Tulburarea de personalitate obsesiv-compulsivă (TPOC) este o tulburare de personalitate ce se caracterizează printr-un model general sau preocupare excesivă pentru ordine, perfecționism, atenție la detalii, control interpersonal și mental și nevoie de control asupra mediului propriu, ceea ce interferează cu flexibilitatea personală, deschiderea spre experinețe și eficiența, precum și interferență în relații.

Dependența de muncă și avariția sunt adesea observate la cei cu această tulburare de personalitate. Persoanele afectate de această tulburare pot găsi dificil să se relaxeze, mereu simțind că timpul zboară în privința activităților lor și că este nevoie de mai mult efort pentru obținerea scopurilor lor. Își pot planifica activitățile la minut—o manifestare a tendinței compulsive de a păstra controlul asupra mediului și de displacere a evenimentelor neprevăzute ca elemente din afara controlului lor.

Se crede că cauzele TPOC implică o combinație de factori genetici și de mediu. Este o tulburare diferită de tulburarea obsesiv-compulsivă (TOC), iar relația dintre cele două este discutabilă. Unele (dar nu toate) studiile au găsit rate înalte de comorbiditate între cele două tulburări și că ambele pot împărți asemănări exterioare – comportamente rigide și similare ritualurilor, de exemplu. Adunarea și păstrarea, ordinea și nevoia de simetrie și organizare sunt adesea observate la oameni cu ambele tulburări. Atitudinile legate de aceste tulburări diferă între oamenii afectați de oricare dintre tulburări: pentru oamenii cu TOC, aceste comportamente sunt nedorite și văzute drept nesănătoase, fiind produsul unor gânduri involuntare și producătoare de anxietate, pe când pentru oamenii cu TPOC ele sunt egosintonice (adică, sunt percepute de subiect ca raționale și dezirabile), fiind consecință a, de exemplu, unei puternice aderențe la rutine, o încinație naturală spre prudență sau dorința de a obține perfecțiunea.
TPOC se manifestă la în jur de 2–8% din populația generală și la 8–9% din pacienții externi psihiatrici. Tulburarea se manifestă mai des la bărbați.

Semne și simptome
Princpalele simptome observate ale TPOC sunt (1) preocupare legată de memorarea evenimentelor trecute, (2) atragerea atenței la detalii minore, (3) conformitate excesivă în privința uzanțelor, regulilor și regulamentelor sociale, (4) compulsie nejustificată legată de luarea de notițe sau facerea de liste și programe și (5) rigiditate în privința credințelor proprii sau (6) manifestarea unui nivel nerezonabil de perfecționism care poate eventual interfera cu îndeplinirea unei sarcini aflate la îndemână.
Simptomele TPOC pot cauza niveluri diferite de suferință pentru perioade variate de timp (tranzitorie, acută sau cronică) și pot interfera cu viața profesională, socială și romantică a bolnavului.

Obsesii
Unii bolnavi de TOC manifestă o nevoie obsesivă pentru curățenie, de obicei combinată cu o preocupare obsesivă pentru ordine. Această tendință obsesivă le poate face viața mai dificilă. Deși acest tip de comportament obsesiv poate contribui la o senzație de "control al anxietății personale", tensiunea poate continua să existe. Din contra, subiecții cu TPOC pot tinde să nu-și organizeze lucrurile și pot deveni adunători și păstrători compulsivi. Aceasta se datorează eforturilor lor de curăța împrejurimile, care pot fi efectiv împiedicate de cantitatea de dezordine pe care persoana încă plănuiește să o organizeze în viitor.
În realitate, subiecții cu TPOC pot fi niciodată obsedați de curățenie și organizare, mai ales că devin tot mai ocupați cu volumul lor de muncă și așadar stresul lor se întoarce treptat spre ceea poate fi descris ca anxietate. Anxietatea este o tulburare cunoscută pentru îngrijorare excesivă și neașteptată ce are impact negativ asupra rutinelor și vieții de zi cu zi a individului.

Rigiditate
Percepția acțiunilor și convingerilor proprii sau ale altora tind să fie polarizate în "corect" sau "greșit", cu limită mică sau inexistentă între cele două. Pentru oamenii cu această tulburare, rigiditatea poate încorda relațiile interpersonale, cu frustrase ocazională care se transformă în furie și chiar grade variate de violență. Aceste fenomen este cunoscut ca dezinhibare.

Condiții asociate

Tulburare obsesiv-compulsivă
TPOC este adesea confundată cu tulburarea obsesiv-compulsivă (TOC). În ciuda numelor asemănătoare, sunt două tulburări diferite—TOC este o tulburare de anxietate, iar TPOC este o tulburare de personalitate. Unii indivizi cu TPOC pot avea TOC și ambele pot fi găsie uneori în aceeași familie, uneori altături de tulburări de alimentație. În general, oamenii cu TPOC nu simt nevoia de a îndeplini acțiuni ritualice—o simptomă obișnuită a TOC—și de obicei găsesc plăcere în perfecționarea unei trebi, în timp ce oamenii cu TOC sunt adesea mai necăjiți după acțiunile lor.
Unele simptome ale TPOC le au și cei ce suferă de TOC. De exemplu, perfecționismul, adunarea și păstrarea și preocuparea cu privire la detalii (care sunt trei caracteristici ale TPOC) se întâlnesc la oamenii cu TOC și nu și la cei care n-au TOC, indicând o relație particulară între cei cu trăsături ale TPOC și TOC. Inversul este de asemenea adevărat: unele simptome TOC par a avea asemănări strânse cu cele ale TPOC. Acesta este cauzuri pentru simptomele de verificare, ordine și simetrie. Cei cu TPOC care au și TOC este mai probabil să manifeste obsesii și compulsii legate de simetrie și organizare. Simptomele legate de spălatul pe mâini, care sunt printre cele mai obișnuite simptome ale TOC, nu au cine știe ce legătură cu TPOC, din contra.
Există asemănări semnificative între simptomele TOC și ale TPOC, care pot duce la complicații în a le distinge la nivel clinic. De exemplu, perfecționismul este un criteriu al TPOC și un simptom al TOC dacă implică nevoia de ordine, simetrie și organizare. Adunarea și păstrarea este de asemenea considerată atât o compulsie a TOC cât și un criteriu pentru TPOC în DSM-IV. Chiar dacă TOC și TPOC sunt tulburări aparent separate, sunt legături clare între cele două în ce privește anumite simptome.

În ciuda asemănărilor dintre criteriile TPOC și compulsiile constatate la TOC, există diferențe calitative între aceste tulburări, mai ales în privința părții funcționale a simptomelor. Spre deosebire de TPOC, TOC este descrisă prin obiceiuri și obsesii invadatoare, stresante și care consumă timp, care au scopul de a reduce stresul legat de obsesii. Simptomele TOC sunt uneori văzut ca egodistonice deoarece sunt experimentate ca ostile și respingătoare persoanei. Prin urmare, este o mai mare anxietate mentală asociată cu TOC.

Din contra, simptomele manifestate de TPOC, deși sunt repetitive, nu sunt legate de gânduri, imagini sau impulsuri respingătoare. Trăsăturile și comportamentele TPOC sunt cunoscute ca egosintonice, întrucât oamenii cu această tublurare le văd ca adecvate și corecte. Pe de altă parte, trăsăturile principale ce constau în perfecționism și rigiditate pot avea ca rezultat suferința considerabilă a individului cu TPOC ca consecință a nevoii asociate de control.

Un studiu din 2014 a găsit o altă diferență dintre TPOC și TOC: cei afectați de TPOC, indiferent de prezența TOC-ului comorbid, sunt mai rigizi în comportament și au mai multă gratificație întârziată decât cei afectați de TOC sau cei fără tulburări. Gratificația întârziată este o măsură a controlului de sine; ea exprimă capacitatea de a suprima impulsul de a urmări mai multă gratificație imediată pentru a obține mai multe răsplăți în viitor.

Studiile recente ce au utlizat criteriile DSM-IV au găsit în repetate rânduri mai mari rate de TPOC la persoanele cu TOC, fiind vorba de aproximativ între 23% și 32% din persoanele cu TOC. Unele date sugerează că ar putea fi specificitate în legătura dintre TOC și TPOC. Ratele de TPOC sunt în mod consistent mai mari la persoanele cu TOC decât la persoanele fără tulburări dacă ne bazăm pe criteriile DSM-IV.

Sindromul Asperger
Există suprapuneri și asemănări considerabile între sindromul Asperger și TPOC, precum facerea de liste, aderarea rigidă la reguli și aspectele obsesive ale sindromului Asperger, deși primele pot fi distinse de TPOC în special în privința comportamentelor afective, abilităților sociale mai slabe, dificultăților legate de teoria minții și interese intelectuale intense e.g. abilitatea de a-și reaminti fiecare aspect al unui hobby. Un studiu din 2009 ce a implicat persoanele adulte autiste a constatat că 40% din cei diagnosticați cu sindromul Asperger au îndeplinit cererile de diagnostic pentru TPOC co-morbid.

Tulburări de alimentație
Personalitățile rigide sunt asociate adesea cu tulburările de alimentație, mai ales anorexia nervoasă. Anorexia nervoasă este o tulburare de alimentație care se caracterizează prin cantități excesive de restricții legate de consumul de mâncare din frica de a crește în greutate. Mulți oameni care experimentează această tulburare experimentează de asemenea dismorfofobia. Divergențele dintre diferite studii cu privire la incidența TPOC în rândul anorexicilor și bulimicilor a fost constatat, ceea ce poate oglindi în parte diferențele de metodologie alese de diferite studii, precum și dificultățile în a diagnostica tulburările de personalitate. În tabelul de mai jos, rezultatele prezintă frecvența TPOC în rândul anorexicilor (subtip non-specific, AN), anorexicilor limitativi (RAN), anorexicilor binge/purge, precum și a anorexicilor cu o istorie de bulimie nervoasă (BPAN) și a bulimicilor cu greutate normală (BN).

Indiferent de răspândirea TPOC complete printre subiecții cu tulburări de alimentație, prezența acestei tulburări de personalitate și a caracteristicilor sale s-a constantat că sunt corelate în mod categoric cu o listă de complicații ce țin de tulburările de alimentație în contrast cu trăsăturile impulsive—cele legate de tulburarea de personalitate histrionică, de exemplu—care prezic un mai bun rezultat de pe urma tratamentului. OCPD predicts more severe anorexic symptoms, worse remission rates, and the presence of aggravating behaviors such as compulsive exercising. Compulsive exercising in eating disordered samples, along with smaller lifetime BMI and illness duration among anorexics, also correlates positively and significantly with an important OCPD trait: perfectionism.

Perfectionism has been linked with anorexia nervosa in research for decades. A researcher in 1949 described the behavior of the average anorexic girl as being "rigid" and "hyperconscious", observing also a tendency to "[n]eatness, meticulosity, and a mulish stubbornness not amenable to reason [which] make her a rank perfectionist". Perfectionism is a life enduring trait in the biographies of anorexics. It is felt before the onset of the eating disorder, generally in childhood, during the illness, and also, after remission. The incessant striving for thinness among anorexic women is itself a manifestation of this trait, of an insistence upon meeting unattainably high standards of performance. Because of its chronicity, those with eating disorders also display perfectionistic tendencies in other domains of life than dieting and weight control. Over-achievement at school, for example, has been observed among anorexics, as a result of their over-industrious behavior.

A Swedish study found that hospitalization for eating disorders was around twice more common among girls who took advanced courses and achieved high average grades than among those who had medium or low grades. The link with over-achievement was particularly high among those hospitalized for AN, which was 3.5 times as common among those with high grades as in those with other grade levels. In some individuals with bulimia nervosa, the seemingly conflicting traits of impulsivity and perfectionism are present.

