The Nasdaq-100 (^NDX) is a stock market index made up of 101 equity securities issued by 100 of the largest non-financial companies listed on the Nasdaq stock exchange. It is a modified capitalization-weighted index. The stocks' weights in the index are based on their market capitalizations, with certain rules capping the influence of the largest components. It is limited to companies from a single exchange, and it does not have any financial companies. The financial companies are in a separate index, the Nasdaq Financial-100.

History
The Nasdaq-100 was launched on January 31, 1985, by the Nasdaq. It created two indices: the Nasdaq-100, which consists of Industrial, Technology, Retail, Telecommunication, Biotechnology, Health Care, Transportation, Media and Service companies, and the Nasdaq Financial-100, which consists of banking companies, insurance firms, brokerage firms, and Mortgage loan companies.

The base price of the index was initially set at 250, but when it closed near 800 on December 31, 1993, the base was reset at 125 the following trading day, leaving the halved Nasdaq-100 price below that of the more commonly known Nasdaq Composite. The first annual adjustments were made in 1993 in advance of options on the index that would trade at the Chicago Board Options Exchange in 1994. Foreign companies were first admitted to the Nasdaq-100 in January 1998, but had higher standards to meet before they could be added. Those standards were relaxed in 2002, while standards for domestic firms were raised, ensuring that all companies met the same standards.

Investing in the Nasdaq-100
The Invesco QQQ, an exchange-traded fund sponsored and overseen since March 21, 2007 by Invesco, trades under the ticker . It is nicknamed "triple Qs" or "cubes". It was formerly called Nasdaq-100 Trust Series 1. On December 1, 2004, it was moved from the American Stock Exchange, where it had the symbol QQQ, to the Nasdaq, and given the new ticker symbol QQQQ, sometimes called the "quad Qs" by traders. On March 23, 2011, Nasdaq changed its symbol back to QQQ. Retail buy and hold investors might prefer to purchase Invesco's similar Nasdaq: QQQM, or "QQQ Mini" which has a lower fee structure, but lacks the liquidity that high-frequency traders need in the traditional QQQ product.

QQQ is one of the most actively traded exchange-traded funds in the United States.

The Nasdaq-100 is often abbreviated as NDX, NDQ, NAS100 or US100 in the derivatives markets. Its corresponding futures contracts are traded on the Chicago Mercantile Exchange. The regular futures are denoted by the Reuters Instrument Code ND, and the smaller E-mini version uses the code NQ. Both are among the most heavily traded futures at the exchange.

Performance

Price history and milestones
The index set highs above the 4,700 level at the peak of the dot-com bubble in 2000, but fell 78% during the stock market downturn of 2002.

After a gradual 5-year recovery to an intraday high of 2,239.51 on October 31, 2007, the highest reached since February 16, 2002, the index corrected below the 2,000 level in early 2008 amid the late-2000s recession, the United States housing bubble and the financial crisis of 2007–2008. Panic focusing on the failure of the investment banking industry culminated in a loss of more than 10% on September 29, 2008, subsequently plunging the index firmly into a bear market. The Nasdaq-100, with much of the broader market, experienced a limit down open on October 24 and reached a 6-year intraday low of 1,018 on November 20, 2008.

Amid quantitative easing (QE) from the Federal Reserve and optimism that the financial crisis was ending, the index embarked on a volatile four-year climb higher, closing above 3,000 on May 15, 2013, for the first time since November 15, 2000. By October 18, 2013, with GOOG passing $1,000 per share for the first time, the index had made a closing high of 3,353.88 and intraday high of 3,355.63, its highest levels since the 2000 United States elections and more than triple the 2008 low.

Record values

List of 1000-point milestones by number of trading days

Annual returns
The following table shows the annual development of the Nasdaq-100 since 1985.

Selection criteria
The Nasdaq has refined a series of stringent standards which companies must meet to be indexed. Those standards include:
 Being listed exclusively on Nasdaq in either the Global Select or Global Market tiers.
 Being publicly offered on an established American market for at least three months.
 Having average daily volume of 200,000 shares.
 Being current in regards to quarterly and annual reports.
 Not being in bankruptcy proceedings.

Additionally, since 2014, companies with multiple classes of stock are allowed to have multiple classes included in the index, provided they meet Nasdaq's criteria. Prior to 2014, companies were limited to one class of stock in the index (usually the one with the larger market capitalization).

Yearly rebalancing and re-ranking
While the composition of the Nasdaq-100 changes in the case of delisting (such as transferring to another exchange, mergers and acquisitions, or declaring bankruptcy, and in a few cases, being delisted by Nasdaq for failing to meet listing requirements), the index is rebalanced once a year, in December, when Nasdaq reviews its components, compares them with those not in the index, re-ranks all eligible companies and makes the appropriate adjustments.

There are two tools the Nasdaq uses to determine the market values of companies for the annual review:
 Share Prices as of the last trading day in October.
 Publicly announced share totals as of the last trading day of November.

Those components that are in the top 100 of all eligible companies at the annual review are retained in the index. Those ranked 101 to 125 are retained only if they were in the top 100 of the previous year's annual review. If they fail to move into the top 100 in the following year's review, they are dropped. Those not ranked in the top 125 are dropped regardless of the previous year's rank.

The index also drops a company if, at the end of two consecutive months, it fails to have an index weighting of at least one-tenth of a percent. This can occur at any time. Companies that are dropped are replaced by those with the largest market value that are not already in the index. Anticipation of these changes can lead to changes in the stock prices of affected companies.

The index publicly announces all changes, regardless of when they occur, via press releases at least five business days before the change takes place. The 2018 results of the re-ranking and rebalancing were announced on December 14, with the changes effective the morning of December 24, coinciding with the expiration of options on December 21.

Differences from Nasdaq Composite index
The Nasdaq-100 is frequently confused with the Nasdaq Composite Index. The latter index (often referred to simply as "The Nasdaq") includes the stock of every company that is listed on Nasdaq (more than 3,000 altogether).

The Nasdaq-100 is a modified capitalization-weighted index. This particular methodology was created in 1998 in advance of the creation of the Nasdaq-100 Index Trust, which holds portions of all Nasdaq-100 firms. The new methodology allowed Nasdaq to reduce the influence of the largest companies and to allow for more diversification. However, the weights of the stocks were not changed after that, which led to more problems. In May 2011, Nasdaq did a major rebalance of the index to bring it closer to market-cap weighting.

The index is rebalanced quarterly only if:
 One company is worth 24% of the index
 Companies with a weighting of at least 4.5% make up 48% or more of the index

The index is rebalanced annually, after the quarterly rebalancing, only if:
 One company is worth 15% of the index
 The five largest companies by market capitalizations have weights of 40% or more of the index

Differences from other indices
In addition to its almost complete lack of financial companies, the Nasdaq-100 includes five companies incorporated outside the United States. Although the S&P 500 Index includes non-U.S. companies, the Dow Jones Industrial Average has never included foreign companies.

As of December 2022, the index's five companies incorporated in foreign countries are as follows:
 Cayman Islands (all headquartered in China) - JD.com, PDD Holdings
 England and Wales - AstraZeneca
 The Netherlands - ASML Holding, NXP

Additionally, the Nasdaq-100 is also the only index of the three that has a regularly scheduled re-ranking of its index each year (in December), ensuring that the largest non-financial companies on Nasdaq are accurately included.

Related indices
In 2006, Nasdaq created a "farm team" index, the Nasdaq Q-50, representing the next fifty stocks in line to enter the Nasdaq-100. With some exceptions, most stocks that are added to the index come up through the Q-50. In 2011, Nasdaq created the NASDAQ-500 to track the 500 largest stocks on Nasdaq, and the Nasdaq-400, tracking those stocks not included in the Nasdaq-100.

Nasdaq has also divided the 100 into two distinct sub-indices; the Nasdaq-100 Tech follows those components who service the tech sector, and the Nasdaq-100 Ex-Tech, which follows those components that are not considered tech companies. The latter index includes noted e-commerce companies Amazon.com and eBay, which are classified as retailers.

Components
This table is current as of the open of trading on July 17, 2023. An up-to-date list is available in the External links section.

Historical components
As of November 2022, 500 companies have been components of the index. Of these, only four, Apple, Costco (through its merger in 1993 with Price Club, with Costco, as a separate entity, not becoming a component until at least 1989), Intel and PACCAR, have been components, continuously, since the first dissemination of the index in 1985. Two other current components, KLA Corporation and Micron Technology, were also components when the index started, but have been removed from the index over time for various reasons.

Yearly changes

Changes from 2008–2011
DirecTV replaced BEA Systems on April 30, CA, Inc. replaced Tellabs on May 19. FLIR Systems replaced UAL Corporation on July 21, and on November 10 Seagate Technology replaced Monster Worldwide. On December 22, 2008, Nasdaq added the following companies to the Nasdaq-100 index: Automatic Data Processing, First Solar, Life Technologies, Ross Stores, Maxim Integrated Products, Illumina, Inc., Pharmaceutical Product Development, O'Reilly Auto Parts, Urban Outfitters, J. B. Hunt, and Warner Chilcott, replacing Amylin Pharmaceuticals, Cadence Design Systems, Discovery Communications, Lamar Advertising Company, Leap Wireless International, Level 3 Communications, PetSmart, SanDisk, Sirius XM Radio, Virgin Media, and Whole Foods Market.

On January 20, 2009, News Corporation was added to the index, replacing Focus Media Holding, which did not meet the minimum monthly weight requirements. On July 17, 2009, Cerner replaced Sun Microsystems after Sun Microsystems was acquired by Oracle Corporation. On October 29, 2009, Priceline.com replaced Juniper Networks after Juniper transferred its listing to the NYSE. On December 21, 2009, seven stocks joined the Nasdaq-100 index before the market open: Vodafone, Mattel, BMC Software, Mylan, Qiagen, SanDisk and Virgin Media. These stocks replaced Akamai Technologies, Hansen Natural, IAC/InterActiveCorp, Liberty Global, Pharmaceutical Product Development, Ryanair and Steel Dynamics.

On December 20, 2010, seven companies were added to the Nasdaq-100 index: F5 Networks, Akamai Technologies, Netflix, Micron Technology, Whole Foods Market, Ctrip and Dollar Tree, replacing Cintas, Dish Network, Foster Wheeler, Hologic, J. B. Hunt, Logitech and Patterson Companies. These were the only changes made to the index that year and the fewest since 1997.

On April 4, 2011, Alexion Pharmaceuticals replaced Genzyme before the market open. On May 27, 2011, Green Mountain Coffee Roasters replaced Millicom International Cellular after Millicom (MICC) withdrew its Nasdaq listing. On July 15, 2011, Sirius XM Radio replaced Cephalon in the index, and on December 6, 2011, Perrigo joined the index, replacing Joy Global, which transferred its listing to the NYSE. Perrigo had been a member of the index in the 1990s, being dropped in 1996. On December 19, 2011, five companies joined the Nasdaq-100 index due to the annual reranking of the index: Avago Technologies, Fossil, Inc., Monster Beverage (Hansen Natural Corporation), Nuance Communications, and Randgold Resources, replacing FLIR Systems, Illumina, NII Holdings, Qiagen, and Urban Outfitters.

Changes in 2012
On April 23, 2012, Texas Instruments replaced First Solar . On May 30, 2012, Viacom became a component of the index, replacing Teva Pharmaceutical Industries, which transferred to the NYSE. On July 23, 2012, Kraft Foods, now known as Mondelez, became a component of the index, replacing Ctrip. Kraft Foods was the fourth component of the Nasdaq-100 to also be included in the Dow Jones Industrial Average, joining Cisco Systems, Intel, and Microsoft, but was removed from the DJIA when it subsequently split into two companies. On Wednesday December 12, 2012, Facebook, Inc. was added to the index, replacing Infosys, which transferred its listing to the NYSE. On December 24, 2012, 20 changes to the index took place. The ten companies joining the index were Analog Devices, Catamaran Corporation, Discovery Communications, Equinix, Liberty Global, Liberty Media, Regeneron Pharmaceuticals, SBA Communications, Verisk Analytics and Western Digital. The ten companies being dropped were Apollo Group, Electronic Arts, Flextronics, Green Mountain Coffee Roasters, Lam Research, Marvell Technology Group, Netflix, Research in Motion, VeriSign and Warner Chilcott.

Changes in 2013
On January 15, 2013, Starz Inc. replaced Liberty Media after a spinoff. On March 18, 2013, Kraft Foods Group Inc. replaced Starz Inc. On June 5, 2013, Liberty Media replaced Virgin Media after the companies merged. On June 6, 2013, Netflix replaced Perrigo, which had transferred to the NYSE. On July 15, 2013, Tesla Motors replaced Oracle Corporation, which transferred to the NYSE. On July 25, Charter Communications replaced BMC Software. On August 22, Green Mountain Coffee Roasters returned to the index, replacing Life Technologies. On October 29, VimpelCom Ltd. replaced DELL. On November 18, Marriott International was added to the index, replacing Randgold Resources. On December 23, 2013, 10 changes to the index took place. The five companies joining the index were DISH Network Corporation, Illumina, NXP Semiconductors, Tractor Supply Company, and TripAdvisor. The five companies that were dropped were Fossil, Inc., Microchip Technology, Nuance Communications, Sears Holdings Corporation, and Dentsply.

Changes in 2014
On April 3, 2014, the Class C common stock of Google was added to the index as a result of Google's stock split.  This meant the index had 101 components. Later in 2014, additional classes of stock from other index companies were added to the index, bringing the number of constituent securities in the index to 107. On December 12, 2014, Nasdaq announced that American Airlines Group, Electronic Arts, and Lam Research would be added to the index, effective December 22, replacing Expedia, Inc., F5 Networks, and Maxim Integrated Products.

Changes in 2015
On March 23, Walgreens Boots Alliance replaced Equinix in the index. Equinix converted into a real estate investment trust, making it ineligible for inclusion in the Nasdaq-100, but it did gain eligibility for the Nasdaq Financial-100. On July 1, Liberty Interactive created two new tracking stocks, tracking the company's interests in Latin America. Both tracking stocks were added to the index the same day. On July 2, Kraft Foods merged with Heinz, becoming the Kraft Heinz Company. Catamaran Corporation was removed from the index after the close of trading on July 23, after going private. JD.com replaced it on July 29. DirecTV was removed from the index on July 24 and replaced by BioMarin Pharmaceutical on July 27. Sigma-Aldrich was removed on July 31, after being acquired by Merck KGaA. Skyworks Solutions replaced Sigma-Aldrich on August 3.

