele reprezentate de scriitori precum Betty Friedan și Gloria Steinem consideră bărbații ca fiind oprimați de rolurile de gen. "De la început, Friedan a prezentat feminismul ca o revoluție sex-rol din care și bărbații și femeile pot beneficia. Într-adevăr, pentru Friedan, feminismul nu este decât "un stadiu al luptei pentru drepturile omului.'" "În 1970, Gloria Steinem, dra. editor și bine-cunoscuta militantă al acestui nou feminism liberal (...) a insinuat că eliberarea femeilor înseamnă și eliberarea bărbaților " pentru că unele greutăți ale bărbaților nu mai sunt doar ale lor. Susan Faludi a scris, în Stiffed, "Odată cu misterul nonrebeliunii bărbaților vine și o urmă de speranță, o oprtunitate pentru bărbați de a construi o alianță cu femeile și, concomitent, a crea o nouă paradigmă pentru progresul uman care va deschide uși pentru ambele sexe. Aceasta a fost și continuă să fie visul feminismului, de a crea o lume mai liberă, mai omenească." Ellen Willis, comparând economia cu feminismul, a considerat o alianță cu bărbații ca necesară pentru eliberarea femeilor. Florynce Kennedy a scris, "Bărbații sunt contrariați, dezgustați și împinși la o parte de pericolul că femeile ar putea să-și retragă acceptul de la oprimare, pentru că ei - bărbații, în mod subconștient (și de multe ori conștient) știu că ei - bărbații - sunt oprimați." Mary Wollstonecraft spunea, "De la respectul pentru proprietate vin (...) majoritatea răului și viciilor care fac această lume un mediu întunecat pentru mintea contemplativă (...) O clasă [socială] o presează pe cealaltă, pentru că toate vor să achiziționeze respect prin bunurile din proprietatea lor (...) Bărbații se miră că lumea este, mot-a-mot, o vizuină de escroci și asupritori." "Acei scriitori sunt cu atât mai folositori, după mine, cu cât fac omul că simtă ceva pentru seamănul lui, indeferent de postul său, sau ideilor artificiale." "Bărbații n usunt conștienți de nenoricirile pe care le cauzează, și slăbiciunea vicioasă pe care o prețuiesc, doar incitând femeile să se predea, doritoare". "Ca să spun sincer, tremur nu doar pentru sufletele femeilor, dar și pentru omul dine-intenționat, pe care îl iubește toată lumea."

Alte curente îi consideră pe bărbați ca principaliă cauză a sexismului. Mary Daly spunea, "Curajul de a fi logic—curajul de a numi—necesită să recunoaștem că doar bărbații sunt la origine, sunt cei care planifică, controlează și legitimizează patriarhismul. Patriarhismul este tărâmul bărbaților; este Patria; și toți bărbații sunt agenții săi." The Redstockings declarau că "Identificăm agenții oprimării dpret bărbații.(...) Bărbații domină femeile, și puțini bărbați îi domină pe restul (...) Toți bărbații primesc beneficii economice, sexuale și psihologice de la supremația masculină. Toți bărbații au oprimat femei." Ca poziție mai puțin clară, Kate Millett scria în Sexual Politics, "Următoarea schemă (...) trebuie să fie (...) atât o tentativă, cât și imperfectă.  (...) societatea noastră, ca multe alte civilizații ale istoriei, este o patriarhie. Acest fapt este evident dacă stăm să ne gândim că (...) fiecare cală a puterii în societate este pe deplin în mțâinile bărbaților. (...) Dacă luăm conducerea patriarhală ca instituția prin care o jumătate din populație care e de sex feminin e controlată de jumătatea masculină, principiile patriarhismului sunt duble: bărbații vor domina femeile, bărbații în vârstă îi vor domina pe cei tineri. Însă, identic cu oricare instituție a omenirii (...) există totuși contradicții și excepții în interiorul sistemului."

Critici
Potrivit lui Linda Zerilli și lui Donna Haraway, "'taxonomiile feminismului ... pot crea dihotomii artificiale între diferitele discursuri feministe care împiedică grav dezbaterile politice constructive pentru femei despre subiectivitate."

Referințe

Drepturile femeii

Curente și ideologii feministe


Schlossau bzw. Schloßau heißen:

 Schlossau (Regen), Stadtteil von Regen, Bayern
 Schloßau (Mudau), Dorf bei Mudau, Neckar-Odenwald-Kreis
 Schloßau (Gemeinde Seeboden), Ortsteil von Seeboden am Millstätter See, Kärnten

 Kastell Schloßau, Kastell des Neckar-Odenwald-Limes
 Schlossau (Donau), eine Flur in der Gemeinde Langenstein, Oberösterreich, ehemalige Burg Spielberg

Siehe auch:
 Schloss Au

Schlossau


Kazumasa Sakai (jap. , Sakai Kazumasa; * 13. Februar 1990) ist ein japanischer Badmintonspieler.

Karriere
Kazumasa Sakai wurde bei den New Zealand Open 2011 und den Osaka International 2011 jeweils Fünfter im Herreneinzel. Im gleichen Jahr nahm er auch an der Badminton-Asienmeisterschaft teil. Bei den Canada Open 2011 erkämpfte er sich Rang drei. 2012 fuhr er bei den Osaka International seinen ersten internationalen Turniersieg ein, dem bei den Russia Open gleich der nächste folgte.

Referenzen
http://www.unisys.co.jp/badminton/team/sakai.html

Badmintonspieler (Japan)
Teilnehmer an den Asienspielen (Japan)
Japaner
Geboren 1990
Mann
Teilnehmer an den Ostasienspielen (Japan)

Kazumasa Sakai


Un copycat désigne à l'origine une personne qui copie le comportement d'une autre. Par extension, ce terme désigne plus spécifiquement une personne qui imite le comportement criminel d'une autre (notamment celui d'un tueur en série), que cette personne soit réelle ou fictive.

Histoire et étymologie
Le terme copycat (littéralement, "copie chat"), dont l'existence écrite est attestée dès 1887 provient de l'apparentement fait au Moyen-Âge des chats avec le mal. Ainsi, le mot copycat désigne davantage une piètre imitation qu'une copie de qualité. Le mot copycat pour désigner un meurtrier est utilisé pour la première fois en 1961 dans un article du Daily Telegraph. Le terme, issu de la langue anglaise se répand dans le langage français dès la fin des années 2000.

Lien avec la violence dans les médias
Si les experts sont divisés sur l'impact que peuvent avoir la diffusion d'images violentes sur le comportement du public, ils s'accordent toutefois sur le fait que la diffusion d'images violentes (fictives ou non) peut stimuler le côté agressif de certaines personnes pour les amener à devenir des copycats.

Copycat célèbres

 En Belgique, en novembre 2001, un homme de 24 ans revêtu du costume du film Scream poignarde à mort sa jeune voisine, une adolescente de 15 ans ;
 En 2008, un homme est reconnu coupable d'avoir assassiné 2 femmes qu'il avait trouvées dans le quartier de Whitechapel à Londres, quartier où sévissait Jack l'Eventreur ;
 12 meurtres seraient directement inspirés du film Tueurs nés ;
 En 1981, John Hinckley, Jr. tente d'assassiner Ronald Reagan. Cette tentative d'assassinat est directement liée au film Taxi Driver où un vétéran de la guerre du Viet-Nâm tente d'assassiner un candidat à l'élection présidentielle américaine. Durant son procès, John Hinckley, Jr. a précisé que son geste avait pour but d'attirer l'attention de Jodie Foster, qui jouait dans ce film.

Dans la fiction

Séries

 Copycat est le titre du premier épisode de la saison 9 de Section de recherches ;
 Le 7ème épisode de la saison 7 de Monk met en scène un copycat.

Films
 Copycat est le titre d'un film de Jon Amiel

Annexes

Note

Articles connexes

 Copycat (film)
 Criminalité
 Pastiche
 Plagiat
 Violence

Références

Criminologie
Criminalité

Copycat (criminalité)


الفيمنتين  عبارة عن نوع من أنواع البروتينات الخيطية المتوسطية  المكونة لهيكل الخلية، وتبلغ الكتلة الجزيئية للفيمنتين البشري 53.689 دالتون، ويوجد الفيمنتين عادةً في سيتوبلازم الخلايا التي تنشأ من اللُّحْمَةُ المُتَوَسِّطَةُ .