Apart from perfectionism, other OCPD traits have been observed in the childhoods of those with eating disorders in much higher frequency than among control samples, including among their unaffected sisters.

Like those afflicted with OCPD, anorexics and bulimics also tend to have a great need for order and symmetry in their activities and surroundings, something seen in their relationship with a third disorder, OCD. Eating disorders are largely comorbid with OCD; with some studies showing that OCD symptoms are nearly as severe among anorexics as among a classic OCD sample, and that this remains so even after discounting food- and weight-related obsessions and compulsions.

Those with eating disorders are less likely, however, to develop the multi-object obsessions and compulsions of people with classic OCD, who self-report symptoms related to a multitude of themes such as violence, sex, washing, moral taboos etc. The symptoms of both anorexics and bulimics, however, tend to be more restricted to symmetry and orderliness concerns. The same has been noted in samples afflicted with comorbid OCPD and OCD, who are more likely harbor obsessions and compulsions about symmetry and order than those have OCD only.

At least one paper has made an explicit link between OCPD and the OCD symptoms endorsed by anorexics, noticing that in the samples under study one with both restrictive anorexia and OCD and another with OCD but no present eating disorder those with comorbid AN and OCD were more likely to be diagnosed with OCPD than those with OCD only (38.1% vs 8.7%). In a larger sample which included anorexic bingers and normal weight bulimics, it was found that all three eating disordered groups were more likely to develop symptoms about order and symmetry than the OCD-only group. Among women recovered from AN, orderliness concerns remain higher than among control samples without an eating disorder history.

The obsessive compulsive personality traits of over-attention to details and inflexibility have also been found in cognitive testing of anorexics; this group, compared to healthy controls, will display average to above average performance in tests requiring accuracy and the avoiding of errors but poorly on tests requiring mental flexibility and central coherence, i.e., the ability to integrate details of information into a bigger narrative. Over-attention to details among anorexics and weak central coherence are linked with a well-known cognitive failure in this group, that of missing "the big picture", a characteristic also of the cognitive style of those with OCPD.

Both anorexics and non-eating disordered OCPD samples have also been found to share the trait of increased self-control, an above average ability to delay gratification in the name of a greater good to be received in the future. Among anorexics specifically, this trait is manifested in their capacity to repress a key natural urge, that of satisfying hunger, in order to be 'rewarded' with weight loss. In a 2012 paper, it was verified that this trait exists among anorexics also beyond food and weight themes. The anorexics, especially those of the restricting type, were observed to save money handed to them by researchers more persistently than a control sample of healthy women.

A similar experiment was tested on four non-eating disordered samples—one with OCPD only, another from OCD only, a third afflicted with both OCPD and OCD, and a sample of healthy controls. Delayed gratification was found to be pronounced among those with OCPD but not those with OCD only or the control samples, who had similar performances to one another. Delayed gratification, they found, was highly correlated with the severity of OCPD, i.e., the greater the capacity to delay gratification in a person afflicted with OCPD, the more impairing was the disorder. As the authors noticed, while many psychiatric disorders—substance abuse, for example—may be marked by impulse deregulation, OCPD and anorexia nervosa stand out as the only disorders shown to spring forth from the opposite quality: excessive self-control.

Some family studies have also found a close genetic link between OCPD and anorexia. Lilenfeld et al. 1998, compared for a variety of psychiatric diagnoses three sets of women—one suffering from the restricting type of anorexia nervosa, another from bulimia nervosa, and a group of control women without an eating disorder—plus their respective relatives unaffected by eating disorders. They found a much higher incidence of OCPD among anorexics and their relatives (46% and 19%, respectively) than in the control samples and the latter's own relatives (5% and 6%, respectively). Additionally, the rates of OCPD among relatives of anorexics with that personality disorder and those without it were about the same—evidence, in the authors' words, "suggesting shared familial transmission of AN and OCPD".

In this study, bulimics and their relatives were not found to have elevated rates of OCPD (4% and 7%, respectively). Strober et al. 2007, in a similarly intended study, also found much higher incidence of OCPD among relatives of restrictive anorexics than among relatives of a normal control sample (20.7% vs. 7%). Along with diagnoses of OCD and generalized anxiety disorder, OCPD was the one that best distinguished between the two groups.

Depresia
Persoanele cu TPOC adesea sunt înclinați spre pesimism general și/sau spre anumite forme de depresie. Acest fapt poate fi uneori atât de serios încât se ajunge la riscul de suicid. Într-adevăr, un studiu sugerează că tulburările de personalitate sunt sursă a morbidității psihiatrice. Ele pot cauza mai multe probleme de funcționare decât un episod depresiv major.

Cauze
Se crede că cauza TPOC implică o combinație de factori genetici și de mediu. Potrivit teoriei genetice, oamenii cu o formă a genei DRD3 vor dezvolta probabil TPOC și depresie, mai ales dacă sunt bărbați. Dar fenomenele genetice pot fi inactive până sunt declanșate de evenimente din viața celor predispuși la TPOC. Printre aceste evenimente putem numit stiluri părintești care constituie supra-implicare și/sau supra-protecție, precum și traume din copilărie. Traumele care pot duce la TPOC pot constitui abuz fizic, emoțional sau sexual sau alte traume psihologice. Potrivit teoriei de mediu, TPOC este un comportament învățat. Este nevoie ca cercetările viitoare să determine importanța corespunzătoare a factorilor genetici și de mediu.

Diagnostic

DSM
A cincea ediție a Diagnostic and Statistical Manual of Mental Disorders (DSM-5), manual utilizat pe scară largă pentru diagnosticarea tulburărilor mentale, definește tulburarea obsesiv-compulsivă (în Axa II Cluster C) ca un exemplu larg de preocupare legată de perfecționism, ordine și control interpersonal și mental, cu costul eficienței, flexibilității și a francheței. Simptomele trebuie să apară în maturitatea timpurie și în mai multe contexte. Cel puțin patru din următoarele trebuie să fie prezente:

Critică
De când DSM-IV-TR a fost publicat în 2000, unele studii au găsit cusururi în privința acoperirii TPOC. Un studiu din 2004 a contestat utilitatea tuturor criteriilor cu excepția a trei: perfecționismul, rigiditatea și încăpățânarea, zgârcenia. Un studiu din 2007 a găsit că TPOC este din punct de vedere etiologic distinct de tulburările de personalitate evitantă și dependendă, sugerând că este incorect caracterizată ca tulburare de Cluster C.

OMS

ICD-10 al Organizației Mondiale a Sănătății utilizează termenul tulburare de personalitate anankastică (). Anankastic este derivat din cuvântul grecesc ἀναγκαστικός (Anankastikos: "compulsie").

Aceasta se caracterizează prin cel puțin patru din următoarele:

Include:
 personalitatea (tulburarea) compulsivă și obsesivă
 tulburararea de personalitate obsesiv-compulsivă
De asemenea, exclude:
 tulburarea obsesiv-compulsivăă

Există o cerință a ICD-10 ca un diagnostic a oricărei tulburări de personalitate să satisfacă de asemenea un set de criterii ale tulburării generale de personalitate

Millon's subtypes

Theodore Millon a identificat cinci subtipuri ale personalității compulsive (2004). Orice personalitate compulsivă poate manifesta una sau mai multe din următoarele:

Tratament

Tratamentul pentru TPOC include psihoterapia, terapia cognitiv comportamentală, terapia comportamentală sau auto-ajutorul. Se pot prescrie medicamente. În cadrul terapiei comportamentale, persoana cu TPOC discută cu psihoterapeutul căi de a schimba compulsiile în comportamente mai sănătoase și productive. Terapia cognitiv analitică este o formă eficientă de terapie comportamentală.

Tratamentul este complicat dacă persoana nu acceptă că are TPOC sau crede că gândurile sau comportamentele sale sunt într-un anumit sens corecte și așadar nu trebuie schimbate. În general nu este recomandat să se utilizeze doar medicamente pentru această tulburare de personalitate. Inhibitorii selectivi de reasimilare aserotoninei (SSRI) pot fi utili alături de psihoterapie prin faptul că ajută persoana cu TPOC să se împotmolească mai puțin în detalii minore și să-și amelioreze felul rigid de a fi.

Există o probabilitate de trei ori mai mare ca persoanele cu TPOC să primească psihoterapie individuală decât persoanele cu tulburare depresivă majoră. Aici sunt rate mai mari de utilizare a asistenței medicale primare. Nu sunt cunoscute studii controlate corespunzător cu privire la opțiunile de tratament pentru TPOC. Mai multe cercetări sunt necesare pentru a cerceta opțiuni mai bune de tratament.

Epidemiologie
Estimările cu privire la răspândirea TPOC în cadrul populației generale se întind de la 2.1% la 7.9%. Un studiu larg din Sua a constatat o rată de răspândire de 7.9%, de unde reiese că ar fi cea mai obișnuită tulburare de personalitate. Bărbații sunt diagnosticați cu TPOC de două ori mai mult decât femeile. Se poate manifesta la 8–9% din pacienții psihiatrici neinternați.

Istorie

Psihanalitic

În 1908, Sigmund Freud a numit ceea este astăzi cunoscut ca tulburare de personalitate anankastică sau obsesiv-compulsivă "caracter memorator anal". A identificat principalele trăsături ale tipului de personalitate ca fiind o preocupare legată de ordine, parcimonie (economie) și îndărătnicie (rigiditate și încăpățânare). Conceptul stă la baza teoriei sale a dezvoltării psihosexuale.
TPOC a fost pentru prima dată inclus în DSM-II, în bună măsură pe baza noțiunii lui Sigmund Freud de personalitate obsesivă sau stil de caracter anal-erotic caracterizat prin ordine, parcimonie și încăpățânare.

Criteriile de diagnostic pentru TPOC au trecut prin schimbări considerabile cu fiecare modificare a DSM. De exemplu, DSM-IV a oprit utilizarea a două criterii prezente în DSM-III-R, limitarea exprimării afecțiunii și indecizia, baza acestei schimbări constituind în principal examinările literaturii empirice care a găsit că aceste trăsături nu conțin consistență internă.
De la începutul anilor 1990, cercetări însemnate continuă să descrie TPOC și trăsăturile ei principale, inclusiv tendința ei de a se manifesta în familii cu tulburări de alimentație și chiar de a apărea în copilărie.

Potrivit DSM-IV, TPOC este clasificat ca tulburare de personalitate de 'Cluster C'. A existat o dispută legată de categorisirea TPOC ca tulburare de personalitate de tip Axis II. S-a susținut că este mai specific pentru TPOC să se manifeste alături de tulburări de spectru obsesiv-compulsiv precum TOC, tulburarea dismorfică corporală, adunarea și păstrare compulsivă, tricotilomania, jupuirea compulsivăa pielii, tulburări legate de ticuri și tulburări de alimentație.

Deși DSM-IV a încercat să facă distincție între TPOC și TOC prin focalizare pe absența obsesiilor și compulsiilor la TPOC, trăsăturile de personalitate  obsesiv-compulsive sunt ușor confundate cu concepții sau valori anormale despre care se consideră că stau la baza TOC. Aspecte ale perfecționismului direcționat spre sine, precum convingerea că soluția perfectă este lăudabilă, disconfortul în cazul în care se simte că treburile nu au fost făcute în totalitate și îndoiala că acțiunile cuiva au fost efectuate corect, au fost de asemenea propuse să fie considerate trăsături de durată ale TOC.
În plus, în probele pe teren ale DSM-IV, majoritatea pacienților cu TOC au relatat că nu sunt siguri dacă simptomele lor obsesiv-compulsive sunt realmente iraționale.