Altera was removed on October 7 as a result of its merger with Intel. Incyte replaced Altera's on that date. PayPal was added to the index on November 11, as Broadcom was in the process of merging with Avago.

Nasdaq announced on December 11 that seven companies would be replaced in the index on December 21 due to annual re-ranking: Ctrip, Endo International, Expedia, Inc., Maxim Integrated Products, Norwegian Cruise Line, T-Mobile US, and Ulta Beauty, replacing C. H. Robinson Worldwide, Expeditors International, Garmin, Keurig Green Mountain, Staples, Inc., VimpelCom, and Wynn ResortsTwo Liberty Media (Liberty Global plc) tracking stocks (LILA) and (LILAK) were removed from the index, leaving 106 separate components.

Changes in 2016
On February 1, Avago Technologies changed its name to Broadcom Limited. On February 22, CSX Corporation replaced KLA-Tencor as a member of the index. On March 16, NetEase replaced SanDisk as a member of the index. On April 18, Liberty Media established two tracking stocks (BATRA), (BATRK) to follow the performance of its investment in the Atlanta Braves. On June 20, Dentsply Sirona returned to the index, replacing four Liberty Media tracking stocks (LMCA), (LMCK), (BATRA), (BATRK). On July 18, Microchip Technology Incorporated returned to the index, replacing Endo International plc. On October 19, Shire PLC replaced Linear Technology in the index. On December 9, the annual re-ranking of the index was announced, resulting in four changes. Joining the index December 19 were Cintas, Hasbro, Hologic and KLA-Tencor. Bed Bath & Beyond, NetApp, Stericycle and Whole Foods Market were dropped from the index.

Changes in 2017
On February 1, Tesla Motors changed its corporate name to simply Tesla. On February 7, J. B. Hunt replaced NXP Semiconductors in the index. On March 20, Idexx Laboratories replaced SBA Communications in the index after SBA converted to a REIT, rendering it ineligible for inclusion. On April 24, Wynn Resorts replaced TripAdvisor. On June 19, MercadoLibre replaced Yahoo! Inc due to its acquisition by Verizon and subsequent conversion to a closed-end fund. On October 23, Align Technology replaced Mattel in the index. On December 8, Nasdaq announced that five companies would enter the index on December 18. They were ASML Holding, Cadence Design Systems, Synopsys, Take-Two Interactive, and Workday, Inc. These companies replaced Akamai Technologies, Discovery Communications - both classes listed in the index (DISCA) (DISCK), Norwegian Cruise Lines, Tractor Supply and Viacom.

Changes in 2018
On July 23, PepsiCo replaced Dish Network. On November 5, NXP Semiconductors replaced CA, which merged with Broadcom. On November 19, Xcel Energy replaced Dentsply Sirona. On December 14, Nasdaq announced that 6 stocks will join the index on December 24: Advanced Micro Devices, lululemon Athletica, NetApp, United Continental Holdings, Verisign, and Willis Towers Watson, replacing Express Scripts, Hologic, Qurate Retail Group, Seagate Technology, Shire and Vodafone.

Changes in 2019
On March 19, the two classes of stock of Fox Corporation replaced the two classes of stock of 21st Century Fox. On November 21, Exelon Corporation replaced Celgene. On December 13, Nasdaq announced that as a result of the annual re-ranking of the index, six companies would join December 23: Ansys, CDW, Copart, CoStar Group, Seattle Genetics, and Splunk, replacing Hasbro, Henry Schein, J.B. Hunt, Mylan, NortonLifeLock, and Wynn Resorts.

Changes in 2020
On April 20, Dexcom replaced American Airlines Group in the index, and Zoom Video Communications replaced Willis Towers Watson on April 30. On June 22, DocuSign replaced United Airlines Holdings, and other replacements that year included Moderna replacing CoStar Group on July 20, Pinduoduo replacing NetApp on August 24, and Keurig Dr Pepper replacing Western Digital on October 19. On December 21, six companies joined the index: American Electric Power, Atlassian, Marvell Technology Group, Match Group, Okta, and Peloton Interactive. They replaced BioMarin Pharmaceutical, Citrix Systems, Expedia Group, Liberty Global (both classes of shares), Take-Two Interactive, and Ulta Beauty.

Changes in 2021
On July 21, Honeywell replaced Alexion Pharmaceuticals, following its acquisition by AstraZeneca.
On August 26, Crowdstrike replaced Maxim Integrated Products, which was acquired by Analog Devices.

On December 10, 2021, Nasdaq announced that six new companies would join the index prior to the market open on December 20, 2021. They are Airbnb (ABNB), Datadog (DDOG), Fortinet (FTNT), Lucid Group (LCID), Palo Alto Networks (PANW), and Zscaler (ZS). They will replace CDW (CDW), Cerner (CERN), Check Point (CHKP), Fox Corporation (FOXA/FOX), Incyte (INCY), and Trip.com (TCOM).

Changes in 2022
On January 24, Old Dominion Freight Line replaced Peloton.

On February 2, Constellation Energy was announced as being added to the index as of the end of the previous day. Exelon, from which Constellation was spun off, remained in the index; this increased the number of companies in the index to 101 and the number of stocks to 102 (because 2 classes of Alphabet Inc. stock are in the index).

On February 22, AstraZeneca replaced Xilinx, which was being acquired by AMD.

On November 21, Enphase Energy replaced Okta.

On December 19, the annual re-ranking of the index took place prior to market open. The six stocks joining the index were CoStar Group, Rivian Automotive, Warner Bros. Discovery, GlobalFoundries, Baker Hughes, and Diamondback Energy. They replaced Baidu, DocuSign, Match Group, NetEase, Skyworks Solutions, Splunk, and Verisign. Dropping seven components allowed the Nasdaq-100 index to once again have 100 companies.

Changes in 2023
On June 7, GE HealthCare Technologies replaced Fiserv.

On June 20, Onsemi replaced Rivian.

On July 17, The Trade Desk replaced Activision Blizzard.

References

External links

 Components
 Nasdaq Stock Market Indices

American stock market indices
Nasdaq

Nasdaq-100


Parque dos Rododendros Haaga () é um parque público localizado no distrito de Haia, em Helsinque, capital da Finlândia.

Galeria

Finlândia

Parque dos Rododendros de Haaga


Everything as a Service ili Anything as a Service (skraćeno: XaaS ili EaaS) pristup je pružanju i upotrebi svega kao usluge. To je logičan posljednji stupanj kada softver, runtime okruženja i hardver već postoje as a service (kao usluga).

Podjela
Razlikuju se sljedeće vrste usluga:
Software as a Service (SaaS) SaaS je poslovni model koji više ne prodaje softver kao licencu korisniku, već samo omogućuje njegovu upotrebu kao uslugu. Ova se razlika može usporediti s onom između kupnje automobila i najma automobila jer postoji i naplata "po upotrebi". Primjeri softvera kao usluge su Microsoft Office 365 ili Google Apps.
Platform as a Service (PaaS) PaaS je pristup kojim se integrirano okruženje za izvođenje (a moguće i razvoj) čini dostupnim kao usluga koju korisnik mora platiti. Dobro poznati primjeri uključuju SAP Cloud Platform, Google App Engine, Force.com i Microsoft Azure.
Infrastructure as a Service (IaaS) IaaS je poslovni model koji, za razliku od klasične kupnje računalne infrastrukture ("Moj server je u podrumu"), predviđa njeno iznajmljivanje po potrebi (on demand). To rezultira velikim brojem mogućih primjena. Njime
 jednokratne aplikacije postaju pristupačne
 vrhovi opterećenja su amortizirani
 nagli rast moguć je bez problema (skalabilnost)
 neiskorišteni kapaciteti mogu se odmah ponovno osloboditi
 nije potrebna dodatna infrastruktura za aplikacije koje se rijetko izvode
 potrebna tehnologija virtualizacije omogućuje jednostavno testiranje softvera na velikom broju platformi.
Vjerojatno najpoznatiji IaaS pružatelj usluga jest Amazon Web Services, s proizvodima kao što su EC2 za računalstvo i S3 za pohranu. Zimory je međunarodno aktivan njemački dobavljač softvera za upravljanje heterogenim IaaS-om. IaaS ERP softver je koji nudi SAP. Osim toga, pružatelji IT usluga specijalizirali su se za ciljanu administraciju usluga.

Manje komponente
Artificial Intelligence as a Service (AIaaS) Artificial Intelligence as a Service (Umjetna inteligencija kao usluga) znači da treće strane svoje AI mogućnosti stavljaju na raspolaganje drugima. To značajno smanjuje troškove za svakoga tko želi koristiti umjetnu inteligenciju za sebe. Najveći pružatelji usluga za to su Amazon ( AWS SageMaker), Google (Google Cloud), Microsoft (Azure AI) i IBM (IBM Watson). Tržište AIAA već je 2017. dosegnulo obujam od gotovo 2,5 milijardi dolara, a procjenjuje se da će do 2025. porasti na više od 77 milijardi dolara.
Data Intensive Computing as a Service (DICaaS) Poput HPCaaS -a , podatkovno-intenzivno računalstvo kao usluga opisuje više znanstvenu primjenu računalstva u oblaku. Međutim, nasuprot tome, ovdje se manje radi o iznimno računalno intenzivnim zadacima, a više o obradi (i pohranjivanju) vrlo velikih količina podataka u rasponu od petabajta, poput onih generiranih u CERN-u u LHC-u.
High Performance Computing as a Service (HPCaaS) High Performance Computing as a Service područje je koje se bavi računalstvom visokih performansi i želi to učiniti dostupnim kao uslugu. Također se radi o implementaciji aplikacija iz grid računarstva tako što se grid stavlja na raspolaganje kao usluga.

Izvori

Računarstvo

Everything as a Service


Filozofski fakultet Sveučilišta u Beogradu (srpski: Филозофски факултет Универзитета у Београду, Filozofski fakultet Univerziteta u Beogradu) je najstariji fakultet Sveučilišta u Beogradu.
Bio je jedan od fakulteta prilikom osnivanja Velike škole 1863. godine, kao i prilikom osnivanja Sveučilišta u Beogradu 1905. godine.

Iz Filozofskog fakulteta izdvojio se 1947. godine Prirodno-matematički fakultet, a 1960. i Filološki fakultet.

Na ovom fakultetu studira oko 6000 studenata na svim razinama, od osnovnih do doktorskih studija. Primarni cilj je stvaranje visokoobučenih kadrova za radove i istraživačke projekte iz područja društveno-humanističkih znanosti.

Filozofski fakultet ima deset odjeljenja:
 andragogija
 arheologija
 etnologija i antropologija
 istorija (povijest)
 istorija umetnosti (povijest umjetnosti)
 klasične nauke (klasične znanosti)
 pedagogija
 psihologija
 sociologija
 filozofija

Znanstveni centri
Filozofski fakultet u svom sastavu ima i sljedeće znanstvene jedinice:

 Institut za istoriju umetnosti
 Institut za pedagogiju i andragogiju
 Institut za psihologiju
 Institut za sociološka istraživanja
 Institut za filozofiju
 Centar za etnološka i antropološka istraživanja
 Centar za kiparske studije
 Centar za teorijsku arheologiju
 Arheološka zbirka

Dekani
Dekani ovog fakulteta od 1905. godine bili su:
 Bogdan Popović (1905. – 1906.)
 Svetolik Radovanović (1906. – 1908.)
 Mihailo Petrović (1908. – 1909.)
 Đorđe Stanojević (1909. – 1913.)
 Dragoljub Pavlović, zatim Đorđe Stanojević (1913. – 1914.)
 Sima Lozanić (1918. – 1919.)
 Živojin Đorđević (1919. – 1920.)
 Nikola Vulić (1920. – 1923.)
 Vladimir K. Petković (1923. – 1926.)
 Milutin Milanković (1926. – 1927.)
 Miloš Trivunac (zimski semestar), Nedeljko Košanin (ljetni semestar) (1927. – 1928.)
 Milorad Popović (1928. – 1930.)
 Veselin Čajkanović (1930. – 1933.)
 Vladimir Ćorović (1933. – 1934.)
 Vladimir Ćorović (zimski semestar), Milivoje S. Lozanić (ljetni semestar) (1934. – 1935.)
 Nikola Popović (1935. – 1937.)
 Nikola Popović (zimski semestar), Miloš Trivunac (ljetni semestar) (1937. – 1939.)
 Miloš Trivunac (1939. – 1940.)
 Jovan Tomić 1940. – 1941.)
 Ljubiša Glišić (zimski semestar), Dušan Nedeljković (ljetni semestar) (1945. – 1946.)
 Dušan Nedeljković (1946. – 1947.)
 Mihailo Stevanović (1947. – 1949.)
 Mihailo Dinić (1949. – 1950.)
 Borislav Stevanović (1950. – 1951.)
 Borivoje Drobnjaković (1951. – 1952.)
 Miodrag Ibrovac (1952. – 1954.)
 Nikola Banašević (1954. – 1955.)
 Borivoje Drobnjaković (1955. – 1956.)
 Georgije Ostrogorski (1957. – 1958.)
 Vojislav M.Đurić (1958. – 1959.)
 Dragoljub Pavlović (1959. – 1960.)
 Jorjo Tadić (1960. – 1962.)
 Ivan Božić (1962. – 1964.)
 Mihailo Marković (1964. – 1967.)

Dekani nakon 1967. godine bili su:
 Dušan Savićević
 Ivan Štajnberger
 Ivan Maksimović
 Živan Lazović
 Marica Šuput
 Aleksandar Kostić
 Vesna Dimitrijević
 Miloš Arsenijević

Izvori

Vanjske poveznice

 Službena web stranica Filozofskog fakulteta Sveučilišta u Beogradu

Odgoj i obrazovanje u Beogradu
Beograd
Fakulteti u Srbiji
Stari Grad (Beograd)


| fæðingardagur  =
| fæðingarstaður =
| dauðadagur     =
| dauðastaður    = ,
| orsök_dauða    =
| verðlaun       =
| þekkt_fyrir    =
| stjórnmálaflokkur =
| starf          = Kvikmyndaleikstjóri,handritshöfundur
| trú            =
| maki           =
| börn           =
| foreldrar      =
| undirskrift    =
}}

Valdimar Jóhannsson (f. 28. apríl 1978) er íslenskur kvikmyndaleikstjóri og handritshöfundur. Valdimar hefur unnið hin ýmsu störf kvikmyndagerðar, m.a.s. gripill, ljósamaður, tökumaður og brellutæknir. Fyrsta kvikmynd Valdimars í fullri lengd er Dýrið (2021) sem hann bæði leikstýrði og skrifaði.