الفيمنتين هو أكثر البروتينات الخيطية المتوسطية انتشارا. والأول في التشكيل في مرحلة تمايز الخلية. الفيمنتين يتشكل ضمن طائفة واسعة من خلايا اللُّحْمَةِ المتوسطة : الخلايا الليفية (أرومة ليفية) ، الخلايا البطانية  وما إلى ذلك، وفي عدد من أنواع الخلايا الأخرى المستمدة من الأديم المتوسط ، مثل خلايا الركمة المبيضية .

جميع الخلايا البدائية تشكل الفيمنتين ولكن في معظم الخلايا غير المرتبطة باللحمة المتوسطة  يتم استبداله ببروتينات خيطية أخرى خلال تمايز الخلايا. وفي خلايا العضلات اللاوعائية السلسة، يتم استبدال الفيمنتين في كثير من الأحيان بالديزمين . وهو نفس الأمر الحاصل في خلايا العضلات المخططة.

إلا أنه وخلال عملية التجديد، يعاد إنتاج الفيمنتين. الخلايا اللمفاوية والبلعمية (وما إلى ذلك) تنتج الفيمنتين أيضا، وإن كان بكميات بسيطة جدا. يوجد الفيمنتين ضمن الظهارة المستمدة من الاديم المتوسط، مثل الكلية (محفظة بومان )، وبطانة الرحم والمبيض (الظهارة السطحيه)، وفي خلايا الظهار العضلي (الثدي والغدد العرقيه والعابية)، وأيضا في ظهارة الغدة الدرقية.

في أنواع الخلايا تلك، وكما هو الحال في الخلايا المتوسطية، فالفيمنتين يفرز مع السيتوكين . كما يمكن العثور عليه ضمن خلايا من العرف العصبي.

الوظيفة
إلى الآن لم يتم الكشف الكامل عن الوظيفة الدقيقة للفيمنتين، الا انه عندما يزال عامل التوريث للفيمنتين (الجين) من فئران التجارب، فإنه تظهر لدى الفئران البالغة انحرافات في تركيبة الخلايا العضلية, على سبيل المثال اخطاء في ترتيب الالياف العضلية.

الاستخدام الطبي
يستخدم الفيمنتين في علم المرضيات كمؤشر على وجود بعض الأورام السرطانية.

انظر أيضًا

 عقيدة ليش.

مراجع

 Vimentin in der Human Protein Reference Database

بروتينات بشرية
جينات على كروموسوم 10
علم الأحياء الخلوي
هيكل خلوي
واسمات ورمية

فيمنتين


ජලාප්‍රවාහණ ද්‍රෝණිවල වැදගත්කම

භූ දේශපාලනික සීමා ලෙස

සීමා නිර්ණයේදී ඓතිහාසිකවම ජලප්‍රවාහණ ද්‍රෝණි වැදගත් වී ඇත. විශේෂයෙන්ම ජලය හරහා සිදු කරන වෙළෙඳාම කෙරෙහි වැදගත් වන ප්‍රදේශවලදී ඒ බව දැකිය හැකිය. උදාහරණයක් වශයෙන් ඉංග්‍රීසි අධිරාජ්‍ය සමයේ හඩ්සන් බොක්ක ආයතනයට හඩ්සන් බොක්ක දියබස්නාවේ සම්පූර්ණ අයිතිය ඉන්දීය වෙළදාමේ ඒකාධිකාරය වෙත පවරා දෙන ලදී. එම ප්‍රදේශය Rupwrt භූමිය ලෙස හැඳින්විණි. මෙම ආයතනය පසුව ආක්ටික් සාගරයේ උතුරු ඇමෙරිකානු දියබස්නාව මඟින් අත්පත් කර ගන්නා ලදී. (වයඹ දිග භූමිය) මෙම වයඹ දිග භූමීන් පසුකාලීනව කැනඩාවේ කොටස් බවට පත්විය. ඒවා කැනඩාවේ භූමියෙන් බහුතරය අයත්කරගෙන සිටී.

වර්තමානයේ Sistan ද්‍රෝණිය ඇෆ්ගනිස්ථානය හා ඉරානයේ දකුණු ප්‍රදේශ හරහා පැතිර පවතී. Shangrial විල පකිස්ථානයේ Skardu හිදී.

අද ජෛව ප්‍රාදේශීය ප්‍රජාතන්ත්‍රවාදය විසින් විශේෂිත ජලාප්‍රවාහණ ද්‍රෝණියක් ආරක්ෂා කිරීමට ඇතිකර ගනු ලැබ තිබෙන එකඟතාද ඊට අන්තර්ගත කර ඇත. මේවා මහාවිල් කොමිසමට අයත් වේ.

ජලවිද්‍යාවේදී ජලා ප්‍රවාහන ද්‍රෝණිවල වැදගත්කම

ජල විද්‍යාවේදී ජලාප්‍රවාහන ද්‍රෝණි ජලචක්‍රය තුළ ජලයේ චලන අධ්‍යයනය කිරීම සඳහා තාර්කික වශයෙන් වැදගත් ඒකකයකි.ඒ එම ද්‍රෝණිය සෘජුවම අහසින් වැටෙන වර්ෂා ජලයෙන් සමන්විත වන නිසාවෙනි. මෙහිදී ජලාප්‍රවාහන ද්‍රෝණියට යටින් ඇති භූගත ජල පද්ධතියට ජල ප්‍රමාණයක් එකතු වී වෙනත් ජලාප්‍රවාහණ ද්‍රෝණියක් කරා ගලායයි. ඒ භූගත ජල ගැලීමේ දිශානතියෙන් පිටත ජලාප්‍රවාහණ ජාලයට හැමවිටම ගැලපීම සිදු නොවන බැවිණි. ද්‍රෝණියේ මුව විට තබන ලද ප්‍රවාහ ආමාණයක් මගින් ද්‍රෝණියෙන් විසර්ජනය වන ජල ප්‍රමාණය මැන ගත හැකිය.

ජලාප්‍රවාහණ ද්‍රෝණියක් මතට වැටෙන මුළු වර්ෂාපතනය මැනීමට වර්ෂා ආමාන යොදා ගනී. එම දත්ත ලබාගැනීමට වෙනත් ක්‍රමද ඇත. නියත වර්ෂාපතනයක් ලැබෙන ප්‍රදේශයක ආමාණ රාශියක් ඒකාකාරීව පැතිරී ඇත්නම් අංක ගණිතමය මධ්‍යන්‍ය ක්‍රමය වඩා හොඳ ප්‍රතිඵල ලබාදේ. Thiessen බහු අස්‍ර ක්‍රමයේදී දිය බස්නාව බහු අස්‍රවලට බෙදෙන අතර ප්‍රධාන ආමානය සෑම බහුඅස්‍රයකම මැද පිහිටුවා ඇත. එය එම ප්‍රදේශයේ වර්ෂාපතනයට නිදර්ශකයක් ලෙස ක්‍රියාකරයි. මෙම බහු අස්‍ර ආමාන අතර රේඛා ඇඳීමෙන් නිර්මාණය කෙරේ. අනතුරුව බහුඅස්‍රවල සිට ඒවාට ලම්භ සමච්ඡේදකයක් නිර්මාණය කරයි. සම වර්ෂා රේඛා ක්‍රමය භාවිතයේදී සමාන වර්ෂාවක් වැටෙන සමෝච්ච රේඛා සිතියමක අඳිනු ලැබේ. එම චාපයන් අතර වර්ගඵලය ගණනය කොට ජල පරිමාව එකතු කිරීම කල්ගත වන ක්‍රියාවකි.

පරිසර විද්‍යාවේදී ජලා ප්‍රවාහන ද්‍රෝණියක වැදගත්කම

එක්සත් ජනපද ගංගාවක විශාලතම වර්ගඵලය අයත් වන්නේ මිසි සිපි ගංගා ද්‍රෝණියටයි. ඉන් වැඩි ප්‍රමාණයක් කෘෂිකාර්මික ප්‍රදේශ වේ. කෘෂි කාර්මික අපවාහයන් හා වෙනත් ජල දුෂණ කාරක මෙක්සිකෝ බොක්කේ මළ කලාපයක් ඇති කිරීමට හේතු වී ඇත. ජලාප්‍රවාහන ද්‍රෝණි පරිසර විද්‍යාවේදී ද වැදගත් මූලකාරකයන් වේ. ඊට හේතුව නම් පොළව හරහා ගලායන ජලයේ පෝෂක අවසාධක හා දුෂක එකතුකර ගත හැකි බැවිනි. ජලය මෙන්ම ඒවාද ද්‍රෝණියේ පිටත විවරය දෙසට ගලායයි. ඒවා සිය ගමන් මග තුළ පරිසර විද්‍යාත්මක ක්‍රියාකාරකම්වලට බලපෑම් ඇති කරවන අතර ඒ අතර තුරදීම ජල ප්‍රභවයට ද බලපෑම් සිදු කළ හැකිය.