Referințe

Legături externe
DSM IV-TR year 2000 criteria for OCPD

Directory of OCD-related sites

Tulburări de personalitate

Tulburare de personalitate obsesiv-compulsivă


Ara Gaya, also known as Ana Gaya, Asiryangguk (아시량국, 阿尸良國)), and Anra, Alla (안라, 安羅), was a  city-state kingdom in the part of Gaya confederacy, in modern-day Haman County of South Korea. As the confrontational foreign policy of Daegaya failed, Ara Gaya and its less confrontational policy gained support in the 540s AD.

By the 6th century AD, Gaya could not risk the hostility of either Baekje or Silla (two of the Three Kingdoms of Korea that dominated the peninsula, the third being Goguryeo). Ara Gaya put a great deal of effort into pursuing a diplomatic solution for maintaining its independence, including hosting summits between Baekje, Silla and Yamato-Wa.

The Gaya confederacy was greatly weakened at the time, as northwestern Gaya states fell under the influence of Baekje and southeastern states fell under Silla's influence. Ara Gaya sought to maintain its independence by allying itself with Goguryeo, and then asked Goguryeo to invade Baekje in 548 AD. This attempt to weaken Baekje's sphere of influence failed when Goguryeo failed to succeed in the campaign.

In 553 AD, Silla defeated Baekje in war and occupied the Gyeonggi area (the Han River basin), breaking its 120-year alliance with Baekje. Silla, having started incorporating the parts of Gaya already under its sphere of influence, also invaded the rest of Gaya to eliminate Baekje's sphere of influence there.  Ara Gaya capitulated to Silla in 559 AD.

According to the Records of the Three Kingdoms, It is presumed the four countries, Sinunsin(臣雲遣支報), Anra(安邪踧支濆), Sinbunhwal(臣離兒不例) and Geumgwan(拘邪秦支廉), have superior position in southern peninsula around the 3rd century.

Archaeologically confirmed remains include Ancient Tombs in Haman  Marisan. its turned out to be the tombs of the ruling class of Ara gaya.

Ara Conference(安羅會議)
Ara Conference was held in 529, with following 1st Sabi Conference(541) and 2nd Sabi Conference(544).

Gallery

See also
 History of Korea

References

Gaya confederacy
Former countries in East Asia
Former countries in Korean history

Ara Gaya


උගන්ඩා ප්‍රාණපරිත්‍යාගවරු වනාහි දැනට උගන්ඩාවේ කොටසක් වන ඓතිහාසික බුගන්ඩා රාජධානියෙහිදී ඝාතනයට පත්කෙරුනු ක්‍රිස්තියානි ආගම වැළඳ ගත්තවුන් පිරිසකි.

උගන්ඩා ප්‍රාණපරිත්‍යාගවරු


Pandaloidea er en overfamilie i underordenen ægte rejer, den består af familien Pandalidae (omkring 200 arter) og familien Thalassocarididae (fire arter).
Underfamilier:
Pandalidae Haworth, 1825
Thalassocarididae Bate, 1888

Referencer

Ægte rejer

Pandaloidea


FK Jug Sarajevo je nogometni klub iz Sarajeva, Bosne i Hercegovine. Trenutno se natječe u Prvoj nogometnoj ligi Kantona Sarajevo.

Povijest
Klub je osnovan 1932. godine. Uspješno je djelovao sve do početka Dugog svjetskog rata. Ponovo se aktivirao 1959. godine kao Sportsko društvo u čijem sastavu su bili nogometni, šahovski, stolnoteniski i košarkaški odjeli.

Uspjesi
Prva liga KS
 (1): 2016./17.

Izvori

Vanjske poveznice
 FK Jug na fsks.ba

Jug
Jug

FK Jug Sarajevo


Alerjiloji, alerjen sayılabilecek canlıları (parazitler, bakteriler, akarlar, ev tozu vs.) inceler.

Dış bağlantılar
 American Academy of Allergy, Asthma & Immunology
 Asthma and Allergy Foundation of America
 Case Studies in Environmental Medicine (CSEM): Environmental Triggers of Asthma

İmmünoloji

Alerjiloji


Onthophagus kakadu é uma espécie de inseto do género Onthophagus da família Scarabaeidae da ordem Coleoptera.

História
Foi descrita cientificamente pela primeira vez no ano de 1990 por Storey & Weir.

Referências

Ligações externas

kakadu
Coleópteros descritos em 1990

Onthophagus kakadu


(Guy Ritchie's The Covenant) est un film britanniquo-hispano-américain réalisé par Guy Ritchie et sorti en 2023. Le film met en scène Jake Gyllenhaal dans le rôle d'un soldat américain et de son interprète afghan (interprété par Dar Salim), luttant contre des Talibans.

Le film reçoit des critiques globalement positives. Sorti en vidéo à la demande dans de nombreux pays, il ne récolte cependant pas de très bons résultats au box-office.

Synopsis

Mars 2018, Afghanistan. Lors d'une mission de contrôle de véhicules, le sergent de l'armée américaine John Kinley perd notamment son interprète afghan lors d'une explosion au camion piégé à Lashkar Gah.

De retour sur la base de l'armée américaine à Begrâm, John fait la connaissance de son nouvel interprète, Ahmed Abdullah, un Afghan. Ce dernier apprend à John que les renseignements de l'armée pour retrouver les Talibans sont souvent erronés. John apprend par ailleurs que le fils d'Ahmed a été tué par les Talibans quelque temps plus tôt.

Grâce à de nouvelles informations et à l'accord du colonel Vokes, John et ses hommes partent à l'assaut d'un dépôt de munitions et de construction de bombes des Talibans. Les Américains sont trahis par l'un des Afghans mais Ahmed parvient à le découvrir à temps.

Après une attaque, John et Ahmed sont les seuls survivants de l'équipe. Alors que leurs ennemis sont à leurs trousses, Ahmed va tenter d'emmener Kinley, gravement blessé, en lieu sûr ("je te ramène à la maison", lui dit-il). Ils doivent parcourir pour cela une centaine de kilomètres en évitant les routes fréquentées par les Talibans qui ont mis leurs têtes à prix. Ahmed, seul valide, traîne John sur un brancard qu'il a fabriqué, dans une voiture, puis dans une charrette à bras à travers la montagne avant d'atteindre enfin Bagram.

Quelques semaines plus tard, John est rentré auprès des siens à Santa Clarita. Il découvre peu après qu'Ahmed et sa famille n'ont pas pu être rapatriés aux États-Unis, comme cela était initialement prévu. Après être passé par les voies administratives légales, rongé par sa dette envers Ahmed, John Kinley décide de retourner officieusement en Afghanistan pour les récupérer, sous le pseudonyme de Ron Kay. Le temps est compté car les Talibans ont eu vent des exploits d'Ahmed. John se rend à Kondoz pour y rencontrer Eddie Parker, un militaire privé engagé pour l'aider. Mais il va devoir se débrouiller seul pour retrouver Ahmed.

Fiche technique

 Titre original :
 Titre original complet :
 Titre français : The Covenant : Mission en Afghanistan
 Titre québécois : Sous le soleil d'Afghanistan
 Réalisation : Guy Ritchie
 Scénario : Guy Ritchie, Ivan Atkinson et Marn Davies
 Musique : Christopher Benstead
 Direction artistique : Florian Müller
 Décors : Martyn John
 Costumes : Loulou Bontemps
 Photographie : Ed Wild
 Montage : James Herbert
 Production : Ivan Atkinson, Josh Berger, John Friedberg et Guy Ritchie
 Coproducteurs : Max Keene
 Producteurs délégués : Olga Filipuk et Samantha Waite
 Sociétés de production : STX Films et Toff Guy Films
 Sociétés de distribution : Metro-Goldwyn-Mayer/United Artists (États-Unis), Amazon Studios/Prime Video (international)
 Budget :
 Pays de production : , ,
 Langue originale : anglais
 Format : couleur
 Genre : drame, guerre, thriller, action
 Durée :
 Durée : 123 minutes
 Date de sortie :
 États-Unis :
 France :  (sur Prime Vidéo)
 Classification :
 États-Unis : R

Distribution

 Jake Gyllenhaal  : le sergent John Kinley
 Emily Beecham  : Caroline Kinley
 Dar Salim  : Ahmed
 Alexander Ludwig  : le sergent Declan O'Brady
 Antony Starr  : Eddie Parker
 Sean Sager  : Charlie « Jizzy » Crow
 Jason Wong  : Joshua « JJ » Jung
 Rhys Yates  : Tom « Tom Cat » Hancock
 Christian Ochoa  : Eduardo « Chow Chow » Lopez
 Jonny Lee Miller  : le colonel Vokes
 Ash Goldeh : Faraj
 Sina Parvaneh : Zaman
 Bobby Schofield  : Steve Kersher
 Cyrus Khodaveisi : Wahid

Source  : AlloDoublage

Production

Scénario
Guy Ritchie coécrit le scénario avec Ivan Atkinson et Marn Davies, avec lesquels il a collaboré sur ses trois précédents films : The Gentlemen (2019), Un homme en colère (2021) et Operation Fortune: Ruse de guerre (2022). Guy Ritchie s'est ici beaucoup inspiré de conversations avec des vétérans.

Attribution des rôles
En octobre 2021, il est annoncé que Jake Gyllenhaal tiendra le rôle principal d'un film écrit et réalisé par Guy Ritchie.

Tournage
Le tournage débute en février 2022 à Alicante en Espagne. La présence des acteurs Dar Salim, Alexander Ludwig, Antony Starr, Jason Wong, Bobby Schofield, Sean Sagar et Emily Beecham est alors révélée. Les prises de vues se déroulent également à Sax, autre ville de la province d'Alicante. La première bande-annonce du film, diffusée en février 2023, révèlera la présence de Jonny Lee Miller.

Sortie et accueil

Date de sortie et promotion
En janvier 2022, il est annoncé qu'Amazon Studios a acquis les droits de diffusion pour de nombreux pays hors États-Unis. Alors que le titre provisoire était The Interpreter, il est révélé en décembre 2022 que le titre est désormais The Covenant. Une première bande-annonce est diffusée le .

Accueil critique
Dans le monde anglo-saxon, Guy Ritchie's The Covenant reçoit de la part de l'agrégateur Rotten Tomatoes la note de  pour un total de 79 critiques. Le site Metacritic donne quant à lui la note de  pour un total de 27 critiques.

Box-office
Le film commence timidement au box-office nord-américain avec , pour une troisième place, ce qui est  d'après David Gross, spécialiste du box-office. Le film est précédé par Evil Dead Rise () et suivi par John Wick : Chapitre 4 (). Il n'est pas sorti dans les salles françaises.

Notes et références

Annexes

Articles connexes
 Guerre d'Afghanistan (2001-2021)

Liens externes

Film britannique sorti en 2023
Film espagnol sorti en 2023
Film de guerre britannique
Film de guerre espagnol
Film de guerre américain
Film dramatique britannique
Film dramatique espagnol
Film dramatique américain
Film réalisé par Guy Ritchie
Film tourné à Alicante
Film tourné dans la Communauté valencienne
Film sur la guerre d'Afghanistan (2001-2021)
Film se déroulant en Californie
Film distribué par Amazon Studios
Film distribué par la Metro-Goldwyn-Mayer
Film distribué par United Artists
Film classé R aux États-Unis

The Covenant : Mission en Afghanistan


Mucio Escévola ante el rey Porsena es un cuadro del pintor Abraham Schöpfer, activo en torno al año 1500, realizado en 1533, que se encuentra en el Museo Nacional de Estocolmo de Suecia con número de inventario NM 295.

Fue pintado por encargo del duque Guillermo IV de Baviera dentro de una serie de cuadros dedicados a la historia de Roma en la que intervinieron Albrecht Altdorfer, Hans Burgkmair y otros.