Kvikmyndir

 Harmsaga (2008) (Stuttmynd)
 Dögun (2012) (Stuttmynd)
 Dýrið (2021)

Tilvísanir

Tenglar

Íslenskir kvikmyndaleikstjórar
Fólk fætt árið 1978

Valdimar Jóhannsson


Flöhl ist der Familienname folgender Personen:

 Heinz Flöhl (1921–1982), deutscher Fußballspieler
 Rainer Flöhl (1938–2016), deutscher Wissenschaftsjournalist

Flöhl


الأَسْطُرلاب  ويقال له أيضًا: الأصْطُرلاب  هو آلة فلكية قديمة وأطلق عليه العرب ذات الصفائح. وهو نموذج ثنائي البعد للقبة السماوية، وهو يظهر كيف تبدو السماء في مكان محدد عند وقت محدد. وقد رسمت السماء على وجه الأسطرلاب بحيث يسهل إيجاد المواضع السماوية عليه. بعض الأسطرلابات صغيرة الحجم وسهلة الحمل، وبعضها ضخم يصل قطر بعضها إلى عدة أمتار.

وقد كانت الأسطرلابات حواسيباً فلكية في وقتها، فقد كانت تحل المسائل المتعلقة بأماكن الأجرام السماوية، مثل الشمس والنجوم، والوقت أيضًا. وقد كانت ساعات جيب لعلماء الفلك في القرون الوسطى. وقد تمكنوا أيضا من قياس ارتفاع الشمس في السماء، وهذا مكنهم من تقدير الوقت في النهار أو الليل، كما يمكنهم من تحديد وقت بزوغ الشمس أو تكبد النجوم. وقد طبع على ظهر الأسطرلاب جداولاً مبتكرة مكنتهم من هذه الحسابات. ويمكن لهذه الجداول أن تحتوي على معلومات عن منحنيات لتحويل الوقت، ومقومة لتحويل اليوم في الشهر إلى مكان للشمس في دائرة البروج، ومقاييس مثلثية وتدريجات لـ 360 درجة.

أصل الأسطرلاب

لا يصح مصدر صحيح عن أصل مخترع هذه الآلة، ولكن ذكر ابن النديم أنَّ الفزاري (ت نحو 180هـ/ 796م): (هو أول من عمل في الإسلام إسطرلابًا، وعمل إسطرلابًا مبطحًا ومسطحًا). وسرعان ما طور العلماء العرب الإسطرلاب المسطَّح، فجعله السِّجزيُّ (المتوفي في عام 477هـ/ 1084م) زورقًا ذا قُطبين بدلاً من قطب واحد، وكذلك طورهُ العالم البيروني والزرقالي (المتوفي في عام 480هـ/ 1087م)، وقد استخدم الإسطرلاب في قياس الزوايا والارتفاعات، ولقد كتب "ثيون الإسكندري" عن الأسطرلاب في القرن الرابع قبل الميلادي، وكتب ساويرا سابوخت دراسة حول آلة الإسطرلاب الفلكية، حيث تضمنت دراسته 25 فصلاً أسهب فيها في شرح كيفية قياس حركات الأجرام السماوية . وقد طور علماء الفلك المسلمون الأسطرلاب تطويرا كاملا في العهد الإسلامي بسبب حاجتهم لتحديد أوقات الصلاة واتجاه مكة. وقد بقي الأسطرلاب مستخدما على نحو شائع حتى سنة 1800م. . وممن كتبوا عنه من اليونانيين أيضا يوحنا النحوي في القرن السادس الميلادي، وقد كتب كتابا عن الأسطرلاب المسطح بطلميوس صاحب المجسطى وعرفنا من اليعقوبي المؤرخ. وهناك كتابات باللغة السريانية حول الأسطرلاب ترجع إلى القرن السابع الميلادي وتنسب إلى سفيروس سيبوخت.  ولكن من المؤكد أن العرب هم أول من طوروا الاسطرلاب وأضافوا إلى المعرفة الإنسانية الكثير حوله، ومن الكتابات المشهورة عند العرب في هذا الشأن كتابات عبد الرحمن بن عمر الصوفي وهو كتاب العمل بالأسطرلاب ومنها الكتاب الكبير في عمل الأسطرلاب، وهو موجود وتم تحقيقه، وهناك باحثة يونانية كتبت رسالة دكتوراه في جامعة باريس (بالفرنسية والإنجليزية) عن الأسطرلاب وجهد عبد الرحمن الصوفي في ذلك، بل وحققت بعض أعماله، واسمها فلورا كفافيا.

وقد اخترعت مريم الاسطرلابي الأسطرلاب المعقد

كان الأسطرلاب يستخدم في الملاحة العربية لتعيين زوايا ارتفاع الأجرام السماوية بالنسبة للأفق في أي مكان لحساب الوقت والبعد عن خط الاستواء. يتكون الاسطرلاب من العديد من القطع منها العنكبوت وهي قطعة كانت تمثل مدار الشمس في دائرة البروج وتجد أيضا بها النجوم وكذلك الصفيحة وهي القطعة التي كانت توضع عليها دوائر الارتفاع والسموت ومواقيت الصلاة والمنازل الاثنى عشر وغيرها الكثير وهناك قطعة كانت تسمى الام حيث كانت تحتوى جميع القطع والعضادة والفرس. تقسم الدائرة لدرجات لتعيين زوايا ارتفاع النجم أو الشمس لتحديد موقعه.

تاريخ الأسطرلاب

العالم القديم

اختُرع الإسطرلاب المبكر في الحضارة الهلنستية على يد أبلونيوس البرغاوي Apollonius of Perga بين عامي 220 و150 قبل الميلاد، وغالبًا ما ينسب إلى أبرخش. كان الإسطرلاب يتكون من نصفين للكرة الأرضية وديبوتر (وحدة قياس قوة العدسة)، وهو آلة حاسبة تناظرية قادرة على حل العديد من أنواع المشاكل المختلفة في علم الفلك الكروي. كتب ثيون الأسكندري (c. 335 - c. 405) أطروحة مفصلة عن الأسطرلاب، وجادل لويس بأن بطليموس استخدم إسطرلابًا لتسجيل الملاحظات الفلكية في تيترابيبلوس. ينسب اختراع إسطرلاب الطائرة أحيانًا بالخطأ إلى ابنة هيون هيباتيا (من مواليد حوالي 350-370 ؛ والمُتوفاة في عام 415 م)، ولكنه في الواقع معروف أن سبق استخدامه قبل 500 سنة على الأقل قبل ولادة هيباتيا. يأتي سوء التسمية من سوء تفسير لبيان في خطاب كتبه سينيسيوس تلميذ هيباتيا (من مواليد حوالي 373 ميلاديًا- والمُتوفى 414 ميلاديًا) والذي يذكر أن هيباتياعلمته كيفية بناء إسطرلاب الطائرة، لكنه لا يذكر شيئًا عن أنها اخترعته بنفسها.

استمر استخدام الأسطرلاب في العالم الناطق باليونانية طوال فترة الإمبراطورية البيزنطية. وفي حوالي 550 ميلاديًا، كتب الفيلسوف المسيحي يوحنا النحوي مقالة عن الأسطرلاب باللغة اليونانية، وهي أقدم رسالة موجودة على الصك. قام أسقف بلاد ما بين النهرين ساويرا سابوخت أيضًا بكتابة مقالة حول الأسطرلاب باللغة السريانية في منتصف القرن السابع الميلادي يشير سيبوكت إلى الأسطرلاب باعتباره مصنوعًا من النحاس الأصفر في مقدمة رسالته، مشيرًا إلى أن الأسطرلاب المعدني كان معروفًا في الشرق المسيحي قبل أن يتم تطويره في العالم الإسلامي أو في الغرب اللاتيني.

تركيب الأسطرلاب

يتكون الإسطرلاب من قرص يدعى الأم، وهو عميق بما يكفي لاحتواء واحد أو أكثر من الألواح المسطحة التي تسمى الطبلة، أو المناخات. يُشير الطبل لدائرة عرض معينة وهو محفور بإسقاط دوائر مجسّمة تدل على السمت والارتفاع ويمثل الجزء من القبة السماوية أعلاه الأفق المحلي. عادةً ما يتم تخريج حافة الأم إلى ساعات من الزمن أو درجات القوس، أو كليهما.

توجد الريشة فوق الأم والطبل، وهي إطار يتحمل إسقاطًا من مسار الشمس والعديد من المؤشرات التي تشير إلى مواقع النجوم الساطعة، والتي تكون حرة الدوران. وغالبًا ما تكون هذه المؤشرات مجرد نقاط بسيطة، ولكن اعتمادًا على مهارة الحرفي يمكن أن تكون متقنة وفنية للغاية. توجد أمثلة من الإسطرلاب ذات المؤشرات الفنية في شكل كرات، ونجوم، وثعابين، ويدين، ورؤوس كلاب، وأوراق الشجر، وغيرها. غالبًا ما تُحفر أسماء النجوم المشار إليها على المؤشرات باللغة العربية أو اللاتينية. تتمتع بعض تصاميم الأسطرلاب بقاعدة ضيقة أو مسطرة تدور فوق الأم، والتي يمكن تمييزها بمقياس الميل.

تعمل الشارة، التي تمثل السماء، كخارطة للنجوم. عندما يتم تدويرها، تتحرك النجوم ومسار الشمس فوق إسقاط الإحداثيات على الطبل. يتوافق تناوب كامل واحد مع مرور يوم واحد. وبالتالي، يُعتبر الأسطرلاب سلفًا لخلفية الأرض الحديثة.

غالبا ما يكون هناك العديد من المقاييس المفيدة في تطبيقات الأسطرلاب المختلفة على الجزء الخلفي من الأم. يختلف ذلك من مصمم إلى مصمم، ولكن قد يشمل منحنيات لتحويلات الوقت، وتحويل التقويم لتحويل اليوم من الشهر إلى موضع الشمس على مسار الشمس، وجداول المثلثات، وتخريج 360 درجة حول الحافة الخلفية. تُثبت عضادة على الوجه الخلفي. يمكن رؤية العضادة في التوضيح السفلي الأيمن من الإسطرلاب الفارسي أعلاه. عندما يُحمل الأسطرلاب رأسيًا، يمكن أن تدور العضادة وأن تشاهد الشمس أو النجم على طوله، بحيث يمكن قراءة ارتفاعه بدرجات («مأخوذة») من الحافة المتدرجة للأسطرلاب؛ ومن هنا حاءت جذور الكلمة اليونانية: "astron" (ἄστρον) = star + "lab-" (λαβ-) = to take. والتي تعني معمل النجوم المأخوذة.

كتب في أسطرلاب

 معاني الألباب في الأسطرلاب، إبراهيم فصيح الحيدري.
 العمل بالأسطرلاب المسطح، إبراهيم بن حبيب.
 العمل بالأسطرلاب، محمد بن موسي الخوارزمي.
 العمل بالأسطرلاب، أحمد بن عبد الله مروزي
 العمل بالأسطرلاب، علي بن عيسي منجم.
 العمل بالإسطرلاب، أبو الحسن بن عمر الشيرازي.
 برهان صنعه الأسطرلاب، محمد بن صباح وإبراهيم بن صباح.
 بهجة الطلاب في العمل بالأسطرلاب، الروداني.
 رسالة في عمل الأسطرلاب، محمد بن موسي بن شاكر.
 رسالة في العمل بالأسطرلاب، حامد بن علي واسطي.
 رسالة في الأسطرلاب، إبراهيم بن سنان.
 العمل بالأسطرلاب، عبد الرحمن الصوفي.
 رسالة في صنع الأسطرلاب والعمل به، مسلمة بن أحمد مجريطي.
 رسالة في عمل الأسطرلاب، أبو سعيد سجزي.
 رسالة في الأسطرلاب، كوشيار بن لبان.
 رسالة دوائر السماوات في الأسطرلاب ورسالة في الأسطرلاب، أبو نصر منصور بن عراق.
 رسالة في صنع الأسطرلاب بالطريق الصناعي
 مقالة في منازع أعمال الأسطرلاب
 كتاب في العمل بالأسطرلاب، لابن سمح.
 العمل بالأسطرلاب وذكر آلاته وأجزائه، لابن صفار.
 اختصار علم الأسطرلاب، لابن مشاط سرقسطي.
 رسالة في علم الأسطرلاب، البيروني.
 استيعاب الوجوه الممكنة في صنع الأسطرلاب.
 الدرر في سطح الأكر.
 المدخل إلي علم أحكام النجوم لأبو نصر قمي.
 إفراد المقال في أمر الظلال أبو الريحان البيروني.
 التفهيم لأوائل صناعة التنجيم
 روضة المنجمين شهمردان بن أبي الخير رازي
 جامع المبادئ والغايات في علم الميقات لأبو علي المراكشي.

انظر أيضًا

 أسطرلاب خطي.
 قبة يينا السماوية
 قبة هامبورغ السماوية
 ذات الحلق
 ساعة فلكية
 هيباتيا
 قبة فلكية
 ساعة براغ الفلكية

ملاحظات

مراجع

وصلات خارجية

 اسطرلاب
 تعريف الأسطرلاب وأنواعه على موقع الألوكة.
 تعريف الأسطرلاب وأنواعه على صفحة آثارنا الإسلامية في فايسبوك.
 ما هو الاسطرلاب
 Keith's Astrolabe, اسطرلاب ونسخة جافا عملية
 نسخة عملية لأسطرلاب

آلات حاسبة ميكانيكية
آلات فلكية
أجهزة ملاحة
أدوات علمية تاريخية
اختراعات يونانية
تكنولوجيا اليونان القديمة
تكنولوجيا إسلامية
حاسوب تماثلي
دخيل إغريقي
علم الفلك الإسلامي
علم الفلك اليوناني القديم
معدات علمية
هندسة فلكية

أسطرلاب


An Cyrtorchis seretii in uska species han Liliopsida nga syahan ginhulagway ni De Wild., ngan ginhatag han pagkayana nga asya nga ngaran ni Schltr.. An Cyrtorchis seretii in nahilalakip ha genus nga Cyrtorchis, ngan familia nga Orchidaceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Cyrtorchis

Cyrtorchis seretii


The Lure of Ambition é um filme de drama mudo americano de 1919 dirigido por Edmund Lawrence e estrelado por Theda Bara.