කෘත්‍රීම පොහොරවල වර්තමාන භාවිතයේදී නයිට්‍රජන්, පොස්පරස් හා පොටෑසියම් භාවිතය දියබස්නාවල මුවවිට වෙත බලපෑම් ඇති කොට ඇත. ඛණිජ දියබස්නාව මගින් එහි මුවවිට දක්වා ගමන්කරවන අතර එහිදී තැන්පත් වේ. එය ස්වාභාවික ඛණිජ තුලනයට බාධා කරයි.

ජල සම්පත් කළමණාකරණයේදී ජලා ප්‍රවාහන ද්‍රෝණි

ජල විද්‍යාත්මක දැක්මට අනුව ජලාප්‍රවාහන ද්‍රෝණි සංක්ෂිප්ත වස්තූන් වන බැවින් තනි ද්‍රෝණි පදනම මත ජල සම්පත් කළමනාකරණයට පොදුවේ යොදා ගනී. Minnesota එක්සත් ජනපද ප්‍රාන්තයේදී මෙම ක්‍රියාව සිදු කරන රාජ්‍ය වස්තූන් හැඳින්වෙන්නේ දියබස්නා දිස්ත්‍රික්ක ලෙසය. නවසීලන්තයේදී ඒවා හැඳින්වෙන්නේ ජලධාරක මණ්ඩල වශයෙනි. කැනඩාවේ පොන්ටෙරියෝහිදී සංසන්දනාත්මක ප්‍රජා කණ්ඩායම් සංරක්ෂණ අධිකාරීන් නම් වේ. උතුරු ඇමෙරිකාවේදී මෙම ක්‍රියාව දියබස්නා කළමනාකරණය නම් වේ. බ්‍රසීලයේදී එය හඳුන්වන්නේ ජල සම්පත් පිළිබඳ ජාතික ප්‍රතිපත්තිය යනුවෙනි. එය සම්මත කොට තිබෙන්නේ 1997 9.433 දරණ පනතෙනි. ඒ අනුව ජලාප්‍රවාහන ද්‍රෝණි බ්‍රසීලිය ජල කළමනාකරණයේ භෞමික බේදීම් ලෙස එළි දක්වා ඇත.

ගංගා ද්‍රෝණි


Yalancı çok katlı epitel ya da Psödostratifiye epitel dokusu, çekirdeklerin hücre içinde farklı yüksekliklerde yerleşmiş olmaları nedeniyle, ilk bakışta çok katlıymış gibi görüntü veren epitel doku. Ancak dikkatli incelendiğinde bütün hücrelerin aynı bazal laminaya oturması nedeniyle tek katlı epitel sınıfındadır. Çok katlı görünüm, bazal laminaya oturan hücrelerin hepsinin serbest yüzeyle ilişki kuramaması, dolayısıyla çekirdeklerinin de farklı seviyede yer alması yüzünden ortaya çıkmaktadır. Hücreler de şekilleri yönünden farklılık gösterir. Bazıları bazal laminaya otururken serbest yüzeye ulaşır, bazılarının ise apikal kutupları yüzeye ulaşamaz. Yalancı çok katlı epitelin "silsiz" tipi, parotiroit ile salgı bezlerinin büyük boşaltım kanallarında ve erkek üretrasında bulunur. "Silli" tipi ise, trake ve bronşların büyük bir kısmını, östaki kanalını, timpanik boşluğun bir kısmını ve gözyaşı bezini döşer. Solunum sistemindeki salgı bezlerinden salgılanan mukus, yapışkan bir örtü oluşturup havadan giren toz ve mikroorganizmaların yakalanmasını sağlar. Hücrelerin apikal yüzeylerindeki siller, içine giren toz ve mikroorganizma bulunan mukusu vücudun dışına doğru iter.

Ayrıca bakınız
 Epitel doku
 Örtü epiteli
 Tek katlı yassı epitel
 Tek katlı kübik epitel
 Tek katlı prizmatik epitel
 Yalancı çok katlı epitel
 Çok katlı yassı epitel
 Çok katlı kübik epitel
 Çok katlı prizmatik epitel
 Çok katlı değişici epitel

Epitel

Yalancı çok katlı epitel


An Machaerina ensifolia in uska species han Liliopsida nga syahan ginhulagway ni Johann Otto Boeckeler, ngan ginhatag han pagkayana nga asya nga ngaran ni Tetsuo Michael Koyama. An Machaerina ensifolia in nahilalakip ha genus nga Machaerina, ngan familia nga Cyperaceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Machaerina

Machaerina ensifolia


The Good Doctor je američka medicinsko-dramska televizijska serija iz 2017. koju je stvorio David Shore, temeljena na istoimenoj južnokorejskoj seriji iz 2013. godine.

Produkciju radi Sony Pictures Television i ABC Studios, u suradnji s produkcijskim kućama Shore Z Productions, 3AD i Entermedia.

ABC je u travnju 2023. obnovio seriju za sedmu sezonu.

Radnja
Serija prati Shauna Murphyja, mladog liječnika specijaliziranog kirurga, autističnog i oboljelog od savantskog sindroma. Dolazi iz malog grada u Wyomingu u Casperu, gdje je imao problematično djetinjstvo. Pod vodstvom svog mentora, dr. Aarona Glassmana, odlučio se preseliti i pridružiti se prestižnom odjelu kirurgije u bolnici San Jose St. Bonaventure u sjevernoj Kaliforniji.