La obra describe el legendario momento en el que el patriota romano Mucio Escévola introduce su mano derecha en el fuego tras el atentado fallido contra el rey etrusco Porsena. Su valentía contribuiría a la paz entre Roma y los etruscos, mientras que Cayo Mucio se ganó el apodo de Scevola, que en latín significa zurdo, apodo que pasaría a sus descendientes.

Véase también
 República romana temprana

Referencias

Colecciones del Museo Nacional de Estocolmo

Mucio Escévola ante el rey Porsena


Michael Robertson (nacido en 1967) es el fundador y ex CEO de MP3.com, uno de los sitios de música más populares de Internet. A su salida de MP3.com, Robertson creó varias empresas tecnológicas, incluyendo Linspire, SIPphone, MP3tunes y Ajax 13. Más tarde fundó DAR.fm, una web para la grabación de audio desde la radio.

Biografía
Nacido en 1967, Michael Robertson estudió Ingeniería en la Universidad de California en San Diego, graduándose en 1989, en pleno auge del fenómeno de Internet en Estados Unidos.

Trayectoria

Muy joven, Michael Robertson fue fundador de la compañía MP3.com. A pesar del éxito inicial de MP3.com, Robertson se enfrentó a una tormenta de demandas de grandes sellos discográficos sin precedentes. El litigio surgió a partir de "Beam-it", una funcionalidad que permitía cargar rápidamente una colección de CD existentes en taquillas en línea en la web my.mp3.com. También permitía acceder a sus colecciones privadas de música en línea desde cualquier parte. Otra funcionalidad era "escucha instantánea", que permitía el acceso instantáneo de los CD comprados en línea de los minoristas participantes. Sin embargo, para poner en marcha el servicio, Robertson tenía que duplicar todos los CD de música creados hasta la fecha.

MP3.com compró los CD de su índice y los usuarios tenían que proporcionar su propia copia; así, MP3.com violó las leyes que regulan los derechos de autor al no adquirir las licencias de su música.

Prácticamente todas las principales discográficas demandaron a MP3.com y la empresa de Robertson llegó a acuerdos en la mayoría de los casos por decenas de millones de dólares. Sin embargo, Universal Music se mantuvo firme y llevó el caso a los tribunales. Después de que comenzara el juicio en el caso de UMG contra MP3.com, se determinó que MP3.com había violado las leyes de derechos de autor y se le ordenó pagar hasta 250 millones de dólares a Universal Music Group. MP3.com pagó 53,4 millones de dólares para resolver la demanda de Universal Music. Este resultado legal desencadenó una demanda colectiva acusando a MP3.com y a ciertos directivos, incluyendo a Robertson y a los directores de la empresa, de violaciones de la Ley de Bolsa de Valores de 1934.

MP3Tunes
Los sellos MP3Tunes.com y Sideload.com, ambos propiedad de Robertson, fueron demandados en el año 2000 por los principales sellos discográficos. Para lograr un acuerdo, Robertson pagó más de $100 millones de dólares para resolver las reclamaciones de derechos de autor.

En 2007, MP3.com fue adquirida por el gigante Universal Music Group por un monto aproximado de $385 millones de dólares.

En marzo de 2014, Michael Robertson, en calidad de responsable del sello MP3Tunes, fue condenado a pagar $41 millones de dólares por violar la propiedad intelectual de cientos de miles de canciones.

Linspire
Después de salir de MP3.com, Robertson creó una nueva compañía tecnológica denominada Lindows. Su cometido no era otro que para crear un sistema operativo basado en GNU/Linux para competir con Windows. El gigante Microsoft no tardó en presentar demandas por la similitud a su marca. Dado que la marca "Windows" se encontraba en peligro en algunos países, Microsoft optó por resolver el litigio con un pago de $20 millones de dólares. A cambio, Lindows entregaba ciertas licencias a Windows y cambiaba su nombre en todo el mundo a Linspire.

SIPphone
En 2003 Robertson funda SIPphone, que también tuvo que superar varias demandas legales, e interponer más de una, como fue el caso contra Vonage, acusada por SIPphone de publicidad falsa y engañosa. Muchos vieron en esta última demanda un truco publicitario, aunque más tarde se aclararon los términos. Además de vender adaptadores de teléfono y routers, SIPphone desarrollaba software gratuito de VoIP para competir con Skype; estaba basado en el estándar SIP llamado Gizmo5, que está disponible en una gran variedad de plataformas. El 12 de noviembre de 2009, Google anunció que había adquirido la empresa por una suma no declarada.

Enlaces externos
 Página personal

Referencias

Ingenieros de Estados Unidos
Informáticos teóricos de Estados Unidos
Ingenieros de telecomunicaciones de Estados Unidos
Programadores de Estados Unidos
Alumnado de la Universidad de California en San Diego

Michael Robertson


Ehnes ist ein Ortsteil von Schalkau im Landkreis Sonneberg in Thüringen.

Lage
440 Meter über NN an einem steilen nach Norden exponierten Nordhang liegt Ehnes südwestlich von Schalkau an der Kreisstraße 20, die zur Landesstraße 1112 verbindet.

Geschichte
1358/1362 wurde Ehnes erstmals urkundlich erwähnt.
Der Ort hatte einst Verbindung zur Burg Schaumberg. Im Jahr 1910 hatte der Ort 145  und 1939 142 Einwohner. Heute sind noch Spuren der ehemaligen Wasserburg von Ehnes sichtbar. Die Ziegelei Ehnes ist bekannt.

Am 1. Juli 1950 wurde Ehnes nach Schalkau eingemeindet. Am 1. Februar 1984 wurde der Ort durch Ausgliederung wieder zu einer eigenständigen Gemeinde, bis diese am 8. März 1994 erneut nach Schalkau eingemeindet wurde. 121 Einwohner lebten 2012 im Dorf.

Dialekt
In Ehnes wird Itzgründisch, ein mainfränkischer Dialekt, gesprochen.

Einzelnachweise

Weblinks

Ort im Landkreis Sonneberg
Geographie (Schalkau)
Ehemalige Gemeinde (Landkreis Sonneberg)
Ersterwähnung 1358
Gemeindeauflösung 1950
Gemeindegründung 1984
Gemeindeauflösung 1994

Ehnes (Schalkau)


An Cannomois in uska genus han Liliopsida. An Cannomois in nahilalakip ha familia nga Restionaceae.

An kladograma hini sumala ha Catalogue of Life:

Mga kasarigan

Mga sumpay ha gawas

Cannomois

Cannomois


Mualim (tur. muallim ← ar. mu̔allim) je pojam iz islamskog školstva. Mualim je vjeroučitelj, naročito u mektebu. Vjeroučiteljica je mualima.

Izvori

Vanjske poveznice
e-Publishing Filozofskog fakulteta u Sarajevu

Islam

Mualim


The Everett Silvertips are an American major junior ice hockey team currently members of the U.S. Division in the Western Conference of the Western Hockey League (WHL). The team is based in Everett, Washington, and joined the WHL as an expansion team for the 2003–04 season. The team name comes from the silvertip bear. The team plays at Angel of the Winds Arena, a $71.5 million multipurpose complex built in 2003 that seats 8,300 (or 8,513 with standing room only seats included) for hockey. The team's mascot is Lincoln, a silvertip bear, named after the aircraft carrier  stationed at the time at Naval Station Everett.

Notable NHL alumni from the team include Ryan Murray, Radko Gudas, Nikita Scherbak, Noah Juulsen, Byron Froese, Jujhar Khaira, Mirco Mueller, Zach Hamill and Carter Hart. Throughout their history, the team has developed heated rivalries with the Seattle Thunderbirds and Portland Winterhawks.

History

The city of Everett, Washington, was awarded conditional approval for an expansion franchise from the Western Hockey League on September 18, 2001. The team, to begin play in the 2003–04 season at a new arena in downtown Everett, would be named the "Silvertips" after the grizzly bears of the Pacific Northwest.

Inaugural season: 2003–04
During the Silvertips' inaugural season in the U.S. Division of the WHL, the team solidified its place as one of the most successful expansion hockey teams in history after breaking a minimum of ten junior hockey records for an expansion team in its first year. Under the direction of general manager Doug Soetaert and head coach Kevin Constantine, the team won the U.S. Division title with a record of 35–27–8–2, while setting a record for a first-year team in any of the major junior hockey leagues in the Canadian Hockey League (the OHL, QMJHL and WHL) by earning 80 points in the regular season standings, eclipsing the old record set by the 1982–83 Longueuil Chevaliers of the QMJHL. Constantine received the Dunc McCallum Memorial Trophy from the WHL as the 2003–04 Coach of the Year.

In the 2004 playoffs, the Silvertips swept the Spokane Chiefs 4–0 in the first round before defeating the Vancouver Giants 4–2 in the Western Conference semifinals. The team then played the Kelowna Rockets, the regular season champions and reigning WHL champions, for the Western Conference title. After falling behind in the series three games to one, the Silvertips improbably won three-straight games in overtime to win its first Western Conference title, earning the chance to play the Medicine Hat Tigers for the WHL championship. The Tigers, however, swept the series in four-straight games, marking an end to the Silvertips' first season.

2004–05 season
Fresh off the success of its successful inaugural season, the 2004–05 Silvertips team was the youngest in the League. At one time, the team had a minimum of eight 16-year-old rookies on the active game-day roster. With such youth and inexperience, the team was projected to falter, but still managed to make the playoffs for a second consecutive season. After defeating the Portland Winter Hawks in seven games during a first round playoff series, the Silvertips finished their second season in the WHL by being swept by Kootenay 4–0 in the Western Conference Semifinals.

2005–06 season
The 2005–06 season marked the second time the team had won the U.S. Division title, in only its third season of existence. After defeating the Tri-City Americans 4–1 in the first round of the WHL playoffs, and the Kelowna Rockets 4–2 in the Western Conference semifinals, the Silvertips' playoff run came to an end when the Silvertips were swept by Vancouver 4–0 in the Western Conference Finals. However, the Silvertips once again exceeded expectations by reaching the final four of the WHL playoffs for the second time in three seasons.

Silvertips' forward Peter Mueller won the Jim Piggott Memorial Trophy for top rookie in the League, becoming to the first Silvertips player to win the award.

2006–07 season
The 2006–07 regular season was the team's most successful to date. Everett entered the season as the pre-season number one team in the CHL "Top Ten" rankings. The team remained on the CHL "Top Ten" rankings list the entire regular season, being selected first overall for 13 of the 25 weeks the rankings were selected, never falling lower than fifth. Led by captain Jason Fransoo, the 'Tips clinched a playoff berth a mere 48 games into the season and captured its third U.S. Division title in only four years of existence. The team was also awarded the Scotty Munro Memorial Trophy for having the best record in the WHL during the regular season, posting a record of 54–15–1–2 (111 points).

Silvertips forward Zach Hamill became the first Everett Silvertip to lead the WHL in points with 32 goals and 61 assists for 93 points, winning the Bob Clarke Trophy. Silvertips forward Kyle Beach won the Jim Piggott Memorial Trophy for top rookie in the League. Peter Mueller continued to provide plenty of offensive production, along with forwards Moises Gutierrez, Ondrej Fiala and Dan Gendur. The Silvertips also received strong play from the grinding "Joe" Line of Brennan Sonne, Damir Alic and Jesse Smyke.

It was a controversial season for Everett, beginning after a preseason loss in Tri-City. Coach Constantine was unhappy with the team's performance and made the players ride the bus back from Kennewick to Everett in their full hockey gear without a post-game meal. Constantine was fined and suspended by the WHL for his actions, although he claimed to have attended at least one home game by purchasing a ticket and watching from the stands. The team had several line brawls throughout the season, including a memorable fight with the Vancouver Giants. Late in the season, the Silvertips were fined by the League after an altercation involving fans and the Portland Winter Hawks' bench.

