În ultimele zile ale lunii februarie 2018, o masă de aer arctic cu structură anticiclonică, întinzându-se din Orientul Îndepărtat Rus până în Insulele Britanice, a acoperit arii extinse din Asia și aproape întreg continentul european.  Numit sugestiv "Bestia estului", valul de frig a adus ger și cantități însemnate de ninsoare în mare parte din Europa continentală, dar și în Arhipelagul Britanic, și a ucis cel puțin 87 de oameni.

Numit de Deutscher Wetterdienst anticiclonul Hartmut, acest sistem de presiune ridicată este atât de intens încât a evoluat într-o furtună anticiclonică. Rafale de vânt de 187 km/h au fost înregistrate în Parcul Național Øvre Dividal din Norvegia, relativ aproape de centrul anticiclonic. Alte rafale de forța unui uragan au fost înregistrate în întreaga Europă, în special în Scandinavia și Insulele Britanice. Anticiclonul Hartmut s-a format aproape concomitent cu furtuna Emma, o masă de aer diferită de origine atlantică. Îndreptându-se din sud-vestul continentului și afectând Peninsula Iberică și Arhipelagul Britanic, furtuna Emma a adus un nou val de ger și ninsori în Marea Britanie și Irlanda.

Denumire
Frontul de aer rece a fost numit "Bestia estului" de meteorologii din Marea Britanie, în timp ce olandezii l-au denumit "Ursul siberian", iar
suedezii "Tunul de zăpadă". Din cauza întinderii vaste, Météo-France l-a numit "Moscova–Paris".

Cauze

Potrivit oamenilor de știință, originea gerului și ninsorilor care au afectat Europa în februarie 2018 stă în temperaturile ridicate înregistrate în zona arctică. În nordul Groenlandei, la stația meteorologică Cap Morris Jesup s-au înregistrat în 2018 un număr record de 61 de ore cu temperaturi peste nivelul înghețului. Ca și consecință a temperaturilor crescute (cu până la 20° peste valorile normale), gheața din această regiune a ajuns și ea la un nivel extrem de scăzut, iar mediul cald din această zonă a permis aerului rece din nord să se deplaseze către Rusia, Scandinavia și, ulterior, peste întreaga Europă. Un studiu publicat în 2017 a constatat că aceste fenomene de încălzire au crescut în frecvență și durată în timpul iernii, deoarece Arctica continuă să se încălzească la o rată de două ori mai accelerată decât restul lumii.

Valul de frig a fost cauzat, în parte, și de o ruptură produsă în vortexul polar, o zonă cu presiune extrem de scăzută de la Polul Nord, care ține aerul rece din regiune departe de zonele sudice ale Terrei. Fenomenul asociat cu vremea de iarnă este cunoscut ca încălzire bruscă a stratosferei.

Zone afectate

Belgia
În Belgia, orașe precum Etterbeek, Verviers și Charleroi au dispus reținerea oamenilor străzii care refuză transportul la adăposturi. În Bruxelles temperaturile au scăzut la –10°C.

Bosnia și Herțegovina
În Bihać și Cazin a fost declarată starea de dezastru natural ca urmare a căderilor de zăpadă și gerului puternic.

Bulgaria
În perioada 26–27 februarie, întreaga țară s-a aflat sub avertizare cod portocaliu de căderi însemnate de zăpadă, însoțite de vânt puternic și temperaturi scăzute. În două regiuni din sudul Bulgariei (Smolean și Kărdjali) a fost instituit codul roșu.

Croația

Mai multe școli au fost închise în Croația și în jur de 1.000 de soldați au fost mobilizați pentru a ajuta la îndepărtarea zăpezii în zonele cele mai afectate. În orașul Delnice stratul de zăpadă a măsurat 182 cm, un record pentru regiune. În estul țării a fost decretat cod roșu de ninsori și de ploaie înghețată.

Franța

Pe autostrada A9, în apropiere de Montpellier, în jur de 2.000 de șoferi au rămas blocați în mașini pentru mai mult de 20 de ore până când benzile au fost curățate de utilajele de deszăpezire. Pe 2 martie, o avalanșă a ucis patru oameni și a rănit un altul lângă stațiunea Entraunes, în sud-estul țării.

Germania

În dimineața de 26 februarie a fost înregistrată cea mai scăzută temperatură din iarna lui 2018 în Germania, –27°C, pe vârful Zugspitze din Alpii germani.

Irlanda

Serviciul de Meteorologie local a emis un cod roșu de ninsoare și polei, în perioada 28 februarie–1 martie, pentru regiunile Dublin, Kildare, Louth, Wicklow și Meath. 100.000 de case au rămas fără curent electric, iar localnicii au fost sfătuiți să evite deplasările. Aeroporturile din Dublin și Cork au întâmpinat probleme din cauza viscolului, mii de pasageri rămânând blocați pe terminale sau în hoteluri.

Italia

Roma a avut parte de prima zăpadă din 2012 încoace. Școlile și mai multe atracții turistice din Roma, printre care și Colosseum-ul, au fost închise pe 26 februarie. Zborurile spre și dinspre Aeroportul Ciampino au fost anulate, în timp ce poliția i-a sfătuit pe locuitori să rămână în case. Autoritățile italiene au fost nevoite să cheme armata pentru a deszăpezi străzile.

În Napoli, aeroportul a fost închis, iar serviciile de transport în comun au fost oprite din cauza gheții. Căderi mari de zăpadă au fost înregistrate și în Torino, Cuneo, Bologna, Parma, Reggio Emilia, Milano, Florența și Genova.

În zonele rurale, frigul a distrus cel puțin 20% din culturi. Au fost, de asemenea, afectate pepinierele de plante și flori și plantațiile de pomi fructiferi. Potrivit asociației Coldiretti, costurile pentru încălzirea serelor și suplinirea grajdurilor cu furaje se ridică la peste 300 de milioane de euro. În Liguria, Coldiretti a cerut decretarea stării de calamitate ca urmare a distrugerilor suferite de culturile horticole, legumicole și floricole.

Lituania
În Lituania, temperaturile au scăzut până la –26°C, iar un bărbat a murit din cauza frigului în capitala Vilnius.

Marea Britanie
Ninsoarea și gerul au dat peste cap traficul în mare parte din țară și au cauzat peste 8.000 de accidente rutiere. În Scoția, în jur de 1.000 de șoferi și-au petrecut noaptea în mașini după ce au rămas blocați pe M80 din cauza zăpezii. Sute de trenuri au fost anulate, iar autoritățile au avertizat că zonele rurale ar putea fi izolate. Sute de școli au fost închise din cauza vremii nefavorabile. Acestea includ 131 de școli în Kent, 62 în East Sussex, peste 200 în Țara Galilor și 44 în North Yorkshire. Spitalele au anulat operațiile și consultațiile non-urgente. British Airways a anulat peste 60 de zboruri de pe Aeroportul Heathrow. Membrii Forțelor Armate au fost mobilizați pentru a ajuta serviciile de urgență să facă față operațiunilor de salvare în întreaga Mare Britanie.

Pe 28 februarie, Met Office a dat o avertizare cod roșu de ninsori abundente pentru părți din Scoția. Este pentru prima dată când un cod roșu a fost emis în Scoția și pentru a doua oară în Marea Britanie. Pe 2 martie, codul roșu a fost instituit și în sudul Țării Galilor și în sud-vestul Angliei. Met Office a anunțat pe 1 martie că Marea Britanie a bătut recordul pentru cea mai scăzută temperatură maximă pentru luna martie într-o perioadă de 24 de ore. Orașul Tredegar din Țara Galilor nu a înregistrat mai mult de –4,7°C pe tot parcursul zilei. Recordul precedent de –4,6°C a fost stabilit pe 2 martie 2001 în Cassley, Sutherland, Scoția.

Perioadele de vreme rece extremă sunt rare în Marea Britanie, ultimul astfel de fenomen fiind observat în decembrie 2010. Totodată, părți din Anglia și Țara Galilor au înregistrat cele mai scăzute temperaturi din 1991 încoace.

Polonia
Cinci oameni au murit în Polonia pe 26 februarie după ce temperaturile au scăzut până la –16°C în Varșovia.

Republica Moldova
Serviciul Hidrometeorologic de Stat a emis pentru perioada 28 februarie–2 martie un cod galben de vânt puternic și ger pe întreg teritoriul Republicii Moldova. În Chișinău temperaturile au scăzut până la –20°C.

România

Din cauza ninsorii și viscolului puternic, autoritățile au închis două autostrăzi, circa 30 de drumuri naționale și peste 40 de drumuri județene în întreaga țară.

Ninsorile abundente au perturbat și traficul feroviar. Circa 6% din cele 1.200 de trenuri CFR Călători care circulă zilnic în România au fost anulate. Traficul aerian a avut și el de suferit. În județul Constanța, Aeroportul Internațional "Mihail Kogălniceanu" a fost închis pe 27 februarie. Mai multe curse aeriene au fost anulate pe raza SRPT Brașov, București și Craiova.

În județul Constanța au fost închise porturile Constanța Nord, Constanța Sud, Agigea, Midia și Mangalia. Totodată, în județul Tulcea a fost închisă Bara Sulina. În județul Teleorman, punctele de trecere a frontierei cu bacul Turnu Măgurele–Nicopole și Zimnicea–Sviștov au fost închise din cauza vântului puternic.

În săptămâna 26 februarie–4 martie, primarul Gabriela Firea a decis închiderea tuturor școlilor din București. De asemenea, din cauza condițiilor meteorologice nefavorabile, cursurile școlare au fost suspendate, integral sau parțial, in județele Argeș, Brăila, Călărași, Constanța, Dolj, Giurgiu, Ialomița, Ilfov, Olt, Teleorman, Tulcea, Vaslui, Vâlcea și Vrancea.

Rusia
În Moscova, temperaturile au scăzut până la –24°C. Potrivit meteorologilor, noaptea de 25 februarie a fost cea mai rece din iarna lui 2018.

Suedia
În orașul suedez Kiruna a fost înregistrată o temperatură-record de –40°C. O femeie refugiată a murit înghețată în Sävsjö.

Ucraina
Autoritățile din Ucraina au închis școlile și universitățile, pentru a face economie de gaz.

Victime
Valul de frig a cauzat cel putin 87 de morți în Europa, 27 doar în Polonia, unde fenomenul oamenilor fără adăpost devine o preocupare majoră. Alți 16 oameni au murit în Marea Britanie, printre care o fetiță de 7 ani lovită în fața casei de o mașină care a alunecat pe gheață. Vremea rece a ucis, de asemenea, 7 oameni în Franța, 7 în Slovacia și 6 în Cehia. Oamenii străzii reprezintă majoritatea celor care au murit, iar orașe din toată Europa au deschis adăposturi de urgență pentru persoanele care dorm pe străzi.

Note

2018 în Europa
Evenimente meteorologice
Frig

Valul de frig din Europa din februarie 2018


Rodica Paraschiv () este un deputat român, ales în 2016. Fost prefect al Judetului Prahova.

Vezi și
 Legislatura 2016-2020 (Camera Deputaților)
 Parlamentul României

Legături externe
 Activitatea parlamentară

Politicieni români în viață
Deputați români 2016-2020
Membri ai Partidului Social Democrat
Nașteri în 1960
Nașteri pe 29 ianuarie
Prefecți români
Deputați români 2020-2024

Rodica Paraschiv


Aderus podagricus é uma espécie de inseto besouro da família Aderidae. Foi descrita cientificamente por George Charles Champion em 1916.

Distribuição geográfica
Habita em Assam (Índia).

Referências

podagricus
Coleópteros da Índia
Insetos descritos em 1916
Espécies descritas por George Charles Champion

Aderus podagricus


Ifigenia en Táuride (título original en italiano, Ifigenia in Tauride) es un dramma per musica (ópera) en tres actos con música de Gian Francesco de Majo y libreto en italiano de Mattia Verazi. Se estrenó en Mannheim el 5 de noviembre de 1764.

Esta versión operística de Ifigenia en Táuride se representa muy poco en la actualidad. En las estadísticas de Operabase, figuran 2 únicas representaciones desde el 2005 hasta el 2010.

Notas y referencias

 Operone

ifigenia tauride
Óperas en italiano
Óperas de 1764
Óperas estrenadas en Mannheim
majo

Ifigenia en Táuride (Majo)


Orphaned Land (în ) este o formație israeliană de heavy metal formată în 1991, care combină elemente muzicale evreiești, arabe și alte influențe din Orientul Mijlociu. Trupa a fost înființată sub numele Resurrection și și-a schimbat denumirea în anul 1992. Orphaned Land, care sunt considerați "pionierii oriental metal" (un sub-gen al stilului folk metal), au trecut prin mai multe schimbări de componență de-a lungul anilor, Kobi Farhi (solistul vocal) și Uri Zelha (basistul) fiind singurii membri fondatori care au rămas în formație. Componența actuală îi mai cuprinde pe Matan Shmuely (baterie), Chen Balbus (chitară/keyboard), care l-a înlocuit, în 2012, pe membrul fondator Matti Svatizky, și Idan Amsalem (chitară/bouzouki), care l-a înlocuit, la începutul lui 2014, pe membrul fondator Yossi Sassi. Versurile cântecelor trupei promovează un mesaj de pace și unitate, în special între principalele trei religii avraamice (iudaism, islam și creștinism).

Istoric
În 1992, trupa, care se numea inițial Resurrection, și-a schimbat numele în Orphaned Land. Formația îmbină progressive, doom și death metal, precum și muzică folk din Orientul Mijlociu sau muzică tradițională arabă într-un melanj oriental metal. Concepția fiecărui album pornește de la întâlnirea a două extreme: Orient și Occident, prezent și trecut, lumină și întuneric, Dumnezeu și Satan.

Sahara și El Norra Alila
Primul album al trupei a fost Sahara (1994), lansat inițial ca demo. Al doilea album, El Norra Alila (1996), prezenta deja multe influențe orientale, precum în piesa "El Norra Alila" ("Ilustrul Dumnezeu"), bazată pe o rugăciune pentru iertarea păcatelor cântată în timpul sărbătorii Yom Kippur. Albumul include și piese care conțin rugăciuni evreiești tradiționale piyyut și melodii arabe. El Norra Alila explorează teme legate de lumină și întuneric și promovează un mesaj de identitate comună între cele trei religii avraamice (iudaism, islam și creștinism).

Mabool
Al treilea album, Mabool: The Story of the Three Sons of Seven (Mabool este denumirea evreiască a Potopului descris în Biblie, în epopeea lui Noe), lansat în 2004, a fost conceput pe durata a șapte ani. Albumul spune povestea a trei frați (reprezentând cele trei religii avraamice) care încearcă să avertizeze umanitatea de iminența unui potop trimis ca pedeapsă pentru păcatele acesteia. Din punct de vedere muzical, pe album sunt folosite instrumente orientale, două coruri, muzică yemenită tradițională interpretată de Shlomit Levi și versete biblice din povestea Potopului citite de solistul vocal Kobi Farhi. După Mabool, Orphaned Land au lansat un EP, Ararat (2005), denumit după Muntele Ararat. În ciuda faptului că multe din cântecele lor sunt inspirate din teme biblice, membrii trupei nu se declară religioși, majoritatea identificându-se ca atei sau agnostici.

The Never Ending Way of ORWarriOR
În ianuarie 2010, Orphaned Land au lansat continuarea albumului Mabool, intitulată The Never Ending Way of ORWarriOR. ORWarriOR reprezintă "Luptătorul luminii", iar ideea de bază a albumului este lupta dintre lumină și întuneric. Albumul are un sunet diferit față de Mabool și a fost mixat de Steven Wilson de la Porcupine Tree. Primul single de pe CD, intitulat "Sapari", a fost încărcat pe Myspace împreună cu alte două piese, "Vayehi OR" și "Disciples of the Sacred Oath II". La începutul anului 2011, ORWarriOR a fost declarat de Metal Storm cel mai bun album progressive metal din 2010, cu 421 de voturi dintr-un total de 1130.

În 2008, Orphaned Land au apărut în documentarul Global Metal, un nou film al realizatorilor Metal: A Headbanger's Journey.

Pe 22 mai 2010, Orphaned Land au cântat în deschiderea concertului Metallica din Israel. Ulterior, în vara anului 2010, formația a pornit într-un turneu de promovare a albumului The Never Ending Way of ORWarriOR, concertând la mari festivaluri precum Wacken Open Air, Summer Breeze Open Air, Sonisphere Festival, Gods of Metal sau Rock Hard Festival. La sfârșitul verii, trupa  a participat la un turneu nord-american în deschiderea formației Katatonia, împreună cu Swallow the Sun. Turneul a continuat în Europa, Orphaned Land deschizând pentru Amorphis alături de Ghost Brigade.