Glumačka postava

Glavni likovi
 Freddie Highmore kao Dr. Shaun Murphy: mladi liječnik, specijalizirani kirurg, autističan i ima sindrom Savanta. Njegove vještine uključuju fotografsko pamćenje i sposobnost da primijeti čak i minimalne detalje i promjene. Shaun je većinu svog tužnog djetinjstva proveo u društvu svog voljenog brata Stevea, s kojim je pobjegao od kuće od nasilnog oca, sve dok ga nije prihvatio dr. Glassman, jedini koji je mogao razumjeti njegove velike sposobnosti. Posebno voli i drži do skalpela, igračke koji mu je dao brat. On je Lein najbolji prijatelj, kasnije kroz seriju se zaljublje jedan u drugog i zaruče se.
 Nicholas Gonzalez kao Dr. Neil Melendez: kardiotorakalni kirurg i voditelj je kirurških specijalista; tijekom prve sezone zaručen je za Jessicu Preston. U drugoj sezoni ulazi u vezu s kolegicom Audrey Lim. U početku je prilično neprijateljski raspoložen prema Shaunu, ali s vremenom će naučiti prepoznati njegove kvalitete i poštovati ga kao kirurga. Umire u trećoj sezoni i ponovno se pojavljuje u četvrtoj sezoni u Claireinim halucinacijama.
 Antonia Thomas kao Dr. Claire Browne: specijalistica kirurgije u bolnici San Jose St. Bonaventure i jedna je od prvih liječnica koja se povezala sa Shaunom. U početku je biila u vezi sa stručnjakom Jaredom Kaluom. U trećoj sezoni gubi majku zbog prometne nesreće i zaljubljuje se u dr. Melendeza. Krajem četvrte sezone, na kraju misije u Gvatemali,  momčadi San Bonaventure, odlučuje ostati i raditi u Gvatemali, i tako napušta seriju.
 Chuku Modu kao Dr. Jared Kalu: Specijalitiran za kirurgiju, dolazi iz bogate obitelji, ali s kojom nema dobar odnos, imao je aferu s Claire. U prvoj epizodi druge sezone preselio se u Denver, i tako napušta seriju.
 Beau Garrett kao Jessica Preston: Interna odvjetnica bolnice i potpredsjednica za upravljanje rizicima, unuka je osnivača bolnice i prijateljica dr. Glassmana. Imala je aferu s dr. Melendezom.
 Irene Keng kao Dr. Marcus Andrews: Bio je šef kirurgije i član upravnog odbora bolnice San Jose St. Bonaventure. U drugoj sezoni postaje novi predsjednik bolnice. U trećoj sezoni vratit će se kao kirurg koji je izgubio mjesto predsjednika nakon što je otpustio šefa kirurgije Jacksona Hana kako bi ponovovratio Shauna nakon otkaza.
 Hill Harper kao
 Richard Schiff kao Dr. Aaron Glassman: neurokirurg i predsjednik bolnice San Jose St. Bonaventure, kao i Shaunov mentor, a kasnije i prijatelj, od njegove 14. godine. Zbog tumora, u drugoj sezoni odustaje od svog mjesta predsjednika i započinje tretmane koji će dovesti do njegovog oporavka. Izgubio je voljenu kćer Maddie zbog droge.
 Tamlyn Tomita kao Allegra Aoki: potpredsjednica zaklade koja upravlja financiranjem bolnice San Jose St. Bonaventure.
 Fiona Gubelmann kao Dr. Morgan Reznick: Nova doktorandica koja se odmah prijavljuje u konkurenciju s Claire. Ona ima odvojen odnos prema kolegama, koji više vidi kao protivnike i to je dovodi do toga da je drugi doktorandi ne vole, čak i ako će je s vremenom naučiti poznavati. Ima prošlost kao poluprofesionalni strijelac. U trećoj sezoni otkriva da ima reumatoidni artritis, bolest koja će nažalost završiti njezinu kiruršku karijeru. Potječe iz obitelji umjetnika s kojima je prekinula sve odnose. U četvrtoj sezoni ući će u vezu s kolegom Alexom Parkom, u početku samo fizičku koja će se u finalu sezone pretvoriti u sentimentalnu.
 Will Yun Lee kao Dr. Alex Park: bivši policajac koji je odlučio postati liječnik. Znanje stečeno iz njegove stare profesije uvelike mu pomaže da primijeti detalje koje može koristiti za bolju interakciju s pacijentima, ali su ga također učinili prilično ciničnim i pesimističnim. Razveden je i ima sina tinejdžera, ali tijekom druge sezone približava im se i ponovno počinje izlaziti s bivšom suprugom. U četvrtoj sezoni ući će u vezu s kolegicom Morgan Reznick, u početku samo fizičku koja će se u finalu sezone pretvoriti u sentimentalnu.
 Christina Chang kao Dr. Audrey Lim: traumatolog u bolnici San Jose St. Bonaventure. U početku se natjecala s Neilom Melendezom za mjesto šefa kirurgije, a kasnije se njih dvoje upuštaju u vezu. Nakon Neilove smrti puno pati od gubitka i nakon pandemije Covida-19 pokazat će simptome posttraumatskog stresnog poremećaja zbog kojeg će ići na terapiju. Na kraju četvrte sezone započinje vezu s Mateom Osmom, kojeg upoznaje tijekom medicinske ekspedicije u Gvatemalu, koju će, međutim, prekinuti sama početkom pete sezone, kada shvati da je čovjek prezauzet svojim medicinskim pozivom, lansirajući se u jednu misiju za drugom, zanemarujući svog partnera.
 Paige Spara kao Lea Dilallo: Shaunov susjeda i njegova početna simpatija; između uspona i padova tada stvara snažnu vezu prijateljstva snjim i također postaju cimeri, sve dok ne ode kako ne bi uništila svoj odnos s Carly. U finalu treće sezone započet će priča sa Shaunom. U četvrtoj sezoni zatrudnjet će, a zatim izgubiti dijete koje je očekivala; početkom pete sezone oženit će se za Shauna.
 Jasika Nicole kao Dr. Carly Lever: šefica patologije bolnice St. Bonaventure, u drugoj sezoni postaje Shaunova kolegica, poslana na rad u njegov odjel. Dr. Murphyja privlači i na kraju sezone je poziva van i žena, neočekivano, prihvaća. U trećoj sezoni njih dvoje započinju vezu i Shaun gubi nevinost s njom. Sa Shaunom prekida na kraju treće sezone, jer shvaća da on nešto osjeća prema Lei.
 Bria Samoné Henderson kao Dr. Jordan Allen: Nova doktorandica St. Bonaventure. Ima snažan karakter i jedna je od najspremnijih doktoranda.
 Noah Galvin kao Dr. Asher Wolke: Novi doktorand St. Bonaventure. Potječe iz obitelji pravoslavnih Židova, ali on je ateista. Upravo iz tog razloga, njegova obitelj prekida odnose s njim, s izuzetkom njegove sestre. On je također malo sramežljiv, ali vrlo spreman. On je gay
 Osvaldo Benavides kao Dr. Mateo Rendón Osma: južnoamerički kirurg s kojim se tim sastaje u Gvatemali. Započinje vezu s Audrey tijekom svog boravka u toj južnoameričkoj zemlji i odlučuje slijediti ženu u Sjedinjene Države. Bit će angažiran u St. Bonaventureu, ali odlučuje nastaviti svoje humanitarne misije, što će prekinuti njegov odnos s partnericom, koja će na početku pete sezone prekinuti vezu.
 Brandon Larracuente kao Dr. Daniel "Danny" Perez: novi doktorand u 6. sezoni, koji se zaljubi u dr. Allen. Međutim, otkriveno je da je bivši ovisnik o drogama i stoga se ne može natjerati da ostvari vezu s njom ili bilo kim. Na kraju sezone Danny trpi ozbiljne ozljede nakon što ga udari automobil, a Jordan je prisiljena mu dati fentanil kako bi mu spasila život. Kako bi izbjegao recidiv, Danny se vraća u Teksas kako bi se oporavio uz pomoć svoje obitelji.

Sporedni likovi
 Dylan Kingwell kao Steve Murphy: Shaunov mlađi brat, koji je umro kao dijete nakon pada s vlaka, nakon što su njih dvoje pobjegli od kuće zbog nasilnog oca. Steveova smrt nagnala je Shauna da studira medicinu.
 Elfina Luk kao medicinska sestra Villanueva
 Teryl Rothery kao J.L: jedna od medicinskih sestara koja se često vidi kako pomaže u kirurgiji. U 3. epizodi, 3.sezone, njezino puno ime je kao Jan Lancaster.
 Chris D'Elia kao Kenny: Shaunov novi susjed, koji se useljava u Lein stan.
 Sheila Kelley as Debbie Wexler: Radi kao barmen u baru bolnice St. Bonaventure, gdje upoznaje dr. Glassmana; između njih dvoje rađa se veza koja se, isprva prekinuta zbog njegove bolesti, zatim pretvara u službene zaruke koje će tada postati brak. U četvrtoj sezoni rastave se nakon niza svađa. U stvarnom životu Kelley je udana za Richarda Schiffa, glumca koji glumi Glassmana.
 Lisa Edelstein kao Dr. Marina Blaize: Stručna onkologinja, bavi se slučajem dr. Glassmana.
 Sharon Leal kao Breeze Browne: Majka dr. Claire Browne koja pati od bipolarnog poremećaja. Poginula je u prometnoj nesreći u trećoj sezoni.
 Ricky He kao Kellan Park: Sin Parkerove bivše žene.
 Karin Konoval kao Deena Petringa
 Brian Marc kao Dr. Enrique "Ricky" Guerin: Jedan od novih kirurških specijalizanata koji ima opušten stav i poliamoran je. Dodijeljen je kao jedan od Claireinih mlađih stažista. Enrique na kraju odlučuje napustiti St. Bonaventure kako bi se pridružio programu koji će mu omogućiti da pomogne u potrebitim dijelovima svijeta.
 Summer Brown kao Dr. Olivia Jackson: Jedan od novih kirurških specijalizanata koji u početku dolazi iz Chicaga, a koji je dvostruko diplomirao neonatalnu i dječju onkologiju. Njezini roditelji su također kirurzi. Olivia ima i doktorat s Harvarda. Ona je također potajno nećakinja dr. Marcusa Andrewsa. Ona je jedna od Shaunovih mlađih štićenica prije nego što je dobila otkaz nakon što je lažno preuzela zasluge kao zviždačica, jer nikada zapravo nije ni htjela biti liječnica.
 Marcuis Harris kao Miles Brown: Clairein odsutni otac pojavljuje se niotkuda u 13. epizodi 4. sezone.
 Rachel Bay Jones kao Salen Morrison: kupuje St. Bonaventure na početku pete sezone. Izvršni producent David Shore opisao ju je kao "unutarnjeg neprijatelja".