Elenco

 Theda Bara como Olga Dolan
 Thurlow Bergen como Duque de Rutledge
 William B. Davidson como Cyril Ralston
 Dan Mason como Sylvester Dolan
 Ida Waterman como Duquesa
 Amelia Gardner como Lady Constance Bromley
 Robert Paton Gibbs como Miguel Lopez
 Dorothy Drake como Muriel Ralston
 Peggy Parr como Minna Dolan
 Tammany Young como Dan Hicks

Status de preservação
O filme atualmente é considerado perdido.

Filmes mudos dos Estados Unidos
Filmes de drama dos Emirados Árabes Unidos
Filmes perdidos
Filmes dos Estados Unidos de 1919
Filmes em preto e branco
Filmes em língua inglesa

The Lure of Ambition


Suedia a participat la Jocurile Olimpice de prima ediție a Jocurilor moderne de la Atena și de atunci a trimis o delegația la toate ediții de vară și de iarnă, cu excepția ediției din 1904 de la St. Louis. A câștigat medalii la fiecare participație, cu excepția ediției din 1896. A fost țară-gazdă la Jocurile Olimpice de vară din 1912 de la Stockholm și la proba de echitație de la cele din 1956 de la Melbourne, care a avut loc la Stockholm datorate obligațiilor australiene de carantină. Codul CIO este SWE.

Medalii după Olimpiadă
Marginea roșie înseamnă că Suedia a fost țara-gazdă.

Medalii la Jocurile de vară

Medalii la Jocurile Olimpice de iarnă

Sportivii cei mai medaliați

Referințe
  Suedia la Comitetul Internațional Olimpic
  Rezultate olimpice ale Suediei  pe Sports Reference

Suedia la Jocurile Olimpice


Liam Scales (Dublin, 8 de agosto de 1998) é um futebolista irlandês que atua como zagueiro e lateral-esquerdo. Atualmente joga pelo .

Carreira

UCD Dublin
Scales começou sua carreira no Arklow Town antes de assinar com a UCD Dublin em 2015, fazendo mais de 100 jogos pelo clube e vencendo a Collingwood Cup bem como o título da Primeira Divisão da Liga da Irlanda (equivalente a segunda divisão) em 2018. Ele foi descrito como "um jogador chave para o UC ganhar o título da Primeira Divisão". Scales foi votado por seus colegas jogadores da Primeira Divisão da Liga da Irlanda na Equipe do Ano da Primeira Divisão da PFAI para 2018. Em 2019, fez testes e passou nos clubes ingleses Manchester City e Bristol Rovers, mas a transferência acabou não ocorrendo.

Shamrock Rovers
Foi contratado pelo Shamrock Rovers para a temporada de 2020, e "desempenhou um papel significativo no sucesso da liga". Participou de 7 jogos pelo clube em competições europeias, tendo marcando uma vez. Em março de 2021, em jogo contra o Dundalk pela Supertaça da Irlanda, Scales fez o gol de seu clube no jogo, tendo terminado 1–1 no tempo regulamentar e forçado os pênaltis, que o Shamrock acabou derrotado por 5–4.  Em julho do mesmo ano, foi descrito como "o jogador mais caro da Irlanda" e vinculado para transfer12-se a outro clube. Em 26 de novembro de 2021, ele foi nomeado para o time do ano da PFAI de 2021, conforme voto de seus colegas jogadores da Liga.

Celtic
Após 51 pelo Shamrock Rovers, Scales assinou um contrato de quatro anos com o clube escocês Celtic em agosto de 2021. Em 23 de setembro de 2021, ele estreou pelo Celtic em uma vitória por 3 a 0 sobre o Raith Rovers na Copa da Liga Escocesa no Celtic Park. Scales estreou na liga em 5 de dezembro de 2021, entrando no decorrer do jogo e fazendo omarcar o terceiro gol na vitória  por 3 a 0 sobre o Dundee United.

Seleção irlandesa

Sub-21
Scales era um internacional Sub-21 da Irlanda, tendo jogado seis vezes.

Principal
Foi convocado para Seleção Principal pela primeira vez em 3 de setembro de 2021, ao lado de Alan Browne e Callum Robinson para os jogos contra Azerbaijão e Sérvia, com o trio substituindo os lesionados Dara O'Shea, Nathan Collins e Shane Long, respectivamente.

Estatísticas
Atualizadas até dia 20 de janeiro de 2021.

Clubes

 a. Jogos da Copa da República da Irlanda e Copa da Liga da República da Irlanda
 b. Jogos da Liga dos Campeões da UEFA, Liga Europa da UEFA e Liga Conferência Europa da UEFA
 c. Jogos do Supertaça da Irlanda

Títulos

UCD Dublin

 Primeira Divisão da Irlanda: 2018
 Collingwood Cup: 2018

Shamrock Rovers

 Liga da Irlanda Premier Division: 2020, 2021

Celtic

 Copa da Liga Escocesa: 2021–22

Prêmios Individuais

 Time do ano da Liga da Irlanda Primeira Divisão: 2018
 Time da Liga da Irlanda Premier Division: 2021

Ligações externas

Naturais de Dublin
Futebolistas da Irlanda
Futebolistas do Shamrock Rovers FC
Futebolistas do Celtic Football Club
Jogadores da Seleção Irlandesa de Futebol

Liam Scales


Agrilus orothi é uma espécie de inseto do género Agrilus, família Buprestidae, ordem Coleoptera.

Foi descrita cientificamente por Baudon, 1965.

Referências

orothi

Agrilus orothi


Rudolph Karl Alexander Schneider, más conocido como Sascha Schneider (San Petersburgo, 21 de septiembre de 1870-Swinemünde, 18 de agosto de 1927) fue un pintor y escultor alemán destacado por sus obras sobre desnudo masculino y homoerotismo.

Aunque nacido en Rusia, pasó su infancia con su familia en Zúrich y, tras la muerte de su padre, en Dresde, donde ingresó como estudiante en 1889 en la Academia de Bellas Artes de Dresde (Kreuzgymnasium). En 1903 conoce al exitoso escritor Karl May, para quien realizará numerosas portadas de sus libros, entre otras las de Winnetou, Old Surehand, Am Rio de la Plata. En 1904 Schneider fue contratado como profesor de la Großherzoglich-Sächsische Kunstschule de Weimar. Fue un colaborador destacado de la revista Der Eigene, fundada por Adolf Brand y dirigida a homosexuales.

Durante este periodo, Schneider vivía con el pintor Hellmuth Jahn. Jahn chantajeó a Schneider con hacer pública su homosexualidad, algo castigado por el artículo 175 del Código Penal alemán, por lo que Schneider decidió abandonar el país para refugiarse en Italia, donde la homosexualidad no estaba entonces perseguida. Allí conoció al pintor Robert Spies, con quien marchó de viaje por el Cáucaso. Tras regresar a Alemania y vivir allí seis meses en Leipzig, volvió a Italia y se instaló en Florencia. Al estallar la Primera Guerra Mundial decidió marchar a Alemania y fijó su residencia en Hellerau, cerca de Leipzig. Fue uno de los cofundadores del instituto Kraft-Kunst para modelos.

Schneider estaba enfermo de diabetes. Durante un viaje en barco por la costa de Swinemünde, sintió sed y, por error, bebió un líquido quitamanchas. Como consecuencia, sufrió un colapso y murió en Swinemünde en 1927. Su cuerpo yace en el cementerio de Loschwitz, Alemania.

Publicaciones
 Titelzeichnungen zu den Werken Karl Mays. Friburgo, 1905
 Mein Gestalten und Bilden (1912). Autobiografía.

Bibliografía
 GÜNTHER, Rolf / HOFFMANN, Klaus: Sascha Schneider & Karl May — Eine Künstlerfreundschaft. Karl-May-Stiftung. Radebeul, 1989.
 HATZIG, Hansotto: Karl May und Sascha Schneider. Dokumente einer Freundschaft. "Beiträge zur Karl-May-Forschung". Edition 2. Bamberg, 1967.
 RANGE, Annelotte: Zwischen Max Klinger und Karl May. Karl-May-Verlag. Bamberg, 1999. 3-7802-3007-0.
 RÖDER, Hans-Gerd: Sascha Schneider - ein Maler für Karl May. Karl-May-Verlag. Bamberg, 1995.  3-7802-0280-8.
 SCHNEIDER, Sascha: Titelzeichnungen zu den Werken Karl Mays. Verlag von Friedrich Ernst Fehsenfeld. Friburgo, 1905.
 ZIMMERMANN, Felix: Sascha Schneider. Verlag der Schönheit. Dresde, 1924.

Notas

Enlaces externos

 Sascha Schneider en la Biblioteca Nacional de Alemania

Pintores de Alemania del siglo XIX
Pintores de Alemania del siglo XX
Pintores gais
Ilustradores de Alemania
Personas LGBT de Alemania
Historia LGBT de Alemania
Nacidos en San Petersburgo

Sascha Schneider


This award has been given to prestigious people such as Ray Charles, Aretha Franklin, Sidney Poitier, Little Richard, and Spike Lee. The NAACP Image Award winners for the Hall of Fame Award:

References

NAACP Image Awards

NAACP Image Award – Hall of Fame Award


Erewash () is a local government district with borough status in Derbyshire, England. The borough is named after the River Erewash. The council has offices in both the borough's towns of Ilkeston and Long Eaton. The borough also includes several villages and surrounding rural areas. Some of the built-up areas in the east of the borough form part of the Nottingham Urban Area.

Erewash Borough has military affiliations with 814 Naval Air Squadron Fleet Air Arm based at Royal Naval Air Station (RNAS) Culdrose and the Mercian Regiment of the British Army, as the successors to the local infantry regiment the Sherwood Foresters.

The neighbouring districts are South Derbyshire, Derby, Amber Valley, Broxtowe, Rushcliffe and North West Leicestershire.

History
The district was formed on 1 April 1974 under the Local Government Act 1972 as one of nine districts within Derbyshire. The new district covered the whole area of two former districts and part of a third, which were all abolished at the same time:
Ilkeston Municipal Borough
Long Eaton Urban District
South East Derbyshire Rural District (part north of the River Derwent, rest went to South Derbyshire)
The new district was named after the River Erewash, which forms the district's eastern boundary. On 28 June 1974 the district was awarded borough status, allowing the chair of the council to take the title of mayor.

Governance

Erewash Borough Council provides district-level services. County-level services are provided by Derbyshire County Council. Parts of the borough are also covered by civil parishes, which form a third tier of local government.

Political control
The council has been under Labour majority control since the 2023 election.

The first election to the council was held in 1973, initially operating as a shadow authority alongside the outgoing authorities until the new arrangements came into effect on 1 April 1974. Political control of the council since 1974 has been as follows:

Leadership
The role of mayor is largely ceremonial in Erewash. Political leadership is instead provided by the Leader of The Council and Council Executive. The leaders since 1974 have been:

Composition
Following the 2023 election, the composition of the council was:

The next election is due in 2027.

Elections

Since the last boundary changes in 2015, the council has comprised 47 councillors, elected from 19 wards, with each ward electing two or three councillors. Elections are held every four years.

Premises
When the council was created, it inherited three sets of offices from the predecessor district councils. The South East Derbyshire council offices on St Mary's Gate in Derby were sold shortly after the new council's creation. There was some discussion about building a central headquarters for the council, with possibilities examined at Ilkeston, Long Eaton and Sandiacre, but it was decided in 1976 that the cost of a single new building or a large enough extension to existing buildings was prohibitive. Instead the council built more modest extensions to the buildings it had inherited from the old Ilkeston and Long Eaton councils, notably in 1981 to Ilkeston Town Hall, and in 1991 to The Hall in Long Eaton, renaming the enlarged building Long Eaton Town Hall. The council continues to use both town halls for its offices and meetings.

Parishes

The towns of Ilkeston and Long Eaton are both unparished areas. The rest of the borough is divided into 13 civil parishes. None of the parish councils are styled as town councils.

Breadsall
Breaston
Dale Abbey
Draycott and Church Wilne
Little Eaton
Morley
Ockbrook and Borrowash
Risley
Sandiacre
Sawley
Stanley and Stanley Common
Stanton-by-Dale
West Hallam

Education
The borough has fourteen state secondary schools and 41 primary schools. It is also home to the public (fee-paying) schools of Trent College and The Long Eaton School with its junior/preparatory school, The Elms School.

Broomfield Hall of Derby College is located in Morley.

Derby Japanese School (ダービー日本人補習校 Dābī Nihonjin Hoshūkō), a Japanese weekend school, holds its classes in Broomfield Hall.

Arms

References

Non-metropolitan districts of Derbyshire
Boroughs in England

Borough of Erewash


Espejo, İspanya'nın güneyinde, on yedi özerk bölgesinden en kalabalık ikinci nüfusa sahip olan Endülüs'ün, Córdoba iline bağlı bulunan belediyesi. 2002 yılı sayımlarına göre nüfusu 3.884 kişidir.

Córdoba'nın belediyeleri

Espejo


Die Kirche von Nospelt ist ein katholisches Gotteshaus im Dorf Nospelt, das zur luxemburgischen Gemeinde Kehlen gehört. Die Kirche liegt im Zentrum der Ortschaft, umgeben von einem Friedhof.

Geschichte
Im Jahr 1570 ist eine Kapelle in Nospelt nachgewiesen. Sie war dem Apostel Thomas geweiht. 1850 wurde mit dem Bau der heutigen Thomas-Kirche begonnen, 1864 wurde sie geweiht.