Pe 19 iunie 2011, trupa a cântat la festivalul francez de heavy-metal Hellfest, desfășurat la Clisson, lângă Nantes. În februarie 2011, israelienii au concertat la festivalul cultural Riviera de la VIT University, în Vellore, India, iar în februarie 2012 tot în India, la festivalul Alcheringa de la IIT, în Guwahati.

All Is One

Pe 11 iunie 2012, chitaristul Matti Svatizky și-a anunțat plecarea din trupă, motivând probleme personale. El a fost înlocuit cu Chen Balbus, un tânăr muzician care participase anterior la câteva turnee Orphaned Land în calitate de chitarist de rezervă. Balbus a fost integrat în trupă ca membru plin și a debutat pe următorul album Orphaned Land, All Is One, participând inclusiv la compoziție și aranjamentul pieselor.

În anul 2012 a circulat o petiție online care cerea acordarea Premiului Nobel pentru Pace formației Orphaned Land pentru "eforturile curajoase ale trupei de a depăși granițele naționale și religioase" și pentru realizarea de "a fi unit mii de evrei și musulmani de-a lungul Orientului Mijlociu". Petiția a fost reluată în 2017.

Al cincilea album al Orphaned Land, intitulat All Is One, a fost lansat local pe 21 iunie 2013, în Europa pe 24, iar în Statele Unite și mondial pe 25 iunie. Solista vocal de pe albumul anterior, Shlomit Levy, nu a participat la realizarea noului material, iar părțile vocale feminine au fost interpretate de Mira Awad. În ciuda titlului optimist, trupa consideră că albumul este cel mai întunecat din punct de vedere tematic, deși cel mai accesibil din punct de vedere muzical, fiind aproape complet lipsit de influențe death metal.

Pe 7 ianuarie 2014, Orphaned Land au anunțat pe pagina lor Facebook că s-au despărțit de chitaristul și membrul fondator Yossi Sassi. El a fost înlocuit cu chitaristul și producătorul muzical Idan Amsalem, care participase anterior la mai multe turnee ale formației, în calitate de chitarist de rezervă.

Pentru activitatea din anul 2014, Orphaned Land au fost recompensați de Metal Hammer cu premiul "Global Metal Band of the Year 2014". Trupa a lansat și un videoclip pentru piesa "Let the Truce Be Known", regizat de Vadim Machona.

Unsung Prophets & Dead Messiahs
În 2017, Steve Hackett, chitaristul trupei Genesis, l-a sunat pe Kobi Farhi. El căuta pentru noul lui album artiști care militează pentru pace și a ales formația Orphaned Land. Cele două părți s-au pus de acord și au început să colaboreze. Împreună cu apreciata cântăreață israeliană de origine arabă Mira Awad, Farhi a înregistrat părți vocale pe albumul lui Hackett, The Night Siren, și piesa "West to East". Ulterior, Hackett a continuat să lucreze cu Orphaned Land și a înregistrat un solo de chitară pentru noul album al trupei, programat să fie lansat pe 26 ianuarie 2018 și intitulat Unsung Prophets & Dead Messiahs.

Primul teaser al albumului a fost postat pe YouTube pe 23 noiembrie 2017. Pe 8 decembrie 2017 a fost lansat și videoclipul piesei Like Orpheus, cântată de Orphaned Land și Hansi Kürsch, solistul vocal al trupei germane Blind Guardian. În videoclip, regizat tot de Vadim Mechona, solista Ethel Feigman a trupei Magen interpretează o tânără palestiniană credincioasă, iar Ben Sa'ada, vocalistul de la Canine, interpretează rolul unui evreu ortodox. Cei doi merg separat la un concert al formației Kreator, fără să interacționeze unul cu altul.

Componență

Membri actuali
 Kobi Farhi – voce (1991–prezent)
 Uri Zelha – chitară bas (1991–prezent)
 Matan Shmuely – baterie, percuție (2007–prezent)
 Chen Balbus – chitare, pian, bouzouki, saz, oud, xilofon, acompaniament vocal (2012–prezent)
 Idan Amsalem – chitare, bouzouki (2014–prezent)

Foști membri
 Matti Svatizky – chitare (1991–2012)
 Sami Bachar – baterie, percuție (1991–2000)
 Itzik Levy – claviaturi, pian (1991–1996)
 Eran Asias – baterie, percuție (2000–2004)
 Eden Rabin – claviaturi, acompaniament vocal (2001–2005)
 Avi Diamond – baterie, percuție (2004–2007)
 Yatziv Caspi – percuție (2004–2007)
 Yossi Sassi – chitare, oud, saz, bouzouki, cümbüș, acompaniament vocal (1991-2014)

Foști membri de turneu
 Steven Wilson – claviaturi (2010)
 Shlomit Levi – acompaniament vocal feminin (2004–2012)

Evoluția componenței

</div>

Discografie

Albume de studio

Demo

EP-uri

Albume live

Alte albume

Videoclipuri

Concerte Orphaned Land în România

Note

Legături externe
 Pagina oficială a Orphaned Land

Formații oriental metal israeliene
Formații progressive metal israeliene
Formații muzicale fondate în 1991
Cvintete muzicale

Orphaned Land


Le Ponte do Guandu ou, comme on l'appelle aujourd'hui, Pont des Jésuites, était un barrage et pont sur la rivière Guandu situé (aujourd'hui) dans la grande banlieue Ouest de la ville de Rio de Janeiro, dans le quartier de Santa Cruz. Il a été achevé en 1752, dans le but de réguler le volume des eaux de crue et pour faciliter la connexion de l'exploitation agricole de Santa Cruz avec d'autres fermes. C'était un pont-barrage.

Le pont est aujourd'hui un 'monument historique' qui n'a plus aucune fonction hydraulique ou même routière, ayant été doublé par un pont moderne sur la rivière Guandu, qui ne passe d'ailleurs plus sous les arches du pont des Jésuites.

Description
Le pont a quatre arches relativement étroites appelées « oculos », sous lesquelles passaient les eaux de la rivière Guandu, que les prêtres et frères jésuites contrôlaient avec l'aide de vannes de bois, les retenant ou libérant selon les besoins. Juste après l'évacuation de l'excès d'eau, du riz était planté dans les champs pour profiter de la fertilité du sol générée par l'humus. Pendant que le riz poussait, les pâturages étaient préparés dans les points les plus hauts et les plus secs, où le bétail était distribué. La ferme de Santa Cruz, à 50 kilomètres de Rio de Janeiro, a atteint 13 000 têtes de bétail réparties dans 22 corrals, tous clôturés.

Sur ses bords supérieurs, le pont est orné de colonnes de granit avec chapiteaux en forme de pommes de pin portugaises. Dans la partie centrale, une pierre commémorative baroque porte le sigle traditionnel des Jésuites 'IHS' avec la date de 1752 au-dessus d'une inscription célèbre en latin classique :
IHS - « Jésus, Homme et Sauveur ». Inscription latine : « Flecte genu, tanto sub nomine, flecte viator Hic etiam reflua flectitur amnis aqua ». C'est-à-dire : « Plie le genou sous un si grand nom, voyageur. Ici aussi, la rivière se courbe en remous ».

Protection culturelle et historique
Le pont et barrage des Jésuites était un ouvrage majeur dans le domaine de l'ingénierie de l'époque - preuve de la capacité et des connaissances des Jésuites – autant dans le domaine routier que dans celui du développement agricole de la région. Le revenu des fermes servait à financier les missions parmi les aborigènes et l'enseignement dans les collèges.

Le 'Ponte do Guandu' appartient aujourd'hui au patrimoine historique, architectural et artistique du Brésil. Il est de grande importance, étant l'un des premiers sites du Brésil à être recensé, dès 1938, au patrimoine historique du pays .

Références

Liens externes

 http://www.santacruzrj.com.br/historiadobairro

Guandu
Transport à Rio de Janeiro
Patrimoine au Brésil
Histoire de l'État de Rio de Janeiro
Institution jésuite

Ponte do Guandu


Ehrenschwinden ist ein Gemeindeteil der Gemeinde Ehingen im Landkreis Ansbach (Mittelfranken, Bayern).

Geografie
Der Weiler liegt in einer Waldlichtung am Moosgraben, der hier als Naturschutzgebiet ausgezeichnet ist und ein linker Zufluss des Lentersheimer Mühlbachs ist, der wiederum ein linker Zufluss der Wörnitz ist. 250 Meter südwestlich befindet sich der Grillenbuck (). Im Norden jenseits des Moosgrabens liegt das Haidholz. Eine Gemeindeverbindungsstraße führt nach Lentersheim zur Staatsstraße 2248 (3,5 km südöstlich) bzw. die Kreisstraße AN 49 kreuzend nach Brunn (0,8 km nordwestlich).

Geschichte
Das Hochgericht übte das ansbachischen Oberamt Wassertrüdingen aus. Die Dorf- und Gemeindeherrschaft hatte das Kastenamt Wassertrüdingen. Gegen Ende des 18. Jahrhunderts gab es in Ehrenschwinden 5 Anwesen und – gemeinsam mit Brunn – ein Gemeindehirtenhaus. Grundherren waren ansbachische Ämter (Kastenamt Hohentrüdingen: 1 Hof; Kastenamt Wassertrüdingen: 2 Halbhöfe, 1 Söldengut) und der Hochstift Eichstätt (Kastenamt Ornbau: 1 Gut). Von 1797 bis 1808 unterstand der Ort dem Justiz- und Kammeramt Wassertrüdingen.

Infolge des Gemeindeedikts wurde Ehrenschwinden dem 1809 gebildeten Steuerdistrikt und Ruralgemeinde Beyerberg zugeordnet. Im Zuge der Gebietsreform in Bayern wurde Ehrenschwinden am 1. Juli 1972 nach Ehingen eingemeindet.

Einwohnerentwicklung

Religion
Der Ort ist seit der Reformation evangelisch-lutherisch geprägt und nach St. Johannes der Täufer (Dambach) gepfarrt. Die Einwohner römisch-katholischer Konfession sind nach Herz Jesu (Bechhofen) gepfarrt.

Literatur

Weblinks

Fußnoten

Geographie (Ehingen, Mittelfranken)
Ort im Landkreis Ansbach
Weiler in Mittelfranken

Ehrenschwinden


Puncak Jaya Dağı ayrıca Mount Carstensz veya Carstensz Piramidi de denir, (Endonezyaca: Puncak Jaya). "Zafer Zirvesi") 5.030 metre yüksekliği ile Okyanusya'nın en yüksek dağı. Bazı verilere göre  sadece 4.884 m yüksekliğe erişse de her halükarda, Himalayalar ile Andlar arasında bulunan en yüksek noktadır.

Papua Yeni Gine Adasının Endonezya'ya ait batıdaki Batı Papua kısmında, Maoke Sıradağları'nın bir bölümü olan Sudirman Range'de bulunur. Maoke Sıradağları, Pasifik Plakasının batarak İndo-Avustralya Plakasının altına girmesiyle oluşmuştur.

Puncak Jaya'nın Avustralya ve Okyanusya'nın bir temsilcisi olarak Yedi Zirveler'e dahil olup olmadığı tartışılmaktadır. Politik olarak bakıldığında dağ, Endonezya'ya, dolayısıyla Asya aittir. Diğer yandan ise dağ, Pasifik ve İndo-Avustralya plakalarının sınırında bulunup, böylelikle coğrafi olarak Avrasya'a ait değildir.

Tarihçe
Carstensz Piramidi ismini, 1623 yılında dağı ilk defa tasvir edip tanımlayan Hollandalı denizci ve kâşif Jan Carstensz'den alır. İlk tırmanış 13 Şubat 1962'de, Heinrich Harrer, Philip Temple, Russel Kippax ve Albert Huizenga tarafından, kuzey duvarı üzerinden gerçekleştirilmiştir.

Puncak Jaya, "Yedi Zirve" içinde nispeten küçük olmasına rağmen, tırmanışı en zor olanlardan biridir. Zorluk derecesi V ile,  tırmanış tekniği açısından Everest Dağı ya da Denali'den de çok daha zordur. Ancak yükseklik şartlarından, daha doğrusu orada hüküm süren iklim şartları sebebiyle bu son ikisi dağcılık bakımından, çok daha fazla büyük bir meydan okumadır.

Turizm
Puncak Jaya'ya tırmanış, ordu, polis, bakanlıklar gibi çok sayıda makamın iznine bağlıdır. Bu izinlerin elde edilmesiyle ilgili kriterler, kısa zaman dilimi içinde değişebilmektedir.  Çevrede, yabancı ziyaretçiler için pek de uygun olmayan mayıncı gruplar aktiftir. Bunların dışında resmi makamlarla, yörenin ilk sakinleri arasında ihtilaflar vardır. Bu problemler, tırmanışları çok zorlaştırır.

Dış hatlar
 http://www.carstenszpapua.com/

Dörtbinlikler
Endonezya'daki dağlar
Yeni Gine
Yedi Zirveler

Puncak Jaya


Die Borwinschule ist eine integrierte Gesamtschule mit gymnasialer Oberstufe in Rostock. Im Schuljahr 2011/12 besuchten ungefähr 800 Schüler von der 5. bis zur 12. Klasse die Schule. Ihren Namen trägt sie nach Heinrich Borwin I., einem der ersten Fürsten der mecklenburgischen Linie.

Geschichte
Als mit der Kröpeliner-Tor-Vorstadt ab Mitte des 19. Jahrhunderts ein Arbeiterviertel mit Mietshäusern gebaut wurde und immer mehr Familien das Viertel bezogen, wurde der Bau von Schulen erforderlich. Die Borwinschule wurde als Knabenschule gegründet und war eine der sechs großen Schulen, die in der Zeit von 1892 bis 1916 in Rostock gebaut wurden, um die schlechte Qualität des Schulunterrichts mit teilweise Klassengrößen von über 50 Schülern zu verbessern. Richtfest war am 7. November 1911, der Unterricht wurde am 8. Oktober 1912 aufgenommen. Die Einweihung vollzog der Rostocker Oberbürgermeister Adolf Becker, erster Leiter war der Hauptlehrer Albert Wolff. Es wurden anfangs ungefähr 680 Jungen von 14 Lehrern unterrichtet. Nach der Machtergreifung der Nationalsozialisten 1933 wurde die Schule in Clausewitzschule umbenannt. In der Nacht vom 20. zum 21. April 1943 wurde die Schule von Bomben getroffen, der Dachstuhl und die obere Etage wurden zerstört, andere Gebäudeteile zum Teil schwer beschädigt.

Nach dem Ende des Zweiten Weltkriegs wurde der Schulbetrieb als Knabenschule wieder aufgenommen, das Dach war als Flachdach gesichert. Die Schule erhielt ihren alten Namen Borwinschule wieder. Von 1949 bis 1951 gab es eine Abiturstufe, bevor durch die zentralistische Schulpolitik eine Zusammenführung aller Abiturienten in die Goetheschule erfolgte. Wegen der hohen Schülerzahlen und der vielen zerstörten oder beschädigten Schulen wurde auch in der Borwinschule ein Schichtbetrieb eingerichtet und als eine der letzten Schulen Rostocks erst 1972 wieder eingestellt. Seit Mitte der 1960er Jahre wurde die Trennung in Knaben- und Mädchenschulen aufgehoben. Nach dem Schuljahr 1989/90 und der politischen Wende wurde die Schule aufwendig rekonstruiert und saniert, das Dach erhielt seine ursprüngliche Form und der Dachreiter mit der Uhr wurde wieder aufgesetzt. Im Schuljahr 1992/93 erfolgte die Wiederinbetriebnahme als Gesamtschule.

Die Schule besteht aus drei Gebäuden. Die Klassen 7–12 werden im Hauptgebäude Am Kabutzenhof 8 unterrichtet, die Jahrgänge 5 und 6 dagegen im Gebäude "Elisabethwiese" (Elisabethstraße 27). Die Schule verfügt in einem Nebengebäude über eine Aula, die auch für schulfremde Veranstaltungen genutzt wird.

Das Hauptgebäude Am Kabutzenhof 8 ist als Einzeldenkmal in die Denkmalliste Mecklenburg-Vorpommerns eingetragen.

Bekannter ehemaliger Schüler, wenn auch nicht Absolvent der Borwinschule ist der ehemalige Finanzminister und Minister für Bildung, Wissenschaft und Kultur Mecklenburg-Vorpommerns, Mathias Brodkorb (SPD).