After defeating the Spokane Chiefs 4–2 in the first round of the WHL playoffs, the Silvertips' playoff run came to an abrupt end when the Prince George Cougars defeated the Silvertips 4–2 during the Western Conference semifinals after the Silvertips led the series 2–0.

2007–08 season
The 2007–08 season began a transition period for the franchise. Constantine left during the preceding off-season to become head coach of the Houston Aeros in the American Hockey League (AHL). Assistant head coach John Becanic was promoted to head coach, with Jay Varady promoted to Becanic's former position. Six of the team's ten leading scorers from the 2006–07 season, as well as the backup goaltender, left the team early in the season, mostly through trades and graduation from the WHL. These departures included Peter Mueller, who joined the Phoenix Coyotes in the National Hockey League (NHL) for the remainder or the season. The transition from Constantine's defensive-centred coaching style to Becanic's coaching style for the returning players, and the team struggled at times during the season.

The Silvertips ended the regular season fourth in the U.S. Division and sixth in the Western Conference. The team was swept by the Spokane Chiefs, the eventual Memorial Cup champions, 4–0 in the first round of the playoffs. This marked the first time the Silvertips lost in the first round of the WHL playoffs, but kept alive the team's ominous history of losing four-straight games to be ousted from a playoff round.

2008–09 season
The 2008–09 season was one that began with low expectations. NHL-drafted players such as Zach Hamill, Leland Irving, and Dan Gendur, as well as 2007–08 team captain Jonathan Harty, left the team. Finding sufficient scoring, defence and goaltending was in doubt. Overage defencemen Graham Potuer and Taylor Ellington were the only remaining players from the team's impressive crop of players taken in the 1988-born WHL Bantam Draft that had marked the team's success during the previous three seasons. The team had its youngest roster in franchise history.

Fortunately, just as rookies helped salvage the franchise's 2004–05 season, rookies helped salvage a potentially disastrous 2008–09 season. The most successful example of this might be the emergence of rookie forwards Kellan Tochkin, Byron Froese and Tyler Maxwell, nicknamed the "Kid Line." The three players combined for 177 points, making it one of the most successful rookie lines in WHL history. The trio was led by Tochkin, whose 74 points in 72 games led the team, as well as all WHL rookies, in scoring. In addition to the "Kid Line," rookie 16-year old goaltender Kent Simpson also exceeded expectations, and was later assisted by acquired goaltender Thomas Heemskerk.

The team record was above .500 for the first half of the season, but the roster's young and inexperience caught up in the second half of the season. The team ended its regular season with a 27–36–7–2 record, the first losing record in the franchise's history. However, if the emergence and success of the team's rookies had not occurred, the team's record would have likely been much worse.

The Silvertips ended the regular season fourth in the U.S. Division and seventh in the Western Conference. The team lost to the Tri-City Americans, the two-time U.S. Division Champions, 4–1 in the first round of the playoffs. This marked the first time the Silvertips had been ousted from the playoffs without losing four-straight games.

Shortly after the 2008–09 season ended, head coach John Becanic was fired. Several months later, general manager Doug Soetaert announced the hiring of former NHL and Ontario Hockey League (OHL) coach Craig Hartsburg as the team's new head coach, marking the beginning of a new era for the franchise.

2009–10 season
The 2009–10 season began slowly for Everett. After much inconsistency early on, the emergence of the "DHL" line of captain Zack Dailey, leading scorer Shane Harper, and overage acquisition Chris Langkow, along with the top defensive pairing of rookie sensation Ryan Murray and import Radko Gudas, led to a team-record 14 consecutive wins during the month of January. The "Kid Line" from the previous year continued to improve and the trio of Daniel Iwanski, Clayton Cumiskey and Scott MacDonald provided depth as a solid checking line. The team also benefited from having the top goaltending tandem in the WHL in Thomas Heemskerk and Kent Simpson. Harper finished the year as the club's career goal leader with his 100th WHL goal.

The second-half hot streak led to the Silvertips tying Tri-City for the top record in the Western Conference, with a chance to beat out the Americans in the season's final game at the Spokane Chiefs. However, the Chiefs beat the 'Tips 3–2, dropping Everett to the third seed to face-off against the defending WHL champion Kelowna Rockets. The bigger and more physical Rockets wore down the 'Tips throughout the seven-game series, with Gudas missing several games due to injury. Kelowna held off Everett in double-overtime in Game 6, and finished the upset with a 2–1 win in Game 7, bringing a disappointing end to a surprising season for the Silvertips.

2010–11 season
The 2010–11 Silvertips entered the season with high expectations following the previous season's strong second half, and with the acquisition of new captain Landon Ferraro from the Red Deer Rebels in exchange for Byron Froese. Everett also acquired centre Parker Stanfield from the Prince George Cougars and defencemen Brennan Yadlowski and Chad Suer from the Lethbridge Hurricanes and Moose Jaw Warriors, respectively. Josh Birkholz and Cody Fowlie contributed as newcoming forwards.

However, the team never gelled and was beset by a myriad of injuries all season long. Head coach Craig Hartsburg missed most of the first half of the season following heart surgery and was replaced on an interim basis by associate coach Jay Varady. One of the few bright spots was left winger Tyler Maxwell breaking the club record with 41 goals in the season. The team generally underachieved throughout the season amidst dwindling fan attendance, and barely sneaked into the playoffs as the eighth seed in the Western Conference. The Silvertips then were no match for the Portland Winterhawks, and were swept out of the first round. After the 2010–11 season, Hartsburg stepped down from the coaching position to pursue a coaching career with the NHL's Calgary Flames, as the team set about rebuilding for the first time in their short history.

2011–12 season
Prior to the 2011–12 season, Mark Ferner was hired by general manager Doug Soetart to be Everett's head coach following four successive years as the head coach of the British Columbia Hockey League (BCHL)'s Vernon Vipers. The team began somewhat of a youth movement by parting with several veterans. Former NCAA player Josh Birkholz led the team in scoring, forward Ryan Harrison provided toughness and leadership and defenseman Ryan Murray continued his remarkable development by being named the youngest team captain in Silvertips history. Murray was selected second overall in the 2012 NHL Entry Draft by the Columbus Blue Jackets following the season. Eighteen-year-old forwards Joshua Winquist and Manraj Hayer showed some scoring touch, and enforcers Josh Caron and Reid Petryk were acquired to help protect the youngsters. Goaltender Kent Simpson was being pushed for playing time by impressive rookie Austin Lotz.

The team struggled throughout the first half, however, winning only five games through the end of December and bottoming out with a ten-game losing streak. General manager Doug Soetart was fired on February 2, 2012, and later sued the team for unpaid wages. Soetart was eventually replaced by Portland Winterhawks assistant general manager Garry Davidson. However, the team improved in the second half, led by strong goaltending from Kent Simpson and the top-scoring line of Harrison, rookie Kohl Bauml and Fowlie. After a late-season hot streak, Everett found itself in position to clinch a playoff berth in the final game of the season, on the road against the Seattle Thunderbirds. A hard-fought 6–4 victory in Kent by the Silvertips set up a first-round playoff matchup against the top-seeded Tri-City Americans. The young 'Tips fought mightily, but were overmatched by the much stronger Tri-City team, culminating in a sweep after a heartbreaking 4–3 overtime loss in Game 4.

2012–13 season
The Silvertips opened their tenth season with a very young roster that included 16-year-old forwards Ty Mappin, Dawson Leedahl and highly elite Tyler Sandhu, along with 17-year-old Carson Stadnyk, playing key roles. Captain Ryan Murray was lost for the season with a shoulder injury, and Swiss rookie Mirco Mueller emerged as the team's top defenceman. Goaltender Austin Lotz struggled early and had to battle for playing time with early-season pickup Daniel Cotton. Midway through the season, head coach Mark Ferner and assistant coach Chris Hartsburg were fired, and general manager Garry Davidson assumed the head coach position on an interim basis for the remainder of the season. Injuries to several of the veteran forwards contributed to an up-and-down season, again leaving Everett in eighth place in the final Conference standings.

In the playoffs, the Silvertips found themselves facing the Portland Winterhawks, who were the top seed in the West and who had spent the entire season at or near the top of the CHL rankings. The Winterhawks were almost universally expected to sweep the series against the Silvertips with little effort; however, the Silvertips defied all expectations by winning two games in Portland before falling four games to two. While the series loss continued Everett's streak of being eliminated from the playoffs in the first round, in qualifying for post-season play the team maintained its streak of appearing in the playoffs in every year of its existence.

2013–14 season
The Silvertips set out to improve upon the previous years' mediocrity, along with increasing fan frustration, by guaranteeing a sixth-place or better finish in the Western Conference standings. With Joshua Winquist, Manny Hayer, and Juhjar Khaira leading a veteran, but top-heavy, forward corps, and a revamped defence headed by new captain Matt Pufahl, the 'Tips stormed out of the gate with a 20–4–4 start. The early-season highlight was a 3–2 win over the League powerhouse Portland Winterhawks. Everett had the best record in the WHL entering the month of December, when several incidents of player misconduct at a concert and subsequent team event derailed a promising season. The team struggled immensely for the next two months, culminating in two players getting kicked off of the team.

Eventually, the 'Tips emerged back on track and stormed down the stretch with big wins over the Kelowna Rockets and in Spokane against the Chiefs, breaking a long losing streak in Spokane Arena. A big factor late in the season was the line of Brayden Low, Remi Laurencelle, and Logan Aasman dominating possession of the puck while on the ice. Everett reached the playoffs where they faced the rival Seattle Thunderbirds. They were even favoured by many pundits in the series, albeit as the lower-seeded team. However, Seattle played an extremely physical series and wore the 'Tips down. Everett eventually lost the series four games to one, with the only win coming while Seattle enforcer Jaimien Yakubowski was suspended for Game 4.

2014–15 season
Everett once again benefited from a strong start to the year, and led the U.S. Division for the majority of the season. Carter Hart was pressed into starting in goal, and shined in a 1-0 opening game win in Kent against the Thunderbirds. Import Nikita Scherbak was acquired from the Saskatoon Blades and led the team in scoring, while playing on a line with Remi Laurencelle and Brayden Low. The "Saskatoon Platoon" of Kohl Bauml, Carson Stadnyk and Dawson Leedahl provided strong play. The defense was led by youngsters Kevin Davis and Noah Juulsen. After holding off the Portland Winterhawks to win the division title, the Tips faced the Spokane Chiefs in the first round of the playoffs. A back-and-forth series that saw 4 multiple overtime games was eventually won by Everett in Game 6. After beating Portland in the first game of the second round, the Hawks stormed back to win the next four games.

2015–16 season
Despite only scoring 182 goals for the entire season, the Everett Silvertips defied the odds by maintaining a lead in the U.S. Division for the majority of the season, before being overtaken by the Seattle Thunderbirds in early March. Remi Laurencelle led the team in scoring with only 58 points, but Carter Hart went on to become CHL Goaltender of the Year. After sweeping Portland in the first round of the playoffs, the Tips once again gained a 1–0 series lead in the second round, this time to Seattle, before losing the next four. Following the season, Auston Matthews and Tyson Jost, both Everett listed players who did not sign with the team, were drafted in the Top 10 of the 2016 NHL Draft.

2016–17 season

Carter Hart led Everett to its fifth U.S. Division title, while once again winning the Goaltender of the Year award. The "Scrabble Line" of Dominic Zwerger, Matt Fonteyne, and Patrick Bajkov provided most of the scoring, and captain Noah Juulsen anchored the defense. A hard-fought first round series against the Victoria Royals was won when fourth-liner Cal Babych scored in the fifth overtime of game six, which was the longest game in junior hockey history. However, the eventual league champion Seattle Thunderbirds swept the Silvertips in the second round and coach Kevin Constantine was relieved of his duties.