Pregled serije
Serija se emitira na ABC-u od 25. rujna 2017. U Hrvatskoj su premijerno prve 3 sezone prikazane na Nova TV, dok četvrta, peta i šesta sezona premijerno su prikazane na AXN-u. Od 11. svibnja 2022. serija je počela sa prikazivanjem na Fox Life.

Produkcija
U svibnju 2014. televizijski studio CBS-a odlučio je razviti remake korejske televizijske serije Good Doctor, s Danielom Dae Kimom kao producentom. CBS je kasnije odlučio odustati od projekta koji je onda prešao na Sony Pictures Television. U siječnju 2017. godine ABC je naručio pilot epizodu, dok je 11. svibnja započeo s produkcijom prve sezone koja se emitirala 2017. / 2018. godine. ABC je 3. listopada 2017. naručio još 5 epizoda donoseći broj prve sezone s 13 na 18 epizoda.

Serija je 7. ožujka 2018. obnovljena za drugu sezonu. Dana 5. veljače 2019. obnovljena je za treću sezonu. Nakon emitirane 50. epizode, ABC, 10. veljače 2020. je potvrdio obnovu za četvrtu sezonu. Dana 3. svibnja 2021., serija je obnovljena za petu sezonu, a 30. ožujka 2022. serija je obnovljena za šestu sezonu, koja će biti emitirana 3. listopada 2022. U travnju 2023. ABC je obnovio seriju za sedmu sezonu.

Zanimljivost je da iako je serija smještena u San Jose u Kaliforniji, pravi San Jose se rijetko viđa.

Spin-off
U kolovozu 2022. objavljeno je da ABC razvija planirani spin-off pod nazivom The Good Lawyer. Spin-off će biti predstavljen kao pilot epizoda tijekom šeste sezone. U siječnju 2023. objavljeno je da je ABC naručio backdoor pilot epizodu spin-offa s Kennedyjem McMannom, Felicity Huffman i Bethlehem Million koji će glumiti.

Nagrade

Izvori

Vanjske poveznice
  abc.com
  novatv.hr

Američke serije
Dramske serije

The Good Doctor (televizijska serija)


"Tudo Bateu" é uma canção das cantoras Ivete Sangalo e Vanessa da Mata, lançada em 27 de janeiro de 2022, como terceiro single do projeto "Onda Boa com Ivete" (2022). Escrita por Ivete com o produtor Radamés Venâncio.

Composição
A música é um forró que fala sobre o termino de um relacionamento. Ivete explicou que desde o inicio da composição já tinha pensado em Vanessa para a faixa: "Quando eu fiz essa música, tinha uma influência dela de composição, de melodias, umas intenções e eu pensei 'isso me lembra, Vanessa'. A gente já queria cantar junto há muito tempo. Eu acho que o nosso encontro nesse momento reforça ainda a necessidade dele".

Lançamento
"Tudo Bateu" foi lançada para download digital e streaming como o terceiro single do álbum em 27 de janeiro de 2022.

Apresentações ao vivo
A música foi apresentada pela primeira vez no especial da cantora no HBO Max, junto a Vanessa. A primeira performance na televisão, ocorreu no programa Altas Horas, apenas com Ivete. Em 16 de junho de 2022 as cantoras apresentaram a música ao vivo juntas pela primeira, na Micareta São Paulo. A canção foi incluida no repertório da turnê "Tudo Colorido".

Singles de 2022
Canções de 2022
Canções gravadas por Ivete Sangalo
Canções gravadas por Vanessa da Mata
Singles lançados pela Universal Music Brasil

Tudo Bateu


Burgaz (, trl: Burgas), Bulgaristan'ın Karadeniz kıyı şeridinin güneyinde yer alan ve Türkiye sınırında Kırklareli ile komşu olan Burgaz ilinin idari merkezi olan şehirdir. Etimolojik kökeni EYun pýrgos: burç, burgaz'dan gelir.

Nüfus
Burgaz şehrinin 2011 nüfusu 197.301'dir. Bulgaristan'ın Varna'dan sonra ikinci büyük sahil kenti ve ülke genelinde ise dördüncü büyük kentidir.

2001 Bulgaristan Nüfus Sayımı'na göre Burgaz eyaleti nüfusu 423.500'dür. Bu nüfus içinde 63.000 kişilik bir kesim anadilinin Türkçe olduğunu, 58.000 kişilik bir kesim ise Pomakça beyan etmiştir. Dini aidiyet bazında Müslüman olduğunu beyan edenler 64.500 kişidir (bu bazda beyanda bulunmamış olanlar 14.500'dür. Anadil bazında 16.500 kişi, etnik aidiyet bazında ise 19.500 kişi Çingene olduğunu beyan etmiştir. Burgaz vilayetinde diğer etnik gruplara mensup veya başkaca bir anadili olan 3.700 ila 4.000 arası bir nüfus bulunduğu görülmektedir. Kalan nüfus Bulgar'dır.

Ekonomi
Bulgaristan'ın en önemli turistik merkezleri Burgaz eyaletindedir. Burgaz merkezinde bir uluslararası havaalanı ve çok sayıda sanayi tesisi bulunmaktadır.

Tarih
1367 yılında Doğu Roma İmparatorluğu'ndan alınan Burgaz Kalesi 1877-78 Osmanlı-Rus Savaşı'na kadar Türk egemenliğinde kaldı. 1878 yılında imzalanan Berlin Antlaşması ile teşkil edilen özerk ve Osmanlı Devleti'ne bağlı Doğu Rumeli eyaletine bağlanan şehir, 1885 yılında anılan eyaletin Bulgaristan Prensliği tarafından ilhak edilmesiyle fiilen Türk denetiminden ayrıldı. Anılan ülkenin 1908 yılında bağımsızlığını ilan etmesiyle hukuken Osmanlı Devleti'nin elinden çıktı.

Günümüzde Türkiye Cumhuriyeti'nin Sofya Büyükelçiliği'ne bağlı olarak çalışan Burgaz Başkonsolosluğu bulunmaktadır.

İklim

Olaylar

2012 yılının ayında Burgaz Havalimanı'ndan İsrailli turistleri taşıyan bir yolcu otobüsüne bir intihar bombacısı tarafından terör saldırısı gerçekleştirildi. Otobüs, Tel Aviv'den gelen başta gençler olmak üzere kırk iki İsrailliyi havaalanından otellerine taşıyordu. Patlamada fail ile beraber Bulgar otobüs şoförü ve beş İsrailli öldü.

Kardeş Şehirler
Burgaz şehrinin kardeş şehirleri:

 Alexandroupoli, Greece
 Batum, Georgia

 Gomel, Belarus
 Krasnodar, Russia
 Miskolc, Hungary
 Rijeka, Croatia
 Rotterdam, Netherlands
 Sarıyer (Istanbul), Turkey
 South-Western AO (Moscow), Russia
 Vologda, Russia
 Yalova, Turkey
 Yantai, China

Kaynakça

Burgaz


Equivalence or Equivalent may refer to:

Arts and entertainment
Album-equivalent unit, a measurement unit in the music industry
Equivalence class (music)
Equivalent VIII, or The Bricks, a minimalist sculpture by Carl Andre
Equivalents, a series of photographs of clouds by Alfred Stieglitz

Language
Dynamic and formal equivalence in translation
Equivalence (formal languages)

Law
The doctrine of equivalents in patent law
The equivalence principle as if impacts on the direct effect of European Union law

Logic
Logical equivalence, where two statements are logically equivalent if they have the same logical content
Material equivalence, a relationship where the truth of either one of the connected statements requires the truth of the other

Science and technology

Chemistry
Equivalent (chemistry)
Equivalence point
Equivalent weight

Computing
Turing equivalence (theory of computation), or Turing completeness
Semantic equivalence in computer metadata

Economics
Certainty equivalent, a principle related to risk premium
Economic equivalence, a concept in engineering economics
Ricardian equivalence, or Ricardo–de Viti–Barro equivalence, a proposition in economics

Mathematics
Equality (mathematics)
Equivalence relation
Equivalence class
Equivalence of categories, in category theory
Equivalent infinitesimal
Identity
Matrix equivalence in linear algebra
Turing equivalence (recursion theory)

Physics
Equivalence principle in the theory of general relativity

Other uses
Equivalence (trade)
Moral equivalence, a term used in political debate
The Equivalent, a sum paid from England to Scotland at their Union in 1707

See also

≡ (disambiguation)
Equivalency, a National Collegiate Athletic Association concept

Equivalence


Pojam Metaverzum (eng. Metaverse) dolazi od dvije riječi "meta" (iz grčkog μετά, latinski meta) što se može prevesti kao "nakon" ili "dalje" i često se upotrebljava za nešto što se nadilazi.