Trivia
Die Borwinschule ist Mitglied der Aktion Schule ohne Rassismus. Die Paten dieser Aktion in der Borwinschule sind die Musiker Wyko, Angelo Kelly und der Schauspieler Ralph Kretschmar.
Jedes Jahr findet in Zusammenarbeit mit der Werkstattschule, dem Innerstädtischen Gymnasium und dem Musikgymnasium Käthe Kollwitz der Wettbewerb "Jugend debattiert" statt.

Die Borwinschule feierte am 13. Oktober 2012 ihr 100. Jubiläum, woran zahlreiche ehemalige Schüler teilnahmen. Die Festveranstaltung fand im Auditorium maximum (kurz: Audimax) statt. Die Ehemaligen treffen sich auch jährlich beim sogenannten "Borwinesentreffen".

Die Borwinschule verleiht jedes Jahr im April ihren Schuleigenen Preis, den "Borwin", angelehnt an den "Oscar". Er wird u. a. in den Kategorien "Noten", "Engagement" und "Team" verliehen.

Weblinks
 Homepage der Schule
 Schulchronik

Einzelnachweise

Schule in Rostock
Gesamtschule in Mecklenburg-Vorpommern
Baudenkmal in Rostock
Kröpeliner-Tor-Vorstadt
Heinrich Borwin I
Gegründet 1912

Borwinschule


The year 1835 in architecture involved some significant architectural events and new buildings.

Events
 June 2–December 1 – Competition for the design of a new in London, to be in Gothic or Elizabethan style.
 June 6 – Augustus Pugin is received into the Roman Catholic Church in a chapel in Salisbury, England, restored by himself. At about this time he also writes his first controversial publication, the pamphlet Letter to A. W. Hakewill, architect, in answer to his reflections on the style for rebuilding the Houses of Parliament.
 Late – The Sharpe, Paley and Austin architectural practice is established by Edmund Sharpe in Lancaster, England.
 Robert Mills starts to construct the Old Patent Office Building, Washington, D.C., United States.
 Eugène Viollet-le-Duc is commissioned by Prosper Mérimée to restore Vézelay Abbey, the first of many restorations by him.

Buildings and structures

Buildings completed

 Royal Manchester Institution, England, by Charles Barry (core of Manchester Art Gallery).
 Redesign of Buckingham Palace, London, by John Nash.
 St Mary's Church, Westley, Suffolk, England, designed by William Ranger, an early example of concrete construction, using poured mass concrete and precast blocks combined with a functional hammerbeam roof of cast iron.
 New Hurley Reformed Church, New York.
 Pawiak, prison in Warsaw, Poland (destroyed in 1944).
 Warehouse at Ellesmere Port, England, by Thomas Telford (destroyed by fire in 1970).
 St Marie's Grange, Salisbury, England, a house by Augustus Pugin for himself (built January–September).

Awards
 Grand Prix de Rome, architecture: Charles Victor Famin.

Births
 April 2 – William Eden Nesfield, English domestic revival architect (died 1888)
 May 9 – Hans Jørgen Holm, Danish architect (died 1916)
 July 11 – John Macvicar Anderson, Scottish-born architect (died 1915)
 August 13 – Paul Due, Norwegian architect known for his railway stations (died 1919)

 December 21 – Thomas Graham Jackson, English architect active in Oxford (died 1924)
 date unknown – Hans Price, English architect active in Weston-super-Mare (died 1912)

Deaths
 May 13 – John Nash, British architect responsible for much of the layout of Regency London (born 1752)
 May 16 – Guy de Gisors, French architect (born 1762)

References

Architecture
Years in architecture
19th-century architecture

1835 in architecture


Hymenocallis palmeri es una especie de planta bulbosa geófita perteneciente a  la familia de las amarilidáceas. Es originaria de los Estados Unidos.

Descripción
Es una planta bulbosa no rizomatosa, bulbo ovoide de 2.5-4 × 1.5 a 3.5 (-5) cm. Hojas caducas,  erectas,  coriáceas,  de color verde azulado, lineales, canalizadas y ápice agudo, glaucos. Las flores, una, rara vez dos, para luego abrir de forma secuencial, son ligeramente fragantes, de color verde el tubo del perianto. el fruto es una cápsulas elipsoide con semillas obovoides. El número cromosomático es de 2n = 42, 46, 48.

Distribución y hábitat
Florece en la primavera tardía - verano, en pantanos, praderas húmedas, tierras inundadas abiertas de pinos, las carreteras mojadas, en Florida.

Hymenocallis palmeri es la más estrechamente vinculada a Hymenocallis henryae, con las hojas  y las características florales similares, pero se distingue por sus hojas lineares, flores, y el tubo del perianto que a menudo es decididamente más largo que los tépalos (GL Smith y WS Flory, 1990).

Taxonomía

Hymenocallis palmeri fue descrita por Sereno Watson y publicado en  Proceedings of the American Academy of Arts and Sciences 14: 301, en el año 1879.
Etimología
Hymenocallis: nombre genérico que proviene del griego y significa "membrana hermosa", aludiendo a la corona estaminal que caracteriza al género.

palmeri: epíteto
Sinonimia
 Hymenocallis humilis S.Watson, Proc. Amer. Acad. Arts 14: 203. 1879.

Referencias

Enlaces externos

  1879. Proc. Amer. Acad. Arts 14: 301.
  & al. 2006. World Checklist of selected plant families. The Board of Trustees of the Royal Botanic Gardens. 2010 Jan 07
 The International Plant Names Index (2009). Published on the Internet. 2010 Jan 07 .
 : H. palmeri.

palmeri
Plantas bulbosas
Flora de Estados Unidos
Plantas descritas en 1879
Plantas descritas por S.Watson

Hymenocallis palmeri


High court is a name for a variety of courts, often with jurisdiction over the most serious issues.

For countries with a civil law system, the term 'high court' usually refers to appellate court dealing with first stage of appeal from a trial court, serving as an intermediate body before appeal to the constitutional court, court of cassation, supreme court, or other highest judicial body. The Tokyo High Court of Japan is an example of such a body, hearing appeals from district courts (the general trial courts)

In common law countries, mainly those in the former British Empire, the high court is often the superior trial court, and has plenary original jurisdiction, with lower courts (such as district courts or magistrates' courts) having limited jurisdiction; often, the high court tries the most serious offences such as murder, rape, and terrorism. Additionally, a high court may serve as an intermediate appellate body before appeal to a supreme or constitutional court. Some jurisdictions, especially federations, may have multiple high courts each with jurisdiction over a particular region. One notable exception is the High Court of Australia, which has both original and appellate jurisdiction in addition to performing constitutional court-like functions. The tasks of a typical Commonwealth high court are handled by the state supreme courts and the Federal Court.

List of high courts
Alphabetically by name of associated country:

High Court of Australia
High Court of Bhutan
High Court of Botswana
High people's courts in China
The Eastern and Western high courts of Denmark
High Court of Justice (England and Wales), presided over by a High Court judge of that jurisdiction
High Court of Eswatini
High Court of Fiji
High Court (France)
High Court (Germany)
High Court (Guyana)
High Court of the Hong Kong SAR
High courts of India, several courts
High Court (Ireland)
High Court of Justice (Isle of Man)
High courts of Japan
Haute Cour of Jerusalem
High Court of Kenya
High Court (Lesotho)
High court (Malaysia), two courts
High Court (Maldives) (not the Supreme Court)
High Court (Morocco)
High Court (Nepal)
High Court of New Zealand
High Court (Niue)
High Court of Justice in Northern Ireland
High courts of Pakistan, several courts
High Court of Cassation and Justice (Romania)
High Court of Justiciary (Scotland)
High Court of Singapore
High Court of Sri Lanka
High Court of South Africa
Spanish high courts of justice, several courts
High court (Taiwan), several courts
High Court (Trinidad and Tobago)

See also
 The Roman Rota, and, in exceptional cases, the Apostolic Signatura, are the high courts of the Holy See and Vatican City, under the Pope, who can choose to intervene afterward or beforehand, and has final say
 High Court of Justice
 Superior court
 Appellate court
 Supreme court
 List of supreme courts by country

References

External links
High Court (Zambia)

Courts by type
Supreme courts

High court


أمفيكليا (Αμφίκλεια) هي مدينة في فثيوتيس في مقاطعة كينتريكي إلادا في اليونان.

يبلغ عدد سكانها حوالي 3377 نسمة.

مراجع

أماكن مأهولة سابقا في اليونان
أماكن مأهولة في فثيوتيس
جبل بارناسوس
مدن اليونان
مقاطعة فثيوتيس

أمفيكليا


El distrito de Talas (en kirguís: Талас району) es uno de los rayones (distrito) de la provincia de Talas en Kirguistán. Tiene como capital la ciudad de Talas.

T

Distrito de Talas


İdil Üner (d. 1 Ağustos 1971 Berlin, Almanya), Alman-Türk oyuncu.

Berlin Sanatlar Üniversitesi (Universität der Künste Berlin) öğrenim gördü. İlk televizyona çıkışı 1994'te Scene, sinemadaki ilk görünüşüyse Rudolf Thome'''nin The secret ıyla oldu. Fatih Akın ve Thomas Arslan'ın çalışmalarında baş rolleri üstlenerek daha göz önünde oldu, Dealer ve Im Juli filmleriyle. Aynı zamanda kendisinin yazıp yönettiği 15 dakikalık kısa filmi Die Liebenden vom Hotel von Osman de vardır.

 Filmografi (seçme)si
 1995 The Secret (Gizli)
 1998 Kurz und schmerzlos 1999 Dealer 2000 Im Juli (Temmuz'da)
 2001 Bella Martha 2000 Zwei Mädels auf Mallorca - Die heißeste Nacht des Jahres 2004 Urban Guerillas 2004 Saniye's Lust 2005 Anlat İstanbul''

Dış bağlantılar

IMDb'de İdil Üner

1971 doğumlular
Yaşayan insanlar
Berlin doğumlu kadın oyuncular
Türk asıllı Almanlar
20. yüzyılda Alman kadın oyuncular
21. yüzyılda Alman kadın oyuncular
Alman kadın dizi oyuncuları
Alman kadın sinema oyuncuları
Berlin Sanat Üniversitesinde öğrenim görenler
Resim aranan oyuncular

İdil Üner


Padrão da Légua é um lugar e paróquia do concelho de Matosinhos, considerado geralmente a zona de fronteira entre as freguesias de Custóias, Leça do Balio, Senhora da Hora e São Mamede de Infesta.

As suas principais ruas são a Rua Nova do Seixo e a Avenida Xanana Gusmão. Já houve um movimento para elevar este lugar a freguesia.

Localização

O "United States Board on Geographic Names" refere-se ao Padrão da Légua como Padrão, terra localizada nas coordenadas 41 11 N 8 38 W.

O Padrão da Légua tem a norte Recarei (Leça do Balio), a leste Picoutos e Amieira, a sul o Seixo, o Monte dos Burgos e o lugar de Barbeitos e a oeste os Caulinos (Viso de Cima), Avilhó e São Gens.

A sua localização, entre 4 freguesias, faz com que algumas instituições registem o seu endereço com os nomes de 2 ou mais das freguesias.

História

O nome provém das léguas, medição usada para contar a distância das estradas. O Padrão da Légua é o ponto onde a Via Veteris (Estrada de Vila do Conde, atual Rua da Fonte Velha) e a Karraria Antiqua (Estrada de Barcelos, atual Rua de Recarei), ambas vindas do Porto, se separavam.
À frente desta divisão, foi instalado um cruzeiro, o Cruzeiro, ou a Cruz, do Padrão. Terá sido à volta deste cruzeiro que a população se começou a alojar. O Caminho Português da Costa dos Caminhos de Santiago separa-se do Caminho Central no Padrão da Légua pelas mesmas estradas referidas.

A sua referência mais antiga dá-se em 1768, como referência geográfica em relação ao Campo da Bouça da Estrada, foreiro da casa de Abrantes.

É referido como "Monte do Padrão da Légua", parte de Leça do Balio, em documentos datados entre 1813 e 1869. É mencionado como parte da freguesia de Custóias, concelho da Maia em documentos datados de 1778 a 1867.

Passa para São Mamede de Infesta após a transferência de Ramalde para o concelho do Porto, em 1896.

Nos arquivos municipais do Porto, evidencia-se a existência do Campo da Bouça da Estrada, Bouça da Pedra Longa, Campo de Agra, Campo do Monte e Bouça de Baixo.

A terra aparece marcada no mapa de A. C. Lemos, c. 1830, como Padrão da Legôa. Na Carta Topográfica das Linhas do Porto de 1834, sobre o Cerco do Porto, aparece como Cruz do Padrão, em referência ao cruzeiro. No "Map of the Country Round Porto", de 1832, aparece como Padraõ de Legoa e no de Beauvoisin do mesmo ano como Padro da Legua.

O local foi o centro de uma ação liberal no contexto do cerco do Porto, a 28 de novembro de 1833.

Paróquia

A Paróquia de Padrão da Légua foi criada a 2 de fevereiro de 1964, por ordem de D. Florentino de Andrade e Silva, bispo auxiliar do Porto. Senhor Jesus foi escolhido como orago, em respeito à devoção local a Jesus através do cruzeiro do Padrão.

A Igreja foi inaugurada em 1980.

As Festas ao Padroeiro Senhor Jesus do Padrão da Légua decorrem todos os anos na 2ª semana de setembro, de sexta a domingo.

Freguesia

Tentativa de 1980 (438/I)

No dia 26 de março de 1980, deu entrada no parlamento o projeto de lei n.º438/I, apresentado pelo PS, sobre a criação da freguesia de Padrão da Légua.

Tentativa de 1981 (112/II)

O texto foi recuperado um ano depois. O projeto de lei n.º112/II, de 23 de janeiro de 1981, previa a criação da Freguesia de Padrão da Légua.

Os motivos apresentados foram:

 A existência de uma paróquia, que abrange uma área tradicional de "indesmentível individualidade";
 A consolidação do sentido comunitário da população;
 Desenvolvimento urbano acelerado, com comércio e indústria em consolidação;
 Existência de escolas e agrupamentos e associações dedicados a cultura, lazer e desporto;
 Existência de complexos sócio-culturais que comprovam o espírito de entreajuda da população e a aspiração em criar infra-estruturas "conducentes à elevação desta paróquia a freguesia".

Consequentemente:

 A paróquia reúne todas as condições para ser elevada a freguesia.
 Os seus 13 000 habitantes estão dispersados por 4 freguesias, causando incómodos com assuntos civis.
 O território terá receitas financeiramente sustentáveis.
 As parcelas desanexadas não afetam as características e viabilidade das outras freguesias, bem como a fronteira do concelho de Matosinhos.

Os limites da freguesia de Padrão da Légua seriam os seguintes:

"A norte, a partir do marco n.° 8 de Custóias, Rua de Redolhos, estrada de Recarei e Rua do Dr. D. Silva Santos até ao caminho de ferro da cintura;

A leste, caminho de ferro da cintura, Rua Nove, de Recarei, até ao seu entroncamento com a Rua Onze, uma linha, tirada deste ponto, perpendicular à via Norte, esta mesma via Norte até ao seu cruzamento com o caminho de ferro da cintura, este caminho de ferro até ao seu cruzamento com a Rua de 5 de Outubro e, desde aqui, uma linha recta para um ponto na via Norte, a 800 m da circunvalação, e via Norte até à mesma circunvalação;

A sul, circunvalação em direcção ao poente, até ao caminho da Agra, contínuo à fábrica da Sociedade Têxtil do Seixo;

A poente, caminho de Agra até 50 m a contar da circunvalação e, desde esse ponto, uma linha recta em direcção ao marco n.° 17 da Senhora da Hora, contornando, porém, pelo norte, a casa que está junto deste marco, Rua do Alto do Viso e estrada de S. Gens (marcos n.os 16 e 15 da Senhora da Hora), linha limite definida pelos marcos n.os 15 e 14 da mesma paróquia até ao ponto de intercepção de uma perpendicular baixa para essa mesma linha do posto n.° 15 da linha de alta tensão que atravessa os montes de S. Gens, a referida perpendicular, uma linha recta desde o poste mencionado até ao entroncamento do caminho do Alto da Doca, na estrada de Avilhó, esta mesma estrada alé ao seu entroncamento na Rua da Fonte Velha e, finalmente, desde este entroncamento, a linha determinada pelos marcos n.os 10, 9 e 8 de Custóias."