Season-by-season record
Note: GP = Games played, W = Wins, L = Losses, T = Ties, OTL = Overtime losses, SOL = Shootout losses, Pts = Points, GF = Goals for, GA = Goals against

WHL Championship history
2003–04: Loss, 0–4 vs Medicine Hat
2017–18: Loss, 2-4 vs Swift Current
 WHL Championship overall record: 2 - 8

Current roster
Updated October 28, 2023.

|}

NHL draftees

NHL alumni
List of NHL alumni.

 Riley Armstrong
 Ivan Baranka
 Jake Christiansen
 Connor Dewar
 Landon Ferraro
 Byron Froese
 Radko Gudas
 Zach Hamill
 Shane Harper
 Carter Hart
 Shaun Heshka
 Leland Irving
 Noah Juulsen
 Jujhar Khaira
 Bryce Kindopp
 Mirco Mueller
 Peter Mueller
 Ryan Murray
 Garrett Pilon
 Rasmus Rissanen
 Nikita Scherbak
 Kent Simpson
 Mike Wall
 Dustin Wolf

Honors
Western Hockey League
Ed Chynoweth Cup
Runners-up (2): 2003–04, 2017–18
Scotty Munro Memorial Trophy
Winners (1): 2006–07
Western Conference
Winners (2): 2003–04, 2017–18, 2021–22
U.S. Division
Winners (9): 2003–04, 2005–06, 2006–07, 2014–15, 2016–17, 2017–18, 2018–19, 2020–21, 2021–22

Individual Awards
Four Broncos Memorial Trophy
Carter Hart: 2017–18
Bob Clarke Trophy (Top scorer)
Zach Hamill: 2006–07
Daryl K. (Doc) Seaman Trophy (Scholastic player of the year)
Brian King: 2016–17
Dustin Wolf: 2018–19
Del Wilson Trophy (Goaltender of the year)
Carter Hart: 2015–16, 2016-17, 2017–18
Dustin Wolf: 2019–20, 2020–21
Jim Piggott Memorial Trophy (Rookie of the year)
Peter Mueller: 2005–06
Kyle Beach: 2006–07
Dunc McCallum Memorial Trophy (Coach of the year)
Kevin Constantine: 2003–04

Notes

External links

2003 establishments in Washington (state)
Ice hockey teams in Washington (state)
Ice hockey clubs established in 2003
Sports in Everett, Washington
Western Hockey League teams

Everett Silvertips


Nedo Nadi () a fost un scrimer italian care a practicat cele trei arme. A fost unul dintre cei mai titrați scrimeri din istorie, fiind laureat cu șase medalii de aur olimpice, inclusiv cinci la cele trei arme la Jocurile Olimpice de vară din 1920. Fratele cel mai mic, Aldo, a fost și el un mare campion la scrimă.

Carieră
S-a născut la Livorno, în regiunea Toscana, unde tatăl său, maestrul Giuseppe "Beppe" Nadi, înființase clubul "Fides". Din naștere tatăl s-a hotărât să facă din fiul său cel mai bun scrimer din lume. De la vârsta de șase ani a primit Nedo două lecții pe zi. În primele luni a trebuit să repete mișcările, dar nu era autorizat să practice cu alți băieți. Apoi a trebuit să se antreneze numai cu cei mai buni trăgători ai clubului. Fratele cel mai mic, Aldo, a avut parte de aceeași soartă. Pentru că tatălui lor nu-i plăcea spada, o armă "nedisciplinată" potrivit acestuia, fratele Nadi a practicat-o singur, în secret.

Când avea 12 ani a câștigat Nedo campionatul italian la floretă. În anul 1909 a obținut aurul la cele trei arme într-un turneul internațional organizat în Austria. Astfel a fost poreclit "Mozartul scrimei" de presa locală. La vârsta de 18 ani a participat la Jocurile Olimpice din 1912 de la Stockholm, boicotate de francezii din cauza unui litigiu cu privire la regulamentul. După o călătorie lungă cu trenul la clasa a doua, din lipsă de bani, a ajuns la destinație suferind de o bronșită. El a creat o surpriză, cucerind medalia de aur la floretă individual – proba de floretă pe echipe nu s-a disputat la această ediție. În timpul probei de sabie era epuizat și s-a clasat pe locul 5. Nu a participat la proba de spadă din cauza unei infecții la ureche.

În anul 1913 a fost invitat la București, unde a fost prezentat familiei regale de Printul Carol, care era el însuși un scrimer. Regele Ferdinand a fost încântat de tânărul sportiv și i-a cerut să rămână în România pentru a-i da lecții lui Carol. În ciuda faptului că Nadi a refuzat, Regele Ferdinand a păstrat legătura, trimițându-i pachete de mâncare în timpul Primului Război Mondial, în care Nadi a luptat ca locotenent în Regimentul 14 Călărași "Alessandria". Pentru bravura sa a fost decorat de trei ori. Totuși, a fost mustrat după ce s-a arătat prietenos cu un prizonier austriac, care era și el un scrimer.

După război s-a întors la sala de scrimă. A participat la Jocurile Inter-Aliate din 1919, unde a fost laureat cu aur la floretă individual și la sabie pe echipe, și cu argint la floretă pe echipe. La Jocurile Olimpice de vară din 1920 de la Anvers a beneficiat de absența țărilor învinse, în special a Ungariei. S-a înscris la toate probele și a câștigat cinci medalii de aur: titlul olimpic pe echipe la cele trei arme și medalia de aur atât la floretă, cât și la sabie individual. Recordul său a rezistat până la Olimpiada din 1972, unde înotătorul Mark Spitz a cucerit șapte medalii de aur. A fost și singurul italian campion olimpic la sabie până la Olimpiada din 2004, unde Aldo Montano a luat aurul.

După Jocurile de la Anvers a devenit maestru de scrimă la clubul tatălui. Neinteresat de politică, a fost amenințat de Cămășile negre pentru că refuza să arboreze drapelul fascist, făcând chiar obiectul unor proiecte de ambuscadă care au fost dejucat de soția sa. În cele din urmă, aceasta i-a scris secretarului lui Mussolini, care era un fost scrimer. Comisarul de poliție local a fost transferat imediat și a fost găsit asasinat câteva zile mai târziu. În anul 1929 Nadi a fost invitat de Mussolini. Il Duce i-a solicitat să se mute în Roma și să-i învețe pe ambii săi fii. Nadi a refuzat și s-a mutat în Buenos Aires, unde a lucrat la Jockey Club ca maestru de scrimă. Totuși, s-a întors în 1931, unde și-a regăsit statutul de amator. A fost ales președintele Federației Italiane de Scrimă și a devenit antrenor principal lotului italian, cu un salariu extravagant. Purtând o cămașă neagră, a fost căpitanul echipelor italiene la Jocurile Olimpice din 1932 și la cele din 1936.

A murit în 1940, la vârsta de 45 de ani, în urmă unei hemoragii cerebrale. În anul 2013 a fost inclus în "Hall of Fame-ul" scrimei de către FIE.

Note

Referințe

Legături externe

Medaliați olimpici cu aur italieni
Scrimeri olimpici italieni
Scrimeri la Jocurile Olimpice de vară din 1912
Scrimeri la Jocurile Olimpice de vară din 1920
Floretiști
Spadasini
Sabreri

Nedo Nadi


A Guarda Nacional do Níger (), anteriormente conhecida como  (1997-2011) e  (1963-1997), é um corpo paramilitar das Forças Armadas do Níger sob o controle do Ministério do Interior, Segurança Pública e Descentralização, comandada pelo comandante superior da guarda nacional.

História

A Guarda Nacional foi criada pela primeira vez em 1963 como a Guarda Republicana sob a presidência do presidente Diori Hamani. Devido à sua lealdade ao presidente Hamani, após o golpe de 1974 do presidente Seyni Kountche, foi reestruturada para garantir a lealdade a Seyni Kountche. Durante esses anos, a guarda tinha como função principal proteger o presidente e era composta por soldados de elite treinados por oficiais marroquinos. Após os acordos de paz de 1995 entre o governo do Níger e os grupos rebeldes tuaregues, foi reestruturado e renomeado para "Forces Nationales d'Interventions et Securité" (FNIS). Os membros ex-rebeldes foram reinseridos nesse órgão conforme os termos dos acordos de paz. Anteriormente sob a autoridade do Ministério da Defesa, a guarda nacional foi transferida para a autoridade do Ministério do Interior em 2003. Fiel à sua tradição, a Guarda Nacional manteve-se leal ao Presidente Tandja Mamadou na sua tentativa de prolongar a sua presidência para além dos limites constitucionais do seu mandato. Mais tarde, durante o golpe militar de 2010, a Guarda Nacional defendeu sem sucesso o presidente Tandja Mamadou. Em 2010 e 2011, vários decretos e portarias governamentais procederam à sua reorganização e renomeação para Guarda Nacional do Níger.

Missão

A missão da Guarda Nacional do Níger é definida pela portaria n°201-61 de 7 de outubro de 2010 e consiste em:

 monitoramento do território nacional
 manter a segurança pública e restabelecer a ordem pública
 proteger edifícios públicos, pessoas e suas propriedades
 participando da preparação para emergências de defesa
 realização de inquéritos judiciais e administrativos
 realização de tarefas de policiamento em áreas rurais e pastorais
 prestação de serviços de honra para as autoridades
 fornecer proteção às instituições republicanas
 participando da operação de defesa territorial
 prestação de serviços de administração, gestão e monitorização das prisões
 participando de atividades de desenvolvimento no país (ou seja, operações humanitárias)
 participando da manutenção da paz nos compromissos internacionais assumidos pelo Níger,
 Protegendo o meio ambiente
 busca e detecção de crimes sob as leis criminais
 prestar assistência às autoridades administrativas e às representações diplomáticas e consulares do Níger

Referências

Níger
Polícia

Guarda Nacional do Níger


Petrovskoye () is an urban locality (a work settlement) in Rostovsky District of Yaroslavl Oblast, Russia, situated on a major highway leading from Moscow to the Russian North, about halfway between the towns of Rostov and Pereslavl-Zalessky. Population:

History
It was first mentioned in a chronicle at 1207. It was granted a town status and renamed Petrovsk in 1777. By the mid-20th century the settlement declined, was demoted in status to that of a rural locality and renamed Petrovskoye. It was granted urban-type settlement status in 1943.

References

Urban-type settlements in Yaroslavl Oblast
Rostovsky Uyezd (Yaroslavl Governorate)

Petrovskoye, Yaroslavl Oblast


Teta (majusculă Θ sau ϴ, literă mică θ sau ϑ, în , "thē̂ta", iar în , "thī́ta") este a opta literă a alfabetului grec.<ref>[https://dexonline.ro/definitie/teta DEX online: Teta - definiție]</ref>

În sistemul de numerație alfabetică greacă avea valoarea 9. Teta provine din litera feniciană 𐤈 (teth'').