Druga riječ je "universe" što na engleskom označava svemir.

Metaverse je koncept koji se definira na razne načine a najčešće se opisuje kao virtualni prikaz stvarnog svijeta kojem svaka osoba može pristupiti putem interneta (opis metaverzuma)

Definicija Metaverzuma
Postoji nekoliko definicija koje pokušavaju objasniti suštinu metaverzuma:

 Metaverzum je mreža virtualnih, 3D okruženja u kojima ljudi mogu komunicirati jedni s drugima i digitalnim objektima, dok upravljaju avatarima, odnosno digitalnim verzijama samih sebe.
 Metaverzum je digitalna stvarnost koja kombinira elemente društvenih mreža, online igara, proširene stvarnosti, virtualne stvarnosti i kriptovaluta pomoću kojih omogućuje virtualnu interakciju.
 Metaverse je konceptualna verzija buduće verzije interneta koja će razvojem tehnologije koristiti proširenu stvarnost (AR), virtualnu stvarnost (VR), video kako bi omogućila svim korisnicima interakciju u digitalnom svijetu.

Elementi Metaverzuma

Tehnologija koja bi trebala pokrenuti jedan metaverzum još uvijek nije dovoljno razvijena. Jednom kada to bude moguće, očekuje se da će metaverzum postati virtualno mjesto u kojem će ljudi moći obavljati većinu aktivnosti kao u stvarnom životu.

Očekuje se da će Metaverse imati nekoliko važnih elemenata:

 iskustvo stvarnog života - metaverzum će biti mjesto u kojem će se sve odvijati u stvarnom vremenu. Svaki korisnik imat će vlastitu "presliku" u digitalnom obliku (eng. avatar).
 operativnu ekonomiju - individualci i kompanije će moći kreirati i monetizirati sadržaj, ulagati, kupovati i prodavati, te biti nagrađeni za određene radnje.
 interoperabilnost podataka - mogućnost da digitalnu imovinu ili vlastiti lik lako transferirate iz jednog meaverzuma u drugi.

Tehnologija

Metaverzum je još uvijek u konceptualnoj fazi. Trenutno, najbliže onome što bi metaverzum trebao biti može se iskusiti uz pomoć VR tehnologije (VR naočale) i aplikacija za proširenu stvarnost (AR).

Međutim to je tek djelić onoga što bi Metaverzum trebao biti i kako bi trebao izgledati.

Prema tehnološkim ekspertima svaki Metaverzum trebao bi imati:

 obilježja Interneta - za razliku od današnjeg interneta Metaverzum bi bio decentralizirana mreža računala koju ne regulira centralno tijelo
 otvorene standarde za upotrebu i kreiranje medija - mogućnost kreiranja slika, videa, 3D grafike i scena, vektora i svih ostalih sadržaja u svim mogućim formatima.
 open source protokol (softver otvorenog koda)
 Uređaje koji omogućuju korisniku prikaz proširene stvarnosti
 Blockchain mreže i smart contract platforme koje će omogućiti decentraliziranost i transparentnost unutar sustava.

Potencijalni rizik

Mnogi stručnjaci upozoravaju da bi se kreiranjem metaverzuma mogli pojaviti sporovi oko intelektualnog vlasništva, zaštite podataka korisnika, licenciranja sadržaja i rizika upotrebe digitalne imovine.

Područja primjene Metaverzuma

U posljednje dvije godine većina aktivnosti koje se tiču rada i druženja su se preselila u online okruženje. Nova, poboljšana verzija interneta će imati veliki učinak na društvo u cjelini. Stručnjaci iz svih gospodarskih grana će se suočiti s novim izazovima ali i novim prilikama. Ako se tehnologija razvije metaverzum će otvoriti nove horizonte za društvo.

Grane za koje se smatra da će biti pod najvećim utjecajem metaverzuma:
 Ekonomija
 Obrazovanje
 Kultura
 Zabava

Izvori

Tehnologija

Metaverzum


Université Grenoble-Alpes (UGA) je javno istraživačko sveučilište sa sjedištem u Grenobleu, Francuska.

Povijest

UGA se smatra jednom od vodećih akademskih institucija u tehnologiji i znanosti, među mnogim drugim područjima, uključujući administraciju i ekonomiju. Prema Šangajskoj ljestvici (2020.) jedno je od 100 najboljih sveučilišta u svijetu i peto je najbolje francusko sveučilište.

Vanjske poveznice
 Université Grenoble-Alpes

Visokoškolske ustanove u Francuskoj

Université Grenoble-Alpes


El Regimiento de Ferrocarriles fue una unidad de Ingenieros de ferrocarriles del Ejército de Tierra Español. Originalmente creado en 1884 como el "Batallón de Ferrocarriles", sufrió numerosas transformaciones hasta que en 1994 se dio lugar a la nueva unidad con la fusión del Regimiento de Zapadores Ferroviarios n.º 13 y del Regimiento de Movilización y Prácticas de Ferrocarriles n.º 14. Desapareció tras su desactivación en diciembre de 2008.

Historia

Los predecesores
Sus orígenes hay que encontrarlos en 1872, cuando por la Real Orden de 3 de octubre se crean dos Compañías de Ferrocarriles para los dos únicos Regimientos de Ingenieros que existían en ese momento. Varios años más tarde, en 1884, se constituye el primer "Batallón de Ferrocarriles" compuesto por una Compañía de Vía y Obras y por una Compañía de Explotación, cuyo primer acuartelamiento se ubicó en el madrileño Cuartel de la Montaña (Madrid). En 1912, por el Real Decreto de 4 de octubre, se crea el primer Regimiento de Ferrocarriles, constituido por ocho Compañías de Depósito y ocho Compañías Activas. En 1921, tras el desastre de Annual, los ferrocarriles del Protectorado (Melilla) quedaron bajo supervisión militar y bajo el mando del general Pedro Vives Vich, enviado a Marruecos con las atribuciones de general de ingenieros en todos los servicios del Cuerpo. Se estableció un Batallón con carácter especial que reparó la infraestructura y se utilizaron trenes blindados para apoyo y transporte de recursos, y en julio de 1922 volvió a operar la línea con carácter regular.

En 1936 en Leganés se encontraban acuartelados dos regimientos de ferrocarriles (n.º 1 y n.º 2), formados a su vez por dos batallones. Los dos regimientos estaban mandados, respectivamente, por los coroneles Castillo Miguel y Aspiazu Paúl. Tras el estallido de la Guerra Civil, los regimientos quedaron en la zona republicana pero poco después fueron disueltos. Tras la contienda se reorganizaron las secciones ferroviarias del Ejército, y aparecen la "Agrupación de Batallones de Movilización y Prácticas de Ferrocarriles" y la "Agrupación de Batallones de Zapadores Ferroviarios", la cual pasó a ubicarse en Cuatro Vientos el 10 de febrero de 1940, antiguo Destacamento de los ya disueltos Regimientos de Ferrocarriles. En 1963 las Agrupaciones cambiaron su nombre por la de Regimientos (n.º 14 y n.º 13, respectivamente).

El Regimiento n.º 13
En 1994 tuvo lugar la fusión del "Regimiento de Zapadores Ferroviarios n.º 13" y del "Regimiento de Movilización y Prácticas de Ferrocarriles n.º 14", dando lugar a uno unificado y denominado "Regimiento de Ferrocarriles n.º 13". En 1997 el regimiento se reorganizó en dos batallones, uno de Ferrocarriles y otro de Zapadores, pero en el año 2000, y debido a procesos de adaptación orgánica, se debió desactivar el Batallón de Zapadores. En 2001 se produjo el traslado del Regimiento de Ferrocarriles n.º 13 desde su acuartelamiento en Madrid a Zaragoza, ubicándose en las antiguas instalaciones del Centro de Adiestramiento y Doctrina "San Gregorio". El nuevo acuartelamiento se encontraba a unos ocho kilómetros de Zaragoza, disponiendo de Estación Militar para composición y clasificación de convoyes ferroviarios militares, así como de material rodante. Al año siguiente su Plantilla Orgánica Reglamentaria quedó establecida en 43 Cuadros de mando y 113 de Tropa profesional.