Beschreibung

Bei diesem schlichten Bauwerk im Stil des Klassizismus handelt es sich um einen symmetrischen einschiffigen Saalbau mit nicht eingezogener halbrunder Apsis. Die Eingangsfassade befindet sich auf der Ostseite. Ein Turm ist nach Art eines Dachreiters auf das flach geneigte Satteldach über dem Haupteingang aufgesetzt. Er hat eine spitze, achtseitige Turmhaube nach Art eines Julius-Echter-Turms. Eine Uhr ist unterhalb des Turms ins Giebelfeld der Fassade eingelassen.

Ausstattung
Der Hauptaltar mit der Darstellung der Schmerzhaften Muttergottes und die beiden Seitenaltäre (Maria, Herz Jesu) stammen aus der Barockzeit. Farbige Fenster wurden aus Kostengründen erst 1862 eingesetzt.

Weblinks

Nachweise

Nospelt
Bauwerk in Kehlen (Luxemburg)
Kehlen
Erbaut in den 1850er Jahren
Nospelt
Klassizistisches Bauwerk in Luxemburg
Kirchengebäude in Europa
Monument national (Luxemburg)

Kirche Nospelt


Rod Morgenstein (Nueva York, 19 de abril de 1953) es un baterista y profesor de música estadounidense, más conocido por su trabajo a fines de los años 1980 con la banda de heavy metal Winger y con la banda de jazz fusión Dixie Dregs.

Ha colaborado con artistas como Fiona, Platypus, The Steve Morse Band y The Jelly Jam. También ha realizado trabajos de sesión con Jordan Rudess incluyendo la incursión Rudess/Morgenstein Proyect. En la actualidad es profesor de percusión en el Berklee College of Music en Boston, Massachusetts. Morgenstein sigue haciendo giras con la banda Winger en Europa y en Estados Unidos.

Referencias

Bateristas de heavy metal
Bateristas de Estados Unidos

Rod Morgenstein


The Hate U Give é um romance para jovens adultos escrito por Angie Thomas e lançado em 2017. É o romance de estreia da escritora, sendo uma expansão de um conto que ela escreveu na faculdade em reação ao assassinato policial de Oscar Grant. O livro é narrado por Starr Carter, uma garota afro-americana de dezesseis anos de um bairro pobre que frequenta uma escola particular de elite em uma parte rica e predominantemente branca da cidade. Starr se envolve em uma notícia de repercussão nacional após testemunhar um policial branco atirar e matar seu amigo de infância, Khalil. Posteriormente, ela fala sobre o tiroteio de forma cada vez mais pública, e as tensões sociais culminam em um tumulto depois que um grande júri decide não indiciar o policial pelo tiroteio.

The Hate U Give foi lançado em 28 de fevereiro de 2017, pela editora Balzer + Bray, ligado a HarperCollins, que venceu uma batalha na luta pelos direitos do romance. O livro foi um sucesso comercial, estreando em primeiro lugar na lista dos mais vendidos para jovens adultos do jornal americano The New York Times, onde permaneceu por 50 semanas. A obra foi vencedora de vários prêmios e recebeu elogios da crítica pela escrita de Thomas e pela temática abordada. Ao escrever o romance, Thomas tentou expandir a compreensão dos leitores sobre o movimento antirracista Black Lives Matter, bem como as dificuldades enfrentadas pelos negros americanos que empregam troca de código. Essas temáticas, assim como a linguagem vulgar, atraíram alguma polêmica e fizeram com que o livro fosse um dos mais contestados dos anos de 2017, 2018 e 2020 segundo a American Library Association.

O livro foi adaptado para o cinema, cuja produção foi realizada pelo estúdio 20th Century Fox em outubro de 2018, que recebeu críticas positivas. O romance também foi adaptado para um audiolivro, que ganhou diversos prêmios e rendeu elogios à sua narradora, Bahni Turpin.

Produção e lançamento
Abalada pelo tiroteio policial de Oscar Grant em 2009, a então estudante universitária Angie Thomas começou o projeto como um conto para seu projeto sênior no programa de redação criativa da Universidade de Belhaven. Enquanto escrevia o conto, o projeto se expandiu rapidamente, embora Thomas a tenha deixado de lado por alguns anos após a formatura. Falando ao jornal de sua cidade natal, ela disse: "Eu queria ter certeza de que abordaria isso não apenas com raiva, mas até com amor". As mortes de Trayvon Martin, Michael Brown, Tamir Rice e Sandra Bland atraíram Thomas de volta para expandir o projeto em um romance, no qual intitulou após o conceito "THUG LIFE" do rapper americano Tupac: "The Hate U Give Little Infants Fucks Everybody." Os eventos envolvendo os assassinatos de Alton Sterling, Philando Castile e Michael Brown, e os protestos generalizados que se seguiram contra o racismo e a violência policial também informaram momentos do livro.

Sem saber se os editores estariam interessados no material inspirado no movimento antirracista Black Lives Matter, Thomas procurou o agente literário Brooks Sherman no Twitter em junho de 2015 para pedir conselhos. Em fevereiro de 2016, a editora Balzer+ Bray, ligado a HarperCollins, comprou os direitos do romance em um leilão, superando a concorrência de outras treze editoras, e assinou um contrato de dois livros com Thomas. O estúdio de cinema 20th Century Fox comprou os direitos do filme no mês seguinte.

O livro de 464 páginas foi lançado em 28 de fevereiro de 2017, quando a indústria estava tentando resolver uma estagnação de uma década no número de livros infantis de autores afro-americanos. Desde seu lançamento, Thomas tornou-se um exemplo das tentativas dos editores de publicar mais romancistas afro-americanos para jovens adultos.

Enredo
Starr Carter é uma garota negra de dezesseis anos que mora no bairro fictício e predominantemente negro de Garden Heights, mas frequenta uma escola particular rica e majoritariamente branca, a Williamson Prep. Depois que um tiroteio termina em uma festa sob presença de Starr no local, ela é levada para casa por seu melhor amigo de infância e, às vezes, se apaixona por Khalil. Eles são parados por um policial branco. O policial instrui Khalil, que é negro, a sair do carro; enquanto fora do carro, ele se inclina para a janela do lado do motorista para checar Starr. O oficial presume que ele está pegando uma arma e atira três vezes em Khalil, matando-o.

Starr concorda em dar uma entrevista à polícia sobre o tiroteio após ser incentivada por seu tio Carlos, que também é detetive. Carlos era uma figura paterna para Starr quando seu pai, Maverick, passou três anos na prisão por atividade de gangue. Após sua libertação, Maverick deixou a gangue e se tornou o dono da mercearia Garden Heights, onde Starr e seu meio-irmão mais velho, Seven, trabalham. Maverick só foi autorizado a deixar sua gangue, os King Lords, porque confessou um crime para proteger o líder da gangue King. Amplamente temido na vizinhança, King agora mora com a mãe de Seven, a meia-irmã de Seven, Kenya, que é amiga de Starr, e a irmã mais nova de Kenya, Lyric.

A morte de Khalil se torna uma notícia nacional. A mídia retrata Khalil como um chefão da gangue e traficante de drogas, enquanto retrata o oficial branco que o matou de forma mais amena. A identidade de Starr como testemunha é inicialmente mantida em segredo de todos fora da família de Starr, incluindo seu irmão mais novo, Sekani. Manter o segredo de seu namorado branco Chris e de suas melhores amigas Hailey Grant e Maya Yang – que estudam na Williamson Prep – pesa em Starr, assim como sua necessidade de manter suas personalidades de Williamson e Garden Heights separadas. As batalhas de Starr com sua identidade ficam ainda mais complicadas depois que sua mãe consegue um emprego bem remunerado e a família se muda de Garden Heights.

Depois que um grande júri falha em indiciar o oficial branco, Garden Heights irrompe em protestos pacíficos e tumultos. O fracasso do sistema de justiça criminal em responsabilizar o policial leva Starr a assumir um papel cada vez mais público, primeiro dando uma entrevista na televisão e depois falando durante os protestos, que são recebidos pela polícia em equipamento de choque. Sua crescente identificação com o povo de Garden Heights causa tensão com os amigos de Starr, especialmente com seu namorado Chris. Mas no final do romance, Starr e Maya começaram a enfrentar os comentários racistas de Hailey, enquanto Chris oferece apoio a Starr.

O clímax do romance ocorre durante o motim após a decisão do grande júri. Starr, Chris, Seven e DeVante – a quem Maverick ajudou a deixar os King Lords – defendem com sucesso a loja de Maverick de King. A vizinhança enfrenta King e, como resultado do testemunho de DeVante, King é preso e deve cumprir uma longa sentença. Starr promete manter viva a memória de Khalil e continuar sua defesa contra a injustiça.

Modelo de escrita
Vincent Haddad, da Universidade Estadual Central analisa The Hate U Give como uma tentativa de criar empatia com o movimento antirracista Black Lives Matter, já que "os apelos à empatia representados pelo relato em primeira pessoa de Starr servem para disciplinar aqueles que buscam soluções consideradas muito 'não realísticas'" para se opor à 'violência sustentada contra as comunidades negras. Ao manter o realismo e nomear explicitamente as vítimas reais da violência policial, Haddad afirma que Thomas é capaz de estimular a ação em seus leitores. No entanto, ele sente que há limites para essa abordagem porque se trata do indivíduo e não do coletivo. Em contrapartida, Constance Grady, do portal Vox, argumenta que esse realismo é que faz o romance funcionar para propósitos maiores: "A especificidade e o capricho de ideias, como a escala de raiva das canções de separação, é o que mantém The Hate U Give movendo-se tão habilmente através de sua temática pesada; permanece caloroso, focado e fundamentado no personagem, mesmo quando está lidando com ideias grandes e amorfas, como o racismo sistêmico."

Temáticas abordadas
As relações raciais são uma das principais temáticas abordadas do romance. O professor Khalil Muhammad, da Kennedy School of Government, ligado a Universidade de Harvard, enxerga o romance como uma maneira de ter discussões entre pessoas que, de outra forma, não discutiriam Black Lives Matter: "O livro – e até certo ponto o filme – foi e será lido por alunos em espaços totalmente brancos, onde de outra forma a urgência dessas questões não os afetou pessoalmente." Ao mesmo tempo, pode oferecer consolo para adolescentes negros que enfrentaram desafios semelhantes aos de Starr. Um exemplo disso é a capacidade de Starr de alternar código linguístico entre sua escola particular e sua casa, o que Thomas demonstra por meio da gíria que Starr usa no diálogo de cada contexto. Além disso, a família de Starr também lhe ajuda ao oferecer uma variedade de pontos de vista, incluindo os pensamentos de seu tio como policial e seu pai ensinando Starr e seus irmãos sobre o Partido dos Panteras Negras. O romance também mostra a batalha dos pais de Starr para permanecerem conectados à sua comunidade enquanto precisam proteger e dar oportunidades aos filhos.

The Hate U Give mostra a dupla necessidade de Starr por responder ao trauma de testemunhar a morte de Khalil e sua necessidade de fazê-lo politicamente. Essa sensação, combinada com a capacidade de Thomas de enraizar essas lutas em seu contexto histórico, ajuda a dar poder ao livro, de acordo com Jonathan Alexander escrevendo no Los Angeles Review of Books. A crítica Adriana Ramirez, do Los Angeles Times, vê Starr como semelhante aos protagonistas de romances distópicos de fantasia como Divergente e Jogos Vorazes, enquanto ela busca mudar um sistema de poder arraigado, observando: "também é um romance distópico para jovens adultos que por acaso é definido na realidade." Nick Smart, professor do College of New Rochelle, leva isso adiante, afirmando: "Em The Hate U Give, também há uma garota – que por acaso é uma menina negra – sendo enviado contra o sistema, contra o mundo, contra uma oposição entrincheirada", enquanto Ramirez observa que a negritude de Starr é um elemento central para alguns leitores. Antes de seu lançamento, explorar uma perspectiva feminina sobre o isolamento e a necessidade de ser uma minoria modelo em uma escola particular de elite era algo que não havia sido feito na literatura ou no cinema com a mesma frequência que para os homens. A capacidade de Thomas de captar esses sentimentos resultou de suas próprias experiências com as reações de seus colegas brancos após a morte de Oscar Grant.

Discutindo o título, o The Atlantic escreveu: "O livro de Thomas deriva seu título da filosofia do rapper americano Tupac Shakur de THUG LIFE – que supostamente significa "O ódio que você dá aos pequenos bebês fode todo mundo" – e é um motivo ao qual o romance retorna algumas vezes. A sigla tatuada no abdômen de Tupac pode ser lida como uma aceitação de um estilo de vida perigoso. Mas, como Khalil explica a Starr, poucos minutos antes de o policial pará-los, é realmente uma acusação de desigualdade e hostilidade sistêmica: "O que a sociedade nos dá quando jovens, isso os morde na bunda quando saímos da loucura."

O romance não foge das realidades da vida urbana, exemplificadas pela referência do título à citação de Tupac Shakur. Os sentimentos de Starr sobre Khalil evoluem durante o romance. O leitor é apresentado a ele pela primeira vez na festa como amigo de Starr e vítima de um tiroteio policial. Essa narrativa é então complicada tanto para Starr quanto para o mundo do romance em geral, quando se descobre que Khalil traficava drogas. No entanto, Starr discorda da maneira como a mídia está retratando Khalil. À medida que Starr encontra seu livre-arbítrio, ela é capaz de desafiar essa narrativa primeiro para si mesma e depois para os outros, reconhecendo que Khalil foi forçado a essas circunstâncias pela pobreza, fome e desejo de cuidar de sua mãe viciada em drogas. Ela consegue mostrar sua coragem falando ao grande júri e percebe que precisa participar dos protestos que se seguem à sua decisão. Como e onde Khalil e Starr podem encontrar justiça também impulsiona a decisão de Starr de se juntar aos protestos.

Recepção

Análise da crítica
Os críticos também elogiaram amplamente o livro. No Christian Science Monitor, Katie Ward Beim-Esche escreveu: "Acredite no hype: The Hate U Give, a estreia extraordinária e destemida de Angie Thomas, é realmente muito bom." Shannon Ozirny, do The Globe and Mail, também sentiu que teria um grande apelo: "Ignore o rótulo YA – este deve ser o único livro que todos lerão este ano." No portal Salon, Erin Keane definiu que o romance é "atual, urgente, necessário e, se isso não bastasse, também é uma leitura altamente divertida e envolvente".