Note

Alfabetul grec
Litere

Teta


تم إنشاء دائرة الثقافة و الإعلام في إمارة عجمان بناء على المرسوم الأميري رقم ( 3 ) لسنة 1999 م الذي أصدره صاحب السمو الشيخ حميد بن راشد النعيمي عضو المجلس الأعلى حاكم عجمان .
ثم أصدر صاحب السمو الحاكم المرسوم رقم ( 4 ) لسنة 1999 م بتعيين سمو الشيخ عبد العزيز بن حميد النعيمي رئيسا ً للدائرة . وعين المرسوم رقم ( 5 ) لسنة 1999 م مدير عام للدائرة وهو سعادة إبراهيم سعيد محمد الظاهري .
وقد جاءت بداية الدائرة بسيطة ومتواضعة من ناحية المبنى و الأجهزة والمعدات والكادر البشري . وفي فترة وجيزة استطاعت توفير مبنى لها في غرفة عجمان ، ثم انتقلت إلى مبنى دائرة الأراضي و الأملاك في عجمان سابقا ً. وقد تم تزويدها بمعينات العمل اللازمة ، إضافة إلى تعيين عدد من الكوادر البشرية . وقد أصدرت مجلة شهرية ( وكان من المؤمل أن تصبح أسبوعية ) تحت مسمى ( أمواج ) وهي مجلة ثقافية اجتماعية فنية . وقد حققت المجلة الترابط المطلوب بين الدوائر المحلية بالإمارة .. وخلقت علاقات بينها وبين المؤسسات الإعلامية الأخرى بالدولة ، وجمهور القراء . وأصدرت بجانب ذلك مجلة ثقافية متخصصة تحت اسم ( الدائرة ) ، ومجلة للأطفال تحت اسم ( الفتى ) وأصدرت كتابا ً خاصا ً لصاحب السمو رئيس الدولة .
وأيضا ً نجحت الدائرة في تهيئة الظروف المناسبة لعودة البث الفضائي لتلفزيون عجمان عبر القمر الصناعي ( نايل سات ) بعد أن توقف بثه عبر القمر ( عرب سات ) وأيضا ً تمكنت الدائرة من أخذ موافقة الجهات الرسمية بالدولة بإنشاء إذاعة ( إف . إم ) باللغة العربية والتي أصبحت الآن إضافة حية للأعلام المسموع بالإمارة .
وشاركت الدائرة في كافة النشاطات التي أقيمت على مستوى الإمارة وكذلك المناسبات الدينية والوطنية على مستوى الدولة . وأقامت الدائرة معارض للفنون التشكيلية على مستوى المدارس ، وأيام للتراث الشعبي والشعر النبطي ومشاركتها في مهرجان فنتازيا عجمان ، ومشاركتها أيضا ً في أيام الشارقة المسرحية من خلال فرقة المسرح والتراث بعجمان .
مؤخرا ً تم استحداث هيكل إداري للدائرة لإثراء نشاطاتها . يتكون من أربعة إدارات هي : إدارة الثقافة ، إدارة الفنون ، إدارة الإعلام ، إدارة الشؤون الإدارية والمالية .

وصلات خارجية

حكومة عجمان

دائرة الثقافة والإعلام في عجمان


Soyutlama, bir kavramın bilgi içeriğini azaltma veya indirgeme sürecine denir. Bu indirgeme, çoğunlukla belirli bir amaç için gerekli olan bilginin daha rahat elde edilebilmesi için yapılır.

Felsefi anlamda soyutlama, fikirlerin nesnelerden uzaklaştırılması sürecine denir. Soyutlama, bir basitleştirme stratejisi olarak kullanılabilir. Örneğin birçok nesne kırmızı olabilir. Bu açıdan, bir nesneye ait kırmızılık özelliği bir soyutlamadır. Soyutlamayı hiyerarşik bir düzende ve değişik seviyelerde yapmak olasıdır.

Felsefe

Bir nesnenin herhangi bir özelliğini diğerlerinden ayırarak tek başına ele alan ansal işlem felsefede soyutlama olarak adlandırılır. Bir bilgi yöntemi olarak, soyutlamayı insan zihni yapar. Ancak diyalektik soyutlama anlayışı ile idealist soyutlama anlayışı birbirine tamamen zıtlık gösterir.

İdealist soyutlama, soyutlama sonucu olan kavram ve düşünceleri saltıklaştırır ve bunları nesnel gerçekliğin yerine koyar. Soyutlama, gerçekte, yeniden somuta varmak ve somut bütünü parçalarında da birbiri ile olan ilişkileri içinde tümüyle kavramak için kullanılan bir yöntem, bir araçtır. Soyutçuluk, bu aracı amaçlaştırır ve somuta varmak amacını unutarak soyutta kalır.

Felsefenin bütün yanlış sonuçları, bu aracı amaçlaştırmaktan doğmuştur. İnsanın karnını doyuran, ekmek düşüncesi değil, ekmeğin kendisidir. Ekmek düşüncesini nasıl ekmek yerine koyamazsak, özdekten soyutlanan öz düşüncesini de özdeğin yerine koyamayız.
Gerçekte soyutlama, bilme sürecinde zorunlu bir yöntemdir. İdealizme düşmeksizin gerçekleştirilen soyutlama, bilimsel soyutlamadır. Kavramlar, soyutlamalarla elde edilirler. Ama nesnel gerçeklerle denenir ve doğrulanırlar. Soyut kavram ve düşüncelerin hakikiliklerinin ölçütü insansal pratiktir. Soyutlamada aşırılığa varmaya ya da soyutlamaları kötüye kullanmaya soyutçuluk denir.

Sanat
Figüratif resimde resimsel biçimleme, soyut resimdeki biçimleme mantığıyla zıttır. Soyut resmin yapısında doğa izlenimi yoktur. Soyut sanat yeni bir resim düzeni, yeni bir boya gerçeği ve değerlendirmesini ortaya koymuştur. Soyut resmin düzeni ve yeni boya etkisi, doğaya bakma ve onu değerlendirme görüşünü de değiştirmiştir. Soyut resim biçimlemelerindeki yeni resimsel anlatım olanakları batıda figüratif resmi sürdürenleri etkilediği gibi bizim ressamlarımızı da etkilemiştir. Öyle ki soyut resme karşı olanlar bile soyut resmin yapıt düzeni ve boyasal yenilikleri kendi figürlü resimlerinde kullanmaya başlamışlardır. Nedir bu yenilikler? Biçimlendirme mantığı doğal biçimlerin optik doğruluğuna ya da akli biçim ve ölçülere yaklaşım açısından gelişim göstermiştir. Bu sürece uygun olarak da çizgiye indirgenmiş mekan kavramından optik görüntülü mekan kavramına doğru resimsel bir biçimleme gelişimi olmuştur. Figür resmi çizgisel anlatımda büyük oranda doğanın sunduğu ölçü, yapı ve renk mantığına bağımlı kalmıştı. Doğa biçimini bir inceleme aracı olan desen, soyut resimde gerekliliğini yitirmiştir. Bu durum karşısında soyut resimdeki desen içeriğinin anlaşılması ve saptanması gerekiyordu. Tüm bunlar batıda olduğu gibi bizde de soyuta atılan ilk adımlarda sorunlar yaratıyordu. Soyut sanatın Güzel Sanatlar öğretimi yapan kurumlara girmesinin gecikmesi bu sorunlara dayanır. Diğer bir sorun da (modle) işleminin soyut resimde değerini yitirmiş olmasıdır. Figür resminde "modle" işlemi doğa biçiminin üç boyutlu görüntüsünü kesinlikle saptamak için bulunmuştur. Ancak soyut sanatın nesnenin görüntüsü ve inşası ile ilgilenmemesi modle işleminin anlamsızlığını ortaya çıkarmıştır. Batıda modlenin önemsiz olduğunu hatta anatomi bilgisinin sanatçı için gereksiz olduğunu yazanlar oldu. Bir diğer ayrılık da soyut resmin yüzeyindeki düzenleme mantığıdır. Soyut resim doğa görüntülerinin mekan içinde sıralanmasına dayanan derinlik yaratma işlevine gereksinim duymaz. Böyle olunca da sadece resimsel öğeler ve ilişkileri, resim düzeninin ilişkileri içinde daha engelsiz oluşturulabilmektedir. Figür resmin mekansal kuruluş mantığı soyut resimde önemini yitirmektedir. Nesnelerin sıralanmasına ilişkin perspektifin ortadan kalkması ile bir sonzuzluk oluşmuştur. Böylece yeni bir hacim anlayışı biçimlenmiştir. Soyut resimdeki bir diğer özellik açık kompozisyondan uzaklaşan, tamamen resimsel gereklerden oluşan bağlantılarla inşa edilen bir kompozisyon kurulmasıdır.

Politika

Görünüm gerçeği yansıtmaz. Gerçekliğin bilgisi eşyanın görünmeyen yüzünde (töz) gizlidir. Politik olgunun doğası ve oluşumu hakkında fikir sahibi olmak için de gizli yüzü yani tözünü bilmek gerekir. Bu da, ancak soyutlamayla yapılır. Faşizmin bilgisine de böyle ulaşılır; çeşitli deneyimlerin verilerini toplayan, birleştiren, yeniden derleyen, sınıflandıran ve tanımlayan soyutlama süreçleriyle. Dolayısıyla faşizm, birer zihinsel inşa ürünü olan kavram setleri, kuramsal kategoriler, kavram haritası ve daha genel sistemler referansları olmadan anlaşılamaz. Bu yönüyle politikada soyutlama ve bilgi üretim süreçleri hayati derecede önemli aktiviteler olarak ele alınmak zorundadır.

Mimari
Mimari açıdan soyutlama dizayn edilecek nesnenin, bölümün, kesitin ve/veya alanın en küçük anlamlı parçaya kadar indirgenerek okunabilirliğini artırmaktır.

Bunu öncelikle araçların meydana getiriliş süreçleriyle ilintili incelemek kolay anlaşılması açısından uygun olabilir.

Herhangi bir maddenin, obje ya da alete dönüştürülme süreci, onun en küçük anlamlı yapıtaşına inmek ve o cismi soyutlamakla başlar. Objenin tasarımı için maddenin şekillendirilmesi sürecinde anlam, şekillendirilecek objenin ya da daha doğru ismiyle aletin, kullanılış amacıyla ilgili düşüncelerin toplamıdır. Kullanım amacı önceden düşünülmüş yani kurgulanmış bir madde, materyal ya da obje, şekillendirildiğinde alet adını alır. Kesmek için kullanılıyorsa kesici alet denir. Somutlama yeteneği ve gözlemler sayesinde işe yaramayan madde, soyut düşünce, maden, obje, belki de başka amaçla tasarlanmış aletler, aletlerin bileşenleri ya da bileşimleri, başka şeyleri soyutlamak için olduğu kadar somutlaştırmak için de kullanılır. Somutlaştırmak işi biçimlendirmenin bir üst düzeye taşınmasıdır. Soyutlama derinleştikçe, soyutlanan alet, düşünce ve yapılar farklı amaçlara da hizmet etmeye başlayabilir. Örnek vermek gerekirse, pazarda portakal kasaları üzerine oturan pazarcı aslında portakal taşımak için kullanılan bir aleti, başka bir alete dönüştürerek onu soyutlamış olur. Bu durumda portakal kasası aslında soyut olarak bir sandalyedir. Birbirine bitişik sandalyeler ise koltuk tasarlamak için bir soyutlamaya gitme ihtiyacı doğurmuş olabilir. Ya da kütük üzerinde oturan Neandertaller bir gün gelip de koltuk üzerinde oturmaya başlamışsa, bu soyutlama sayesinde olmuştur. Soyutlama sayesinde cisim, araç, alet, düşünce ya da sistemler farklı amaçlarla da kullanılabilir. Kendi isteği ve inisiyatifiyle soyutlamak eylemi olan fikir geliştirme ile yanlış anlamak arasındaki fark ise düşünülmeye değerdir. Portakal kasasına oturan pazarcı portakal kasasının yapılış amacını yanlış anlamamıştır. Portakal kasasın kullanış amacı dışında farklı bir amaçla kullanmış ve ortaya çıkan ihtiyacı gidermiştir, yani kasa dinlenme ihtiyacı için bir araç olmuştur. Amaç ile araç kavramları, soyutlamanın anlamsal incelenişi sonucu ortaya çıkmış terimlerdir ve soyutlanarak yazıya dökülmüş, böylece yazılı temsilleri sağlanmıştır.