Foram recolhidas 7000 assinaturas a favor da criação da freguesia, de acordo com o Diário da República em 1981.

Tentativa de 1984 (348/III)

A ideia ressurgiu em 1984, desta vez sob o projeto-lei nº348/III.

No dia 15 de maio de 1984, foram apresentados vários dados e estatísticas sobre a região.

De acordo com as estatísticas apresentadas, a população das freguesias criadas seria a seguinte:

 Custóias: 9 380
 Leça do Bailio: 9 028
 São Mamede de Infesta: 15 761
 Senhora da Hora: 13 008
 Padrão da Légua: 13 033

O projeto recebeu um parecer desfavorável das 4 freguesias afetadas, mas parecer favorável da Assembleia Municipal de Matosinhos para a criação de uma comissão para definir os limites da nova freguesia.

No dia 12 de julho de 1985, o projeto-lei 348/III foi para a comissão.

Recuperação

Em 2009, a Câmara Municipal de Matosinhos iniciou o projeto da Praça do Padrão da Légua, de forma a recuperar a zona, "esquecida" entre quatro freguesias. Com conclusão anunciada para 2011, as obras só se iniciaram em 2013.
A obra foi inaugurada em 2018, providenciando um lugar de descanso para peregrinos. A praça homenageia Álvaro Martins dos Santos, nascido e falecido no Padrão da Légua, com uma peça escultórica executada pelo arquiteto João Fernandes, que continha um erro ortográfico entretanto corrigido.

Nos últimos anos, iniciaram-se vários projetos de remodelação de casas e construção de apartamentos nesta zona.

A localidade abriga a escola-sede do Agrupamento de Escolas Padrão da Légua, criado em 2012, a Escola Básica e Secundária de Padrão da Légua, em Custóias, fundada a 20 de setembro de 1978. Este agrupamento inclui a EB1/JI Padrão da Légua (Leça do Balio), o Jardim de Infância Monte da Mina (Padrão da Légua, Leça do Balio), EB Araújo (Leça do Balio), EB23 Leça do Balio, EB1/JI Gondivai (Leça do Balio) e EB Amieira (São Mamede de Infesta).

Escola Secundária
A Escola Básica e Secundária foi várias vezes alvo de notícias devido às suas obras, que começaram em 2011 e estagnaram em 2012,

 aquando da interrupção do projeto Parque Escolar, até 2016, quando foram retomadas. Os cinco anos sem avanços significaram imensos períodos de aulas sem condições, sob tetos com químicos tóxicos e suscetíveis a infiltrações em dias de chuva. A escola nova foi finalmente inaugurada em 2018.

O projeto Parque Escolar foi lançado em 2009, garantindo um investimento de 48 milhões para a construção de 75 escolas. Em 2012, as obras de construção da nova escola secundária mostraram-se a um ritmo preocupadamente "muito lento". Entre 2012 e 2013, foram feitos estudos para redução dos custos das empreitadas. Em 2012 foram gastos 45 mil euros na escola e em 2013 foram investidos 76,5 mil.

Em 2013, a Parque Escolar processou o empreiteiro da escola secundária, devido à falta de segurança e condições nas aulas devido às obras, entretanto paralizadas. Em 2016, a escola teve de fechar por falta de condições, após mau tempo destruir telhado, que continha amianto.

Em agosto de 2016 as obras foram retomadas, terminando no ano seguinte.

Cultura
A Feira dos Moços era realizada no Padrão da Légua no século XIX para contratar moços de lavoura, em abril e novembro, para as colheitas de verão e inverno, respetivamente. Em 1842 a feira mudou para o Largo do Souto, em Custóias.

No Seixo, em São Mamede de Infesta, existe o Museu do Linho, detido pelo Rancho Folclórico do Padrão da Légua.

Desporto
Foi fundado em 1922 o Padroense Futebol Clube. O clube já teve estádio na Saibreira, no Campo Vadio (atual Escola Secundária) e no Monte da Mina, antes de se mudar, em 1994, para os antigos terrenos da Companhia dos Caolinos.

Ao lado do Estádio do Padroense FC foi inaugurada, em 2008, a academia de futebol, que veio a formar jogadores como André Silva, Diogo Dalot, Diogo Leite, Vitinha, Fábio Vieira, Rúben Neves e João Félix no âmbito da sua parceria com o Futebol Clube do Porto, entretanto findada. Em 2023, o Padroense adquiriu os terrenos cedidos ao clube na Senhora da Hora.

Em 2009 foi inaugurado, na Senhora da Hora, o Pavilhão Municipal do Padrão da Légua.

Serviços

Economia
O centro do Padrão da Légua tem todos os serviços essenciais. Entre o Padrão da Légua e o Monte dos Burgos, no Seixo, há ainda um polo com 3 supermercados nacionais e internacionais e uma cadeia de fast-food internacional.

No passado, já houve várias fábricas nesta localidade, evidente na existência de cooperativas na zona sul.

Existiam em 1984 seis cooperativas:
Cooperativa Económica Gente do Amanhã, C. R. L. — 650 pessoas;
Cooperativa de Habitação Junto Venceremos— 800 pessoas;
Cooperativa de Habitação Económica A Telha — 500 pessoas;
Cooperativa de Construção A Realidade — 2000 pessoas;
Moradores do Seixo — 500 pessoas;
Auto-Construção (antigo campo do Padroense) — 1000 pessoas.

Existe ainda o bairro social do Padrão da Légua, em Senhora da Hora, com 56 habitações.

Transportes

Elétrico
Uma notável reclamação persistente dos habitantes desta zona foi a falta de ligação, por via de transportes públicos, a outras localidades, nomeadamente o centro da cidade do Porto. No carnaval de 1964, um carro alegórico desfilou com formato de elétrico e a bandeira a sinalizar "6 - Padrão da Légua", em alusão à linha 6 dos elétricos da Companha Carris de Ferro do Porto, que terminava no Monte dos Burgos, dois cruzamentos antes do do Padrão da Légua.

Metro
A zona do Padrão não é servida pelo Metro do Porto. A estação mais próxima é a Estação Senhora da Hora a 1,8km.

Está protocolado com o governo o investimento na linha de São Mamede, que criaria duas estações ao serviço da população da zona.

Autocarros

O Padrão da Légua é servido pela STCP, pela Maré Matosinhos e pela Valpibus.

 Padrão da Légua (R. Nova do Seixo)  ()
 Padrão da Légua (R. São Gens)
 Padrão da Légua (R. Monte da Mina)
 Vilarinho Freires
 Rua do Senhor
 Central do Seixo
 Fogueteiros
 Central do Seixo (Norte)
 Fogueteiros (Sul)
 Padroense Futebol Clube

Matosinhos
Lugares e bairros da Área Metropolitana do Porto

Padrão da Légua


Aceasta este o listă a femeilor care au fost regine consort sau împărătese consort ale monarhiei franceze. Toți monarhii Franței au fost bărbați, deși unele femei au guvernat Franța ca regente.

53 de femei au fost căsătorite cu monarhii francezi: 49 de regine și trei împărătese. Ingeborg a Danemarcei și Anne de Bretania au fost regine de mai multe ori. Marie Josephine de Savoia a fost regină de jure în timpul perioadelor republicane și imperiale, însă niciodată soție a unui șef de stat al Franței de facto.

Dinastia carolingiană

Dinastia Capețiană

Casa Capet

Casa de Valois

Casa de Lancaster
Unele surse se referă la Margareta de Anjou ca regină a Franței, însă dreptul ei la titlu este disputat. Ea a fost recunoscută pe o perioadă scurtă numai pe teritoriile controlate de englezi din Franța.

Dinastia Capețiană

Casa de Valois

Casa de Valois-Orléans

Casa de Valois-Angoulême

Casa de Bourbon

Dinastia Bonaparte

Dinastia Capețiană

Casa de Bourbon

Casa de Orléans

Dinastia Bonaparte

Vezi și
 Listă de monarhi francezi

Note

Consorti
Liste regalitate

Lista consorților regali francezi


George Butler Lloyd ( - ) est un banquier britannique et un homme politique unioniste libéral.

Biographie
Il est le fils aîné de William Butler Lloyd (1825-1874), un banquier, de Monkmoor Hall, Shrewsbury et Preston Montford, Shropshire, et de sa femme Jane Amelia, qui est la cinquième fille du révérend George Hunt de Wadenhoe, Northamptonshire et sœur de George Ward Hunt, qui est ministre sous Benjamin Disraeli.

Il est né à Monkmoor Hall en 1854 et fait ses études au Marlborough College et au St John's College de Cambridge.

Il entre dans la société bancaire de sa famille, Burton, Lloyd and Company, qui est absorbée en 1886 par une autre banque de Shrewsbury, Rocke, Eyton and Company, pour former Eyton, Burton, Lloyd and Company, également connue sous le nom de Salop Old Bank, dont Lloyd devient associé senior. En 1907, elle est rachetée par la Capital and Counties Bank, qui en fait un administrateur. À son tour, la banque est reprise en 1918 par Lloyds Bank Limited, qui le nomme administrateur.

Il est également directeur de la succursale de Birmingham de la Northern Assurance Company Ltd et vice-président de la Sentinel Waggon Works Ltd de Shrewsbury.

Butler Lloyd est magistrat pour le comté de Shropshire et l'arrondissement de Shrewsbury et occupe des postes dans un certain nombre d'autres organes, notamment : président du comité d'éducation de l'arrondissement de Shrewsbury en 1907 gouverneur de Shrewsbury School, trésorier adjoint de la Royal Salop Infirmary, Trésorier de l'Atcham Poor Law Union, de la Shropshire and West Midlands Agricultural Society et secrétaire de la South Shropshire Hunt.

Butler Lloyd est maire de Shrewsbury en 1886-1887 et 1888-1889 et échevin du Shrewsbury Borough Council de 1909 à 1920. Il est également membre du Shropshire County Council, au sein duquel il représente le Shrewsbury Welsh Ward de 1912 à 1925.

Il est élu député de Shrewsbury, alors circonscription d'arrondissement lors d'une élection partielle en 1913, à la suite du décès du précédent titulaire, Sir Clement Lloyd Hill.

Il avait l'intention de ne rester que jusqu'aux élections générales suivantes, prévues au plus tard à la fin de 1915, et en février 1914, la candidature parlementaire de son parti est donnée à George Ambrose Lloyd, à l'époque député de West Staffordshire. Cependant, l'élection et la candidature de ce dernier sont empêchées par le déclenchement de la Première Guerre mondiale en août 1914. Lors de la première élection générale d'après-guerre de décembre 1918, George Ambrose Lloyd a été nommé gouverneur du Bengale tandis que Butler Lloyd se présente aux élections pour la nouvelle circonscription du comté qu'est devenu le siège de Shrewsbury, en tant que candidat de la Coalition. Il ne se représente pas aux élections générales de 1922.

Il épouse en 1880 Constance Mary, fille du colonel Richard Jenkins, défunt  Bengal Cavalry, et a deux fils et deux filles.

Son domicile pendant la majeure partie de sa vie est à Shelton Hall, près de Shrewsbury. Butler Lloyd est décédé à Shelton Hall le 28 mars 1930 à l'âge de 76 ans et est enterré le 31 mars au cimetière général de Shrewsbury à Longden Road.

Références

Liens externes

Député du 31e Parlement du Royaume-Uni
Député du 30e Parlement du Royaume-Uni
Banquier britannique
Étudiant de St John's College (Cambridge)
Décès en mars 1930
Naissance en janvier 1854
Décès à 76 ans

George Butler Lloyd


اللعبة قريش  هي لعبة فيديو سورية - إستراتيجية عربية ثلاثية الأبعاد أنتجتها شركة أفكار ميديا سوريا  وتحاول هذه اللعبة إلقاء الضوء على حقبة مشرقة في التاريخ الإسلامي ألا وهي حقبة نبي الإسلام محمد بن عبد الله حيث تسلط الضوء على غزواته بأسلوب مشوق.

الشخصيات الواردة أسماؤها في اللعبة
 النبي محمد بن عبد الله صلى الله عليه وسلم : هو محمَّد بن عبد الله بن عبد المطلب بن هاشم، من قريش، من أبناء إسماعيل بن إبراهيم الخليل. [571-633م] نزل عليه الوحي بالقرآن الكريم، فجمع العرب، وبنى حضارتهم الإسلامية العالمية. وُلِد بمكة، ونشأ يتيما، أُمُّه آمنة بنت وهب، ماتت وعمره ست سنين، فكفله جدُّه عبد المطَّلب.
 المهاجر بن أبي أمية رضي الله عنه: أَحد أُمراء الجيوش الَّتي أرسلها الصِّدِّيق رضي الله عنه لقتال المرتدين، كانت وجهته إلى اليمن، حيث بقايا الأسود العنسي، وأعان الأَبناء على قيس بن مكشوح، ثمَّ إلى كندة، فحضرموت.
 المحكم بن طفيل: لما سمع مسيلمة بقدوم خالد بن الوليد إلى اليمامة، عسكر بعقرباء، وندب النَّاس وحثَّهم على لقاء خالد، فأتاه أهل اليمامة، فجعل على مجنبتي جيشه، المحكم بن الطفيل، والرَّجال بن عُنْفُوة.
 ثابث بن قيس بن شماس رضي الله عنه: هو صحابي، حمل راية الأَنصار في معركة اليمامة، وحفر لقدميه في الأرض إلى أنصاف ساقيه، بعدما تحنَّط وتكفَّن، فلم يزل ثابتا حتّى استشهد.
 زيد بن الخطاب رضي الله عنه: هو أخو عمر بن الخطاب رضي الله عنه ، الخليفة الرَّاشدي الثَّاني، كان أكبر من عمر سنا، شهد غزوة بدر وما بعدها، استشهد يوم اليمامة في حرب مسيلمة الكذاب، كانت راية المهاجرين يومها بيده، فلم يزل يتقدَّم بها حتَّى اسْتُشِهد.
 الملك بن ذي التاج: اسمه لقيط بن مالك الأَزدي، ادّعى النُّبوَّة في عُمان، وقهر جَيْفَرا وعبدا ابني الجلندي وألجأهما إِلى الجبال، أَرسل أبو بكر الصِّدِّيق حذيفةَ بن محصن، وعرفجة البارقي، فتم النَّصر للمسلمين والقضاء على المرتدين في عُمان.
 المنذر المغرور: المنذر بن النعمان بن المنذر أمير البحرين قبل الإسلام، ارتدت ربيعة واتبعت المنذر، قضى العلاء بن الحضرمي على أتباعه بانتصارين في جُواثا ودَارِين.
ويرد اسم 74 شخصية في اللعبة ككل.

المعارك
 معركة دبا: اسم المعركة نسبة إلى مكان وقوعها دبا وهي مدينة ساحلية قي الإمارات، تجمَّع فيها جيش لقيط بن مالك (ذي التَّاج) في حروب الرِّدَّة، وتجمع جيش جيفر وعبد (ابني الجلندي) في صُحَار، وتقابل الجيشان، وجاء مدد المسلمين في السَّاعة المناسبة، وتمَّ النصر للمسلمين.
 معركة جواثا: بلدة في البحرين، كانت فيها ردَّة المغرور (المنذر بن النعمان بن المنذر) حاصر المرتدون مسلمي جُوَاثا وضيَّقوا عليهم، انتصر العلاء بن الحضرمي فيها على المنذر المغرور.
 معركة القادسية: المعركة التي وقعت بين الفرس والمسلمين وقد قاد الفرس رستم أما جيش المسلمين فكان تحت إمرة الصحابي سعد بن أبي وقاص وقد حقق المسلمون النصر في هذه المعركة المهمة وبذلك مهدوا لفتح فارس وما ورائها وقد قتل فيها قائد الفرس رستم.
ويرد اسم 43 معركة في اللعبة ككل. لغب

القبائل والفصائل
 قريش: قبيلة عربية حطَّت في مكَّة في الجاهليَّة فتحضَّرت وقبضت على زمام الأَمر وإِليها انتمى كبار تجَّار القوافل، ربطت بين جنوبي الجزيرة وشمالها رابطة بين إفريقية والهند وآسية الصُّغرى. من فروعها: أُميَّة ونوفل وزهرة ومخزوم وأَسد وجُمَح وسهم وهاشم وتيم وعدي.
 غطفان: من قبائل العرب، سكنت شمال وغرب نجد، في شبه جزيرة العرب، وهي من قيس عيلان، ومنها ذبيان وعبس.
 بنو قريظة: من قبائل يهود يثرب، نكثوا عهدهم مع النَّبيِّ وتحالفوا مع قريش ومن معها في غزوة الخندق (الأحزاب)، فحوصروا في حصونهم واستسلموا دون السُّؤال عن سبب الحصار، لأنهم أدرى بما فعلوا، فقُتِل من قُتِل منهم وصودرت أملاكهم.
ويرد اسم 16 قبيلة عربية ككل.