O livro também passou por avaliações de inúmeros periódicos de revisão literária. Kirkus elogiou tanto a escrita quanto os cronogramas: "Com prosa suave, mas poderosa (...) Essa história é necessária. Esta história é importante." O especialista em literatura para jovens adultos, Michael Cart, ao escrever em Booklist, também destacou a escrita de Thomas como Starr: "Maravilhosamente escrita na autêntica voz em primeira pessoa de Starr, esta é uma maravilha de verossimilhança." Enquanto elogiava o livro em geral como destaque, Mahnaz Dar, da revista School Library Journal, por outro lado, se opôs a presença de vários personagens, definindo-o como "ligeiramente irregular". O Bulletin of the Center for Children's Books, Horn Book Magazine, e VOYA também deram ao livro suas avaliações similares em relação a esta obra.

Desempenho comercial, prêmios e indicações
The Hate U Give estreou no topo da lista de best-sellers, na categoria jovens adultos, pelo jornal The New York Times, e esteve lá por mais de 80 semanas. É também um best-seller IndieBound. O livro teve 100 mil cópias impressas no primeiro mês, eventualmente vendendo mais de 850 mil cópias .

The Horn Book Magazine, Kirkus Reviews, Publishers Weekly, e Shelf Awareness, entre outros, indicaram o livro como um dos melhores romances para jovens adultos de 2017. Booklist nomeou-o um dos melhores livros do ano, independentemente do gênero. A lista de livros incluiu o audiolivro em suas listas "Top 10 Primeiros Romances em Audiolivro" de 2017 e "Top 10 Romances Diversos em Audiolivro" de 2018.

As edições do livro e do audiolivro foram lançadas pela biblioteca Junior Library Guild.

Censura
A American Library Association listou o livro como um dos dez livros mais censurados de 2017, 2018 e 2020 "porque foi considerado 'invasivamente vulgar'", continha "uso de drogas, palavrões e linguagem ofensiva", bem como referência sexual e "foi pensado para promover uma mensagem anti-polícia."

Em julho de 2018, um sindicato da polícia do estado da Carolina do Sul levantou objeções à inclusão do livro, bem como da temática similar de All American Boys, com coautoria de Brendan Kiely e Jason Reynolds, na lista de leitura de verão para alunos do nono ano do ensino secundário Wando High School. Um representante da delegacia de polícia descreveu a inclusão dos livros como "quase doutrinação da desconfiança da polícia" e afirmou que "temos que acabar com isso". Os livros permaneceram na lista e a diretora de Wando foi posteriormente reconhecida pela associação estadual de bibliotecas escolares por sua defesa dos livros contestados.

O livro foi retirado das bibliotecas escolares do Katy Independent School District devido à sua linguagem explícita. Em resposta a censura, Thomas defendeu o conteúdo do livro e disse que trata-se de um estímulo para a conversa. Em dezembro de 2021, o material também foi removido de algumas bibliotecas do distrito escolar do condado de Washington por conteúdo explícito.

Adaptações para audiovisual

Filme
O estúdio 20th Century Studios aprovou The Hate U Give para uma adaptação cinematográfica em março de 2017, logo após o leilão do livro. O diretor George Tillman Jr. e a atriz Amandla Stenberg foram imediatamente incluídos no projeto. O filme também apresenta os atores Issa Rae, Regina Hall, Russell Hornsby, Algee Smith, KJ Apa, Lamar Johnson, Anthony Mackie, Common, e Sabrina Carpenter . A adaptação é baseada em um roteiro de Audrey Wells, que morreu um dia antes de ser lançado. O elenco de Stenberg recebeu algumas críticas por causa de sua pele mais clara em comparação com a garota da capa do romance. O filme teve um lançamento limitado em 5 de outubro de 2018 e um grande lançamento em 19 de outubro daquele ano. O filme foi recebido favoravelmente, com uma pontuação da crítica Rotten Tomatoes de 8,2 de 10, e um A+ CinemaScore. , o filme teve uma bilheteria mundial bruta de 34 milhões de dólares contra um orçamento de 23 milhões.

Audiolivro
Um audiolivro foi lançado pela Harper Audio no mesmo dia do romance e contou com a narração de Bahni Turpin, a quem Thomas havia escolhido. A produtora de audiolivros, Caitlin Garing, falou sobre a importância de combinar o material com o narrador e falou sobre a habilidade de Turpin, "você pode confiar nela para chegar ao cerne de uma história e conduzir o ouvinte até lá". Posteriormente, foi bem avaliado e ganhou o Audie Awards de melhor YA e melhor narradora feminina. Em seu discurso de aceitação, Turpin disse que era "um livro importante para o nosso tempo". Além disso, também ganhou o Prêmio Odyssey 2018 de melhor audiolivro infantil. O presidente do comitê da Odyssey, Joan Schroeder Kindig, disse: "A poderosa narração de Bahni Turpin deste romance oportuno inspirará os ouvintes a encontrar suas próprias vozes." Turpin minimizou o prêmio dizendo: "Não acho que o público conheça a maioria de nossos prêmios, embora – em geral, acho que quem mais valoriza os prêmios são (...) as pessoas do ramo de livros." A Publishers Weekly, em sua crítica de destaque ao audiolivro, elogiou as habilidades de Turpin em transmitir "a complexidade da protagonista de dezesseis anos que soa jovem e madura para sua idade, já que ela depende da troca de códigos para navegar em dois ambientes sociais diferentes." Maggie Knapp, em sua avaliação para o School Library Journal, e Lynette Pitrak para Booklist, ambos também elogiaram a habilidade de Turpin de capturar a voz de Starr em sua performance.

Bibliografia

Ligações externas

 Livros não censurados, Biblioteca Pública do Brooklyn (em inglês)

Livros ambientados nos Estados Unidos
Livros censurados
Livros de 2017
Racismo nos Estados Unidos
Livros adaptados para o cinema
Mulheres na literatura
!Mais Teoria da História na Wiki (Mais Pretas)

The Hate U Give (romance)


Marie Octavie Coudreau, nascida Marie Octavie Renard (Anais, 30 de abril de 1867 – Sonnac, 6 de fevereiro de 1938) foi uma exploradora e geógrafa francesa, e autora de diversos livros sobre a Guiana Francesa e a Região Norte do Brasil.

Biografia

No contexto da disputa da fronteira entre a França e o Brasil (que foi resolvida por uma arbitragem internacional feita pela Suíça em 1900), Octavie acompanhou o seu marido Henri Coudreau (1859 — 1899), que atuou em representação dos governadores dos estados brasileiros do Amazonas e do Pará, no mapeamento dos afluentes do rio Amazonas e identificou recursos exploráveis para a agricultura e silvicultura. Henri explorou em particular o rio Trombetas, mas sofreu de malária, e morreu em 10 de novembro de 1899.

Octavie Coudreau deu continuidade ao trabalho de exploração iniciado pelo marido há sete anos, em nome das autoridades brasileiras e depois francesas. Contribuiu significativamente para o conhecimento da região nordeste da bacia Amazônica. Regressou à França com os restos mortais do seu marido em 1906, e morreu em Sonnac, no departamento de Carântono-Marítimo, em 1938.

Em 2017, uma rua foi batizada em sua homenagem na comuna de Saint-Jean-d'Angély.

Obras
Voyage au Trombetas: 7 août 1899 - 25 novembre 1899, A. Lahure, 1900, 141 p.,
Voyage au Cuminã: 20 avril 1900 - 7 septembre 1900, A. Lahure, 1900, 190 p.
Voyage à la Mapuerá: 21 avril 1901 - 24 décembre 1901, A. Lahure, 1901, 166 p.
Voyage au Maicuru: 5 juin 1902 - 12 janvier 1903, A. Lahure, 1903, 151 p.
Voyage au rio Curuá: 20 novembre 1900 - 7 mars 1901, A. Lahure, 1903, 114 p.
Voyage au Canumã: 21 août 1905-16 février 1906, A. Lahure, 1906, 216 p.

Cartógrafos da França
Escritoras da França
Escritoras do século XIX
Escritoras do século XX
Exploradores da Amazônia
Exploradores da França
Franceses do século XIX
Franceses do século XX
Geógrafas
Geógrafos da França
Mulheres cientistas da França
Mulheres cientistas do século XIX
Mulheres cientistas do século XX
Naturais de Carântono

Octavie Coudreau


පැලියොලිතික යුගය

පැලියොලිතික යුගය ක්‍රි.පූ.100,000 සිට 30,000 අතර කාලයේ පැවතිණි.මේ කාලයේදී මුල්ම ගල් ආයුධ නිපදවුණු අතර මෙම යුගය ක්‍රි.පූ.12,000 පමණ එනම් අයිස් යුගය අවසානයේදී නිමාවිය.මින්පසු මෙතෝලිතික යුගය අරම්භ විය.මෙම යුගයේ ආරම්භය ලෙස ක්‍රි.පූ. 35,000 නිවැරදි යැයි පොදුවේ පිළිගනියි.ක්‍රි.පූ.11,000 දී පමණ අවසාන අයිස් යුගයෙන් පසු ජපන් දූපත් සමූහය මහද්වීපයෙන් වෙන්විය.ආධුනික ගවේෂකයකු කරන ලද වංචාව හෙළිදරව්වීමෙන් පසු බහුතරයක් පහත් හ මධ්‍යම පැලියෝලිතික භූමි දැඩි ලෙස නැවත පරීක්ෂා කරන ලදි.

ජේ මොන් යුගය

ජේ මොන් යුගය ක්‍රි.පූ. 14,000 සිට ක්‍රි.පූ.300 දක්වා පැවතුණි.පළමු ශිෂ්ටාචාරගත වීම හා ස්ථාවර ජීවන රටා දක්නට ලැබුනේ ක්‍රි.පූ.14,000 පමණය.ඒ මෙගලිතික හා නියෝලිතික අර්ධ ද්විතීක දඩයම් ජීවන රටාව මගින් පෝෂණය වූ ජේ මොන් යුගයත් සමගය.

මේ කාලයේදී ලී මත තැනූ නිවාස හා පතල් නිවාස ( පොලව යට තැනූ නිවාස )භාවිතා විය.කෘෂිකර්මාන්තයේ ලක්ෂණද දක්නට ලැබුණි.රෙදි විවීම පිළිබඳව දැනුමක් මේ යුගයේදී නොපැවති අතර සත්ව හම්වලින් ඇඳුම් සකසා ගැනිණි.මොවුන් ගොතන ලද ලණු ඇතුලත් කර මැටි භාජන සෑදූහ.(ජේ මොන් ලණු ගෙතුම් රටාව ).විකිරණ කාබන් පරීක්ෂාවට අනුව ලොව පැරණිම මැටි වළං සමහරක් මෙම යුගයට අයත් යැයි සොයාගෙන ඇත.මේ සමග කිරිච්චි,ජේඩ්,සිප්පිකටුවලින් තැනූ පනා සහ ක්‍රි.පූ.11 වැනි සියවසට අයත් ගෘහ භාණ්ඩද හමුවී ඇත.කෙසේ වෙතත් මෙම කාල නිර්ණයන් සමග ගැටලු පවතී.මැටි ප්‍රතිමාද කැණීම්වලින් සොයාගෙන තිබේ.මෙම ගෘහ භාණ්ඩ  නිසා යම් යම් ඔකිනාව වැනි ප්‍රදේශ වලත් වෙළෙඳ මාර්ග තිබූ බවට සාක්ෂි  හමුවේ . EEA පරීක්ෂණවලට අනුව අයිනු ගෝත්‍රිකයන්, හොක්කයිව් හා හොන්ෂ් ප්‍රදේශවල විසූ ස්වදේශීය ජනතාව ජේ මොන්ගේ මිනිසුන්ගෙන් පැවත එන බවට සාක්ෂි සපයයි.එම නිසා ජේ මොන් මිනිසුන් ජපානයේ ප්‍රථම ආදිවාසීන් නියෝජනය කරයි.

ආශ්‍රිත
History_of_Japan Japanese_pre-history

ජපන් ප්‍රාග් ඉතිහසය


Ajinomoto je japanska tvrtka za hranu i biotehnologiju koja proizvodi začine, ulja za kuhanje, smrznutu hranu, napitke, sladila, aminokiseline i farmaceutske proizvode. AJI-NO-MOTO (味の素, "suština ukusa") je trgovački naziv tvrtke, originalni proizvod mononatrijevog glutamata. Sjedište tvrtke je u Tokiju. Od 2017. godine Ajinomoto djeluje u 35 zemalja i zapošljava oko 32 734 ljudi. Godišnji prihod u 2018. godini kreće se oko 10,2 milijarde američkih dolara.

Izvori

Vanjske poveznice

 Službena stranica

Japanske proizvodne tvrtke

Ajinomoto


George Tănase (n. 25 aprilie 1993, Comuna Turcoaia, Tulcea), este un actor de comedie, stand-up-er si realizator tv. În 2012 a absolvit Liceul Teoretic "Grigore Moisil" din Tulcea, iar în 2014 a absolvit școala de televiziune Intact Media Academy din București.

A debutat în televiziune în anul 2014 cu emisiunea "Tânăr și Nedumerit", difuzată pe ZU TV. Tot în 2014 a jucat în sketch-uri în cadrul emisiunii Observator Special de pe postul Antena 1.

Între anii 2015-2016 a jucat pe scena Teatrului Național "Ion Luca Caragiale" din București și în cadrul Universității Hyperion alături de trupa de teatru Arthesium.

În anul 2016 a participat la emisiunea iUmor de pe Antena 1 și a ajuns în finală, urmând apoi să revină ca invitat special în 2018 cu un număr de stand-up în cadrul aceluiași show. Tot în același an a intrat în echipa emisiunii "În puii mei" ca actor, unde joacă alături de realizatorul Mihai Bendeac.

În urma filmulețelor sale de pe Youtube în care imită mai multe personaje din lumea showbiz-ului, cu ar fi Jador,Culita,Zani etc a fost invitat.

La Măruță de pe Pro tv, Sinteza zilei de pe Antena 3, Agenția VIP, Răi da' buni.

În prezent face show-uri de stand-up și filmează sketchuri pe canalul lui de YouTube, alături de actori ca Matei Dima sau Radu Pietreanu.