Oturma eyleminin kendisi de bir soyutlamadır. Oturma pozisyonu insanın doğasına sonradan eklenmiş öğrenilmiş bir davranıştır. İnsanoğlunun oturma eylemini sonradan öğrendiği yani soyutladığı konusunda ciddi araştırmalar vardır. Mimaride aslında insanların duruşları, davranışları, hareket edişler ve yer değiştirmeleri de soyut kavramlar olarak incelenir ve tasarlanır. Bu süreçler de belli soyutlamaları gerektirir.

Mimaride soyutlama irdelenirken öncelikle en eski mimari soyutlamaya geri dönmek gerekir. Bu irdelemeyi ormanda yağmur altında bekleyen Neandertali hayal etmekle başlayabiliriz. Ağaçların altında daha az ıslandığını ve daha az hasta olduğunu fark eden Neandertal başının üstünde yağmuru geçirmeyen araçlar olduğunda hastalanmadığını ve acı çekmediğini görmüştür. Bunu belki de diğer hayvanların yuvalar yapıp, çukurlar açarak saklanmasından ve dış etkenlerden kendilerini korumasından öğrenmiştir. Mağaraları kendini dış etmenlerden, diğer hayvanlardan vb. korumakta kullanacağını anlayan ilk insanlar, kendi "mağara" larını kendileri üretmeleri gerektiğinde, (çok çeşitli sebepleri olabilir) aslında mağara tavanını çatıya soyutlamış ve mağarayı dönüştürme süreci de başlamış olur. Yani kendini koruma ihtiyacı sonucu bir çeşit kültürel evrimle korunma gereksinimi mimarlığın ortaya çıkışını tetiklemiştir. Yani soyutlamak işi doğal ihtiyaçlar sonucu kendiliğinden ortaya çıkan bir stratejik kararlar bütünüdür.

Benzer şekilde pencerenin soyutlanmasını ise mağara ağzından gelen ışığa olan gereksinim belirlemiştir. Açıklık diye adlandırdığımız şey kapı ve pencere olarak iki kategoriye ayrılmanın evvelinde mağara ağzıdır. Soyutlanan kavramlar yine sesleri soyutlamakta kullanılan yazı ve isimler... Yani mimaride soyutlanan her şey başlangıçta aslında ihtiyaçlardır. Yapı bileşenlerinin soyut kavramsallaşması sürecinin başlangıcı da mimaride soyutlamanın DNA sı gibidir. Mağaranın galerileri arasındaki tünellerin geçişe uygun olmayan kısımlarının genişletilmesi ile iki oda arasında koridor tasarlanması sürecinde bire bir benzer ihtiyaçlar ve benzer kurgulama vardır. Yani koridor kavramı bilinir olduğunda soyut bir kavram olmaktan çıkıp stratejik bir araç haline gelmiş olur. Mağaranın galerileri de aslında büyük odalardır (belki de herkesin bir arada uyuduğu koğuşlardır demek daha doğru olur. Bugün ise herkesin tek başına uyumasını gerektiren yatak odaları var) Demek ki mağara galerilerine duyulan ihtiyaç evrimleşerek odaya duyulan ihtiyaca dönüşmüştür. Mimaride soyutlamanın genleri buradadır.

Mimarinin konusu olan soyutlamayı anlamak için de yine mağara galerilerinde birlikte yaşayan, yemek yiyen, işbölümü yapan insan ile kendi odasında oturan ve sadece kendi ihtiyaçları için üreten tüketen karar veren insanı karşılaştırabiliriz. İkinci örnekte tek başına bir evde yaşayan insan mimari olarak soyutlanmış bir yaşam alanında yaşamakta olan ve toplumdan kısmen de olsa soyutlanabildiği bir ortamı yaşam alanı seçmiş olan mekanın kullanıcısıdır. Ya da şehrin en merkezi noktasındaki bir eve göre, dağdaki kulübe soyutlanmıştır. Demek ki mimaride soyutlama dendiğinde tasarım süreçlerinde elde ettiğimiz ilginç fikirler haricinde birebir yalnızlaştırma, ayırma, kuşatma gibi kavramları da düşünebilmemiz gerekir. Mekan kullanıcılarının soyutlanması, mekanları oluşturan bileşenlerin soyutlanması, komşuluk sistemi içindeki bir yapının soyutlanması, yerleşim biriminde bir yapının soyutlanması, kent içinde bir semtin soyutlanması gibi. Soyutlama kendiliğinden oluşabileceği gibi çeşitli süreçler sonucunda belli amaçlarla da yapılabilir. Bazen toplumsal konjonktürde insan topluluklarının davranışları sonucu toplumun bileşenleri de soyutlanabilir. Bu konu da yine mimaride soyutlama konusunun belli bir başka kategorisidir. Örnek olarak 2. Dünya Savaşı'nda Almanya' da oluşturulan getto lar verilebilir. Getto larda yaşayan insanlar ve gettoyu oluşturan yapılar, şehrin ve o şehrin kullanıcılarının diğer kesimlerden soyutlanmış kesimleridir.

Mimari Tasarımda Soyutlama
Mimari eserin ortaya çıkarılmasında mimarın araçları olan soyutlamalardır. Felsefi olarak belli akımlar ve bu akımları geliştiren mimarlar benzer soyutlamalara gidebilirken, bu bireylerin tek başlarına karar verdikleri stratejiler de olabilir. Mimari soyutlamanın incelenmesi söz konusu olduğunda mimari üslup düşünülüp, üslup ile de yapı teknolojileri ya da mimari temsil teknolojileri arasında birebir ilişkilendirme yapılabilir. Mimari soyutlama ile mimaride soyutlama ayrı incelenmesi gereken konular olarak düşünülmelidir.

Ayrıca bakınız
 Soyut sanat
 Soyut cebir
 Soyutlama (Bilgisayar Bilimleri)
 Mimarlıkta soyutlama
 Mimari tasarımda soyutlama
 Charles Peirce
 Gottlob Frege
 Ontoloji
 Veri Soyutlama

Soyutlama


Alexander Dill (* 1964 in Arnstadt) ist ein parteiloser deutscher Politiker.

Werdegang
Nach dem Abschluss der 10. Klasse absolvierte Dill eine Ausbildung zum Werkzeugmacher und arbeitete vier Jahre in diesem Beruf. Neben seiner beruflichen Tätigkeit besuchte er die Abendschule und schloss diese mit dem Abitur ab. Nach dem Grundwehrdienst studierte er an der TU Dresden "Landschaftsarchitektur" und erlangte mit der abschließenden Diplomarbeit zum Thema "Freiraumkonzeption für die Stadt Arnstadt" das Diplom. Als wissenschaftlicher Mitarbeiter an der TU Dresden gab Dill seine Kenntnisse an junge Studierende weiter, arbeitete dort in verschiedenen Gremien mit und warb Fördergelder ein. Seit 1998 ist er als Freier Landschaftsarchitekt selbstständig tätig.

Politische Tätigkeit
Alexander Dill war, nachdem er sich in einer Stichwahl am 6. Mai 2012 gegen seinen Mitbewerber Knut Vettrich (CDU) mit 56,7 % der Stimmen durchsetzte, von 2012 bis 2018 Bürgermeister von Arnstadt.

Einzelnachweise

Landschaftsarchitekt (Deutschland)
Bürgermeister (Arnstadt)
Deutscher
Geboren 1964
Mann

Alexander Dill (Politiker)


As Torres de São Marinho () são um conjunto de três torres situadas nos picos do monte Titano, na capital são-marinhense de São Marinho, que representam a bandeira nacional e o brasão de armas do país.

Primeira torre

A Guaita, também conhecida como Rocca, é considerada a mais antiga das três torres e a mais famosa. Foi construída no século XI e serviu como prisão durante um breve período. Foi reconstruída inúmeras vezes e a sua estrutura atual data do século XV, durante a guerra travada entre São Marinho e a Casa de Malatesta.

Segunda torre

A Cesta, também conhecida como Fratta, está localizada no ponto mais alto do monte Titano, e nela há um museu estabelecido em 1956 que homenageia o diácono Marinho, com exposições de mais de  armas datadas da Idade Média até a Idade Contemporânea. Foi construída no século XIII sobre as ruínas de um antigo forte romano.

Terceira torre

A torre do Montale está localizada no menor dos picos do monte Titano. Ao contrário das outras torres, esta não é aberta ao público. Foi construída no século XIV. Acredita-se que tenha sido construída para a proteção contra o poder crescente da família Malatesta na região. Também foi usada como prisão, e portanto, a única entrada da torre é uma porta situada a cerca de sete metros do nível da superfície, algo comum na arquitetura carcerária da época.

Patrimônio Mundial da UNESCO em San Marino
San Marino (cidade)
Torres de São Marinho

Torres de São Marinho


Kim Eun-jung (kor. ; * 20. März 1983) ist eine südkoreanische Marathonläuferin.

2004 und 2005 wurde sie Achte beim Seoul International Marathon. 2006 siegte sie beim Gunsan-Jeonju-Marathon mit persönlicher Bestzeit von 2:35:28 h. 2010 wurde sie Zehnte beim Seoul International Marathon, 2011 gewann sie den JoongAng Seoul Marathon.

Weblinks
 Athletenporträt von Kim Eun-jung bei der IAAF (englisch)
 Athletenporträt bei Tilastopaja OY

Marathonläufer (Südkorea)
Südkoreaner
Geboren 1983
Frau

Kim Eun-jung (Leichtathletin)


Hundred puede referirse a:
 Hundred (división), una subdivisión geográfica.
 Hundred (Virginia Occidental), pueblo estadounidense, en el condado de Wetzel, Virginia Occidental.
 Hundred (novela ligera).

Hundred


Marele Premiu al Italiei din 2018 (cunoscut oficial ca Formula 1 Gran Premio Heineken d'Italia 2018) a fost o cursă de Formula 1 care s-a desfășurat între 31 august - 2 septembrie 2018 pe Circuitul Monza în Monza, Italia. Cursa a fost cea de a treisprezecea etapă a Campionatului Mondial de Formula 1 din 2018.

Clasament

Calificări

Note
  – Nico Hülkenberg a primit o penalizare de 40 de locuri pe grila de start: 10 locuri pentru că a cauzat o coliziune în cursa anterioară și 30 de locuri pentru depășirea numărului de elemente al motorului.
  – Daniel Ricciardo a primit o penalizare de 30 de locuri pentru depășirea numărului de elemente al motorului.
  – Marcus Ericsson a primit o penalizare de 10 locuri pentru că și-a schimbat motorul.

Cursa

Note
  – Max Verstappen a primit o penalizare de 5 secunde pentru că a cauzat o coliziune cu Valtteri Bottas.

Clasament campionat după cursă

Clasament piloți

Clasament constructori

Referințe

Italia
2018 în Italia
Marele Premiu al Italiei

Marele Premiu al Italiei din 2018


Denne artikel beskriver slutspillet (knockout-fasen) i herrernes EHF Champions League 2015-16.

Kvalificerede hold
Top-seks placerede hold fra hver af de to grupper går videre til slutspillet.

Format
12 hold spiller hjemme- og udekampe i den første slutspilsfase, med de ti kvalificerede hold fra gruppe A og B og de to hold, der kvalificerer sig fra gruppe C og D. Derefter vil de seks vindere fra disse kampe slutte sig til vinderne af gruppe A og B for at spille hjemme og ude for at få retten til at gå videre til final four.

Ottendedelsfinaler

Kampe

|}

Kvartfinaler

Kampe

|}

Final four
"Final four" er en runde hvor der spilles semifinaler, finale og bronzekamp. Kampene spilles i Lanxess Arena i Köln, Tyskland den 3. og 4. juni 2017.

Bracket

Semifinaler

Kamp om tredieplads

Finale

Referencer

Eksterne henvisninger
 Final four website

2016-17 - slutspil (mænd)

EHF Champions League 2016-17 - slutspil (mænd)