الأمكنة
 مكة: مدينة في تهامة غرب شبه جزيرة العرب. سميت مكَّة لازدحام النَّاس بها، وهي (أُم القرى)، و(البلد الأَمين) تحيط بها الجبال لجبل أبي قبيس والخندمة شرقًا، وجبل قعيقعان غربًا، والجبل الأحمر وهندي شمالًا، وجبل عمر في جنوبها. فيها أماكن مقدسة للمسلمين أَهمها الكعبة
 المدينة المنورة / يثرب: مدينة في غرب شبه جزيرة العرب في الحجاز، فيها مزارع نخيل وحصون عديدة، ومياه عذبة (آبار وادي العقيق). من أسمائها: طيبة، وطابة، والمحبَّة، والقدسيَّة، والمختارة.. سكنها الأَوس والخزرج (الأَنصار) وثلاث قبائل يهوديَّة (بنو قينقاع والنضير وقريظة). فيها ضريح النبي محمد بن عبد الله
وهناك 6 مناطق مذكورة في اللعبة ككل.

متطلبات التشغيل
 ويندوز 7:
 معالج بنتيوم 4 بسرعة 1.8 غيغاهيرتز.
 ذاكرة RAM 512 ميغابايت.
 بطاقة شاشة بذاكرة 64 ميغابايت.
 مساحة خالية على القرص الصلب الأساسي 900 ميغابايت.
 نظام تشغيل ويندوز إكس بي.
 دايركت إكس دايركت إكس 9.0c (متضمن مع القرص).
 بطاقة صوت متوافقة مع دايركت إكس.
 متطلبات التشغيل الدنيـا:
 معالج بنتيوم 3 بسرعة 1.0 غيغاهيرتز.
 ذاكرة RAM 256 ميغابايت.
 بطاقة شاشة بذاكرة 32 ميغابايت.
 مساحة خالية على القرص الصلب الأساسي 900 ميغابايت.
 نظام تشغيل Windows XP أو Windows Me أو Windows 98 SE.
 دايركت إكس DirectX 9.0c (متضمن مع القرص).
 بطاقة صوت متوافقة مع DirectX.

مصادر خارجية
 الموقع الرسمي

انظر أيضا
 تحت الحصار
 تحت الرماد
 قائمة أسماء ألعاب الفيديو العربية

مراجع وهوامش

ألعاب أندرويد
ألعاب إستراتيجية الوقت الحقيقي
ألعاب فيديو 2005
ألعاب فيديو 2007
ألعاب فيديو تقع أحداثها في أوروبا
ألعاب فيديو تقع أحداثها في الإمبراطورية البيزنطية
ألعاب فيديو حربية تقع أحداثها في آسيا
ألعاب فيديو عربية
ألعاب فيديو مطورة في سوريا
ألعاب ويندوز
صناعات سوريا

قريش (لعبة فيديو)


Hard Hitter er en dansk dokumentarfilm fra 2014, der er instrueret af Frederik With-Seidelin Skov.

Handling

Eksterne henvisninger

Danske film fra 2014

Dokumentarfilm fra Danmark

Hard Hitter


An Carex verticillata in uska species han Liliopsida nga ginhulagway ni Heinrich Zollinger ngan Alexandre Moritzi. An Carex verticillata in nahilalakip ha genus nga Carex, ngan familia nga Cyperaceae. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Carex

Carex verticillata


Ryuji Tabuchi (født 16. februar 1973) er en tidligere japansk fodboldspiller.

Han har spillet for flere forskellige klubber i sin karriere, herunder Otsuka Pharmaceutical og Consadole Sapporo.

Eksterne henvisninger

Fodboldspillere fra Japan

Ryuji Tabuchi


Larry Clifton Perkins (Murrayville, Victoria, Australija, 18. ožujka 1950.) je bivši australski vozač automobilističkih utrka. Godine 1972. osvojio je naslov u Australskoj Formuli 2, a 1975. naslov prvaka u Europskoj Formuli 3. U Formuli 1 je upisao jedanaest nastupa 1976. i 1977., a najbolji rezultat mu je 8. mjesto na Velikoj nagradi Belgije 1976. Na utrci Bathurst 1000 je nastupao 26 puta od 1977. do 2003., a pobijedio je šest puta, od 1982. do 1984., te 1993., 1995. i 1997.

Izvori

Vanjske poveznice
Larry Perkins - Driver Database
Larry Perkins - Stats F1

Australski vozači Formule 1

Larry Perkins


Les élections législatives françaises de 1951 se tiennent le 17 juin. Ce sont les deuxièmes élections législatives de la Quatrième République.

Mode de Scrutin

Le mode d'élection choisit pour ce territoire est le scrutin uninominal à un tour.

Dans le territoire de la Côte française des Somalis, un seul député est à élire.

Élus

Résultats

Résultats à l'échelle du département

Articles connexes
 Liste des circonscriptions législatives de la Côte française des Somalis
 Liste des députés de la Côte française des Somalis
 Élections législatives françaises de 1951

Notes et références

Côte française des Somalis
Élections législatives à Djibouti

Élections législatives de 1951 dans la Côte française des Somalis


Tue West er selvbetitlede debutalbum fra den danske popsanger Tue West. Det blev udgivet den 6. oktober 2003.

En alternativ udgave blev udgivet med et skjult nummer, "Andre Mennesker" efter det sidste nummer på albummet. "Andre Mennesker" starter ved 5:32 efter knap to minutters stilhed.

Sangene "Hun Er Fri (Kvinden Og Lottokuglerne)" og "En Sang Om Kærlighed" blev store hits for West og blev bl.a. spillet som P3's Uundgåelige.

Musikmagasinet GAFFA gav albummet tre ud af seks stjerner, og Soundvenue gav fem ud af seks stjerner. Tue West peakede som nummer 4 på Album Top-40 og nåede 50 uger på listen. I 2004 blev det nomineret til "Årets danske udgivelse" ved Danish Music Awards. Året efter vandt albummet prisen som "Årets Danske Pop Udgivelse". Det blev også nomineret til "Årets danske album", mens "En Sang Om Kærlighed" blev nomineret til "Årets danske hit". Tue West selv blev nomineret til både "Årets danske sangskriver" og "Årets danske sanger" ved samme prisoverrækkelse.

Albummet solgte 55.000 eksemplarer, og solgte dermed platin.

Spor
 "Hun Er Fri (Kvinden Og Lottokuglerne)" - 3:46
 "Tanken Om Dig" - 4:17
 "Du Er Min Sol" - 3:47
 "Skynd Dig Væk" - 5:11
 "For Blid" - 3:32
 "En Sang Om Kærlighed" - 4:53
 "Jeg Kan Sove, Når Jeg Kommer Hjem" - 3:55
 "Sig Du Er Sikker (Værelse Med Udsigt)" - 4:01
 "Den Glade Dag" - 4:52
 "Sommeren Gik" - 3:47

Alternativ version

 "Hun Er Fri (Kvinden Og Lottokuglerne)" - 3:46
 "Tanken Om Dig" - 4:17
 "Du Er Min Sol" - 3:47
 "Skynd Dig Væk" - 5:11
 "For Blid" - 3:32
 "En Sang Om Kærlighed" - 4:53
 "Jeg Kan Sove, Når Jeg Kommer Hjem" - 3:55
 "Sig Du Er Sikker (Værelse Med Udsigt)" - 4:01
 "Den Glade Dag" - 4:52
 "Sommeren Gik" (med "Andre Mennesker" som skjult track) - 10:12

Referencer

Eksterne henvisninger
Tue West på Discogs

Tue West-album
Debutalbum fra 2003
Debutalbum fra Danmark

Tue West (album)


Le Remplaçant (The Substitute) est une émission de caméra cachée américaine en 25 épisodes de 22 minutes, diffusée depuis le  sur Nickelodeon.

En France, l'émission est diffusée depuis le  sur Nickelodeon Teen.

Synopsis
Émission de caméra cachée mettant en vedette des célébrités qui sont transformées par une équipe d'artistes d'effets spéciaux. En se faisant passer pour des remplaçants, ils piègent des élèves qui ne se doutent de rien.

Production
Le 14 février 2019, il a été annoncé que Le Remplaçant (The Substitute) ferait partie de la liste des productions prévues de Nickelodeon. Le programme est une production de The Intellectual Property Corporation, Eli Holzman et Aaron Saidman, avec Mike Harney en tant que showrunner. Le 20 mars 2019, il a été annoncé que l'émission serait présenté en première mondiale le 1er avril 2019, avec comme invité Jace Norman dans la première émission. Un extrait de la première émission a été diffusé immédiatement après les Kids 'Choice Awards 2019 le 23 mars 2019. Le 6 mai 2019, il a été annoncé que Lilly Singh serait la vedette invitée dans une émission diffusé le 18 mai 2019. Le 28 août 2019, il a été annoncé que Nickelodeon avait commandé dans un format complet l'émission The Substitute, avec une commande de 10 épisodes pour une première en octobre 2019. Le 18 septembre 2019, il a été annoncé que John Cena jouerait le rôle principal dans un épisode diffusé le 4 octobre 2019. Le 15 novembre 2019, il a été révélé que Ne-Yo jouerait le rôle principal dans un épisode de vacances diffusé le 30 novembre 2019.

Le 17 janvier 2020, il a été révélé que Brie et Nikki Bella joueraient dans un épisode diffusé le 31 janvier. Il a également été révélé que les stars invitées supplémentaires pour les futurs épisodes incluraient Rico et Raini Rodriguez, Asher Angel, Shaun White, JoJo Siwa, Johnny Orlando, Kel Mitchell et Cooper Barnes .

Le 23 octobre 2020, il a été annoncé qu'une deuxième saison serait diffusée le 31 octobre avec Ariel Martin, Chloe Kim et Chris Paul parmi les stars invitées de la saison. La saison a également ajouté un nouvel hôte, Juanpa Zurita.

Épisodes

Saison 1 (2019-2020)

 Jace Norman
 Lilly Singh
 John Cena
 Ne-Yo
 The Bella Twins
 Rico & Raini Rodriguez
 Asher Angel
 Shaun White
 JoJo Siwa
 Johnny Orlando
 Cooper Barnes
 Kel Mitchell

Saison 2 (2020-2021)

 Baby Ariel
 Chloe Kim
 Chris Paul
 Gabriel Iglesias
 The Miz
 DeAndre Jordan
 Peyton List
 Zedd
 Lele Pons
 Why Don't We
 Ty Dolla $ign
 Juanpa Zurita

Spéciaux

 Revealed With Jace Norman
 Revealed with Lilly Singh
 Le top 10 des meilleures farces (Top 10 Wildest Pranks Special)

Notes et références

Liens externes

Série télévisée américaine des années 2010
Émission télévisée de Nickelodeon

Le Remplaçant (émission)


Rauðgaupa (fræðiheiti: Lynx rufus) er kattardýr sem finnst í Norður-Ameríku.

Heimild

Kattardýr

Rauðgaupa


Gene fornby wird eine eisenzeitliche Siedlung in Genesmon, Gemeinde Örnsköldsvik, Schweden, genannt. Sie war der Wohnsitz eines Häuptlings und in den ersten sechs Jahrhunderten n. Chr. bewohnt. Anfang des ersten Jahrhunderts n. Chr. lag die Siedlung direkt am Meer und an der Mündung des Moälven, durch die Postglaziale Landhebung versandete jedoch die Meeresbucht und der Lauf des Moälven veränderte sich, heute liegt die Ausgrabungsstätte zirka vierhundert Meter vom Meer entfernt. Insgesamt wurden 15 Häuser ausgegraben, unter anderem mehrere Langhäuser und eine Schmiede.

Die Siedlung wurde 1976 bei Wegarbeiten gefunden und zwischen 1977 und 1988 ausgegraben. Die älteste Bebauung stammt aus dem 1. die jüngste aus dem 6. Jahrhundert n. Chr. Die Siedlung wurde, einige hundert Meter von der ursprünglichen Lage entfernt, im Aussehen des 6. Jahrhunderts rekonstruiert und 1991 für die Öffentlichkeit geöffnet.

Hier gab es eine Schmiede, in der während eines Jahrhunderts (wahrscheinlich dem fünften Jahrhundert) laut Berechnungen anhand der Mengen von gefundener Schlacke und Asche etwa 290 Kilogramm Eisen bearbeitet wurden. Das Roheisen aus Jämtland wurde zu 171 Kilogramm fertigen Gegenständen, z. B. Haushaltsgeräten oder Waffen, geschmiedet. In den verschiedenen Essen wurden teilweise sehr hohe Anteile von verbrannten Knochen gefunden, dies deutet darauf hin dass der Schmied teilweise einen hohen Phosphoranteil im Eisen haben wollte, dies wurde benutzt um im fertigen Gegenstand ein Damaszener-Muster hervorzurufen. Außer Eisen wurde hier auch Bronze verarbeitet, unter anderem wurden Schnallen, Ringe und Nadeln gegossen. Spuren von Gold in den gefundenen Gussformen deuten darauf hin dass manche der Gegenstände vergoldet wurden. In der Umgebung des Wohnplatzes wurden mehrere Bronzemünzen aus der Römerzeit gefunden, ein Beweis dafür, dass die ansässigen Menschen Kontakt mit weit reisenden Händlern hatten.

Literatur
 Per H. Ramqvist: Gene. On the origin, function and development af sedentary Iron Age settlement in Northern Sweden. Pp X + 220, 141 figs. Umeå universitet, Umeå  1983. ISBN 91-7174-145-3
 Christer Westerdahl: Förhistoria nolaskogs : fornlämningar och fornfynd i Örnsköldsviks kommun : en populär bakgrund för 7000 år. CEWE-förlaget, Bjästa 1985. ISBN 91-7542-141-0
 Lena Edblom und Leif Grundberg: Arkeologi nolaskogs : fornlämningar, fynd och forskning i norra Ångermanland. Örnsköldsviks museum, Örnsköldsvik 1992. ISBN 91-86138-27-8
 Anna-Karin Lindqvist und Per H. Ramqvist: Gene : en stormansgård från äldre järnålder i mellannorrland. HB Prehistorica, Umeå 1993. ISBN 91-630-1803-9

Weblinks

 Die Internetseite von Gene fornby (schwedisch)

Einzelnachweise

Eisenzeit (Nordeuropa)
Geographie (Gemeinde Örnsköldsvik)
Archäologischer Fundplatz in Västernorrlands län
Archäologischer Fundplatz (Eisenzeit)
Archäologischer Fundplatz in Europa

Gene fornby


Flodhest er en dansk dokumentarfilm fra 1967.

Handling
Optagelser af flodhest.

Referencer

Eksterne henvisninger

Dokumentarfilm fra Danmark
Danske film fra 1967

Flodhest (dokumentarfilm)


El Lebed XII fue un biplano biplaza de reconocimiento de la Fuerza Aérea Imperial rusa durante la Primera Guerra Mundial. Aunque fue uno de los pocos aviones diseñados y producidos en Rusia durante la guerra, esta aeronave que derivaba de sus predecesores, los Lebed VII y XI, incorporaba al igual que los anteriores algunas características de diseño y técnicas de construcción aprendidas y copiadas de tipos alemanes capturados, especialmente en este caso del Albatros B.II.

Diseño y desarrollo

El fuselaje de sección transversal rectangular estaba formado por cuatro largueros de pino y forrado con planchas de madera contrachapada. Contaba con asientos para el piloto y el observador en tándem en cabinas abiertas. Las alas estaban construidas a base de largueros y costillas de madera, reforzadas con alambre, y el empenaje era de tubo de acero soldado con revestimiento de tela.

Los vuelos de prueba se iniciaron el 28 de diciembre de 1915, pero fueron interrumpidos por el mal tiempo reinante en San Petersburgo, donde se encontraba la fábrica Aktionernoe Obitsestvo Vozdukhoplavaniya V.A. Lebedev. Por lo tanto, las pruebas se trasladaron a Kiev y luego a la fábrica Anatra en Odessa en febrero de 1916. El Gran Duque Alexander Mijailovich Romanov ordenó 400 aviones el 23 de febrero, pero el contrato final, el 19 de abril, fue por 225 aviones, 245 conjuntos de piezas de repuesto y 10 fuselajes estáticos por un monto total de 5.153.500 rublos.