El 15 de diciembre de 2008 fue disuelto el Regimiento de Ferrocarriles n.º 13, poniendo fin a 124 años de historia. Sus efectivos fueron integrados en el Regimiento de Pontoneros y Especialidades de Ingenieros n.º 12 (RPEI 12), que pasó a contar con una compañía de ferrocarriles encargada de desarrollar estas funciones.

Estructura y equipamiento
Las funciones de los ingenieros del regimiento se dedicaban a conducción de locomotoras, maquinaria de vía, operadores de maquinaria pesada y autogrúas, personal de estación ... en general, las atribuciones del personal ferroviario de carácter civil. El Regimiento dispuso, además, de una plantilla de material rodante, especialmente plataformas de transporte y maquinaria de reparaciones e inspección. Tuvo también a su disposición una antigua locomotora de vapor, conocida como La Vaporosa, que se mantuvo operativa para ocasiones especiales.

Véase también
 Línea Campamento-Leganés
 Servicio Militar de Ferrocarriles

Referencias

Enlaces externos

Regimiento de Movilización y Prácticas de Ferrocarriles
Regimiento de Ferrocarriles Nº 13
Museo del Ferrocarril, Maqueta de la Estación de Cuatro Vientos Regimiento de Ferrocarriles nº 13
En el Regimiento de Zapadores de Cuatro Vientos

Unidades militares históricas de España
Unidades del Ejército de Tierra de España desmovilizadas
Unidades militares de la guerra civil española
Ingeniería militar del Ejército de Tierra de España
Ferrocarril en España
Historia del ferrocarril en Zaragoza
Antiguas unidades militares con sede en Zaragoza

Regimiento de Ferrocarriles


NGC 5983 est une vaste et lointaine galaxie elliptique située dans la constellation du Serpent. Sa vitesse par rapport au fond diffus cosmologique est de (12459 ± 10 km/s), ce qui correspond à une distance de Hubble de . NGC 5983 a été découverte par l'astronome allemand Albert Marth en .

À ce jour, une mesure non basée sur le décalage vers le rouge (redshift) donne une distance d'. Cette valeur est comprise à l'intérieur des valeurs de la distance de Hubble.

Notes et références

Références

Voir aussi

Articles connexes
 Liste des objets du New General Catalogue

Liens externes

 NGC 5983 sur le site du professeur C. Seligman

5983
Constellation du Serpent
Galaxie elliptique
Galaxie découverte en 1865
Objet céleste découvert par Albert Marth

NGC 5983


Hâfız şu anlamlara gelebilir:

 Kur'an hâfızı, Kur'ân-ı Kerîm'i baştan sona ezbere bilen kişi.
 Hadis hâfızı, hadislerin tamamını ya da çoğunu ezberlemiş kişi.
 Hafîz (din), Allah'ın adlarından biri.
 Abd el-Mecîd el-Hâfız li-Dîn-Allâh, Onbirinci Fâtımî Hâlifesi ve İsmâilîyye-Hafizilik Mezhebi'nin Birinci İmâmı.
 Hâfız, İranlı şair ve mutasavvıf.
 Hâfız Ahmed Paşa, Osmanlı sadrazamı.
 Hâfız Burhan, Hâfız, mevlithân ve Türk Sanat Müziği ses sanatçısı.
 Hâfız Esad, 1971-2000 arasında Suriye'nin devlet başkanı.
 Hâfız Osman, Hilyeleri ile tanınan Osmanlı hattatı.
 Kayışzade Hafız Osman, XIX. yüzyılın mushaf hattatı.
 Hâfız-ı kütüb, Osmanlı tarihiyle ilgili bir eser.
 Hâfız, İran'ın Doğu Azerbaycan Eyaleti'nin Bostanabad şehristanında bir köy.

Kaynakça

Hâfız


NGC 5805 est une vaste et lointaine galaxie lenticulaire située dans la constellation du Bouvier. Sa vitesse par rapport au fond diffus cosmologique est de , ce qui correspond à une distance de Hubble de . NGC 5805 a été découverte par l'astronome irlandais R. J. Mitchell en 1854.

En réalité, NGC 5805 est une paire de galaxies lenticulaires. On peut trouver les données de chacune d'elles sur la base de données NASA/IPAC sous les désignations NGC 5805 NED01 (pour PGC 53435, la galaxie située au nord) et NGC 5805 NED02.

Les distances de Hubble de ces deux galaxies sont pratiquement égales :  pour NGC 5805 NED01 et pour NGC 5805 NED02. Selon ces chiffres, elles pourraient constituer une paire réelle de galaxies. Cependant, vue l'incertitude d'environ  d'années-lumière sur les distances et l'absence de déformation visible de l'une ou l'autre, il se pourrait aussi que ce soit une paire purement optique, c'est-à-dire que leur rapprochement sur la sphère céleste est produit par notre ligne de visée.

Comme la galaxie située au sud est beaucoup moins lumineuse, il est impossible que Mitchell l'ait observée et comme il ne fait nullement mention d'une galaxie à double noyau dans ses écrits, seule la galaxie au nord doit être considérée comme étant dans le « New General Catalogue ».

Identification de NGC 5805
Sur l'esquisse faite par Mitchell de l'objet NGC 5805, il est situé au sud-est de NGC 5804 et son identification à PGC 53435 est certaine. Cependant, plusieurs objets situés dans cette région ont été mal étiquetés dans une version NGC révisée, datant de 1973, ce qui explique certaines erreurs dans la littérature ultérieure, comme par exemple l'identification erronée de NGC 5805 à PGC 53381 par la base de données Simbad et par le site allemand Wikipédia de la page NGC 5805.

Notes et références

Notes

Références

Voir aussi

Articles connexes
 Liste des objets du New General Catalogue

Liens externes

 NGC 5805 sur le site du professeur C. Seligman

5805
Constellation du Bouvier
Galaxie lenticulaire
Galaxie découverte en 1854
Objet céleste découvert par R. J. Mitchell

NGC 5805


El arroyo Carumbé es un curso de agua uruguayo que atraviesa el departamento de  Paysandú perteneciente a la cuenca hidrográfica del Río de la Plata.

Nace en la Cuchilla del Queguay y desemboca en la río Daymán.

Referencias

Carumbé
Carumbé
Carumbé

Arroyo Carumbé


Ružiná este o comună slovacă, aflată în districtul Lučenec din regiunea Banská Bystrica. Localitatea se află la , se întinde pe o suprafață de  și în 2017 număra 877 de locuitori.

Istoric
Localitatea Ružiná este atestată documentar din 1499.

Note

Legături externe

Localități din Slovacia

Ružiná


لؤي في الفضاء  هو مسلسل كرتوني تلفزيوني من إنتاج قناة ديزني عرض أول مرة في عام 2001. وهو من إنتاج جو أنسولابيهير وبول جيرماين، اللذان أنتجا مسلسل الفسحة، واشتركا في كتابة القصة مع مارك دروب، وتم تصميم الشخصيات من قبل إريك كيز. المسلسل يقع ضمن 40 حلقة موزعة على 4 مواسم، عرض في قناة ديزني شرق الأوسط عام 2002-2009 بدبلجة ممثلين لبنانيين باللغة الفصحى. أعادت محطة تون ديزني عرضه عدة مرات حتى عام 2006، عندما استبدلته بمسلسل مدرسة الإمبراطور الجديدة.

قصة المسلسل
يحكي المسلسل عن حياة لؤي، وهو فضائي أخضر اللون يعيش في محطة فضائية، وتحدث المشاكل بينه وبين أخته التي تقرأ الأفكار وأمه التي تقود المحطة. وأصدقائه هم مجموعة مراهقين فضائيين ويواجهون مشاكل وأحداث يواجهها أغلب المراهقين.