Referințe

Legături externe
George Tănase invitat în emisiunea "La Măruță" pe Pro TV, 15 martie 2018
George Tănase invitat în emisiunea Sinteza zilei pe Antena 3, 7 ianuarie 2018
George Tănase invitat în emisiunea "Răi da' buni" pe Antena Stars, 2 aprilie 2014
Moment de Stand-Up în cadrul emisiunii iUmor pe Antena 1, 18 martie 2018
George Tănase invitat în emisiunea Agenția VIP pe Antena Stars, 10 iulie 2018
George Tănase în finala iUmor]pe Antena 1, 5 iunie 2016
George Tănase prezentând emisiunea "Tânăr și Nedumerit"  de pe ZU TV
George Tănase jucând alături de actorul Radu Pietreanu într-un sketch.
George Tănase jucând alături de Youtuber-ul Matei Dima (Bromania) într-un sketch.
George Tănase într-un episod din emisiunea "În puii mei" difuzată pe Antena 1.
Canal Youtube
Pagină de fani Facebook
Instagram

Nașteri în 1993
Prezentatori de televiziune din România
Actori români
Dobrogeni
Nașteri pe 25 aprilie
Film

George Tănase


Hatice Suat Derviş (1905, İstanbul - 23 Temmuz 1972, İstanbul), Türk gazeteci ve yazardır.

Türkiye'nin öncü gazetecilerinden biri ve döneminin en üretken yazarlarındandır: Gazetecilik mesleğine Osmanlı İmparatorluğu'nun son dönemlerinde başlamış; muhabirlik, köşe yazarlığı ve editörlüğü yapmıştır. Fosforlu Cevriye ve Ankara Mahpusu başta olmak üzere otuza yakın roman, pek çok hikâye, makale, eleştiri ve çevirileri vardır. Eserleri yabancı dillere çevrilen ilk Türk yazarlardandır. Adı, toplumcu gerçekçilik ile birlikte anılır.

Avrupa'ya muhabir olarak giden ilk kadın gazeteci, ilk basın sendikasının beş kurucusundan biri ve ilk başkanı, Devrimci Kadınlar Birliği'nin kurucusudur. Kadın hakları, demokrasi alanlarında mücadele etmiş bir aktivisttir.

Hayatı

Gençliği
İstanbul'un Moda semtinde, resmi kayıtlarda doğum yılı olarak 1903 olarak kaydedilmişse de, 1905 yılında dünyaya geldi.  Varlıklı bir ailenin ortanca çocuğu idi. Ailesi ona Hatice Suat adını koydu ancak Suat erkek ismi olduğundan kayıtlara Hatice Saadet olarak geçti. Babası, Darülfünûn'un kurucularından kimyager Müşir Derviş Paşa'nın oğlu tıp profesörü İsmail Derviş Bey, annesi Abdülmecid'in mabeyncilerinden Kamil Bey'in kızı Hesna Hanım'dır. Osmanlı'da Telefon İdaresi'nde çalışmaya başlayan ilk kadınlardan Hamiyet Hanım'ın kardeşidir.

Çocukluk çağında dedesi Kamil Bey'in ısrarı ile okula gitmek yerine Hamiyet Hanım ile birlikte evde özel eğitim gördü; Fransızca ve Almanca öğrendi. Eğitimine Kadıköy Numune Rüştiyesi'nde, ardından Darülfünun'da devam etti.

Çocukluğundan itibaren yazmaya ilgi duydu. Hezeyan başlıklı mensur şiirini, çocukluk arkadaşı Nâzım Hikmet 1918'de Alemdar gazetesinin edebiyat ekine göndererek yayımlattı. Bu, onun yayımlanan ilk eseridir. Henüz çocuk yaşta olan Suat Derviş edebiyat dünyasına Mehmet Rauf tarafından "hassas bir ruha sahip ve olgun bir müellifin habercisi" olarak tanıtıldı.

Bu yıllarda Nâzım Hikmet ile arkadaşlığının şairin ona duyduğu tek taraflı bir aşka dönüştüğü iddia edilir. Şair Nazım Hikmet, 1920'de Gölgesi adlı şiirini Suat Derviş'e ithafen yazmıştır.

İlk eserleri
Suat Derviş'in ilk romanı olan Kara Kitap 1921 yılında basıldı. Edebiyat dünyasında hayret ve şaşkınlıkla karşılanan bu eserde ölüme mahkûm güzel ve hassas bir genç kızın son nefesine kadarki yaşama arzusunu belirten iç seslerini ve duygularını anlattı. 1923'te yazdığı Hiç Biri romanını, Ne Ses Ne bir Nefes (1923), Bir Buhran Gecesi (1924), Fatma'nın Günahı (1924), Gönül Gibi (1928) ve Latin harfleri ile yazdığı ilk eser olan Emine (1931) romanları izledi. Bu romanlarında İstanbul'un üst düzey yaşamından kesitler sundu; ilişkileri anlattı; kadının toplumsal konumunu özgürlük talebini irdeledi. Ne Bir Ses Ne Bir Nefes romanı Ahmet Haşim ve Mehmet Rauf'tan büyük övgüler aldı. 1925'te ilk hikâyeleri Almanca'ya çevrildi.

İlk gazetecilik deneyimleri
Derviş, ilk romanı yayımlandığı sırada Alemdar gazetesinde çalışmaktaydı. 1922'de Ankara hükûmetinin temsilcisi olarak İstanbul'a gelen Refet Bey'le ilk röportajı Alemdar gazetesi için yaptı. Refet Paşa röportajının ardından sonra Alemdar'dan ayrılıp İkdam'a geçti. Fransızcası çok iyi olduğu için 1923 yılında  Lozan Konferansı'nı izleyip aktarmakla görevlendirilen gazeteciler arasında yer aldı. Bu görevi nedeniyle "Avrupa'ya muhabir olarak giden ilk kadın gazeteci" ünvanını aldı. 1926 yılında İkdam gazetesinde bir kadın sayfası hazırlayarak bu konuda öncü oldu.

Berlin yılları
1919-1933 arasında kimi vesilelerle belli aralıklara yurtdışında bulundu. İlk defa Almanya'ya gidişi ve hangi yıllarda orada yaşadığı konusunda kesin bilgi yoktur, farklı çalışmalarda farklı tarihler verilir. Kimi kaynaklara göre 1919'da Berlin'e gitti; kimine göre 1927'de konservatuvar eğitimi için kardeşi Hamiyet Hanım ile birlikte Almanya'ya gönderildi. Berlin'de Sternisches Konservatuvarı'nda piyano dersleri aldı ancak bir süre sonra ailesinden habersiz Berlin Üniversitesi Felsefe ve Edebiyat Fakültesi'ne kaydoldu.

Suat Derviş Hanım anılarında babasının ölümü ile Türkiye'ye dönene kadar Berlin'de gazete ve dergilerde çalıştığını belirtmiş ve Almanya yıllarını gazetecilik mesleğini öğrendiği yıllar olarak tanımlamıştır. Bu dönemde yazıları çeşitli edebiyat ve sanat dergilerinden siyasi gazetelere kadar pek çok yayın organında yayımlandı. Almanya'da iken Nazizmin ve Hitler'in yükselişine de tanıklık eden Suat Derviş, 1932'de fakülteden mezun olmadan Türkiye'ye döndü.

Aktif siyaset deneyimi
Berlin'de bulunduğu sırada Türkiye'de 1930 yılında Belediye Kanunu ile kadınların belediye seçimlerine katılma hakkı elde etmişti. Suat Derviş,  bu dönemde Türkiye'ye gelerek yeni kurulan Serbest Fırka'ya kaydoldu. 1930 Türkiye yerel seçimlerinde İstanbul'da fırkanın Eminönü bölgesinden aday listesinde yer aldı ve  İstanbul'un çeşitli yerlerine seçim propagandası yaptı. Türkiye'de kadınların ilke kez oy kullandıkları bu seçimlerde Serbest Fırka büyük bir yenilgiye uğrayıp kendini feshetmiş ve  belediye meclisine giremeyen Suat Derviş'in aktif siyasetle ilişkisi bu deneyimle sınırlı kalmıştır.

Yurda dönüş ve 1930'lu yıllar
Suat Derviş, babasının ölümü üzerine 1932'de Berln'den yurda döndükten sonra Babıali'nin başarılı muhabirleri arasına girdi; İstanbul, İzmir, Adana ve Ankara'da çıkan pek çok gazetede yazılar yayımladı. Bir yandan da roman tefrika etmeyi sürdürdü. Onu Bekliyorum (1934), Onları Ben Öldürdüm (1935), Baba Oğul (1936) romanları çeşitli gazetelerde tefrika edildi.

1935 yılında Uluslararası Kadınlar Birliği'nin İstanbul'da Yıldız Sarayı'nda düzenlediği kadın sorunları ve barış konulu kongreye katıldı. Kongreye katılan kadınlarla birlikte hem kadın sorununu tartıştı; hem de mizah dolu söyleşiler yaptı. 1930'lu yıllardan başlayarak pek çok sokak röportajı yaptı. Röportajları ve daha önce hiç değinilmemiş konulardaki yazıları ilgi uyandırdı.

Resimli Ay'da çalışmaya başlaması ile solcu basın dünyasına girdi. 1936 yılında Son Posta gazetesinde çalışırken Montreeux Konferansı'nı izlemeye gitti.

1936 yılından itibaren çalışmaya başladığı Tan gazetesinde kadın sorunlarına değindi ve dış siyaset olayları ile ilgili haberler yaptı. Bu gazetede çalıştığı dönemde Sovyetler Birliği'ne yaptığı gezi, düşünce dünyasını etkiledi. Dönüşünde yayımladığı "İstanbul-Moskova-Tahran Seyahat Notları" başlıklı röportaj dizisi, "kıpkızıl komünist" olarak damgalanmasına ve gazeteden ayrılmak zorunda kalmasına neden oldu. Tan'dan ayrıldıktan sonra gazetecilik faaliyetine Haber gazetesinde devam etti. 1937'deki seyahatini 1939'da Ziraat Fuarı amacıyla tekrarladı.

İlk Sovyet gezisini yaptığı 1937'de tefrika edilen Bu Roman Olan Şeylerin Romanı adlı eser, görüşlerindeki değişimi yansıtır. Gazetelerde nazizme, faşizmin yükselişine ve adaletsizliğe karşı yazılar yayımlarken romanlarında köşklerde yaşanan aşkları, yemek ziyafetleri ve davetleri yazmayı reddeden yazar, artık toplumcu- gerçekçi bir edebiyat anlayışına yönelmiştir. 1938'de Bir İstanbul Gecesi tefrika edildi, 1939'da Hiç romanı yayımlandı.

Politik yaşamı ve mahkûmiyeti
Suat Derviş'in sol görüşleri, kısa süren ilk üç evliliğinin (Seyfi Cenap Berksoy, Selami İzzet Sedes, Nizamettin Nazif Tepedelenlioğlu ile) ardından 1941 yılında Türkiye Komünist Partisi (TKP) genel sekreteri Reşat Fuat Baraner ile yaptığı evlilik ile pekişti. Baraner ve Derviş'i bir araya getiren, partinin talebi doğrultusunda çıkarttıkları "Yeni Edebiyat Dergisi" olmuştu. Çift, Türkiye'de toplumsal gerçekçi akımın ilk yayın organlarından sayılan dergiyi 15 Ekim 1940-15 Kasım 1941 arasında yirmialtı sayı yayımladı. Derviş, dergide kısa öyküler, fıkra ve eleştiriler yazdı. Orhan Kemal, Mehmet Seyda, Hasan İzzettin Dinamo gibi genç yazar ve şairlerin tanınmasına yardımcı oldu.

1944'te Zeynep İçin romanını yazdı. Aynı yıl Biz Üç Kardeşiz, Fosforlu Cevriye, Çılgın Gibi romanları gazetelerde tefrika edildi.

"Niçin Sovyetler Birliğinin Dostuyum?" adlı incelemesinin 1944'te yayımlanmasından sonra gazeteci kimliği ile hiçbir yerde iş bulamayan Suat Derviş, gerçek ismi olan "Hatice Saadet Baraner" yerine takma adla yazılar yazmaya başladı. Aynı yıl TKP Soruşturmaları ve tutuklamaları çerçevesinde eşi Reşat Fuat Baraner ile birlikte tutuklandı. Sorgu sırasında çocuğunu düşüren yazar, Reşat Fuat Baraner'i sakladığı ve yasadışı Türkiye Komünist Partisi'ne katıldığı gerekçesiyle yargılandı, 8 ay tutuklu kaldı.

Hapisten çıktıktan sonra büyük sıkıntı çekti. Geçimini sağlamak için Almanca, İngilizce ve İtalyanca çeviriler ve editörlük yaptı. Tiyatro piyesleri ve radyo skeçleri yazdı. 1947'de "Büyük Ateş", 1950'de "Yaprak Kıpırdamasın" romanları tefrika edildi.

Paris yılları
1951'de tekrar tutuklanan eşinin 1953'te yargılanmaya başlaması üzerine kendisinin de tekrar tutuklanma olasılığına karşılık ülkeden ayrıldı; İsveç'teki ablasının yanına yerleşti. Avrupa'da çeşitli gazete ve dergilerde yazılar yayımladı; kendisini yurtdışında tanıtacak kitapları kaleme aldı.

Zeynep İçin romanını Ankara Mahpusu adıyla yeniden yazdı. Romanı, ablası Hamiyet Hanım Fransızca'ya çevirdi. 1957'de Le Prisonnier d'Ankara adıyla yayımlanan eser on sekiz dile çevrildi ve o kadar beğenildi ki eleştirmenler tarafından Ivo Andriç'in Drina Köprüsü'nden bile daha iyi bulundu. Daha önce yayınlatamadığı Çılgın Gibi eserini Fransızca'ya çevirdi. Eser, Les Ombres du Yali (Yalının Gölgesi) adıyla 1958'de yayımlandı.

Yurda dönüşü
Reşat Fuat Baraner'in hapisten çıkmasının ardından 1963 yılında Türkiye'ye döndü. Bu dönemde takma isimle roman ve hikâyeler, çocuk masalları yazdı, tercümeler yaptı. Aksaray'dan Bir Perihan adlı romanı 1963'te Gece Postası'nda tefrika edildi. Fosforlu Cevriye, öğrenci ayaklanmaları ve sert isyanların zirveye ulaştığı 1968'de May Yayıncılık tarafından Ankara Mahpusu ile birlikte yayımlandı.