Antes de que comenzara la producción, se fueron corrigiendo una serie de dificultades de manejo señaladas por los pilotos de prueba en el diseño, junto con un nuevo conjunto de problemas causados por el cambio de motor. Los prototipos se habían volado con motores de 97 kW (130 CV), pero en el contrato de producción se estipulaba la instalación de motores de 112 kW (150 CV) además de algunas máquinas equipadas con motores de 104 kW (140 CV). Estos motores, al ser más pesados, exigieron el desplazamiento del centro de gravedad del avión, así como que los soportes del motor y el sistema de refrigeración tuvieran que ser revisados antes de que comenzara una ronda final de pruebas en octubre. La producción en serie empezó finalmente en noviembre y la entrega a los escuadrones poco después.

El Lebed XII comenzó a aparecer en primera línea en cantidades importantes a principios de 1917, pero los problemas rápidamente se hicieron evidentes. En particular, una serie de incendios de motor y accidentes debido a defectos estructurales llevó a que las entregas del tipo fueran suspendidas a mediados de año, mientras que se llevaba a cabo una investigación. Los pilotos de pruebas del ejército llegaron a la conclusión, en un informe presentado el 13 de junio de 1917, de que la versión con el motor más potente no era apta para el servicio de primera línea, y recomendaron que fuera relegado para uso exclusivo de entrenamiento, mientras que la versión de bajo consumo no se consideraba ni siquiera apta para el entrenamiento. Lebed rebatió dichas conclusiones, culpando de los pobres resultados a la inexperiencia de los pilotos de prueba y al mal tiempo reinante mientras se efectuaban las pruebas. Por tanto, el ejército llevó a cabo una segunda investigación. El 2 de octubre de 1917, se llegó a la conclusión de que el tipo era obsoleto y no apto para el servicio, recomendando que la producción se detuviera y el tipo se retirara por completo. Sin embargo, debido a la escasez de aviones, la producción continuó en 1918; finalmente, se entregaron 214 de la orden original.

Historia operacional

El Lebed XII vio un limitado servicio de primera línea, sirviendo en las zonas norte y noreste del Frente Oriental, equipando cuatro divisiones aéreas del 38º Cuerpo del 5º Ejército. Los aviones entregados en el segundo semestre de 1917 fueron destinados principalmente a unidades de entrenamiento. En estas estaban incluidas la Escuela Imperial de Aviación, la Escuela de Aviación Militar Gatchinskoy, la Escuela de Vuelo de Odessa, la escuela para pilotos y observadores de Kiev y la Escuela de Vuelo del Cáucaso. Unos 50 aparatos fueron suministrados a la escuela de combate aéreo de la Armada en Krasnoye Selo.

Usuarios

 Fuerza Aérea de Estonia, operó un solo avión.

 Flota Aérea Militar Imperial

Bibliografía

̈Enciclopedia Ilustrada de la Aviación Vol. 9 pag. 2300. Edit. Delta, Barcelona 1982 ISBN 84-85822-74-9
Taylor, Michael J. H. Jane's Encyclopedia of Aviation. London: Studio Editions, 1989. ISBN 0-517-69186-8
Kulikov, Viktor P. "Aeroplanes of Lebedev's Factory". Air Power History 48. 2001

Enlaces externos

 www.ctrl-c.liu.se

XII
Biplanos
Aviones tractores monomotores
Aviones de reconocimiento de los años 1910 de Rusia
Flota Aérea Militar Imperial

Lebed XII


පැට්‍රික් මෙන්ඩිස් (උපත 1960) යනු අධ්‍යාපනඥයෙක්,  රාජ්‍ය තාන්ත්‍රිකයෙක්,  කතුවරයෙක්,  එක්සත් ජනපදයේ රජයේ සේවයේ විධායකයෙකි.  ක්ලින්ටන්, බුෂ් සහ ඔබාමා පාලන සමයේදී හිටපු ඇමරිකානු රාජ්‍ය තාන්ත්‍රිකයෙකු සහ හමුදා මහාචාර්යවරයෙකු වූ ඔහු එක්සත් ජනපදයේ කෘෂිකර්ම, ආරක්ෂක, බලශක්ති සහ රාජ්‍ය දෙපාර්තමේන්තු වල විවිධ තනතුරු දැරීය.  ඔහු ඔබාමා පරිපාලනය විසින් රාජ්‍ය දෙපාර්තමේන්තුවේ යුනෙස්කෝ සඳහා එක්සත් ජනපද ජාතික කොමිසමේ කොමසාරිස් ලෙස දෙවරක් පත් කරන ලදී.  ධවල මන්දිරය එක්සත් ජාතීන්ගේ නියෝජිතායතනයෙන් ඉවත් වීමත් සමඟ ට්‍රම්ප් පාලන සමයේදී යුනෙස්කෝ කොමිසමට ඔහුගේ පත්වීම අවසන් විය.

චීන සමූහාණ්ඩුවේ විදේශ කටයුතු අමාත්‍යාංශයේ (ROC) තායිවාන සාමාජිකයෙකු වන ආචාර්ය මෙන්ඩිස් ජාතික චෙංචි විශ්ව විද්‍යාලයේ ගෝලීය කටයුතු පිළිබඳ කීර්තිමත් ආගන්තුක මහාචාර්යවරයෙකු ලෙස සහ තායිපේ හි ආරක්ෂක අධ්‍යයන සඳහා තායිවාන මධ්‍යස්ථානයේ ජ්‍යෙෂ්ඨ සාමාජිකයෙකු ලෙස සේවය කළේය.  මීට පෙර, ඔහු මහජන චීන සමූහාණ්ඩුවේ (PRC) පීකිං විශ්ව විද්‍යාලයේ යෙන්චිං ඇකඩමියේ චීන-ඇමරිකානු සබඳතා පිළිබඳ කීර්තිමත් ආගන්තුක මහාචාර්යවරයෙකි.  ඔහු දැනට පෝලන්තයේ වෝර්සෝ විශ්ව විද්‍යාලයේ අත්ලාන්තික් සාගරයේ සබඳතා පිළිබඳ කීර්තිමත් ආගන්තුක මහාචාර්යවරයෙකි.

රජයේ හාවඩ් කෙනඩි පාසලේ රාජාවලි ජ්‍යෙෂ්ඨ සාමාජිකයෙකු ලෙසත්, පීකිං විශ්ව විද්‍යාලයේ ජාත්‍යන්තර අධ්‍යයන පාසලේ බාහිර මහාචාර්යවරයෙකු ලෙසත් සේවය කිරීමෙන් පසු,  මෙන්ඩිස් චීනයේ ෂැන්ඩොං විශ්ව විද්‍යාලයේ ආසියානු පැසිෆික් කටයුතු පිළිබඳ කීර්තිමත් ආගන්තුක මහාචාර්යවරයෙකු ලෙස සේවය කළේය. හාවඩ් විශ්ව විද්‍යාලයේ චීන අධ්‍යයන සඳහා ෆෙයාර්බෑන්ක් මධ්‍යස්ථානයේ ආශ්‍රිත පර්යේෂණ.  ඔහු ලෝක කලා හා විද්‍යා ඇකඩමියේ සාමාජිකයෙකි.

මෙන්ඩිස් ජෝර්ජ් මේසන් විශ්ව විද්‍යාලයේ රාජ්‍ය ප්‍රතිපත්ති පාසලේ රාජ්‍ය හා ජාත්‍යන්තර කටයුතු පිළිබඳ කීර්තිමත් ජ්‍යෙෂ්ඨ සහෘදයෙකු සහ අනුබද්ධ මහාචාර්යවරයෙකු ලෙස සේවය කළේය.  ආචාර්ය මෙන්ඩිස් GMU හි භූගෝල විද්‍යාව සහ භූ තොරතුරු විද්‍යාව පිළිබඳ අනුබද්ධ මහාචාර්යවරයෙකි.

මෙන්ඩිස් එක්සත් ජනපද රාජ්‍ය දෙපාර්තමේන්තුවට බැඳීමට පෙර මිනසෝටා විශ්ව විද්‍යාලය, මේරිලන්ඩ් විශ්ව විද්‍යාලය සහ යේල් විශ්ව විද්‍යාලයේ MBA/MPA මෙන්ම ජාත්‍යන්තර වෙළඳ සහ ඇමරිකානු විදේශ ප්‍රතිපත්ති පාඨමාලා ඉගැන්වූ අතර එහිදී ඔහු ලේකම් මැඩලීන් ඇල්බ්‍රයිට් සහ ජෙනරාල් කොලින් පවෙල් යටතේ සේවය කළේය. 2012 දී ලේකම් හිලරි ක්ලින්ටන් විසින් යුනෙස්කෝ සඳහා එක්සත් ජනපද ජාතික කොමිසමේ කොමසාරිස්වරයෙකු ලෙස මහාචාර්ය මෙන්ඩිස් පත් කළ අතර ලේකම් ජෝන් කෙරී විසින් නැවත පත් කරන ලදී.  ඔහු රටවල් 130 කට වැඩි ගණනක සේවය කර ඇති අතර සංචාරය කරද ඇත, එක්සත් ජනපදයේ ප්‍රාන්ත 50ම සංචාරය කර ඇති අතර චීනයේ සියලුම පළාත්වල සංචාරය කර ඇත.

මෙන්ඩිස් සිය ජීවිතයේ මුල් කාලයේ මිනසෝටා නියෝජිත මන්ත්‍රී මණ්ඩලයේ, එක්සත් ජනපද සෙනෙට් විදේශ සබඳතා කමිටුවේ, ලෝක බැංකුවේ සහ එක්සත් ජාතීන්ගේ සංවිධානයේ සේවය කළේය.  ඔහුගේ රාජ්‍ය සේවයෙන් පසු (එක්සත් ජනපදයේ කෘෂිකර්ම, ආරක්ෂක, බලශක්ති සහ රාජ්‍ය දෙපාර්තමේන්තු වල), මෙන්ඩිස් නැවත ශාස්ත්‍රාලයට  එහිදී ඔහු ජාත්‍යන්තර අධ්‍යයන සඳහා ඔස්ගුඩ් මධ්‍යස්ථානයේ උප සභාපති ලෙසත්, වොෂින්ටන් ඩීසී හි ජෝන්ස් හොප්කින්ස් විශ්ව විද්‍යාලයේ පෝල් එච්. නයිට්සේ උසස් ජාත්‍යන්තර අධ්‍යයන පාසලේ (SAIS) විදේශ ප්‍රතිපත්ති ආගන්තුක විශාරදයෙකු ලෙසත් සේවය කළේය.

ඔහු හාවඩ් විශ්වවිද්‍යාලයේ ජෝන් එෆ්. කෙනඩි රජයේ පාසලේ සහ මිනසෝටා විශ්වවිද්‍යාලයේ හියුබර්ට් එච්. හම්ෆ්රි මහජන කටයුතු පිළිබඳ පාසල හි ආදි ශිෂ්‍යයෙකි. මෙන්ඩිස් වොෂින්ටනයේ හාවඩ් කෙනඩි පාසල (HKS) වොෂින්ටනයේ ආදි ශිෂ්‍ය ඩීසී කවුන්සිලය (2010-2014) සහ දැනට හාවඩ් ඉන්ටර්නැෂනල් රිවීව් හි උපදේශක මණ්ඩලයේ සේවය කරයි.  ඔහු හම්ෆ්‍රි පාසලේ එඩ්වඩ් බර්ඩික් ව්‍යවස්ථාදායක සම්මානය සහ හාවඩ් විශ්ව විද්‍යාලයේ නායකත්වය සහ සේවය සඳහා මිලේනියල්ස් සම්මානය පිහිටුවා ඇත.

ආචාර්ය මෙන්ඩිස් සඟරා ලිපි, රජයේ වාර්තා, පුවත්පත් තීරු ලිපි 100කට අධික ප්‍රමාණයක් සහ මෑතකාලීනව ද ඇතුළුව පොත් කිහිපයක් ලියා ඇත., Peaceful War: How the Chinese Dream and the American Destiny Create a New Pacific World Order (2013), Commercial Providence: The Secret Destiny of the American Empire (2010), and TRADE for PEACE: How the DNA of America, Freemasonry, and Providence Created a New World Order with Nobody in Charge (2009).

ශ්‍රී ලංකාවේ සහ මිනසෝටා හි මුල් වසර
පැට්‍රික් මෙන්ඩිස් ලංකාවේ ( ශ්‍රී ලංකාව ) මධ්‍යකාලීන පොළොන්නරුවේ අගනුවර උපත ලැබූ අතර හැදී වැඩුණේ ඇමරිකා එක්සත් ජනපදයේ මිනසෝටා හි ය.  ශ්‍රී ලංකාවේදී, ඔහු බාලදක්ෂයෙක්, සර්වෝදය ස්වේච්ඡා සේවකයෙක්, පොලිස් කැඩෙට් සැරයන්වරයෙක් සහ ශ්‍රී ලංකා යුද හමුදා ශිෂ්‍යභට බලකායේ අණදෙන නිලධාරියෙක් විය. මෙන්ඩිස්ට ශ්‍රී ලංකාව වෙනුවෙන් කළ මෙහෙවර අගයමින් KDU සම්මානය ජෙනරාල් ශ්‍රීමත් ජෝන් කොතලාවල ආරක්ෂක විශ්වවිද්‍යාලයේ (KDU) උපකුලපති මේජර් ජෙනරාල් මිලින්ද පීරිස් විසින් පිරිනමන ලදී.  ශ්‍රී ලංකා එක්සත් ජාතීන්ගේ සංගමයේ යුනෙස්කෝ සම්මානය ද ඔහුට හිමි විය.

සර්වෝදය හි මෙන්ඩිස් ඔහුගේ උපදේශකයා වූ "ශ්‍රී ලංකාවේ ගාන්ධි" සහ සර්වෝදය නිර්මාතෘ ඒටී ආරියරත්න සමඟ වැඩ කළ අතර පසුව සුනාමි ශිෂ්‍යත්ව ගණනාවක් සහ සර්වෝදය සාම ත්‍යාගය ස්ථාපිත කළේය.  ඔහුගේ දායකත්වය වෙනුවෙන් මෙන්ඩිස් සර්වෝදය ජාත්‍යන්තර සාම සම්මානයෙන් සහ ජාත්‍යන්තර රාජ්‍ය තාන්ත්‍රික කටයුතු සඳහා ශ්‍රී ලංකා පදනමේ විශිෂ්ට නායකත්ව සම්මානයෙන් (ඇමරිකා එක්සත් ජනපදයේ කැලිෆෝනියාවේ ලොස් ඇන්ජලීස් හි) පිළිගැනේ.

වයස අවුරුදු 18 දී, ඔහු ශ්‍රී ලංකාවේ 100,000 කට අධික අයදුම්කරුවන් අතර AFS ශිෂ්‍යත්ව නවයෙන් එකක් දිනා ගත් අතර මිනසෝටා හි පර්හැම් හි උසස් පාසලකට ඇතුළත් විය. 1979 දී පර්හැම් උසස් පාසලෙන් උපාධිය ලැබීමෙන් පසු මෙන්ඩිස් බසයෙන් වොෂින්ටන් ඩීසී වෙත ගිය අතර එහිදී ඔහුට මිතුරන් සහ ආධාරකරුවන් වූ ජනාධිපති ජිමී කාටර්ගේ උප සභාපති වෝල්ටර් මොන්ඩේල් (ඩී-මිනසෝටා) සහ එක්සත් ජනපද සෙනෙට් සභික රූඩි බොෂ්විට්ස් (ආර්-මිනසෝටා) හමුවිය. මේ වසර පුරාවට මෙන්ඩිස්ගේ මිතුරන් සහ ආධාරකරුවන් ලෙස කටයුතු කළ අය වේ.