النجاح
تم تقديم المسلسل في فقرة ديزني صباح السبت على تلفزيون أيه بي سي، وتلقى معدلات مشاهدة أعلى من المتوقع، ما جعل ديزني تطلب المزيد من الحلقات. توقف إنتاج المسلسل في عام 2003 بعد إلغاء فقرة صباح السبت من المحطة، وعرضت آخر حلقة في فبراير 2004.

شخصيات المسلسل
هذه قائمة بشخصيات المسلسل المهمة حسبما ظهرت في النسختين العربية والإنكليزية.

العائلة
 لؤي غيوم (Lloyd Nebulon) فتى في الثالثة عشرة وهو محور المسلسل، ويصنف ضمن خانة الحمقى مع أصدقائه في المدرسة، رغم طيبته وكونه ابن قائدة المحطة، كما يتعرض للمواقف المحرجة. يؤدي صوته الإنكليزي كورتلاند ميد وصوته العربي سامر تنوري.
 نورا غيوم (Nora Nebulon) أم لؤي وهو مديرة المحطة ومنفصلة عن زوجها، وهي أم صارمة ولكنها حنونة، ولا يظهر والد لؤى في المسلسل. ويؤدي صوتها الإنكليزي أبريل وينتشيل وصوتها العربي زينة ضاهر.
 ياسمين غيوم (Francine Nebulon) أخت لؤي الصغرى وتتميز بقدرتها على قراءة الأفكار وتحريك الأشياء عن بعد وهي تزعج لؤي لأقصى حد. تؤدي صوتها الإنكليزي نيكوليت ليتل وصوتها العربي زينة ملكي.
 الجد أسعد غيوم (Leo Nebulon) جد لؤي ويعيش في دار للمسنين ويقدم النصائح له. صوته الإنكليزي بريان دول موراي وصوته العربي جورج دياب.

الأصدقاء
 غدي هارون (Eddie Horton) صديق لؤي البشري وهو ابن شرطي المحطة. يؤدي صوته الإنكليزي جون شينكارو والعربي داني بستاني.
 جهاد مكنون (Douglas McNoggin) صديق لؤي وهو عبارة عن كائن دماغي وهو الأذكى بينهم والأضعف بدنيا. يؤدي صوته الإنكليزي باميلا هايدن وصوته العربي لارين خوري.
 كرم بلبان (Kurt Blobberts) مخلوق كبير وبنفسجي وبعين واحدة وهو أقلهم ذكاء. صوته الإنكليزي بيل فاغرباك وصوته العربي سامي ضاهر.
 إلكترون (Station) وحدة الكمبيوتر في المحطة والذي يتكلم مع لؤي ويعطيه النصائح، صوته الإنكليزي بريان جورج وصوته العربي طوني معلوف.

المدرسة
 الآنسة برغي (Barbara Bolt) المعلمة الروبوت وتنزعج عندما يلهو لؤي في حصتها. الصوت الإنكليزي تريس ماكنيل والصوت العربي سهير صالحاني.
 أماني (Brittany) وهي فتاة مغرورة في فريق المشعات، وتتكبر على لؤي رغم أنه يحاول إثارة إعجابها. وتؤدي صوتها الإنكليزي أندي مكافي. تظهر معها صديقتها جينا (Megan) وتؤدي صوتها العربي ماريا أسود.
 رضوان غنادر (Rodney Glaxer) وهو عضو في فريق الرياضة وهو المتنمر في المدرسة. صوته الإنكليزي وارن سروكا.

شخصيات أخرى
 كوجوك (Dunkirque) مساعد القائد في المحطة وهو صارم ومطيع. يؤدي صوته الإنكليزي دان كاستلانيتا وصوته العربي هو غسان إسطفان.
 هاني (Larry) أحد المساعدين والذي يلهو دائما في عمله، يؤدي صوته الإنكليزي إدي ديزن.
 بربر (Boomer) وهو عامل تصليحات المركبات في المحطة ويتميز ببساطة العقل، ويؤدي صوته الإنكليزي ديدريتش بادر.

روابط خارجية

مراجع

برامج تلفزيونية باللغة الإنجليزية
توون ديزني
عروض قناة ديزني
مسلسلات أمريكية انتهت في 2004
مسلسلات تلفزيونية أمريكية بدأ عرضها في 2001
مسلسلات تلفزيونية تقع أحداثها على كواكب خيالية
مسلسلات تلفزيونية رسوم متحركة أمريكية في عقد 2000
مسلسلات تلفزيونية عن الاستعمارية
مسلسلات تلفزيونية عن الفضاء
مسلسلات خيال علمي رسوم متحركة تلفزيونية أمريكية للأطفال
مسلسلات رسوم متحركة تلفزيونية أمريكية في عقد 2000
مسلسلات رسوم متحركة تلفزيونية أمريكية للأطفال
مسلسلات رسوم متحركة تلفزيونية عن الحياة خارج الأرض
مسلسلات رسوم متحركة خيالية علمية كوميدية تلفزيونية أمريكية للأطفال
مسلسلات رسوم متحركة مدبلجة للعربية

لؤي في الفضاء


Die Austrian International 1996 fanden vom 25. bis zum 28. Januar 1996 in St. Pölten statt. Es war die 26. Austragung dieser offenen internationalen Meisterschaften von Österreich im Badminton.

Finalergebnisse

Weblinks
Homepage
tournamentsoftware.com

1996
Badminton 1996
Badmintonwettbewerb in St. Pölten
EBU Circuit 1995/96

Austrian International 1996


Superstition este un serial TV american supranatural. A fost comandat de Syfy pentru un sezon de 13 episoade în decembrie  2016. Serialul a avut premiera la 20 octombrie 2017, iar Netflix deține drepturile de difuzare pe plan internațional.

Serialul povestește despre familia Hasting, proprietarii unei case funerare și a unui cimitir din La Rochelle, Georgia. Familia oferă servicii suplimentare pentru morții uciși de infernali demonici și acționează ca păzitori ai secretelor orașului și ai istoriei sale întunecate.

Seriale de televiziune Syfy

Superstition


Morgongiori (sardinski: Mragaxòri) je grad i općina (comune) u pokrajini Oristanu u regiji Sardiniji, Italija. Nalazi se na nadmorskoj visini od 351 metar i ima 720 stanovnika. Prostire se na 45,2 km². Gustoća naseljenosti je 16 st/km².Susjedne općine su: Ales, Curcuris, Marrubiu, Masullas, Pompu, Santa Giusta, Siris i Uras.

Izvori

Općine u pokrajini Oristano

Morgongiori


Et rentespænd er forskellen mellem to rentesatser, fx mellem renten på realkreditobligationer og statsobligationer, mellem danske og tyske statsobligationer eller mellem renterne på langvarige og kortvarige lån.

Rentemarginal

Et særligt rentespænd er forskellen mellem den gennemsnitlige udlåns- og indlånsrenten i et pengeinstitut, der kaldes rentemarginalen. Den er ofte grundlaget for pengeinstituttets indtjening, men sjældent den eneste indtægtskilde.

Mere specifikt bruges også ordene "indlånsmarginal" og "udlånsmarginal". Indlånsmarginalen er forskellen mellem det, en indskyder i en forretningsbank får i rente på sin konto, og den forrentning, som samme bank kan få hos centralbanken, hvis den placerer pengene der. Udlånsmarginalen er forskellen mellem det, en bankkunde betaler i rente for et lån, og bankens omkostninger ved at stille pengene til rådighed for låntageren. Sidstnævnte kaldes også fundingomkostninger. Rentemarginalen er så et udtryk for summen af indlåns- og udlånsmarginalen.

Den danske rentemarginallov 1975-79

I Danmark havde man i 1975-79 en rentemarginallov, ifølge hvilken et pengeinstituts rentemarginal ikke måtte overstige gennemsnittet for de tre foregående år. Loven førte utilsigtet til højere rentesatser på både udlåns- og indlånssiden, hvorfor den blev afskaffet igen.

Kilder

Renteformer

Rentespænd


Generčaj (lezginski: ГъенервацI, ruski: Генерчай, prije Укорчай i Укурчай) je rijeka u Azerbajdžanu. Duga je 29 km. Površina porječja joj iznosi 125 km2. Ulijeva se u rijeku Samur.

Izvori

Rijeke u europskom dijelu Azerbajdžana
Porječje Samura

Generčaj