Son yılları ve ölümü
1968 yılında eşini, 1970 yılında ise ablasını kaybetmesi onu derinden etkiledi. İki gözünde de ciddi sağlık sorunları çıkana kadar yazmaya devam etti. Moskova'da geçirdiği ameliyat sonrası gözlerinden birinin belli oranda düzelmesinin ardından arkadaşı Neriman Hikmet ile birlikte Devrimci Kadınlar Birliği'nin kuruluşunda görev aldı. Derneğin kapatılması üzerine yeniden yazarlığa ağırlık verdi. Sürekli göz altında tutulan Şişli'deki evini devrimci gençlere açıp onları gizledi. 1971'de evi basıldı, birçok solcu genci evinde sakladığı ortaya çıkınca tutuklandı.

Ertesi sene Fosforlu Cevriye 'yi Gülriz Sururi için senaryoya dönüştürdükten kısa süre sonra şeker hastalığının vücudunda yarattığı tahribat sonucu hastaneye kaldırıldı. 23 Temmuz 1972'de Kasımpaşa Askeri Deniz Hastanesi'nde 69 yaşında hayatını kaybetti. Cenazesi İstanbul Feriköy Mezarlığı'na defnedildi.

Eserleri

Roman
 Kara Kitap (1921)
 Ne Bir Ses Ne Bir Nefes (1923)
 Hiçbiri (1923)
 Ahmed Ferdi (1923)
 Behire'nin Talibleri (1923)
 Fatma'nın Günahı (1924)
 Ben mi (1924)
 Buhran Gecesi (1924)
 Gönül Gibi (1928)
 Emine (1931)
 Bu Başı Ne Yapalım? (1934)
 Hiç (1939)
 Çılgın Gibi (1934)
 Yalının Gölgesi (1958)
 Fosforlu Cevriye (1968)
 Ankara Mahpusu (1968, ilk olarak 1957'de Paris'te Fransızca)

İnceleme
 Niçin Sovyetler Birliğinin Dostuyum? (1944, İstanbul, Arkadaş Matbaası, 64 sayfa)

Kaynakça

20. yüzyıl Türk yazarları
Resim aranan yazarlar
1903 doğumlular
Türk marksistler
Resimli Ay kişileri
Kültür Haftası kişileri
1972 yılında ölenler
20. yüzyıl Türk gazetecileri
Feriköy Mezarlığı'na defnedilenler
20. yüzyıl Türk kadın yazarları

Suat Derviş


Fluazifop – P je Ariloksifenoksi-propionat čija djelatna tvar izaziva inhibiciju enzima ACCase, odgovornog za sinteze lipida u izgradnji staničnih membrana, i to isključivo kod trava. Ovaj herbicid neće suzbiti određene biljke kao što su: Festuca ovina, Festuca rubra i Poa annua.

Absorbira se preko lista, prodire ksilemom i floemom u točke rasta. Do konačnog sušenja biljke dolazi nakon tri do četiri tjedna od trenutka nanošenja herbicida.

Suzbija jednogodišnje i višegodišnje travne korove u dikotiledonim kulturama te je potpuno selektivan za širokolisne usjeve. Ne izaziva oštećenja na uzgojenim biljkama.

Literatura
 Lučić, Katarina, Glasnik zaštite bilja, Zadružna štampa d.d., Zagreb, 2016. , UDK 632, str. 14.

Herbicidi

Fluazifop – P


Agrilus irruptus é uma espécie de inseto do género Agrilus, família Buprestidae, ordem Coleoptera.

Foi descrita cientificamente por Obenberger, 1931.

Referências

irruptus

Agrilus irruptus


Doroteo es un nombre propio masculino de origen griego en su variante en español. Procede del antiguo griego Δωρόθεος, de δῶρον (don) y θεός (dios), por lo que significa «don de Dios». Tiene las mismas raíces y significado que Teodoro.

Santoral
28 de marzo: San Doroteo, mártir en Tarso de Cilicia.

Variantes
Femenino: Dorotea.

Variantes en otros idiomas

Véase también
 Antroponimia
 Apellido
 Santoral

Bibliografía

Nombres griegos
Nombres masculinos

Doroteo (nombre)


සසෙක්ස්හි ලිලිබට් ඩයනා කුමරිය  දෙවන එලිසබෙත් මහ රාජෝත්තමාවියගේ හා ෆිලිප් කුමරුගේ මුණුපුරෙකු වන හැරී කුමරුගේ එකම දියණිය හා දෙවන දරුවා වේ. දෙවන එලිසබෙත් රැජිනගේ මීමිණිබිරියක් වේ.

උපත - 2021 ජූනි 04

මාපියන් - හැරී කුමරු සසෙක්ස්හි ආදිපාදවරයා , මේගන් සසෙක්ස්හි ආදිපාදවරිය

සීයලා සහ ආච්චිලා - තුන්වන චාල්ස් රජතුමා , ඩයනා වේල්සයෙහි කුමරිය , තෝමස් මාකල් මහතා , ඩෝරියා රැග්ලන්ඩ් ආර්යාව

සහෝදර සහෝදරියන් - ආචි කුමරු

සසෙක්ස්හි ලිලිබට් කුමරිය


Der Bahnhof Zofingen ist der Bahnhof von Zofingen im Kanton Aargau, der von den Schweizerischen Bundesbahnen betrieben wird. Er liegt an der Bahnstrecke Olten–Luzern und ist der westliche Endpunkt der Bahnstrecke Zofingen–Wettingen. Ausserdem werden mit einer Verbindungskurve in der nördlichen Nachbargemeinde Oftringen die Bahnstrecke Olten–Bern und die Neubaustrecke Mattstetten–Rothrist angebunden. Das Empfangsgebäude des im Jahr 1856 eröffneten Bahnhofs steht als Kulturgut von regionaler Bedeutung unter Denkmalschutz.

Betrieb
Stündlich verkehren InterRegio-Züge auf der Strecke , alternierend mit stündlich verkehrenden InterRegios von Bern über Zofingen nach Luzern. Das Angebot auf der Hauptstrecke wird durch RegioExpress-Züge zwischen Olten und Luzern ergänzt. Den Regionalverkehr mit Halt an allen Bahnhöfen übernimmt die Linie S29  der S-Bahn Aargau. Auf der Nebenstrecke  verkehrt die Linie S28 der S-Bahn Aargau.

Der Bahnhof Zofingen ist ein bedeutender Knotenpunkt des regionalen Busverkehrs, der von der Gesellschaft Limmat Bus durchgeführt wird. Neun Buslinien erschliessen die Stadt und angrenzende Gemeinden. Sie führen nach Aarburg, Brittnau, Murgenthal, Rothrist, Richenthal, Schöftland, St. Urban und Vordemwald. Die Taktzeiten betragen 15 bis 60 Minuten, die Linie 11 zum Friedhof verkehrt nur sporadisch.

Folgende Linien sind in Betrieb:

Geschichte
Als die Schweizerische Centralbahn (SCB) ab 1852 ihr Stammnetz plante, setzte sich Zofingen aktiv dafür ein, dass die Stadt der Knotenpunkt der Nord-Süd- und der Ost-West-Hauptlinien werden solle. Für die Verbindung zwischen Zürich und Bern schlugen die Stadtbehörden eine Streckenführung von Olten über Zofingen und Vordemwald nach Langenthal vor. Doch die SCB entschied sich für die direkte Route von Olten über Murgenthal entlang der Aare; statt Zofingen wurde somit Olten der zentrale Knotenpunkt. Die SCB eröffnete die Strecke Aarau–Olten–Zofingen–Emmenbrücke am 9. Juni 1856, die Verlängerungen nach Basel und Luzern folgten in den Jahren 1858 und 1859.

Rund zwanzig Jahre später ergab sich für Zofingen doch noch die Möglichkeit, zu einem Bahnknotenpunkt aufzusteigen. Die Schweizerische Nationalbahn (SNB) plante eine «Volksbahn» vom Bodensee an den Genfersee, als Konkurrenz zu den «Herrenbahnen» SCB und NOB. Die Bahnstrecke Zofingen–Wettingen wurde am 6. September 1877 eröffnet. Geplant war eine weitere Etappe von Zofingen über Langenthal und Utzenstorf nach Lyss. Doch dazu kam es nicht mehr, denn bereits im Februar 1878 ging die SNB in Konkurs.

1902 übernahmen die SBB sämtliche SCB-Strecken und begannen einige Jahre später mit dem Ausbau der Hauptstrecken auf Doppelspur. Der Abschnitt Zofingen–Reiden war ab 1. Dezember 1909 doppelspurig befahrbar, der Abschnitt Zofingen–Aarburg-Oftringen ab 1. Mai 1911. Die Elektrifizierung der Strecke Olten–Zofingen–Luzern erfolgte am 23. Februar 1924. Auf der ehemaligen Strecke der Nationalbahn erfolgte die Elektrifizierung am 15. Juli 1946 zunächst bis Suhr–Aarau, am 17. Dezember 1946 auch bis Lenzburg.

Der grösste Nachteil des Bahnhofs Zofingen war seit jeher die fehlende direkte Verbindung in Richtung Bern. Im Fernverkehr musste in Olten umgestiegen werden, was einen ziemlichen Umweg zur Folge hatte. Nach Ausbruch des Zweiten Weltkriegs entstand von Februar bis September 1940 in Oftringen eine rund 600 Meter lange Verbindungskurve zwischen den Strecken Olten–Luzern und Olten–Bern. Im Falle einer Zerstörung des Bahnhofs Olten sollte sie rasch in Betrieb genommen werden können. Die eingleisige «Kriegsschlaufe» wurde in dieser Form nie befahren, da am westlichen Ende ein Prellbock lag und die vorhandene Weiche nicht angebunden worden war. Das Konzept Bahn 2000 sah unter anderem direkte Schnellzüge von Bern über Zofingen nach Luzern vor, wofür die «Kriegsschlaufe» reaktiviert werden musste. Die Bauarbeiten begannen im September 2003 und mit dem Fahrplanwechsel am 12. Dezember 2004 konnte die neue Verbindung in Betrieb genommen werden.

Literatur

Einzelnachweise

Zofingen
Bauwerk in Zofingen
Kulturgut von regionaler Bedeutung im Kanton Aargau
Zofingen
Kultur (Zofingen)

Bahnhof Zofingen


Stick Around for Joy is the third and final studio album by Icelandic alternative rock band the Sugarcubes. It was released in 1992 by Elektra. The album was supported by four singles: "Hit", which reached number one on the Modern Rock Tracks chart in the US and number 17 on the UK Singles Chart, "Walkabout", "Vitamin" and "Leash Called Love", which went to number one on the US Dance chart.

The album peaked at number 95 on the Billboard 200 and reached number 16 on the UK Albums Chart, marking the band's lowest charting positions on both charts.

Production
The band recorded the album in the United States, with producer Paul Fox.

Critical reception
Trouser Press wrote that "Björk's singing is shapely, passionate and willfully bizarre; she carries the album pretty much on her own." MusicHound Rock: The Essential Album Guide deemed Stick Around for Joy the band's "most accessible and, true to its name, happiest sounding album, packed end to end with lively and tuneful dance pop." The Rolling Stone Album Guide thought that "it's the churning interplay of guitarist Thor Eldon and the rhythm section that ultimately carries the album." The Orlando Sentinel wrote that "bassist Bragi Olafsson and drummer Siggi Baldursson don't do much to dispel the notion that funk just isn't a Nordic thing." The Spin Alternative Record Guide wrote that by Stick Around for Joy the Sugarcubes had "already degenerated into mind-numbing mediocrity."

Music videos
"Hit", directed by Óskar Jónasson. Another version was directed by Pedro Romhanyi
"Walkabout", directed by Óskar Jónasson
"Vitamin"

Track listing

Personnel
The Sugarcubes
The Sugarcubes – mixing, lyrics and music
Björk Guðmundsdóttir – vocals
Einar Örn Benediktsson – vocals, trumpet
Þór Eldon Jónsson – guitar
Margrét Örnólfsdóttir – keyboards
Bragi Ólafsson – bass
Sigtryggur Baldursson – Drums and percussion

Additional personnel
John McGeoch – guitar (track 1)
Paul Fox – producer, mixing
Ed Thacker – engineer, mixing
Chris Laidlow – assistant engineer
Stephen Marcussen – mastering
Me Company – cover design

Charts

References

The Sugarcubes albums
1992 albums
Albums produced by Paul Fox (record producer)
Elektra Records albums

Stick Around for Joy


ශික්ෂණ රෝහල - කරපිටිය, ශ්‍රී ලංකාවේ ගාල්ල දිස්ත්‍රික්කයේ පිහිටි රෝහලකි.

ශ්‍රී ලංකාවේ රෝහල්

ශික්ෂණ රෝහල - කරපිටිය


Sturmpanzer IV (Saldırı Tankı IV) ya da Sturmpanzer 43, II. Dünya Savaşı sırasında Alman Ordusu tarafından kullanılan Panzer IV şasesi üzerine monte edilmiş piyade birliklerine destek vermek amacıyla üretilmiş bir taarruz topudur. Müttefik haber alma birimleri ona Brummbär (boz ayı) takma adını vermişti. Alman askerleri ise ona kısaca Stupa derdi. Mühimmat envanter tanımı Sd.Kfz. 166'dır (özel amaçlı taşıt 166).

Ayrıca bakınız
 II. Dünya Savaşı Zırhlı Araç Listesi
 II.DS sırasında Almanya tank üretimi

Dış bağlantılar
 Sturmpanzer.com  - Sturmpanzerler hakkında bir websitesi
 Renkli çizimi
 * Information about the Sturmpanzer at Panzerworld

II. Dünya Savaşı'nda Almanya'nın tankları
Taarruz topu

Brummbär


was a town located in Mii District, Fukuoka Prefecture, Japan.

As of 2003, the town had an estimated population of 17,263 and a density of 842.51 persons per km². The total area was 20.49 km².

On February 5, 2005, Kitano, along with the towns of Jōjima and Mizuma (both from Mizuma District), and the town of Tanushimaru (from Ukiha District), was merged into the expanded city of Kurume and no longer exists as an independent municipality.

External links
Kitano official website of Kurume in Japanese (with some English)

Populated places disestablished in 2005
2005 disestablishments in Japan
Dissolved municipalities of Fukuoka Prefecture
Kurume

Kitano, Fukuoka