එක්සත් ජනපදයේ සිට ආපසු පැමිණි පසු, ශ්‍රී ලංකා රජය ඔහුට ශ්‍රී ජයවර්ධනපුර විශ්ව විද්‍යාලයට ඇතුළත් වීමට ශිෂ්‍යත්වයක් පිරිනැමූ අතර එහිදී මෙන්ඩිස් ලෝක විශ්ව විද්‍යාල සේවයේ උප සභාපති, විශ්ව විද්‍යාල ක්‍රීඩා කවුන්සිලයේ සභාපති සහ සාමාජිකයෙකු ලෙස සේවය කළේය. විශ්ව විද්‍යාලයේ බැඩ්මින්ටන්, මලල ක්‍රීඩා සහ පිහිනුම් කණ්ඩායම් හි සාමාජිකයකු විය. ඔහු 1983 දී ව්‍යාපාර පරිපාලනය සහ ආර්ථික විද්‍යාව පිළිබඳ BSc (පළමු පන්තියේ ගෞරව) ලබා ගත් අතර, 1985 දී නිව් යෝර්ක් හි පැවති එක්සත් ජාතීන්ගේ ජාත්‍යන්තර තරුණ වර්ෂය පිළිබඳ ප්‍රථම ලෝක සමුළුවේදී ශ්‍රී ලංකාවේ " තරුණ තානාපති " ලෙස සේවය කළ අතර, පසුව 1993 දී ශ්‍රී ලංකාවේ ඔහුගේ විශ්ව විද්‍යාලයේදී නායකත්වය සහ කළමනාකරණ අධ්‍යයනය පිළිබඳ වාර්ෂික ශිෂ්‍යත්ව දෙකක් ප්‍රදානය කළේය

1983 දී මෙන්ඩිස් මිනසෝටා විශ්ව විද්‍යාලයේ හියුබර්ට් එච්. හම්ෆ්රි මහජන කටයුතු පිළිබඳ පාසල හි උසස් අධ්‍යාපනය සඳහා හියුබර්ට් හම්ෆ්රි ශිෂ්‍යත්වයක් මත නැවත එක්සත් ජනපදයට පැමිණියේය. මිනසෝටා හි, ඔහු පාර්ලිමේන්තු මන්ත්‍රී සහ මිනසෝටා නියෝජිත මන්ත්‍රී මණ්ඩලයේ ප්‍රධාන ලිපිකරු ගෞරවනීය එඩ්වඩ් ඒ බර්ඩික් සමඟ මිනසෝටා නියෝජිත මන්ත්‍රී මණ්ඩලයේ සේවය කළේය.  මිනසෝටා විශ්ව විද්‍යාලයේ, මෙන්ඩිස්, හියුබර්ට් එච්. හම්ෆ්රි මහජන කටයුතු පිළිබඳ පාසල හි ආරම්භක පීඨාධිපති වූ දිවංගත නේටෝ තානාපති හාර්ලන් ක්ලීව්ලන්ඩ් යටතේ අධ්‍යාපනය ලබා ඇති අතර ක්ලීව්ලන්ඩ් ලෝක කලා හා විද්‍යා ඇකඩමියේ සභාපති වන විට ඔහුගේ විශේෂ සහායකයා ලෙස සේවය කළේය.

1989 හි මිනසෝටා විශ්ව විද්‍යාලයේ භූගෝල විද්‍යාව/ව්‍යවහාරික ආර්ථික විද්‍යාව පිළිබඳ ආචාර්ය උපාධිය ලබා ගැනීමෙන් පසු මෙන්ඩිස් 1990 සිට 1997 දක්වා මිනසෝටා විශ්ව විද්‍යාලයේ ජාත්‍යන්තර සබඳතා පිළිබඳ කථිකාචාර්යවරයෙකු සහ කෘෂිකාර්මික හා ව්‍යවහාරික ආර්ථික විද්‍යාව පිළිබඳ ආගන්තුක විශාරදයෙකු ලෙස සේවය කළේය. ඔහුගේ සේවා කාලය තුළ, මෙන්ඩිස් නැසීගිය රීජන්ට් මහාචාර්ය වර්නන් රූටන් සමඟ වැඩ කළ අතර, මිනසෝටා විශ්ව විද්‍යාලයේ ව්‍යවහාරික ආර්ථික විද්‍යා දෙපාර්තමේන්තුව විසින් ප්‍රකාශයට පත් කරන ලද කෘෂිකාර්මික නිෂ්පාදනයේ මානව පරිසරය සහ අවකාශීය සබඳතා යන ග්‍රන්ථය සහ කාර්ය මණ්ඩල පත්‍රිකා හතරක් ලියා ඇත.

ජාත්‍යන්තර සබඳතා
මිනසෝටා නියෝජිත මන්ත්‍රී මණ්ඩලයේ (ගෞරවනීය එඩ්වඩ් ඒ. බර්ඩික් යටතේ) ඔහුගේ ව්‍යවස්ථාදායක අත්දැකීම් සමඟින්, ඔහු එක්සත් ජනපද සෙනෙට් විදේශ සබඳතා කමිටුවේ කාර්ය මණ්ඩලයේ සේවය කරමින් සෙනෙට් සභික රූඩි බොෂ්විට්ස් (ආර්-මිනසෝටා) සඳහා සේවය කළේය. මෙන්ඩිස්ට පැවරී තිබුණේ මැද පෙරදිග සහ ආසියානු ගැටලු කළමනාකරණය කිරීම සහ ජනාධිපති රොනල්ඩ් රේගන්ගේ ධවල මන්දිරය සමඟ සම්බන්ධීකරණය කිරීම ය.

මෙන්ඩිස් පසුව මිනසෝටා වෙත ආපසු ගොස් 1986 හි හියුබර්ට් එච්. හම්ෆ්රි මහජන කටයුතු පිළිබඳ පාසල වෙතින් ජාත්‍යන්තර සංවර්ධන සහ විදේශ කටයුතු පිළිබඳ ශාස්ත්‍රපති උපාධිය ලබා ගත් අතර එහිදී ඔහුට හිටපු උප ජනාධිපති වෝල්ටර් මොන්ඩේල් සමඟ විශිෂ්ට නායකත්වය සඳහා පළමු හම්ෆ්‍රි ආදි ශිෂ්‍ය සම්මානය හිමි විය. (ජනාධිපති යටතේ ජිමී කාටර්), ජනාධිපති රොනල්ඩ් රේගන්ගේ තානාපති මැක්ස් කැම්පල්මන් සහ එක්සත් ජාතීන්ගේ පරිසර වැඩසටහනේ විධායක අධ්‍යක්ෂ මුස්තාෆා ටොල්බා .

තානාපති ජයන්ත ධනපාල සමඟ මෙන්ඩිස් නිව් යෝර්ක්හි පැවති 1985 එක්සත් ජාතීන්ගේ ජාත්‍යන්තර තරුණ වර්ෂයේ (IYY) "තරුණ තානාපති" ලෙස ශ්‍රී ලංකා රජය නියෝජනය කළේය. එය ශ්‍රී ජයවර්ධනපුර විශ්වවිද්‍යාලයේ මෙන්ඩිස්ගේ සේවයට ගෞරව කිරීම සඳහා ශ්‍රී ලංකා රජය විසින් (අභාවප්‍රාප්ත ජනාධිපති රණසිංහ ප්‍රේමදාස මහතාගේ යෝජනාවක් අනුව) දේශපාලන පත්වීමකි. මෙන්ඩිස් මහතා විශ්වවිද්‍යාලයේ උපකුලපති මහාචාර්ය කරුණාසේන කොඩිතුවක්කු මහතා විසින් දැනට ශ්‍රී ලංකාවේ අග්‍රාමාත්‍යවරයා ලෙස කටයුතු කරන තරුණ හා ක්‍රීඩා කටයුතු අමාත්‍ය රනිල් වික්‍රමසිංහ මහතා වෙත නිර්දේශ කරන ලදී. (මෙන්ඩිස් ලෝක බැංකුවේ ද සේවය කර ඇති අතර එක්සත් ජාතීන්ගේ සංවිධානයේ ශ්‍රී ලංකා රජය නියෝජනය කිරීමෙන් පසු එක්සත් ජනපද රාජ්‍ය දෙපාර්තමේන්තුවේ උපදේශකයෙකු ලෙස සේවය කළේය. එහිදී ඔහුට IYY සඳහා එක්සත් ජාතීන්ගේ පදක්කම හිමි විය).

මිනසෝටා හි (1986-96), මෙන්ඩිස් ජාත්‍යන්තර සංවර්ධනය සඳහා වූ සංගමයේ සභාපති ලෙසත්, ඇමරිකා එක්සත් ජනපදයේ එක්සත් ජාතීන්ගේ සංගමයේ උප සභාපති ලෙසත්, මිනසෝටා ජාත්‍යන්තර මධ්‍යස්ථානයේ ප්‍රසිද්ධ කථිකයෙකු ලෙසත්, ද සෙන්ට් හි ප්‍රජා සංවර්ධනය සඳහා   ආසියා-පැසිෆික් එන්ඩොව්මන්ට් පෝල් පදනම හි ආරම්භක සභාපති ලෙසත් සේවය කළේය.

1994 දී, ලෝක කලා හා විද්‍යා ඇකඩමියේ සභාපති තානාපති හාර්ලන් ක්ලීව්ලන්ඩ්, මෙන්ඩිස් ඇකඩමියේ සහකාර සාමාජිකයෙකු ලෙස පත් කළේය. එම වසරේම ඔහු විදේශ සබඳතා පිළිබඳ කවුන්සිලයේ ශාන්ත පෝල්-මිනියාපොලිස් කමිටුවේ සාමාජිකයෙකු ලෙස තේරී පත් විය. 2000 දී මෙන්ඩිස් ලෝක ඇකඩමියේ සාමාජිකයෙකු ලෙස තේරී පත් විය. ඔහු දැනට ජිනීවා පදනම් කරගත් තරුණ නායකයින්ගේ සහ ව්‍යවසායකයින්ගේ ලෝක ජාලයේ විධායක කමිටු සාමාජිකයෙකු ලෙස කටයුතු කරයි.

ඔහුගේ නායකත්වය සහ ශිෂ්‍යත්වය වෙනුවෙන් ඔහුට මිනසෝටා ප්‍රාන්තයේ ආසියානු පැසිෆික් උරුම සම්මානය, මිනසෝටා ආණ්ඩුකාර රූඩි පර්පිච්ගේ ගෞරවනීය පුරවැසි සහතිකය, එක්සත් ජාතීන්ගේ කටයුතු සඳහා මිනසෝටා ආණ්ඩුකාර හැරල්ඩ් ස්ටැසන් සම්මානය, මිනසෝටා විශ්ව විද්‍යාලයේ ජනාධිපතිගේ නායකත්වය සහ සේවා සම්මානය හිමි විය., සහ 21st Century Trust Fellowship එක්සත් රාජධානියේ ඔක්ස්ෆර්ඩ් විශ්ව විද්‍යාලයේ මර්ටන් විද්‍යාලයට ඇතුළත් වීමට.  2013 දී ඔහු මිනසෝටා විශ්ව විද්‍යාලයෙන් කැපී පෙනෙන ජයග්‍රහණ පිළිබඳ ආදි ශිෂ්‍ය සම්මානය ලබා ගත්තේය.

රජයේ සහ හමුදා සේවය
ස්වභාවිකකරණය වූ එක්සත් ජනපද පුරවැසියෙකු වීමෙන් පසු මෙන්ඩිස් මේරිලන්ඩ් විශ්ව විද්‍යාලය හරහා හමුදා මහාචාර්යවරයෙකු ලෙස සේවය කළේය. ඔහු ජර්මනියේ, ඉතාලියේ, ජපානයේ, දකුණු කොරියාවේ, ස්පාඤ්ඤයේ, තුර්කියේ සහ යුධ කඳවුරුවල සෑම ප්‍රධානතම හමුදා කඳවුරුවලම එක්සත් ජනපද ආරක්ෂක දෙපාර්තමේන්තුවේ නේටෝ සහ පැසිෆික් විධානයන් හි ඇමරිකානු සිවිල් සේවකයන්ට සහ ආරක්ෂක හමුදාවන්ට MBA/MPA සහ ජාත්‍යන්තර සම්බන්ධතා පාඨමාලා ඉගැන්වීය. එක්සත් රාජධානිය. පෙන්ටගනයට ඉගැන්වීමට සහ සේවයට ඔහු දැක්වූ විශිෂ්ට කැපවීම වෙනුවෙන් මෙන්ඩිස්ට විශ්වවිද්‍යාලයේ ගෞරවනීය ස්ටැන්ලි ජේ. ඩ්‍රැසෙක් ඉගැන්වීමේ විශිෂ්ටතා සම්මානය හිමි විය.

යුරෝපයේ සහ ආසියාවේ ඔහුගේ ඉගැන්වීම් චාරිකා දෙක අවසන් කිරීමෙන් පසු මෙන්ඩිස් 2000 දී එක්සත් ජනපද රාජ්‍ය දෙපාර්තමේන්තුවට විදේශ කටයුතු නිලධාරියෙකු ලෙස වොෂිංටන් ඩීසී හි ලේකම් මැඩලීන් ඇල්බ්‍රයිට් යටතේ සේවය කිරීමට සම්බන්ධ වූ අතර ඇයගේ මඟ පෙන්වීම යටතේ ඔහු එක්සත් ජනපද රජයේ අන්තර් සභාපති ලෙස කටයුතු කළේය. තිරසාර සංවර්ධනය පිළිබඳ නියෝජිතායතන ප්‍රතිපත්ති ක්‍රියාකාරී කණ්ඩායම සහ ජනාධිපති බිල් ක්ලින්ටන් යටතේ ධවල මන්දිරයේ විද්‍යා හා තාක්ෂණ ප්‍රතිපත්ති කාර්යාලය (OSTP) සඳහා විද්‍යා සහ තාක්ෂණ සම්බන්ධීකාරක වේ. ජෙනරාල් කොලින් පවෙල් රාජ්‍ය දෙපාර්තමේන්තුවට පැමිණි විට, මෙන්ඩිස් අධ්‍යාපන හා සංස්කෘතික කටයුතු කාර්යාංශයේ (හිටපු එක්සත් ජනපද තොරතුරු ඒජන්සියේ) ලේකම් කාර්යාලයේ අධ්‍යක්ෂ ලෙසත්, ජනාධිපති ජෝර්ජ් ඩබ්ලිව්. බුෂ් යටතේ ECA සඳහා සහකාර රාජ්‍ය ලේකම්ගේ විශේෂ සහකාර ලෙසත් පත් කරන ලදී. ලේකම් කොලින් පවෙල්ගේ විවෘත සංසදයේ උප සභාපති ලෙස කටයුතු කිරීම සඳහා මෙන්ඩිස් රාජ්‍ය සහ USAID සිවිල් සහ විදේශ සේවා සේවකයින් විසින් ද තේරී පත් විය.

පසුව, එක්සත් ජනපද බලශක්ති දෙපාර්තමේන්තුවේ ලෝරන්ස් ලිවර්මෝර් ජාතික රසායනාගාරයේ ගෝලීය ආරක්ෂණ පර්යේෂණ මධ්‍යස්ථානයේ අධ්‍යක්ෂ තානාපති රොනල්ඩ් ලීමන් විසින් මෙහෙයවන ලද බහු-වසර විද්‍යා සහ ජාතික ආරක්ෂක ව්‍යාපෘතියකට උපදේශකයෙකු සහ ආර්ථික විද්‍යාඥයෙකු ලෙස සහභාගී වීමට මෙන්ඩිස්ට ආරාධනා කරන ලදී.  ශ්‍රී ලංකාවේ විසූ විද්‍යා ප්‍රබන්ධ ලේඛක අභාවප්‍රාප්ත ශ්‍රීමත් ආතර් සී . ලෝක කලා හා විද්‍යා ඇකඩමියේ සගයකු වන ශ්‍රීමත් ක්ලාක්, මෙන්ඩිස්ගේ Glocalization කෘතියට පෙරවදන ලිවීය.

21 වන ශතවර්ෂයේ එක්සත් ජනපද රජයේ ජාතික ආරක්ෂක තීරණ ගැනීමේ ක්‍රියාවලිය පරිවර්තනය කිරීම සඳහා, පැට්‍රික් මෙන්ඩිස් විසින් (ලෙයා ග්‍රීන් සමඟ) ජාතික ආරක්ෂක ප්‍රතිසංස්කරණ පිළිබඳ ව්‍යාපෘතිය සඳහා එක්සත් ජනපද-ඉන්දියා සිවිල් න්‍යෂ්ටික ගිවිසුමේ සිද්ධි අධ්‍යයනය සම්පාදනය කරන ලදී, එය එක්සත් ජනපද ජාතික ආරක්ෂක පද්ධතියට වැඩිදියුණු කිරීම් නිර්දේශ කිරීම සඳහා එක්සත් ජනපද කොන්ග්‍රසය විසින් නියම කරන ලද පක්ෂග්‍රාහී නොවන ලාභ නොලබන සංවිධානයකි.

මෙන්ඩිස් ජාත්‍යන්තර රිපබ්ලිකන් ආයතනයේ (IRI) Uhuru 'Freedom' සාමාජිකයෙකු ලෙස ද ජෝර්ජ් ඩබ්ලිව් බුෂ් පරිපාලනය විසින් පත් කරන ලද USDA උපාධි පාසලේ පාලක මණ්ඩලය ලෙස ද සේවය කළේය.  ඔහු මහජන කළමනාකරුගේ කර්තෘ මණ්ඩලයේ සේවය කරයි.

චීනය, රුසියාව සහ SAS වෙත පැමිණෙන මහාචාර්යවරයා
2000 ගිම්හානයේදී මේරිලන්ඩ් විශ්ව විද්‍යාලයේ පීඨ හුවමාරු වැඩසටහන හරහා, මහාචාර්ය මෙන්ඩිස් Xian හි වයඹ පොලිටෙක්නික් විශ්ව විද්‍යාලයේ චීන සිසුන්ට ඇමරිකානු රජය, ඉංග්‍රීසි සහ සංස්කෘතිය පිළිබඳ පාඨමාලා ඉගැන්වීය.  එතැන් සිට, හොංකොං, මැකාවු සහ ටිබෙටය ඇතුළු චීනය පුරා පළාත් 20කට වැඩි ගණනක විශ්වවිද්‍යාල සහ ඇකඩමි 25කට අධික ප්‍රමාණයක දේශන පැවැත්වීමට ඔහුට ආරාධනා කර ඇත. ඔහුගේ පත්වීම්වලට බීජිං හි චීන විදේශ කටයුතු විශ්ව විද්‍යාලය, නැන්ජිං විශ්ව විද්‍යාලය, ෂැංහයි හි ටොංජි විශ්ව විද්‍යාලය, වුහාන් විශ්ව විද්‍යාලය සහ බීජිං පරිපාලන විද්‍යාලයේ කීර්තිමත් බාහිර මහාචාර්ය ධුර ඇතුළත් වේ.  ගුවැන්ඩොං විදේශ අධ්‍යයන විශ්වවිද්‍යාලයේ ජාත්‍යන්තර මූලෝපායික සහ ආරක්ෂක අධ්‍යයන මධ්‍යස්ථානය ඔහුව ජාත්‍යන්තර සබඳතා පිළිබඳ උපදේශන මහාචාර්යවරයෙකු ලෙස පත් කර ඇත; මෙන්ඩිස් දැනට Hangzhou හි Zhejiang විශ්වවිද්‍යාලයේ ජාත්‍යන්තර දේශපාලනය පිළිබඳ කීර්තිමත් ආගන්තුක මහාචාර්යවරයෙකු ලෙස සේවය කරයි.  මහාචාර්ය මෙන්ඩිස් වසර පහකට වැඩි කාලයක් සිංගප්පූරුවේ ජාතික විශ්වවිද්‍යාලයේ The Encyclopedia of Sri Lankan Diaspora හි ජාත්‍යන්තර උපදේශකයෙකු ලෙස සේවය කළ අතර එක්සත් ජනපදය පිළිබඳ පරිච්ඡේදය රචනා කළේය.

මිනසෝටා විශ්ව විද්‍යාලයේ සිටියදී, ඔහු හිටපු KGB නිලධාරීන්, තරුණ රුසියානු ව්‍යවසායකයින් සහ ශාන්ත පීටර්ස්බර්ග් ප්‍රාන්ත විශ්ව විද්‍යාලයේ (පෙර ලෙනින්ග්‍රෑඩ් රාජ්‍ය විශ්ව විද්‍යාලය ලෙස හැඳින්වූ) කණ්ඩායමකට වෙළඳපල ආර්ථික විද්‍යාව සහ කළමනාකරණය ඉගැන්වීමට තෝරාගත් එක්සත් ජනපද කණ්ඩායමට නායකත්වය දුන්නේය. පැරණි සෝවියට් සංගමයේ ඓතිහාසික 1991 ගිම්හානයේදී, මහාචාර්ය මෙන්ඩිස් මොස්කව් රාජ්‍ය විශ්ව විද්‍යාලයේ දේශන පැවැත්වූ අතර මොස්කව්හි ක්‍රෙම්ලිනයේ සහ රුසියානු ධවල මන්දිරයේ සංචාරය කළේය.

පිට්ස්බර්ග් විශ්වවිද්‍යාලයේ Semester at Sea (SAS) වැඩසටහනේ ආර්ථික විද්‍යාව සහ රාජ්‍ය ප්‍රතිපත්ති පිළිබඳ ආරාධිත මහාචාර්යවරයෙකු ලෙස, මහාචාර්ය මෙන්ඩිස් කැරිබියන්, ලතින් ඇමරිකාව, අප්‍රිකාව සහ ආසියාව වෙත සංචාරය කළේය.  ගෝලීයකරණය සහ ඇමරිකානුකරණය පිළිබඳ ඔහුගේ ප්‍රථම නිරීක්ෂණ මත පදනම්ව, ඔහු ලිපි මාලාවක් ලියා ඇති අතර, එය පසුව ග්ලෝබල්කරණයේ මානව පැත්ත,  ග්‍රන්ථයක් දක්වා පුළුල් විය, එහි ඔහු 2004 දී කියුබාවේ ෆිදෙල් කැස්ත්‍රෝ හමුවීමේ අත්දැකීම් විස්තර කළේය. .

පරිත්‍යාගශීලී සහ ගෝලීය දීමනා ක්‍රියාකාරකම්
රජයේ හාවඩ් කෙනඩි පාසලේ ආදි ශිෂ්‍ය මෙන්ඩිස් ශ්‍රී ලංකා තානාපති කාර්යාලය සහ වොෂින්ටන් ඩීසී හි හාවඩ් විශ්වවිද්‍යාල සමාජය සමඟ එක්ව ශ්‍රී ලංකාවේ සුනාමි ව්‍යාපෘති ගණනාවක් සඳහා අරමුදල් රැස් කළේය  ඔහු ඇමරිකා එක්සත් ජනපදයේ මේරිලන්ඩ් හි කැල්වර්ට් පදනම සමඟ සහයෝගයෙන් ශ්‍රී ලංකාවේ සුනාමි ශිෂ්‍යත්ව මාලාවක්, ක්ෂුද්‍ර ණය වැඩසටහනක් සහ සාම ත්‍යාගයක් ස්ථාපිත කර ඇත.

ඔහුගේ පෙර කෘති දෙක වන - ගෝලීයකරණයේ මානව පැත්ත සහ සාමය සඳහා වෙළඳාම - අලෙවියෙන් ලැබෙන ආදායම ශ්‍රී ලංකාවේ ශිෂ්‍යත්ව සහ සාම ත්‍යාගයක් ස්ථාපිත කිරීමට සහ Kiva.org හරහා අප්‍රිකාවේ, ආසියාවේ රටවල් තිහකට අධික සංඛ්‍යාවක ක්ෂුද්‍ර ණය ව්‍යාපෘති ගණනාවක් සඳහා පරිත්‍යාග කෙරේ., සහ ලතින් ඇමරිකාව. මෙන්ඩිස් ඔහුගේ Commercial Providence කෘතිය හරහා ඔහුගේ පරිත්‍යාගශීලී කටයුතු සඳහා අමතර අරමුදල් සම්පාදනය කළේය.  ඔහුගේ අභාවප්‍රාප්ත උපදේශක සහ මිතුරා වන ගෞරවනීය එඩ්වඩ් ඒ. බර්ඩික්ට ගෞරවය සහ මතකය පිණිස, වාර්ෂික එඩ්වඩ් බර්ඩික් ව්‍යවස්ථාදායක සම්මානය මිනසෝටා විශ්ව විද්‍යාලයේ හියුබර්ට් හම්ප්‍රි පාසලේ මහජන කටයුතු පිළිබඳ පාසලේදී පිහිටුවන ලදී.  සාමකාමී යුද්ධය පිළිබඳ ඔහුගේ 2013 චීන පොත් සංචාරය අතරතුර, මෙන්ඩිස් මිනසෝටා විශ්ව විද්‍යාලයේ බීජිං කාර්යාලයේදී නිවේදනය කළේ බදු ගෙවීමෙන් පසු ලැබෙන මුදල් හම්ෆ්‍රි පාසලට පරිත්‍යාග කරන බවයි.  මිනසෝටා විශ්ව විද්‍යාලය ඔහුට 2013 දී කැපී පෙනෙන ජයග්‍රහණ පිළිබඳ ආදි ශිෂ්‍ය සම්මානය පිරිනමන ලදී

ග්‍රන්ථ නාමාවලිය

පොත්

 සාමකාමී යුද්ධය: චීන සිහිනය සහ ඇමරිකානු ඉරණම පැසිෆික් නව ලෝක අනුපිළිවෙලක් නිර්මාණය කරන්නේ කෙසේද (2013)
 Commercial Providence: The Secret Destiny of the American Empire (2010)
 සාමය සඳහා වෙළඳාම (2009)
 ගෝලීයකරණය (2007)

ලිපි

 " Washington's Asia Pivot සහ TPP චීන-ඇමරිකානු සබඳතාවලට ප්‍රතිලාභ ලබා දෙන්නේ කෙසේද ," Australian National University's East Asia Forum, මාර්තු 6, 2013.
 " චීනයේ බෞද්ධ රාජ්‍ය තාන්ත්‍රිකත්වය: ඇමරිකාව සහ ඉන්දියාව කුඩා ශ්‍රී ලංකාව සමඟ පැටලෙන්නේ ඇයි? ," Columbia University's Journal of International Affairs, Spring, 2013.
 "චීන සිහිනය" ඇත්තටම අදහස් කරන්නේ කුමක්ද? ," Hong Kong's South China Morning Post, මාර්තු 14, 2013.
 " The Sri Lankan Silk Road: The Potential War Between China and United States  ," Harvard University's Harvard International Review, නොවැම්බර් 30, 2012.
 " චීන පුනරුද මිනිසා ඇමරිකාවේ හාට්ලන්ඩ් විසින් ස්පර්ශ කරන ලදී ," Minnesota (USA) MinnPost, නොවැම්බර් 8, 2012.
 " මුතු ඇටයේ ඉරණම: ශ්‍රී ලංකාවේ කොළඹ සංගණනය ඉන්දියානු සාගරයේ බීජිං සහ වොෂින්ටනය ට්‍රම්ප් කළ ආකාරය ," යේල් විශ්ව විද්‍යාලයේ යේල් ජාත්‍යන්තර කටයුතු සඟරාව, 2012 ඔක්තෝබර් 18.
 " Romney's Counterproductive වැනි චීනයට පහර දෙන වාචාල කතා ," Minnesota (USA) MinnPost, ඔක්තෝබර් 23, 2012.
 " රජය-පුළුල් සහයෝගීතාවය ඇරඹුම් ජාතික වෙළඳාම ," එක්සත් ජනපද මහජන කළමනාකරු, වසන්තය 2010.

යොමු කිරීම්

ජීවමාන ජනයා
1960 උපත්
Pages with unreviewed translations

පැට්‍රික් මෙන්ඩිස්


Die Slovenia International 2012 im Badminton fanden vom 10. bis zum 13. Mai 2012 in Medvode in der Sport Hall Medvode in der Ostrovrharjeva 4 statt.

Sieger und Platzierte

Weblinks
 http://www.tournamentsoftware.com/sport/tournament.aspx?id=FEB28ED9-8487-4F82-B3DB-7C170EC44CF6

2012
Badmintonwettbewerb in Medvode
BE Circuit 2012/13
Badminton 2012

Slovenia International 2012


5045 Hoyin este un asteroid din centura principală de asteroizi.

Descriere
5045 Hoyin este un asteroid din centura principală de asteroizi. A fost descoperit pe  la Observatorul Zijinshan din Nanking. Asteroidul prezintă o orbită caracterizată de o semiaxă mare de 3,13 ua, o excentricitate de 0,19 și o înclinație de 2,6° în raport cu ecliptica.

Vezi și
 Lista planetelor minore: 5001-6000
 Centura de asteroizi

Referințe

Obiecte astronomice descoperite în 1978
Centura de asteroizi

5045 Hoyin


UFC 276: Adesanya vs. Cannonier foi um evento de artes marciais mistas produzido pelo Ultimate Fighting Championship que aconteceu no dia 2 de julho de 2022, na T-Mobile Arena em Paradise, Nevada, parte da Área Metropolitana de Las Vegas, Estados Unidos.

Antecedentes
O evento foi realizado durante a 10ª Semana Internacional da Luta do UFC. A cerimônia de posse do Hall da Fama do UFC 2022 também aconteceu durante a semana.

A disputa pelo Cinturão Peso Médio do UFC entre o atual campeão Israel Adesanya e Jared Cannonier foi a atração principal do evento.

A trilogia do Cinturão Peso Pena do UFC entre o atual campeão Alexander Volkanovski e o ex-campeão Max Holloway aconteceu neste evento. A dupla se conheceu no UFC 245, onde Volkanovski derrotou Holloway por decisão unânime para conquistar o título. O segundo encontro aconteceu no UFC 251, com Volkanovski defendendo com sucesso o título por decisão dividida. Eles eram originalmente esperados para se encontrarem pela terceira vez no UFC 272, mas Holloway desistiu devido a uma lesão anterior agravada.

Uma luta peso-mosca feminina entre a ex-campeã peso-galo feminina do Strikeforce e do UFC Miesha Tate e a ex- campeã peso-galo do Invicta FC (também ex-desafiante ao título peso-mosca feminino do UFC ) Lauren Murphy era esperada para acontecer no UFC on ESPN 36 . No entanto, a luta foi transferida para este evento devido a razões desconhecidas. Por sua vez, uma semana antes do evento, Murphy desistiu após testar positivo para COVID-19. A luta foi então remarcada para o UFC on ABC: Ortega vs. Rodrigues.

A luta dos médios entre Uriah Hall e André Sergipano aconteceu no evento. A dupla estava originalmente programada para se reunir como UFC on ESPN: Luque vs. Muhammad 2, mas Hall se retirou por razões desconhecidas.

Uma luta peso-mosca feminina entre a ex-desafiante ao Cinturão Peso Mosca Feminino do UFC Jessica Eye e Casey O'Neill era esperada para acontecer no evento. No entanto, O'Neill se retirou no final de abril devido a uma lesão no ligamento cruzado anterior e foi substituído por Maycee Barber.

Sean Strickland era esperado para enfrentar o ex-campeão dos médios e meio -pesados da Glory, Alex Pereira, no UFC 277. No entanto, a promoção decidiu transferir a dupla para este evento.

Uma luta leve entre Bobby Green e Jim Miller foi marcada anteriormente duas vezes, mas foi cancelada em ambas as ocasiões: primeiro no UFC 172 em abril de 2014, quando Green foi retirado devido a uma lesão no cotovelo. Green também desistiu da segunda reserva no UFC 258 em fevereiro de 2021, quando desmaiou após a pesagem e foi considerado inapto para competir. Esperava-se então que eles se encontrassem neste evento. Por sua vez, Green se retirou novamente por razões desconhecidas e foi substituído pelo ex-desafiante ao Cinturão Peso Leve do UFC Donald Cerrone em uma luta meio-médio. Miller e Cerrone se conheceram oito anos antes no UFC Fight Night: Cowboy vs. Miller que Cerrone venceu por nocaute no segundo round.

Resultados

Prêmios de bônus
Os seguintes lutadores receberam bônus de $ 50.000.

 Luta da noite: Bryan Barberena vs. Robbie Lawler
 Performance da Noite: Alex Pereira, Jalin Turner e Julija Stoliarenko

Os seguintes lutadores receberam prêmios "Fan Bonus of the Night" da Crypto.com pagos em bitcoin de US$ 30.000 para o primeiro lugar, US$ 20.000 para o segundo lugar e US$ 10.000 para o terceiro lugar.

 Primeiro lugar: Israel Adesanya
 Segundo lugar: Alexander Volkanovski
 Terceiro lugar: Alex Pereira

Ver também

 Lista de eventos do UFC
 Lista de lutadores atuais do UFC

T-Mobile Arena
2022 nas artes marciais mistas
Eventos do UFC

UFC 276


An Polystachya lawalreeana in uska species han Liliopsida nga ginhulagway ni Daniel Geerinck. An Polystachya lawalreeana in nahilalakip ha genus nga Polystachya, ngan familia nga Orchidaceae.

Mabibilngan ini ha Rwanda. Waray hini subspecies nga nakalista.

Mga kasarigan

Polystachya

Polystachya lawalreeana